Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-27 00:00:00

Позивачі 13.12.2017 звернулися до суду з даним позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що [INFO] року за місцем свого постійного проживання в с. Попівка Великописарівського району Сумської області у віці 31 років помер їх батько та чоловік [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, що складається з земельної частки /паю/ у землі, що перебуває у колективній власності, САПТЗТ «Побєда», розміром 2,64 в умовних кадастрових гектарах , що розташована на території Попівської сільської ради Великописарівського району Сумської області. Вони є спадкоємцями за законом першої черги як дружина та діти померлого. Спадщину після смерті батька прийняли шляхом фактичного вступу у володіння спадковим майном, так як на день смерті батька проживали та були зареєстровані з ним за однією адресою. Проте, оформити право на спадкування земельною ділянкою є неможливим через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу, в зв'язку з чим нотаріус відмовив їм у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Тому прохають визнати право власності за ними на спадкове майно у судовому порядку. Позивачі [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримали. Позивач [PERSON] в судове засідання надала письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує /а.с.43/. Представники відповідача та третьої особи у судове засідання надали кожен окремо письмові заяви про визнання позовних вимог в повному обсязі та розгляд справи без їх участі /а.с.41-42/. Суд з урахуванням думки позивачів вважає за можливе розглянути справу без участі позивача [PERSON], представників відповідача, третьої особи. Дослідивши докази, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] року у віці 31 років в с. Попівка Великописарівського району Сумської області, що підтверджено свідоцтвом про його смерть /а.с.12/. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної частки /паю/ у землі, що перебуває у колективній власності САПТЗТ «Побєда» розміром 2,64 в умовних кадастрових гектарах, що розташована на території Попівської сільської ради Великописарівського району Сумської області, що належить померлому на підставі сертифікату на право на земельний пай серії [NUMBER], зареєстрованого за № 148 від 26.01.1997, вартість земельної ділянки становить 22 400 гривень /а.с.13-17/. Позивачі є спадкоємцями за законом першої черги як дружина та діти померлого, шлюбні та родинні відносини підтверджені /а.с.18-23/. Відповідно довідки Попівської сільської ради Великописарівського району Сумської області від 09.06.2017 за № 336 [PERSON] був постійним жителем [ADDRESS], де і помер. На день його смерті разом з ним проживали та були зареєстровані дружина [PERSON], [INFO], доньки [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Заповіт від його імені сільською радою не посвідчувався /а.с.24/. Оригінал сертифікату втрачений, про що зроблене відповідне оголошення у місцевій газеті /а.с.25-26/. Приватний нотаріус Васильченко Н.В. відмовив позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], померлого [INFO], через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу /а.с.27/. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру заповіт від імені [PERSON] відсутній, спадкова справа після його смерті не реєструвалася /а.с.39-40/. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в постанові № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» в пункті 1, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного Кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до статті 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, вказаний в статті 21 цього Кодексу. В судовому засіданні встановлено, що спадщина відкрилася [INFO] року після смерті [PERSON]. Тому при вирішенні даного спору слід застосовувати норми ЦК УРСР. Відповідно до частини 1 статті 529 ЦК УРСР при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є в рівних долях діти /в тому числі усиновлені/, подружжя і батьки померлого. Статтею 548 ЦК УРСР передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Відповідно до частин 1-2 статті 549 ЦК УРСР вважається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав нотаріальному органу за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Вказані дії повинні бути здійснені протягом шести місяців із дня відкриття спадщини. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року в п. 23, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, суд дійшов висновку, що є всі підстави для задоволення позовних вимог та визнання права власності за позивачами на майно по 1/3 частині за кожним у порядку спадкування, оскільки у судовому засіданні достовірно встановлено, що вони є спадкоємцями за законом першої черги, інші спадкоємці відсутні. Спадщину прийняли фактично, але через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу оформити спадщину у нотаріуса на земельну ділянку неможливо. Тому суд дійшов висновку про можливість визнання права власності у судовому порядку.

Outcome: approved