Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду із даним позовом та просить розірвати шлюб у якому вона перебуває з відповідачем. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 22 серпня 1998 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, під час якого в них народилася дитина - [PERSON], [INFO] Сім'я з відповідачем розпалася, з жовтня 2001 року вони не проживають разом. Син проживає із нею та допомоги на його утримання відповідач не надає. Спору про поділ майна вони з відповідачем не мають, та після розірвання шлюбу син й надалі залишатиметься проживати із нею. Сторони в судове засідання не з'явилися. Позивач завчасно поданою письмовою заявою сповістила про можливість розгляду й вирішення справи, позовні вимоги просила задовольнити, а шлюб розірвати, не заперечувала проти заочного розгляду й вирішення справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи, або про розгляд справи за його відсутності до суду не надсилав, свого представника до суду не направив. Оскільки позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, а відповідач належним чином повідомлявся про день, місце та час розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.ст. 224-226 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 22 серпня 1998 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Красногвардійського районного управління юстиції м. Дніпропетровська між сторонами було зареєстровано шлюб, про що вчинено актовий запис за № 305. Під час шлюбу в сторін народилася спільна дитина - син [PERSON], [INFO] Сімейне життя в сторін не склалося, вони не проживають разом з 2001 року, не ведуть сумісного господарства та не мають спільного сімейного бюджету. Дитина проживає разом із позивачкою, та з цього питання спору між сторонами немає. Спору про поділ майна що є їхньою спільною сумісною власністю сторони не мають. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. З огляду на ч. 1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що поміж сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхня сім'я розпалася та існує формально, а подальше спільне життя їхнього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, інтересам дитини, а тому шлюб слід розірвати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved