Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-30 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] 12.04.2017 звернулися до суду з даним позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що [INFO] в с. Їздецьке Великописарівського району Сумської області у віці 29 років помер [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на земельну частку /пай/ розміром 3,11 в умовних кадастрових гектарах у землі, яка перебуває у колективній власності САПТЗТ «Рассвет», що розташована на території Вільненської сільської ради Великописарівського району Сумської області та майнового паю в розмірі 1 473,00 гривень. Вони являються спадкоємцями за законом першої черги як дружина та рідна донька. Спадщину після смерті [PERSON] прийняли шляхом фактичного вступу у володіння спадковим майном відповідно до законодавства, яке діяло на час відкриття спадщини. На даний час оформити спадщину у нотаріальному порядку неможливо через відсутність оригіналу сертифіката на право на земельну частку /пай/, в зв'язку з чим нотаріус відмовив їм у видачі свідоцтва про право на спадщину. Тому визнати право власності за ними на дане майно можливо лише у судовому порядку у рівних долях по ? частині за кожним. 28.04.2017 позивач [PERSON] подала заяву про доповнення своїх позовних вимог, мотивуючи її тим, що в її прізвищі та прізвищі спадкодавця є розбіжності, а саме 12.09.1998 між нею та спадкодавцем був укладений шлюб виконкомом Вільненської сільської ради Великописарвського району Сумської області, у свідоцтві про укладення шлюбу прізвище спадкодавця вказано «[PERSON]» українською мовою, але в актовому записі про смерть було допущено помилку, що виникла внаслідок російсько-українського перекладу, і його прізвище вказано «[PERSON]». Рішенням Великописарівського районного суду Сумської області від 30.12.2014 був встановлений факт батьківства померлого відносно його доньки [PERSON]. Крім цього, в цій справі вказані причини розбіжностей в їх прізвищах, що відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER], виданого Ахангаранським міськвиконкомом Ташкентської області УЗРСР, прізвище померлого вказано «[PERSON]» російською мовою, такі ж записи є в його трудовій книжці, атестаті та дипломі. Тому прохає встановити факт подружніх стосунків, що померлий [INFO] [PERSON] є її чоловіком / а. с. 31/. Позивачі у судове засідання надали письмові заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують /а.с.4,32/. Представник відповідача у судове засідання надав письмову заяву про визнання позовних вимог в повному обсязі та розгляд справи без його участі /а.с.23, 35/. Суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON] у віці 29 років в с. Їздецьке Великописарівського району Сумської області, що підтверджено свідоцтвом про його смерть /а.с.8/. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної частки /паю/ у землі, яка перебуває у колективній власності САПТЗТ «Рассвет», розміром 3,11 в умовних кадастрових гектарах, що розташована на території Вільненської сільської ради Великописарівського району Сумської області, що належить померлому на підставі сертифікату на право на земельну частку /пай/ серія [NUMBER], зареєстрованого 16.12.1996 за № [NUMBER], вартість земельної частки /паю/ становить 34 210 гривень, та майнового паю в розмірі 1 473 гривень, що належить померлому відповідно до свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майнового сертифікату) серії [NUMBER] від 20.03.2002 /а.с.9-10, 25-26/. Позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO], як донька, родинні стосунки підтвердженні /а.с.12, 24/. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO] 12.09.1998 уклали шлюб, зареєстрований Вільненською сільською радою Великописарівського району, актовий запис № 5, після укладення шлюбу подружжю присвоєно прізвище - [PERSON] /а.с.11/. Згідно довідки Вільненської сільської ради Великописарівського району Сумської області № 749 від 12.09.2016 [PERSON], померлий [INFO], був постійним жителем [ADDRESS] де проживав та був зареєстрований разом з дружиною [PERSON], [INFO], донькою [PERSON], [INFO]. Заповіт від його імені виконкомом Вільненської сільської ради не посвідчувався. /а.с.13/. Тобто позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги спадкоємців за законом як дружина. Оригінал сертифікату на право на земельну частку /пай/ втрачено, про що мається відповідне оголошення у місцевій газеті /а.с.27-28/. Державний нотаріус [PERSON] надала позивачу [PERSON] письмову відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO], на земельну частку /пай/ через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на спадщину /а.с.14/. Згідно до інформаційної довідки із Спадкового реєстру заповіт від імені [PERSON], відсутній, спадкова справа після його смерті не реєструвалася /а.с.34/. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. В судовому засіданні доведений факт подружніх відносин між померлим [INFO] [PERSON] та [PERSON], [INFO]. Без встановлення даного факту позивач не має можливості оформити свої спадкові права. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в постанові № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» в пункті 1, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного Кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до статті 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, вказаний в статті 21 цього Кодексу. В судовому засіданні встановлено, що спадщина відкрилася [INFO] року після смерті [PERSON] тому при вирішенні даного спору слід застосовувати норми ЦК УРСР. Відповідно до частини 1 статті 529 ЦК УРСР при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є в рівних долях діти /в тому числі усиновлені/, подружжя і батьки померлого. Статтею 548 ЦК УРСР передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Відповідно до частин 1-2 статті 549 ЦК УРСР вважається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав нотаріальному органу за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Вказані дії повинні бути здійснені протягом шести місяців із дня відкриття спадщини. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року в п. 23, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, суд дійшов висновку, що є всі підстави для задоволення позовних вимог та визнання права власності на майно у порядку спадкування, оскільки у судовому засіданні достовірно встановлено, що позивачі є спадкоємцями першої черги за законом як донька та дружина померлого [PERSON], спадщину прийняли відповідно до ст. 549 ЦК УРСР, але через відсутність оригіналу правоустановчого документу та розбіжностей в прізвищі померлого оформити спадщину у нотаріуса неможливо. Тому суд дійшов висновку про можливість визнання права власності за позивачами у судовому порядку.

Outcome: approved