Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до про поділ часток у праві спільної часткової власності. На обґрунтування заявлених вимог повідомила, що вона придбала у відповідача [PERSON] 3/5 частки домоволодіння що знаходиться по [ADDRESS] та в цілому складається з житлового будинку «А а», житлового будинку «Б б», вбиральні «В», льоху «Е», гаража «Ж», колодязя «К», огорожі № 1-2, вбиральні «И», розташованих на земельній ділянці площею 451 кв. м., яка перебуває у комунальній власності, відповідно до нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 04.07.2000 року. Інші 2/5 частки домоволодіння належать [PERSON] - матері відповідача [PERSON] , у відповідності до договору купівлі-продажу від 29.11.2000 року , посвідченого нотаріусом. Незважаючи на те, що співвласники нерухомого майна, належні їм частки у праві спільної часткової власності юридично не виділяли та поділ спільного майна юридично не здійснювали, між співвласниками був фактично визначений наступний порядок користування спільним майном. Позивач [PERSON] користувалася виключно житловим будинком «Б б», який має окремий вхід та вбиральнею «И», також користувалася та користується на даний час колодязем КП «Кременчукводоканал», що заходиться по [ADDRESS] та сплачує встановлені комунальні послуги . Житловим будинком «А а» та іншими господарськими будівлями і спорудами користувалася виключно [PERSON] . Житловий будинок «А а» та житловий будинок «Б б» були об`єднані одним коридором, але ми ним не користувалися, а в подальшому за взаємною згодою його демонтували. Кожен співвласник користувався окремим входом до свого будинку. Позивач [PERSON] , купуючи за договором купівлі-продажу 3/5 частки нерухомого майна фактично придбавала житловий будинок «Б б» 1996 року побудови, усвідомлюючи, що саме цей будинок буде належати виключно їй, а житловий будинок «А а» 1895 року побудови, буде належати виключно [PERSON] . Окрім цього, між співвласниками був визначений і порядок користування земельною ділянкою. Території прибудинкових дворів також були обладнані окремими входами і огорожами № 1 та № 2. Спірних відносин між співвласниками щодо визначеного порядку користування окремими житловими будинками та земельною ділянкою не було. 13.07. 2006 року співвласник [PERSON] за рішенням Крюківської районної ради м. Кременчука № 400 отримала дозвіл на будівництво нового житлового будинку на місті розташування старого житлового будинку «А а». [PERSON] , як співвласник, не заперечувала проти будівництва нового будинку. Її права, як співвласника порушені не були. У 2006 році старий житловий будинок «А а» був знесений та на його місці у 2007 році побудований новий житловий будинок «Г. г. г1». Вбиральня «В» та гараж «Ж» були також знесені співвласником [PERSON] за згодою позивачки. На прибудинковій земельній ділянці нового житлового будинку [PERSON] побудувала за згодою [PERSON] навіс «З». [INFO] співвласник [PERSON] померла. Спадщину після померлої [PERSON] прийняв її син, відповідач по справі [PERSON] .. За життя [PERSON] своє право власності на новий житловий будинок «Г. г. г1.» не зареєструвала, так як право спільної часткової власності на знесений житловий будинок «А а» не припинено, поділ та виділ часток у праві спільної часткової власності співвласниками не здійснений. Окрім цього, [PERSON] не виконала п. 3 рішення Крюківської районної ради від 13.07.2006 року за № 400 та побудувала новий житловий будинок, не отримавши дозволу на будівельні роботи в інспекції ДБК, у зв`язку з чим у технічному паспорті від 09.01.2020 року зазначено, що житловий будинок побудований без дозвільних документів. На даний час позивач [PERSON] не може здійснити такий поділ та виділ у натурі своєї частки, так як співвласник [PERSON] померла, а відповідач [PERSON] не може отримати право на спадщину за законом у зв`язку з тим, що житловий будинок «А а» знесений, а новий житловий будинок «Г. г. г1» збудований без дозвільних документів на будівництво, у зв`язку з чим вона вимушена звернутися до суду з відповідним позовом за захистом своїх майнових прав . Тому прохала суд задовольнити позов та поділити нерухоме майно, що перебуває у спільній частковій власності наступним чином: Припинити за [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , право власності на 2/5 частки житлового будинку літ. «Б б», вбиральні літ. «И», огорожу № 1, розташованих по [ADDRESS] . Визнати за позивачем [PERSON] , [INFO] , (РНОКПП [NUMBER] ) право власності на 2/5 частки житлового будинку літ. «Б б», вбиральні літ. «И», огорожу № 1, розташованих по [ADDRESS] . Припинити за [PERSON] , [INFO] , (РНОКПП [NUMBER] ) право власності на 3/5 частки житлового будинку літ. «А а», », вбиральні «В», льоху «Е», гаража «Ж», колодязя «К», огорожу № 2, розташованих по [ADDRESS] . Визначити за [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , право власності на 3/5 частки житлового будинку літ. «А а», », вбиральні «В», льоху «Е», гаража «Ж», колодязя «К»., огорожу № 2, розташованих по [ADDRESS] . Представник позивача адвокат Скиба В.Б. в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та прохав їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з*явився по невідомій суду причині. Про час та день слухання справи були належним чином повідомлений, про що свідчать повідомлення в матеріалах справи про вручення судової повістки. Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши представника позивача, оцінивши надані докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 8 Конституції України, норми Конституції України є нормами прямої дії. Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне, що позивач по справі - [PERSON] , відповідно договору купівлі-продажу від 04.07.2000 року, посвідченого нотаріусом Другої Кременчуцької держнотконтори являється власницею 3/5 частки домоволодіння що знаходиться по [ADDRESS] та в цілому складається з житлового будинку «А а», житлового будинку «Б б», вбиральні «В», льоху «Е», гаража «Ж», колодязя «К», огорожі № 1-2, вбиральні «И», розташованих на земельній ділянці площею 451 кв. м., яка перебуває у комунальній власності. Інші 2/5 частки домоволодіння належать [PERSON] - матері відповідача [PERSON] , у відповідності до договору купівлі-продажу від 29.11.2000 року , посвідченого нотаріусом. Позивач [PERSON] користувалася виключно житловим будинком «Б б», який має окремий вхід та вбиральнею «И», також користувалася та користується на даний час колодязем КП «Кременчукводоканал», що заходиться по [ADDRESS] та сплачує встановлені комунальні послуги. Житловим будинком «А а» та іншими господарськими будівлями і спорудами користувалася виключно [PERSON] . Між співвласниками був визначений і порядок користування земельною ділянкою. Території прибудинкових дворів також були обладнані окремими входами і огорожами № 1 та № 2. Спірних відносин між співвласниками щодо визначеного порядку користування окремими житловими будинками та земельною ділянкою не було. 13.07.2006 року співвласник [PERSON] за рішенням Крюківської районної ради м. Кременчука № 400 отримала дозвіл на будівництво нового житлового будинку на місті розташування старого житлового будинку «А а». [PERSON] , як співвласник, не заперечувала проти будівництва нового будинку. Її права, як співвласника порушені не були. У 2006 році старий житловий будинок «А а» був знесений та на його місці у 2007 році побудований новий житловий будинок «Г. г. г1». Вбиральня «В» та гараж «Ж» були також знесені співвласником [PERSON] за згодою позивачки. На прибудинковій земельній ділянці нового житлового будинку [PERSON] побудувала за згодою [PERSON] навіс «З». [INFO] співвласник [PERSON] померла. Спадщину після померлої [PERSON] прийняв її син, відповідач по справі [PERSON] .. За життя [PERSON] своє право власності на новий житловий будинок «Г. г. г1.» не зареєструвала, так як право спільної часткової власності на знесений житловий будинок «А а» не припинено, поділ та виділ часток у праві спільної часткової власності співвласниками не здійснений. [PERSON] за життя,не виконала п. 3 рішення Крюківської районної ради від 13.07.2006 року за № 400 та побудувала новий житловий будинок, не отримавши дозволу на будівельні роботи в інспекції ДБК, у зв`язку з чим у технічному паспорті від 09.01.2020 року зазначено, що житловий будинок побудований без дозвільних документів. Позивач [PERSON] на даний час не може здійснити поділ та виділ в натурі своєї частки, т.я. співвласник [PERSON] померла, а відповідач [PERSON] не може отримати право на спадщину за законом у зв`язку з тим, що житловий будинок «А а» знесений, а новий житловий будинок «Г. г. г1» збудований без дозвільних документів на будівництво. Згідно ч.3 ст.358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Статтею 364 ЦК України передбачено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Стаття 379 цього ж Кодексу встановлює, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них. Відповідно до ст.321 ЦК України закріплене принцип непорушності права власності, передбаченого ст.41 Конституції України. Право власності є недоторканим. Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників) належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Отже право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Так ч.1 та ч.2 ст.367 ЦК України визначено, що майно, яке перебуває у спільній частковій власності може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленості між ними. Враховуючи вищевказане, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про поділ часток у праві спільної часткової власності, підлягає задоволенню .

Outcome: approved