Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів про стягнення з них в солідарному порядку матеріальної шкоди в сумі 10500грн. та моральної шкоди в сумі 5000 грн. Надалі позов уточнив та просив стягнути зазначену шкоду в рівниз частках по 5250грн. матеріальної шкоди та по 2500грн. моральної шкоди , а також по 122грн. сплаченого судового збору. В обґрунтування позову зазначено, що [INFO] помер [PERSON], чоловік позивача. Після смерті позивач разом з неповнолітньою дочкою, продовжували проживати в домоволодінні, що знаходиться в [ADDRESS]. Однак в травні місяці 2013 року, скориставшись відсутністю її та дочки, відповідачами були змінені замки у вхідних дверях, а речі виставлені з будинку на вулицю. Відповідачі, після численних погроз та лайок в бік позивача заявили, що не дозволять проживати в цьому будинку позивачу та її дочці. Після влаштованої відповідачами сварки, побоюючись за своє життя та здоров'я доньки позивач разом з дочкою була вимушена залишити будинок та орендувати житло, що підтверджується договором оренди, який позивач уклала 10.06.2013 року з гр. [PERSON] терміном на один календарний рік, із продовженням строку. 21.06.2013 р. позивач звернувся до Кіровського районного суду м. Кіровограда з позовом про усунення перешкод в користуванні житловим будинком, розташованим за адресою: [ADDRESS] та вселення. За період починаючи з того моменту коли відповідачі позбавили позивача права користуватися будинком і позивач орендувала квартиру, а це починаючи з 10.06.2013 року по час коли судове рішення набрало законної сили це по 11.12.2013 року позивачем було сплачено за оренду житла 10500грн., а тому просить відшкодувати майнову шкоду по 5250 грн. з кожного відповідача . Зазначається, що цими діями відповідачі позивачу завдали моральної шкоди, яка полягає в моральних стражданнях, які позивач зазнала , оскільки її було позбавлено єдиного місця проживання, а тому просить стягнути моральну шкоду по 2500 грн. з кожного відповідача та стягнути по 122грн. сплаченого судового збору. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю. Зазначив, що рішення суду про вселення не пред»являлось до виконання, вимога ставиться за період який був предметом розгляду у судах під час розгляду справи про вселення і відповідними рішеннями судів було встановлено порушення прав позивача і вселено. В судовому засіданні відповідач [PERSON] він же представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнав та в обгрунтування заперечень проти позову зазначив, що позивач з донькою самі залишили будинок [ADDRESS], що підтверджується рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29.11.2013 року, яке набрало законної сили 25.12.2013 року та на яке посилається позивач, стверджує , що відповідачами не чинились перешкоди у виконанні даного рішення, про, що неодноразово ним зазначалось в судових засіданнях як при розгляді справи по першій інтанції, так і в апеляційній інсттанції, у зв»язку з чим рішення суду не було пред»явлено позивачем до виконання і вже пропущено строк на його пред»явлення до виконання, а тому просить відмовити в задоволенні позову повністю. Судом встановлено наступні факти . 17.07.2009 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а. с. 11). [PERSON] був власником домоволодіння з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] на підставі договору дарування від 15.01.2008 року. (а. с. 13-14) [INFO] помер [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про смерть (а. с. 12). 21.06.2013 р. позивач звернулася до Кіровського районного суду м. Кіровограда з позовом про усунення перешкод в користуванні житловим будинком, розташованим за адресою: [ADDRESS] та вселення. Позов був задоволено повністю. Рішення від 29.11.13 року набрало законної сили ( а.с. 28-32). Дане рішення не пред»являлось до виконання , що підтвердили сторони в судовому засіданні. Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до п. З Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Згідно з частиною першою та другою статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає справу в межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку щодо відмови в задоволенні позову у зв»язку з його безпідставністю та необгрунтованістю. Позивач з донькою самі залишили будинок [ADDRESS], що підтверджується рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29.11.2013 року ( а.с. 30), яким усунуто [PERSON] та [PERSON], [INFO], перешкоди у користуванні житловим будинком та вселено, яке набрало законної сили 25.12.2013 року , в судовому засіданні представник позивача зазначив, що виконавчий лист по даній справі № 404/6079/13-ц не отримувався та не пред»являвся до виконання. Як заподіяну шкоду позивачем було зазначено про сплату коштів за оренду квартири починаючи з 10.06.2013 року по 11.12.2013 року по 1500 грн. кожний місяць, підтвердженням чому надано договір про належність квартири власникі [PERSON] ( а.с. 17) договір оренди житла від 10.06.13 року ( а.с. 25,26) та відомість про внесення плати за оренду ( а.с. 27), свідок [PERSON] підтвердила факт проживання позивача у квартирі та внесення даної плати. Зазначений договір не зареєстрований у встановленому законодавством порядку, доказів сплати відповідних податків від отриманих коштів суду не надано, доказів проживання у даній квартирі за місцем її знаходження суду не надано, посилання на саме рішення про вселення є безпідставним, оскільки рішення містить посилання на обставини , які не стосувалися заподіяння шкоди. І навпаки містить зазначення про добровільне залишення квартири позивачем. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вирішує судові витрати залишити по їх фактичному понесенню сторонами. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: dismissed