Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом у якому просить розірвати шлюб із відповідачем, зареєстрований 12 серпня 2016 року Южноукраїнським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, про що складено відповідний актовий запис № 143. Обгрунтовуючи вимоги тим, що від даного шлюбу сторони мають спільного малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Сімейні відносини із відповідачем не склалися, вони не підтримують сімейних стосунків та не ведуть спільне господарство. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 01 липня 2019 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, розгляд справи проводиться за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого засідання (а.с. 25). Відповідачу був встановлений п`ятнадцятиденний строк з дня вручення вказаної ухвали подати відзив на позовну заяву. У встановлений судом строк відповідач відзив не подав. У судове засідання сторони не з`явилися, подали до суду заяви з проханням проводити розгляд справи у їх відсутності. Зі змісту заяви убачається, що позивач позов підтримує і просить його задовольнити. Відповідач позов визнає, просить його задовольнити. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що з 12 серпня 2016 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб виданим Южноукраїнським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, про що складено відповідний актовий запис № 143. (а.с.6). Від шлюбу сторони мають спільного малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження виданим 21 березня 2017 року Солом`янським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві. (а.с.7). Згідно з ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Між сторонами не склалися нормальні сімейні відносини з різних причин, а тому вони сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Позивач і відповідач впевнені, що сім`я їх розпалася, її збереження та примирення не можливе. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За положеннями ч.ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оскільки відповідач позов визнає, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, сторони впевнені, що збереження сім`ї є неможливим, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, суд дійшов висновку про задоволення позову [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Н підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір, сплачений позивачем за подання до суду позову у розмірі 768,40 грн., підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved