Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-23 00:00:00

позивач, звертаючись з позовом до суду, просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , право власності на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою [ADDRESS] , та земельну ділянку площею 4,9140 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Слободо - Петрівської сільської ради Гребінківського району Полтавської області, оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно, що є перешкодою в оформленні спадкових прав позивача. 10.03.2020 ухвалою суду позов прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у цій справі, залучено третіми особами Гребінківську державну нотаріальну контору, приватного нотаріуса Гребінківського районного нотаріального округу Іщенка І.М., витребувано копії спадкових справ, призначено підготовче засідання, встановлено сторонам строк на реалізацію процесуального права подачі заяв по суті позовних вимог /а.с. 31-35/. 12.03.2020 від приватного нотаріуса Іщенка І.М. надійшла належним чином завірена копія спадкової справи [PERSON] /а.с.39-55/. 16.03.2020 від відповідача Гребінківської міської ради надійшла заява, в якій міський голова Колісніченко В.І. просить слухати справу у відсутність їх представника, при вирішенні питання про задоволення позову покладається на розсуд суду /а.с. 56/. 18.03.2020 від Гребінківської державної нотаріальної контори надійшла належним чином завірена копія спадкової справи [PERSON] /а.с.57-98/. 13.05.2020 приватний нотаріус Іщенко І.М. надав до суду заяву в якій зазначає, що про час і місце розгляду справи належним чином повідомлений, справу просить розглянути без його участі /а.с. 106/. 19.05.2020 від в.о. завідувача Гребінківською державною нотаріальною конторою Потапенко Л.Д. надійшла до суду заява в якій вона зазначає, що про час і місце розгляду справи належним чином повідомлені, проти позову не заперечують, справу просить розглянути без участі їх представника /а.с. 107/. 27.05.2020 адвокатом Чумарним А.І. надано клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи, цивільну справу просить розглядати без його участі та участі позивача [PERSON] /а.с. 108/. Ухвалою суду від 27.05.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду /а.с. 111/. У судове засідання сторони не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послалася як на підставу своїх вимог, що не заперечувалось відповідачем, оцінивши досліджені подані сторонами докази, прийшов таких висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства. Судом встановлено, що 22.02.2010 помер батько позивача [PERSON] , про що Слободо - Петрівською сільською радою Гребінківського району Полтавської області, було зроблено відповідний актовий запис №11 та видано свідоцтво про смерть серія [NUMBER] від 24.02.2010 /а.с. 23/. 16.06.2019 померла мати позивача [PERSON] , про що Гребінківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області було зроблено відповідний актовий запис №168, та видано свідоцтво про смерть серія [NUMBER] від 18.06.2019 /а.с. 23а/. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 20.04.1972, після чого присвоєно їм спільне прізвище [PERSON] , про що зроблено відповідний актовий запис № 3 та Слободо-Петрівською сільською радою Гребінківського району Полтавської області видано свідоцтво про одруження серія [NUMBER] від 20.04.1972 /а.с. 8/. Позивач [PERSON] , [INFO] , була дочкою померлих [INFO] [PERSON] та\~ [INFO] [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження [PERSON] , [INFO] серія [NUMBER] виданого 16.07.1952 Слободо-Петрівською сільською радою Гребінківського району\~ /а.с. 7/. [PERSON] 15.01.1971 зареєструвала шлюб з [PERSON] , після реєстрації шлюбу присвоєно спільне прізвище [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про одруження серія [NUMBER] виданого 15.01.1971 Короваївською сільською радою депутатів трудящих Полтавської області Гребінківського району /а.с. 7/. [PERSON] 12.12.2006 було складено заповіт в якому все своє майно він заповідав [PERSON] , заповіт зареєстровано в реєстрі за № 122 та посвідчено секретарем виконавчого комітету Слободо-Петрівської сільської ради Гребінківського району Полтавської області Педенко Г.М. /а.с. 9/. 12.10.2009 [PERSON] було складено заповіт в якому все своє майно вона заповідала [PERSON] , заповіт зареєстровано в реєстрі за № 50 та посвідчено секретарем Слободо-Петрівської сільської ради Гребінківського району Полтавської області Педенко Г.М. /а.с. 9/. Відповідно до виписки з погосподарських книг Слободо-Петрівської сільської ради Гребінківського району Полтавської області № 132/03-06 від 29.10.2019 за 1991-1995 роки, 1996-2000 роки, 2001-2005, 2006-2010, 2011-2015, 2016-2019 роки головою домогосподарства за адресою [ADDRESS] був [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , разом з ним були зареєстровані: дружина [PERSON] , [INFO] , та онук [PERSON] , [INFO] , після смерті чоловіка головою домогосподарства за вказаною адресою була [PERSON] , яка померла [INFO] , разом з нею зареєстрованих осіб на час смерті не було /а.с. 11/. Довідкою № 58/03-06 виданою 02.04.2020 виконавчим комітетом Гребінківської міської ради Полтавської області підтверджено, що домогосподарству в якому проживали [PERSON] та його дружина [PERSON] відноситься до суспільної групи господарства (колгоспний двір) /а.с. 109/. Згідно із довідкою № 498, виданою виконавчим комітетом Гребінківської міської ради Полтавської області домоволодінню, яке належало померлому 22.10.2010 [PERSON] на підставі рішення виконкому № 3 від 11.03.1997 присвоєно адресу: [ADDRESS] /а.с. 26/. Інформаційною довідкою № 5848 від 31.10.2019, виданою ПП «Бюро послуг та консультацій» підтверджено, що за адресою [ADDRESS] всі будівлі та споруди побудовані до 1992 року /а.с. 15/. За даними довідки, виданої Комунальним підприємством «Лубенське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» № 197 від 13.11.2019, станом на 29.12.2012 нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] в КП «Лубенське МБТІ» не зареєстроване, в примітках зазначено, що с. Паризька Комуна Гребінківського району Полтавської області перейменовано на с. Польове згідно із постановою Верховної Ради України про перейменування окремих населених пунктів від 17.03.2016 № 1037-VІІІ /а.с. 15а/. Технічний паспорт на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , виготовлений ПП «Бюро бюро послуг та консультацій» від 31.10.2019\~ для замовника [PERSON] \~ /а.с.12-14/. Згідно із звітом про оцінку нерухомого майна житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що за адресою: [ADDRESS] , станом на 13.11.2019 ринкова вартість об`єкту оцінки становить 25 807, 00 грн\~ /а.с.16/. Спадкодавцем не було здійснено державну реєстрацію речового права стосовно нерухомого майна житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами /а.с. 15а/. Водночас органом місцевого самоврядування на підставі відповідних документів домоволодінню, що належало [PERSON] , який помер [INFO] , присвоєно юридичну адресу: [ADDRESS] /а.с. 26/. Згідно із витягом\~ з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-5315277552020 від 16.01.2020 у власності [PERSON] знаходилася земельна ділянка кадастровий номер 5320884900:00:001:0420 площею 4,9140 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Слободо-Петрівської сільської ради Гребінківського району Полтавської області /а.с. 19-21/. За даними витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки з кадастровим номером 5320884900:00:001:0420 від 16.01.2020, нормативна грошова оцінка становить 136 317 грн 65 коп /а.с.22/. Відповідно до відомостей, наданих в.о. завідувача Гребінківською державною нотаріальною конторою [PERSON] № 27/02-14 від 27.01.2020, спадкова справа на майно померлого [INFO] [PERSON] відкрита за № 179/2010. Відповідно матеріалів спадкової справи заяву про прийняття спадщини подала дочка [PERSON] , згідно заповіту, дочка [PERSON] , дружина [PERSON] , дочка [PERSON] , дочка [PERSON] , відмовилися від прийняття спадщини про що свідчать додані заяви, про інших спадкоємців, які б могли прийняти спадщину чи відмовитися від неї не відомо. 25.09.2010 державним нотаріусом було видано на ім`я [PERSON] свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку площею 4,91 га, що знаходиться на території Слободо-Петрівської сільської ради Гребінківського району Полтавської області, 12.04.2011 на ім`я [PERSON] видано свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки площею 0,0547 га та площею 0,1779 га, що знаходяться за адресою [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,2592 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Правовстановлюючі документи на житловий будинок [ADDRESS] відсутні, тому нотаріус не може провести оформлення та видачу свідоцтва про право на спадщину, роз`яснено право звернення до суду для оформлення своїх спадкових прав\~ /а.с. 27/. 05.02.2020 приватним нотаріусом Гребінківського районного нотаріального округу Іщенком І.М. надано письмову відповідь № 19/02-14\~ на заяву [PERSON] , в якій зазначено, що відповідно матеріалів спадкової справи на майно померлої [INFO] [PERSON] відкритої за № 67/2019 заяву про прийняття спадщини подала дочка [PERSON] , згідно заповіту, про інших спадкоємців, які б могли прийняти спадщину чи відмовитися від неї не відомо. Роз`яснено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. В даному випадку відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок та земельну ділянку, що підтверджують факт належності вказаного майна померлій [INFO] [PERSON] , а тому відсутні правові підстави для видачі свідоцтва про право на спадщину, роз`яснено право звернення до суду для оформлення своїх спадкових прав /а.с.28/. Предметом судового розгляду у цій справі є визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Згідно із ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). У цих правовідносинах спірним майном є житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що згідно із довідкою виконкому Гребінківської міської ради Полтавської області від 02.04.2020 № 58/03-06 /а.с.109/ відноситься до суспільної групи господарств (колгоспний двір), право власності на який не було зареєстровано, та\~ земельна ділянка. Статтею 120 ЦК УРСР визначено, що колгоспний двір - це сімейно-трудове об`єднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і для сімейних потреб. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних (частина друга статті 123 ЦК УРСРу редакції 1963 року). Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося. Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню книг погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими наказом Центрального статистичного управління СРСР від 13 квітня 1979 року № 112/5 (далі - Вказівки № 112/5), а згодом - аналогічними Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року за № 5-24/26, та Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 25 травня 1990 року № 69 (далі - Вказівки № 69). Згідно зі змістом Вказівок № 112/5 і № 69 суспільна група господарства визначалась залежно від роду занять голови господарства (сім`ї). Особи, які працювали в колгоспі, але не були членами колгоспу, належали до суспільної групи робітників або службовців залежно від займаної посади. Відповідно до абзацу 2 пункту 20 Вказівок № 112/5 виключенням із загального порядку були лише господарства, в яких проживали працюючі члени колгоспу. Такі господарства, незалежно від роду занять голови господарства, відносилися до господарств колгоспників. У постанові від 18 листопада 2015 року під час розгляду цивільної справи № 6-350цс15 Верховний Суд України висловив правову позицію, згідно з якою застосування судами норм статей 120, 123 ЦК УРСР без належного з`ясування питання про правильність віднесення будинку до суспільної групи господарств - колгоспний двір, є помилковим. Відповідно до статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно із частиною четвертою статті 3 зазначеного Закону речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2)\~ на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Тобто, право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з чинними нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~\~ нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, як офіційного визнання державою такого права, а не підставою його виникнення. Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Фактично єдиним документом, що засвідчує факт існування об`єкта нерухомого майна й містить його технічні характеристики, є технічний паспорт на такий об`єкт, виготовлений за результатом його технічної інвентаризації (лист Міністерства юстиції України від 23 лютого 2016 року № 8.4-35//18/1). Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. За приписами\~ ч. 1 ст. 1269 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Як вбачається із п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. У відповіді державного нотаріуса Гребінківської державної нотаріальної контори та приватного нотаріуса Гребінківського районного нотаріального округу позивачу, зокрема роз`яснено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Відповідно до частин першої та другої статті 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об`єкти (крім багатоквартирних будинків). Відповідно до частини першої статті 120 ЗК України\~ у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Зазначені норми закріплюють загальний принцип цілісності об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цими нормами визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку в разі набуття права власності на нерухомість. У відповідності до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно із частиною першою статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Положеннями статей 12,81 ЦПК України унормовано, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 2 статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач у строки, встановлені законом, вчасно звернулася до нотаріуса для прийняття спадщини за заповітом щодо майна померлого [INFO] батька [PERSON] та померлої [INFO] [PERSON] , дочка [PERSON] , дружина [PERSON] , дочка [PERSON] , дочка [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини. Неможливість [PERSON] отримати свідоцтва про право на спадкове майно її померлих батьків зумовлене відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. При цьому, відсутня державна реєстрація права власності на будинок, що належав до групи господарств колгоспний двір, будівництво якого проведено до 1992 року. Виготовлений технічний паспорт на вказане нерухоме майно не містить відміток про самочинність будівництва, а чинне на той період законодавство не вимагало обов`язкової реєстрації нерухомого майна. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України). При розгляді цих спірних правовідносин судом враховано висновки, викладені у постанові Верховного Суду у справі № 557/1209/16-ц від 10.10.2018. За наслідком судового розгляду суд прийшов висновку, що позов про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом обґрунтований та підлягає задоволенню, оскільки матеріалами справи підтверджено, що позивач є спадкоємцем за заповітом\~ щодо майна його батьків [PERSON] та [PERSON] , у строки, встановлені законом, звернулася до нотаріуса для прийняття спадщини. Перешкодою для видачі нотаріусом свідоцтва про право на спадщину за заповітом є відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, що стало підставою для звернення позивача до суду за захистом свого спадкового права. За заявою позивача суд не здійснює розподіл судових витрат. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved