Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-19 00:00:00

Позивач з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимоги звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 02 жовтня 2009 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу сторони мають доньку - [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги позивач мотивувала тим, що під час спільного проживання з відповідачем на побутовому ґрунті через різницю в поглядах на життя між сторонами почали виникати непорозуміння, конфлікти, що призвели до напружених стосунків в сім`ї. Фактично в шлюбі позивач та відповідач не проживають з березня 2019 року, сімейних відносин не підтримують. Спільне господарство не ведеться. Примирення та подальше подружнє життя та збереження сім`ї неможливе. Відповідачем було подано відзив на позовну заяву, в якому він зазначає, що він заперечує проти позовних вимог в повному обсязі та даний позов направлений на зруйнування шлюбу, позовні вимоги є необґрунтованими та безпідставними. Позивач та її представник в підготовчому засіданні наполягала на задоволенні позовних вимог та просила їх задовольнити з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог. Представник відповідача в підготовчому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 20 травня 2019 року відкрито провадження по вище вказаній справі. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 21 червня 2019 року відмовлено у прийнятті зустрічного позову [PERSON] до [PERSON]. третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської РДА про визначення місця проживання дитини. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 21 червня 2019 року клопотання представника відповідача про надання строку для примирення задоволено. Не погоджуючись з ухвалою від 21 червня 2019 року позивач подала апеляційну скаргу за результатами якої, 29 липня 2019 року Ухвалою Київського апеляційного суду апеляційну скаргу [PERSON] на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 21 червня 2019 року вважати неподаною та повернути особі, яка її подала. Суд, заслухавши пояснення позивача та її представника, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню виходячи із наступного. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] , 02 жовтня 2009 року вступили в зареєстрований шлюб. (а. с. 10) Від даного шлюбу у сторін є діти: донька - [PERSON] , [INFO] (а.с. 11). Як зазначає позивач, що підставою для розірвання шлюбу є те, що у сторін різні характери, відсутність між ними взаєморозуміння і довіри. Фактичні шлюбні відносини припинені та збереження сім`ї неможливе. Відповідно до положень ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. (ст. 55 Сімейного кодексу України) Згідно положень частини третьої та четвертої ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 104 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. А згідно з вимогами ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки із-за неправильної поведінки сторони втратили довіру та повагу один до одного, шлюбні стосунки не підтримують, примирення між сторонами неможливе, а тому зберегти сім`ю не надається можливим і шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 384 грн. 20 к. Крім того, позивачу необхідно повернути 384 грн. 20 к. судового збору, сплаченого при поданні позову. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved