Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-04 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до суду, мотивуючи тим, що з відповідачем по справі перебувають у шлюбі, зареєстрованому 14 листопада 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Петрівського районного управління юстиції Кіровоградської області, актовий запис №71. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Сумісне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на подружнє життя, відсутність взаєморозуміння і поваги один до одного, тому позивач звернулася з позовом до суду про розірвання шлюбу. За час сумісного проживання однією родиною сторонами було придбано майно: квартиру [ADDRESS] та автомобіль марки ЗАЗ DAEWOO Т 13110 «Сенс», реєстраційний номер [NUMBER], добровільної домовленості про поділ спільного майна сторонами не досягнуто, тому позивач змушена звернутися з позовом до суду про поділ майна. Позивач в судове засідання не з'явилася, однак надала до суду заяву, в якій просить суд слухати справу без її участі, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач подав до суду заяву, в якій просив справу слухати без його участі, позов визнає повністю, а також просив грошову компенсацію в сумі 40000 гривень не вносить на депозитний рахунок суду, а передати йому безпосередньо після набрання чинності рішенням суду. Суд, дослідивши документи справи вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що з 14 листопада 2003 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Петрівського районного управління юстиції Кіровоградської області 14 листопада 2003 року, актовий запис №71(а.с.7). Сумісне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на подружнє життя, відсутність взаєморозуміння і поваги один до одного, тому позивач звернулася з позовом до суду про розірвання шлюбу. Від сумісного життя мають доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Петрівського районного управління юстиції Кіровоградської області 04 березня 2004 року(а.с.6). За час спільного проживання, а саме, у липні 2007 року сторонами був придбаний автомобіль марки ЗАЗ DAEWOO T 13110 «Сенс», реєстраційний номер [NUMBER], у технічному паспорті якого власником зазначений [PERSON](а.с.8), а 16 травня 2012 року згідно договору купівлі-продажу сторонами придбано трьохкімнатну квартиру [ADDRESS] власником якої зазначено [PERSON](а.с.9-11), що також підтверджується витягом про державну реєстрацію прав Олександрійського комунального міжміського бюро технічної інвентаризації №35313200 від 29 серпня 2012 року та технічним паспортом на квартиру(а.с.12-15). Статтею 60 Сімейного кодексу України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною 1 ст. 61 Сімейного кодексу України визначено, що об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Згідно статті 163 Сімейного кодексу України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до 1 ст.69 Сімейного кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Частинами 1, 2 ст.70 Сімейного кодексу України встановлено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Статтею 71 Сімейного кодексу України встановлено, що майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», пункти 22,25 - поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встанов леними статтями 69-72 Сімейного кодексу України та ст.372 Цивільного кодексу України. Вартість майна, що підлягає поділу, ви значається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Вирішуючи питання про поділ май на, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, застосо вуються положення частин 4, 5 ст.71 Сімейного кодексу України щодо обов'язкової згоди одного з подруж жя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передба чених ст.365 Цивільного кодексу України, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким по зовом (ст.11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповід ної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і за лишає майно у їх спільній частковій власності. Відносно вартості належного сторонам майна, вони погодилися оцінити квартиру у 120000 гривень і позивач просить виділити квартиру у її власність, а вартість автомобіля визначити в сумі 40000 гривень і виділити його у власність відповідача. Таким чином, вартість належного сторонам майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, складає 160000 гривень, а частка кожного з них становить 80000 гривень. Якщо у разі поділу майна, позивач отримає у власність квартиру вартістю 120 000 гривень, то повинен сплатити відповідачеві різницю - грошову компенсацію в сумі 40 000 гривень. При цьому відповідач не заперечує проти виплати йому даної грошової компенсації і наполягає на передачі йому даної суми відразу після набрання чинності рішенням суду без внесення цих коштів на депозитний рахунок суду. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що позов слід задовольнити, та поділити спільне майно подружжя, виділивши позивачу квартиру [ADDRESS] а відповідачу - автомобіль марки ЗАЗ DAEWOO T 13110 «Сенс» реєстраційний номер [NUMBER]. Крім цього, стягнути з позивача на користь відповідача в порядку компенсації за частину квартири 40000 гривень. На підставі ст.ст.60, 61, 69, 70, 71, 72, 163 Сімейного кодексу України, ст.372 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved