Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду із указаним позовом, в якому зазначила, що 26.01.2015 року помер її чоловік [PERSON]. За життя [PERSON] уклав договір про будівництво житла, за яким проінвестував 100% вартості квартири №109, що знаходиться в м. Житомирі по вул. Щорса, 155. Позивач вказує, що є єдиним спадкоємцем майна померлого, але отримати свідоцтво про право на спадщину не може у звязку з відсутністю документів, що підтверджують право власності померлого на дану квартиру, а тому просить визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] після смерті чоловіка. Позивач та представник третьої особи в судове засідання не зявилися, подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, [PERSON] позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, а представник комунального підприємства не заперечує проти задоволення позову. Представник відповідача в судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи за відсутності представника міської ради, з приводу вирішення спору покладається на розсуд суду. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, оглянувши копію спадкової справи №116/2015, приходить до висновку про задоволення позовних вимог виходячи із наступного. Судом встановлено, що 26 січня 2015 року помер [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина, яка складається, зокрема із квартири №109, що знаходиться за адресою: м. Житомир, вул. Щорса, 155 (а.с. 6). Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб позивач [PERSON] є дружиною померлого [PERSON] (а.с.7). Відповідно до договору №1-12-жф про будівництво житла від 24.02.2012 року та додаткової угоди до вказаного договору від 15.03.2012 року, укладених між КП «Житомирбудзамовник» (який відповідно до договору №20 від 14.12.2012 року передав права та обовязки забудовника КП «Агентство з управління майном» Житомирської міської ради) та [PERSON], позичальник прийняв участь у фінансуванні будівництва житла шляхом внесення грошових коштів в інвестування своєї частки з подальшим отриманням її у свою власність. Обєктом фінансування є 3-х кімнатна квартира №109 за адресою: м. Житомир, вул. Щорса, 155 (а.с.10-16). 29.12.2014 року обєкт був готовий до експлуатації, що підтверджується декларацією, зареєстрованою Управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції у Житомирській області (а.с.17-20). Як слідує із довідки КП «Агентство з управління майном» Житомирської міської ради №125 від 28.01.2016 року, яке є замовником будівництва 120-квартирного житлового будинку по вул. Щорса, 155 в м. Житомирі, [PERSON] проінвестував 100% вартості квартири №109 відповідно до умов Договору №20 від 14.12.2012 року про переведення прав та зобовязань за Договором про будівництво житла №1-12-ЖФ від 24.02.2012 року (а.с.25). Як вбачається із копії спадкової справи №116/2015, що була заведена приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу [PERSON], позивач [PERSON], яка приходиться дружиною померлого [PERSON], звернулася 08.07.2015 року із заявою про прийняття спадщини після померлого чоловіка (а.с. 45). Постановою від 03.06.2016 року приватний нотаріус [PERSON] відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, що складається із квартири №109, розташованої за адресою: м. Житомир, вул. Щорса, 155 у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа (а.с. 63). Інших спадкоємців майна померлого [PERSON], які подали заяву про прийняття спадщини після померлого [PERSON], із матеріалів спадкової справи №116/2015 не вбачається. Згідно із положеннями статей 182 та 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до статей 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ст. 16 ЦК Україна кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із таких способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права. Як роз'яснено у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно положень ст.ст. 1258, 1261 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають, зокрема, той з подружжя, який його пережив. Зважаючи на встановлені в судовому засіданні обставини справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову та визнання за позивачем в порядку спадкування за законом права власності на квартиру [ADDRESS] після смерті чоловіка [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved