Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що відповідно до рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 21.10.2011 року з [PERSON] стягуються на її користь аліменти на утримання їх дочки [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини усіх видів доходів відповідача. Зазначає, що у березні 2016 року стан здоровя дитини різко погіршився, в неї було виявлено вірус Серомукоїди і що зумовило потребу у проведенні неодноразового лікування, як стаціонарно, так і амбулаторного, і в тому числі шляхом проведення хіміотерапії. Загальна сума коштів, які були витрачені на лікування дитини за період з 05.07.2016 року по час звернення до суду із позовом, становить 5042.96 грн., ? частину яких, а саме в сумі 2521.48 грн., вона просить стягнути з відповідача на свою користь, зважаючи, що він, як батько дитини, також має приймати участь у додаткових витратах на дитину, що зумовлені її хворобою. Також просить у відповідності до положень ст. 192 СК України збільшити розмір стягуваних з відповідача на її користь аліментів на утримання дитини до ? частин всіх видів доходів відповідача у звязку із хворобою дитини. В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги за викладених у позові обставин і підстав та просила його задовольнити. Також у обґрунтування позову пояснила, що понесення нею додаткових витрат підтверджується медичними висновками та квитанціями, копії яких вона додала до матеріалів справи. Необхідність збільшення розміру стягуваних з відповідача на її користь аліментів на утримання дитини до ? частини всіх видів його доходів, обґрунтовує необхідністю понесення додаткових витрат на утримання дитини, пов'язаних із її хворобою і тільки. Відповідач позов визнав частково, а саме в частині стягнення з нього на користь позивача коштів в рахунок відшкодування додаткових витрат на утримання дитини. Разом з тим, не визнав позовну вимогу про збільшення розміру стягуваних з нього на користь позивача аліментів на утримання дитини, посилаючись на необґрунтованість такої вимоги. Просив позов задовольнити частково, а саме в частині стягнення з нього 2521.48 грн.. У задоволенні іншої вимоги просив відмовити. Заслухавши у судовому засіданні сторін спору, дослідивши отримані у справі письмові докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи із наступного. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітню дочку - [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем. Відповідно до рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 21.10.2011 року з відповідача стягуються на користь позивача аліменти на утримання їх малолітньої дочки у розмірі ? частини всіх видів його доходів. У березні місяці 2016 року дочка сторін спору захворіла, що зумовило потребу у її тривалому лікуванні, яке триває з 05.07.2016 року до цього часу. На проведення відповідного медичного обстеження та придбання ліків і медичних препаратів для лікування дочки позивач протягом вказаного періоду часу витратила 5042.96 грн.. Після ухвалення судом рішення про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання їх малолітньої дочки сімейне становище позивача змінилося - вона одружилася вдруге 02.09.2015 року. Дітей від цього шлюбу не має. Викладене підтверджується поясненнями в судовому засіданні сторін спору та отриманими у справі письмовими доказами, якими є: ●Свідоцтво про народження [PERSON] серії [NUMBER], видане 05.07.2011 року відділом реєстрації актів цивільного стану Рокитнянського районного управління юстиції у Київській області (а.с. 5); ●Рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 21.10.2011 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини (а.с. 6); ●Касовий чек по оплаті аналізів від 30.03.2016 року на суму 265.00 грн. (а.с. 8); ●Касовий чек по оплаті аналізів від 27.05.2016 року на суму 515.00 грн. (а.с. 12); ●Направлення на госпіталізацію [PERSON] від 02.06.2016 року № 104 (а.с. 13); ●Касовий чек по оплаті аналізів від 08.07.2016 року на суму 1920.25 грн. (а.с. 17); ●Касовий чек по оплаті аналізів від 08.07.2016 року на суму 325.00 грн. (а.с. 20); ●Виписка № 3989 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого на імя [PERSON] (а.с. 26-28); ●Касові чеки на придбання ліків від 15.07.2016 року на суму 297.81 грн. та від 26.07.2016 року на суму 330.00 грн. (а.с. 29); ●Касовий чек на придбання ліків від 18.11.2016 року на суму 70.15 грн. (а.с. 30); ●Паспорт на імя позивача (а.с. 31); ●Свідоцтво про шлюб позивача (а.с. 32). Вказані встановлені судом обставини спору сумнівів у суду не викликають, сторонами спору визнаються, а тому доказуванню відповідно до вимог ч.1 ст. 61 ЦПК України не підлягають. Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Відповідно до положень статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказів. Відповідно до статті 60 зазначеного вище Кодексу кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Під час розгляду цієї цивільної справи судом були створені всі умови для реалізації прав та виконання обов»язків учасниками судового розгляду, у тому числі й в частині подання ними доказів та розгляду заявлених заяв і клопотань. З огляду на вищенаведене, суд розглядає справу в межах заявленої вимоги та на підставі тих доказів, які надані сторонами спору. Судом встановлено, що правовідносини, які виникли між сторонами спору, регулюються положеннями ст.ст. 185, 192 СК України. Відповідно до ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). При цьому законодавець визначив, що розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Зважаючи на встановлені обставини спору та положення вказаної норми, визнання відповідачем такої вимоги, яке приймається судом, положення ст.174 ЦПК України, суд приходить до висновку про обґрунтованість та задоволення вимоги позивача про стягнення на її користь з відповідача в рахунок відшкодування додаткових витрат на утримання дитини 2521.48 грн.. Відповідно до ст.192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як вбачається із сукупності отриманих у справі доказів, у позивача після винесення судом 21.10.2011 року рішення про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання дитини змінився сімейний стан, а саме - вона одружилася. Проте, на переконання суду, така зміна її сімейного стану не може слугувати підставою для збільшення розміру стягуваних на її користь з відповідача аліментів на утримання дитини. Належних та допустимих доказів обставини зміни її матеріального становища після винесення судом рішення про стягнення аліментів, як того вимагають положення ст.ст. 57, 60 ЦПК України, вона суду не надала. За викладеного суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимоги позивача про збільшення розміру аліментів. Позов таким чином підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial