Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

Позивач, з урахуванням уточнень до позову від 05 серпня 2015 року, звернулася до суду з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав та призначення її опікуном та піклувальником над малолітнім та неповнолітніми синами відповідачки. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що має племінників: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], матір'ю яких є відповідачка, а відомості про батька дітей записані відповідно до ст. 135 СК України зі слів матері. [PERSON] з моменту народження і до теперішнього часу проживає разом з позивачкою, а [PERSON] - з 3-річного віку, діти виховуються та утримуються позивакою, а відповідачка [PERSON] вихованням дітей не замається, фактично самоусунулася від виконання своїх батьківських обов'язків по відношенню до дітей, а відповідно до зави від 30 січня 2015 року, поданої до органу опіки та піклування - самостійно просила позбавити її батьківських прав. У зв'язку з зазначеним, позивач змушена в інтересах дітей звернутися з даним позовом до суду та просить позбавити відповідачку батьківських прав та встановити опіку над малолітнім [PERSON] та піклування над неповнолітнім [PERSON] і призначити її в якості опікуна та піклувальника. Позивач [PERSON] в судовому засіданні 25 вересня 2015 року пояснила суду, що відповідач [PERSON] є рідною сестрою позивачки, оскільки вони мають спільну матір, а відповідачка зловживає спиртними напоями, з 2006 року проживає в с. калинівка, де також мешкає і позивач з дітьми відповідачки, проте дітей вона не відвідує. На даний час позивачу відомо що відповідачка проживає в с. Письмечево, проте постійно перебуває в роз'їздах, не проживає за місцем своєї реєстрації. До 2006 року і позивач і відповідач проживали в с. Новопокровка, а потім стали жити в с. Калинівка. Спочатку позивач забрала до себе жити [PERSON], а в 2007 році забрала і молодшу дитину відповідачки - [PERSON], оскільки сусіди скаржилася, що відповідачка зловживає спритними напоями, не приділяє уваги дітям. [PERSON] лише один раз навідувала дітей, коли [PERSON] закінчив перший клас, проте це було 8 років назад, життям дітей не цікавиться, а питаннями їх виховання та утримання займається позивач, оскільки хлопці є її племінниками. Представник позивача - адвокат [PERSON], яка діє на підставі договору на представництво інтересів від 01 липня 2015 року (а.с.44-46), в судових зсіданнях позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON], яка про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином за зареєстрованим місцем свого проживання в [ADDRESS] (а.с.24), про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення судової повістки про виклик до суду, яку отримала мати відповідачки (а.с.79), в судове засідання 03 листопада 2015 року не з'явилася, причини неявки суду не повідомила. Відповідно до ч. 3 ст. 76 ЦПК України якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім'ї, які проживають разом з нею, що свідчить про належне повідомлення відповідачки про час та місце розгляду справи, у зв'язку з чим, суд вважає можливим здійснювати розгляд справи за відсутності відповідача. Представник третьої особи - Солонянська районна державна адміністрація Дніпропетровської області (як орган опіки та піклування), який про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання 03 листопада 2015 року не з'явився, надавши заяву згідно якої просили здійснювати розгляд справи без участі їхнього представника (а.с78). В судовому засіданні 25 вересня 2015 року повідомила, що на комісії розглядалося питання про позбавлення батьківських прав відповідачки, а на 08 жовтня 2015 року призначена комісія щодо розгляду питання про можливість призначення позивача опікуном та піклувальником відносно дітей. Свідок [PERSON] в судовому засіданні 29 вересня 2015 року пояснила суду, що є сусідкою позивачки з 1985 року та знає її з дитинства. Свідку відомо, що сестра позивачки - [PERSON] постійно зловживала спритними напоями, вела розгульний образ життя, народила двох хлопців. Меншу дитину позивач забрала коли йому було 1,5 років, а старшого відповідачка продала доньці позивачки за пляшку горілки в 2006 році. Свідку відомо, що позивач намагалася влаштувати зустріч дітей та відповідачки проте вона весь час була п'яною, а зараз невідомо де живе. Діти вважають своєю матір'ю позивачку, називають її «мама». Суд, заслухавши позивача та її представника, представника третьої особи, свідка, дослідивши надані докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до положень ст.ст.10,11,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків встановлених цим законом. Згідно ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою, а розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їх прав та не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до вимог ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язанні виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати до самостійного життя, а згідно положень ч.2 ст.157, ст.180-182 цього Кодексу той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні та утриманні. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.9,10), а згідно витягів №00015695648 та №00015695814 від 14 серпня 2015 року з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, відомості про батька дітей були записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, тобто за вказівкою матері (а.с.55-58). Згідно довідки-характеристики Військової сільської ради від 18 вересня 2014 року №492 [PERSON] приділяє увагу вихованню неповнолітніх племінників [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею (а.с.15), а відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов від 24 травня 2015 року сім?ї [PERSON] (а.с.17) за адресою: с. Калинівка, вул. Калініна, разом з нею проживають діти: [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до інформації КЗО «Калинівська неповна середня загальноосвітня школа І-ІІ ступенів Солонянскьої районної ради Дніпропетровської області», мати [PERSON] та [PERSON] з першого класу навчання дітей в школу не навідувалася, у навчанні та вихованні дітей участі не приймала, а весь цей час питаннями виховання займається [PERSON] (а.с.12). Суд критично ставиться до зазначеної інформації, оскільки не відвідування батьківських зборів, не телефонування класним керівникам та поява в школі, в якій навчаються діти, не можуть свідчити про те, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. Статтею 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (редакція зі змінами,схваленими резолюцією від 21 грудня 1995 року), яка ратифікована Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91 року (далі - Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Частиною 1 ст. 7 Конвенції передбачено, що дитина має право знати своїх батьків і має право на їх піклування. Під час розгляду справи судом було встановлено, що 30 січня 2015 року відповідач зверталася до Солонянської РДА з листом про позбавлення її батьківських прав відносно [PERSON] та [PERSON] (а.с.19), а [PERSON] листом від 26 січня 2015 року просив надати висновок про доцільність позбавлення батьківських прав його матері - [PERSON] (а.с.20). Судом було досліджено висновок органу опіки та піклування від 04 серпня 2015 року «Про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON].», з якого вбачається, що питання про позбавлення батьківських прав відповідачки відбувалося 30 січня 2015 року, а висновок було надано з урахуванням документів, наданих під час засідання (а.с.30-31). Суд погоджується з вказаним висновком, оскільки він є обґрунтованим та таким, що відповідає інтересам дітей. Згідно зі ст.164 СК України, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, у разі, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до положень п. 15 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. У зв'язку з тим, що судом під час розгляду справи було встановлено, що відповідач [PERSON] тривалий час ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по відношенню до своїх дітей, що також підтвердила в судовому засіданні свідок, самостійно зверталася до органів опіки та піклування з заявою про позбавлення її батьківських прав, не бере жодної участі у вихованні [PERSON] та [PERSON], не спілкується з ними, не проявляє заінтересованості в їх подальшій долі, не цікавиться їх успіхами, навчанням, не піклується про їх фізичних та духовний розвиток, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, не створює умов для отримання ними освіти, то суд приходить до висновку про те, що є правові підстави для позбавлення відповідачки батьківських прав. При цьому суд посилається на те, що невиконання або ухилення від виконання обов'язку по вихованню дітей може бути відповідно до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України підставою до застосування наслідків, передбачених Сімейним кодексом України, в тому числі і позбавлення батьківських прав, що вбачаться із висновку Солонянської районної державної адміністрації як органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав відносно дітей: сина [PERSON] та сина [PERSON]. На підставі наведеного, суд вважає, що позбавлення батьківських прав у даному випадку є доцільним, таким що відповідає інтересам дітей, оскільки відповідач не приймає участі у вихованні дітей, не виявляє стійкого бажання у виконанні батьківських обов'язків, ухиляється від сплати грошових коштів в добровільному порядку на утримання дітей, що дає суду підстави вважати, що відповідачка свідомо ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, а перешкоди для їх виконання відсутні. Тому є підстави для позбавлення батьківських прав відповідачки відносно малолітньої та неповнолітньої дитини в інтересах самих дітей. Оскільки під час розгляду справи було встановлено наявність правових підстав для позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON] та сина [PERSON], відомості про батьків яких записані згідно ст. 135 СК України, то діти після позбавлення відповідачки батьківських прав, будуть вважатися такими, що позбавлені батьківського піклування, що відповідно до ч. 3,4 ст. 60 ЦК України є підставою для встановлення над ними опіки та піклування за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до наданого висновку від 16 жовтня 2015 року «Про можливість [PERSON] виконувати обов'язки опікуна/піклувальника», позивач має всі умови для виконання обов'язків опікуна та піклувальника, у зв'язку з чим є підстави для встановлення судом опіки на малолітнім [PERSON] та піклування над неповнолітнім [PERSON] та призначення [PERSON] відповідно опікуном та піклувальником над дітьми. За таких обставин, позовні вимоги про позбавлення батьківських прав, призначення опікуна та піклувальника підлягають задоволенню в повному обсязі, у зв'язку з чим з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений нею під час звернення з позовом до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved