Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-15 00:00:00

Позивач звернулася із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 17.11.2009 року Білокриницькою сільською радою Рівненського району Рівненської області, актовий запис №24; стягнення аліментів на утримання [PERSON], [INFO], уточнивши позовні вимоги, просить стягнути аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 888 грн. 50 коп. з подальшою індексацією відповідно до закону та на утримання [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 713 грн. з подальшою індексацією відповідно до закону, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову до досягнення дітьми повноліття. У шлюбі у сторін народилися діти [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Свої вимоги мотивує тим, що спільне життя із відповідачем не склалося через різні погляди на життя, що призвело до припинення подружніх відносин, втрати між ними почуттів та поваги. З березня 2017 року вони не проживають як сім'я та не ведуть спільного господарства. Переконана, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе, суперечитиме їхнім інтересам та інтересам дітей. Спору щодо порядку виховання малолітніх дітей між ними немає, тому просить припинити юридичний зв'язок між ними шляхом розірвання шлюбу. Крім того, відповідач проживає окремо та не бере участі у вихованні дітей, коштів на утримання не надає. Ствердила, що у звязку зі скрутним матеріальним становищем вона не має можливості забезпечити самостійно та в повному обсязі витрати, необхідні для нормального розвитку дітей. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі на підставі наявних мтеріалів справи. Відповідач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій вказав, що позов визнає, готовий сплачувати аліменти на утримання дітей у розмірі, визначеному законом. Відповідно до ч.2\~ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається із свідоцтва про шлюб серії І-СГ №053244 від 17.11.2009 року (а.с.19), шлюб між сторонами укладено 17.11.2009 року, про що Білокриницькою сільською радою Рівненського району Рівненської області складено актовий запис №24. В судовому засіданні встановлено, що сімейне життя у сторін не склалося. Протягом тривалого часу вони не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку, що на даний час шлюб між сторонами існує формально, подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливе, воно буде суперечити інтересам сторін та їхніх дітей, а тому шлюб слід розірвати. Крім того, судом встановлено, що в сторін у шлюбі народилися діти [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвами про народження дітей (а.с.6,7), батьками яких є [PERSON] та [PERSON]. У відповідності до вимог ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Законом передбачена рівність такого обовязку. Вимога позивача про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі є законною і передбачена ст.184 СК України. Ця стаття носить диспозитивний характер і не визначає вичерпного переліку обставин для встановлення розміру аліментів в твердій грошовій сумі. У відповідності до ч.4 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні встановлено, що на даний час діти проживають із матірю [PERSON], перебувають на її утриманні та повному матеріальному забезпеченні. Крім цього, судом встановлено, що відповідач офіційно не працевлаштований та має не стабільний дохід. А тому суд погоджується із доводами позивача про те, що аліменти мають бути стягнуті на дітей у твердій грошовій сумі . Оскільки позивач обґрунтувала необхідність стягнення аліментів у заявленому розмірі, а відповідач проти такого не заперечує, суд приходить до переконання, що такий розмір аліментів, із врахуванням допомоги наданої матірю дітей, здатний забезпечити дітям належні умови для існування, а тому позов слід задоволити. Аліменти слід стягувати з 26.07.2017 року, що, у відповідності до вимог ч.1 ст. 191 СК України, є днем предявлення позову до суду. При цьому слід розяснити сторонам, що за відповідачем залишається право на звернення до суду із позовом про зміну розміру аліментів у випадку зміни його матеріального становища. Крім цього, з врахуванням задоволення позовних вимог, слід стягнути із відповідача на користь позивача понесені ним та підтверджені документально судові витрати в розмірі 640 грн., а також стягнути з відповідача судові витрати на користь держави в розмірі 640 грн.

Outcome: approved