Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, яким просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки - [PERSON], [INFO], у зв'язку з її навчанням, в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання позовної заяви та до закінчення навчання, а саме 30.06.2020 року. В обгрунтування позовних вимог зазначено, що з 26.02.1993 року по 04.01.2016 року сторони перебували у шлюбі. Від даного шлюбу мають спільну дитину, а саме - [PERSON], [INFO]. На теперішній час їх донька навчається на 1-му курсі денної (стаціонарної) форми навчання факультету економіки та бізнесу. На даний момент позивач не працює та існує за рахунок тимчасових заробітків та знаходиться на обліку в центрі зайнятості. Донька [PERSON] проживає разом з позивачем. У зв'язку з навчанням доньки, у позивача виникають значні матеріальні витрати, які складаються з оплати її проживання, харчування, проїзд, придбання підручників, канцелярських речей тощо. Так як донька навчається на денному (стаціонарному) відділенні, вона ніде не працює та не має можливості утримувати себе самостійно, тому позивач сама несе всі матеріальні витрати. Відповідач не приймає участі у витратах, пов'язаних з навчанням. Після вступу доньки до навчального закладу, відповідач не надає матеріальної допомоги, не цікавився її життям та здоров'ям, потребами та успіхами у навчанні. Інших дітей, непрацездатних дружини, батьків відповідач не має, стягнення за виконавчими документами на теперішній час з нього не справляється. Отже, позивач самостійними зусиллями та коштами забезпечує дитину одягом, продуктами харчування, придбає необхідні речі для навчання та забезпечує інші життєво важливі потреби доньки. Самостійно нести всі витрати, пов'язані з навчанням дитини, їй складно. Таким чином, приймаючи до уваги інтереси доньки, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, відсутність у відповідача інших осіб на утриманні, вважає, що розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, повинен складати 1/4 частини від усіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до закінчення навчання 30 червня 2020 року. У зв'язку з тим, що відповідач у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги, позивач змушена звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини у зв'язку з навчанням. Позивач, [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав. Третя особа в судове засідання не з'явилась, була повідомлена належним чином, про дату, час і місце розгляду справи, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явились, відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши матеріали справи, встановив фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, та дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що з 26.02.1993 року по 04.01.2016 року сторони перебували у шлюбі, що підтверджується копією рішенням Токмацького районного суду Запорізької області від 21.12.2015 року в справі №328/4542/15-ц. Мають спільну дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. [PERSON] з 01.09.2016 року навчається на 1-му курсі денної (стаціонарної) форми навчання факультету економіки та бізнесу Київського національного університету технологій та дизайну. Закінчує навчання 30.06.2020 року. Зазначені обставини підтверджуються довідкою університету від 06.09.2016 року № 4/8796. У зв'язку із навчанням за денною формою навчання, вона не має можливості працювати та самостійно утримувати себе. У зв'язку з навчанням доньки, у позивача виникають значні матеріальні витрати, які складаються з оплати її проживання, харчування, проїзд, придбання підручників, канцелярських речей тощо, що сторони не оспорюють. Відповідач не приймає участі у витратах, пов'язаних з навчанням. Інших дітей, непрацездатних дружини, батьків відповідач не має, стягнення за виконавчими документами на теперішній час з нього не справляються. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. За роз'ясненнями, які містяться у п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язковою сукупністю таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. З урахуванням викладеного, суд вважає, що для виникнення даного аліментного зобов'язання є необхідна сукупність юридичних фактів, а саме: дитина досягла повноліття, але на момент звернення до суду з позовом не досягла 23-х років; продовжує навчання, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги. Згідно зі ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітню дитину в твердій грошовій сумі та (або) в частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених в статті 182 цього Кодексу. Відповідно до положень ст.182 СК України, суд при визначенні розміру аліментів на повнолітню дитину враховує, що відповідач є особою працездатного віку, але ухиляється від добровільного надання матеріальної допомоги. Інших неповнолітніх дітей чи дітей, які навчаються, непрацездатних дружини, батьків, відповідач не має, стягнення за виконавчими документами з нього не справляються. Визначаючи строк, з якого до якого стягуються аліменти, суд виходить з норм ч.1 ст.191 СК України та ст.199 СК України. У зв'язку з викладеним, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги в частині стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання підлягають задоволенню в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів), починаючи з дня подачі позовної заяви та до закінчення навчання дитиною, але не більш ніж до досягнення нею двадцяти трьох років. Главою 16 Сімейного кодексу України не передбачений мінімальний розмір аліментів - не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, в зв'язку з чим, позов в цій частині задоволенню не підлягає. Відповідно ч.3 ст.88 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 551,20 грн.

Outcome: partial