Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду із указаним позовом, в якому просить визнати за позивачем, [PERSON], право власності, на 1/3 частину квартири [ADDRESS], яка залишилася після смерті матері [PERSON], померлої 16.10.2001 року, мотивуючи свої вимоги тим, що 16.10.2001 року, померла її мати, [PERSON], після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме на 1/3 частину квартири [ADDRESS]. Інших спадкоємців крім позивача немає, позивачка є спадкоємцем першої черги за законом. [PERSON] довідки КП «ЖОМ БТІ» № 8426 від 26.11.2015 року, зазначено, що [PERSON] належить на праві власності 1/3 частина квартири [ADDRESS]. Позивачка звернулась до приватного нотаріуса [PERSON] нотаріального округу [PERSON], для отримання свідоцтво на спадщину за законом, але нотаріус відмовила в оформленні спадкових прав, оскільки [PERSON] було подано не всі правовстановлюючі документи на спадкове майно, а саме правовстановлюючі документи на квартиру, тому оформити спадкові права позивачки в нотаріальному порядку не має можливості. Також, було зазначено, що дане питання може бути вирішено в судовому порядку. Те, що саме [PERSON] була власницею 1/3 частини квартири [ADDRESS], підтверджується довідкою КП «ЖОМ БТІ» № 8426 від 26.11.2015 року та витягом з реєстру права власності на нерухоме майною. У спадкоємця відсутні\~\~правовстановлюючі документи про належність померлій матері на праві власності частини квартири, а тому відновлення порушених прав позивача на отримання у встановленому порядку права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом не можливо в будь-якій інший спосіб ніж в судовому порядку, що спонукало позивача звернутись з цим позовом до суду. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, її представник [PERSON] направив до суду заяву, відповідно до якої просив розгляд справи проводити у їх відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити позов. Представник відповідача [PERSON] у судове засідання не з'явилася, однак направила до суду заяву, відповідно до якої просила розгляд справи проводити у її відсутність. У відповідності до ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до\~ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України\~завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтереси юридичних осіб, інтересів держави. Як убачається з матеріалів справи, 1/3 частини спірної квартири№ 37 по вул. Короленка 5/20 в м. Житомирі належала на праві приватної власності [PERSON], матері позивачки, що підтверджується довідкою Комунального підприємства «[PERSON] обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» [PERSON] обласної ради від 26.11.2015 року № 8426 та інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна. (а.с. 11-13) 16.10.2001 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим повторно 08.09.2015 року. (а.с. 9) Стаття 1216 ЦК України\~визначає, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до\~ст. 1217 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. [PERSON] ч. 1\~ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Статтею 1261 ЦК України\~встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до положень частини першої, третьої та п'ятої\~\~статті 1268 Цивільного кодексу України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1\~ст. 1269 ЦК України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Таким чином, внаслідок\~\~відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини. Прийняття спадщини - це не обов'язок спадкоємців, а їх право. [PERSON] положень\~статті 1297 Цивільного кодексу України\~\~спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім'я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. [PERSON] 10 п. 4.15., 4.18 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого\~Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, видача Свідоцтв про право на спадщину на нерухоме майно, проводиться нотаріусом після подання оригіналів правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцю. Як встановлено з роз'яснення приватного нотаріуса [PERSON] нотаріального округу [PERSON] від 13.10.2017 року про неможливість вчинення нотаріальної дії, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірну частину квартири, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документів на майно (а.с. 14-15). На підставі довідки приватного нотаріуса [PERSON] нотаріального округу [PERSON] № 394/02-14 від 21.02.2018р. встановлено, що згідно даних Спадкового реєстру, спадкова справа після смерті 16.10.2001 року [PERSON] не заводилась (а.с. 41). Відповідно до ч. 4\~ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до пункту другого частини першої\~ст. 3 Цивільного кодексу України\~визначено, що загальними засадами цивільного законодавства є неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених\~Конституцією України\~та законом. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. (ч.1,\~ст. 321 Цивільного кодексу України) Відповідно до\~ст. 328 Цивільного кодексу України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. [PERSON]\~статті 392 Цивільного кодексу України\~власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. А тому суд приходить до висновку, що [PERSON] не може бути позбавлена право власності у зв'язку з не проведенням належного оформлення спірного майна на 1/3 частина квартири [ADDRESS]. Як передбачено п.4.18 [PERSON] 10\~\~Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений\~наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з Реєстру прав власності. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно до\~ст. 67 Закону України «Про нотаріат»\~свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, судом встановлено,\~\~що [PERSON] звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття документів для заведення спадкової справи після смерті матері [PERSON], однак у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на об'єкт нерухомо майна що входить до спадкової маси, оформити спадкові права було неможлитво. В той же час обставин, які б вказували, що спадкодавець за життя набула\~\~або володіла\~\~нерухомим майном, що входить до спадкової маси\~\~неправомірно чи на спадкове майно претендують інші особи,\~\~судом не встановлено, також в межах даного спору відповідачем [PERSON] міською радою не висунуто заперечень щодо правомірності набуття позивачем майна після померлих спадкодавців. Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод\~(1950 р.), ратифікованою\~Законом від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї (1952 р.) передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплено й у вітчизняному законодавстві. Так, відповідно до ч. 4\~ст. 41 Конституції України\~ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. [PERSON] з\~статтею 392 Цивільного кодексу України\~власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. За змістом цієї норми цивільне право підлягає захисту в разі, коли сторони не перебувають між собою в зобов'язальних відносинах, і при цьому має місце його реальне оспорювання учасником цивільних відносин, унаслідок чого власник майна (у цьому випадку позивач) не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв'язку з існуванням сумнівів або претензій щодо спірного майна з боку третіх осіб. Позов про визнання права власності - це позадоговірна вимога власника майна про констатацію перед третіми особами факту приналежності позивачу права власності на спірне майно. Підтвердження в суді права власності на майно здійснюється шляхом підтвердження фактів, що свідчать про володіння спірним майном на праві власності або іншого речового права. Відповідно до частини першої\~статі 16 Цивільного кодексу України\~кожна особа має право на звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За нормою\~статті 5 Цивільного процесуального кодексу України\~визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до частини першої\~ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини першої\~ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України,\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає доведеним той факт, що відповідно до вимог закону позивач у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно не може оформити на це майно право власності, що унеможливлює в повній мірі володіти та користуватись ним, а також виходячи з положень ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», за яким рішення суду стосовно речових прав на нерухоме майно є правовстановлюючим документом, що підтверджує право власності на вказане майно, тому у сукупності встановлених обставин є підстави для задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 640,00 грн. Враховуючи викладене та

Outcome: approved