overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою до відповідача, в якій просить стягнути з нього аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини доходу відповідача, до повноліття дитини. Позовні вимоги обґрунтовані тим, [INFO] у сторін по справі народився син [PERSON] , який на даний час перебуває на утриманні матері, а відповідач необхідної допомоги на утримання дитини не надає, тому позивачка звернулася до суду. Позивачка в судове засідання не з`явилася, надавши суду письмову заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності і зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити такі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час, дату і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Клопотання про розгляд справи за його відсутності від відповідача до суду не надходило, тому суд, за письмової згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.ст. 280-281 ЦПК України. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Сторони мають спільну неповнолітню дитину, сина [PERSON] , [INFO] (а.с.6). Відповідач не надає необхідної допомоги на утримання дитини в добровільному порядку; дитина перебуває на утриманні матері. У видачі судового наказу за даною вимогою позивачці було відмовлено (а.с.7). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тобто, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання дитини. Врахувавши обставини визначені статтею 182 СК України, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення аліментів і розмір аліментів, які просить стягнути позивач 1/4 частина щомісячного доходу відповідача, є обґрунтованим, тому позов слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти стягуються починаючи від дня подачі позову. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача також має бути стягнуто на користь держави судовий збір в сумі 768,40 грн. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 180, 182, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою до відповідача, в якій просить стягнути з нього аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі ј частини доходу відповідача, до повноліття дитини. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у шлюбі сторін, 07.04.2008 народився син [PERSON], який на даний час перебуває на утриманні матері, а відповідач необхідної допомоги на утримання дитини не надає, тому позивачка звернулася до суду. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надавши суду письмову заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності і зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити такі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час, дату і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку через оголошення\~на офіційному\~веб-сайті\~судової влади\~України. Клопотання про розгляд справи за його відсутності від відповідача до суду не надходило, тому суд, за письмової згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.ст. 280-281 ЦПК України. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Сторони мають спільну неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] (а.с.4). Відповідач не надає необхідної допомоги на утримання дитини в добровільному порядку; дитина перебуває на утриманні матері. У видачі судового наказу за даною вимогою позивачці було відмовлено (а.с.9). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тобто, відповідач зобовязаний сплачувати аліменти на утримання дитини. Врахувавши обставини визначені статтею 182 СК України, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення аліментів і розмір аліментів, які просить стягнути позивач 1/4 частина щомісячного доходу відповідача, є обґрунтованим, тому позов слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти стягуються починаючи від дня подачі позову. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача також має бути стягнуто на користь держави судовий збір в сумі 704,80 грн. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 180, 182, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою до відповідача, в якій просить стягнути з нього аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини доходу відповідача, до повноліття дитини. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у шлюбі сторін, [INFO] , народився син [PERSON] , який на даний час перебуває на утриманні матері, а відповідач необхідної допомоги на утримання дитини не надає, тому позивачка звернулася до суду. Позивачка в судове засідання не з`явилася, надавши суду письмову заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності і зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити такі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час, дату і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Клопотання про розгляд справи за його відсутності від відповідача до суду не надходило, тому суд, за письмової згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.ст. 280-281 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Сторони мають спільну неповнолітню дитину, сина [PERSON] , [INFO] (а.с.4). Відповідач не надає необхідної допомоги на утримання дитини в добровільному порядку; дитина перебуває на утриманні матері. У видачі судового наказу за даною вимогою позивачці було відмовлено (а.с.5). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тобто, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання дитини. Врахувавши обставини визначені статтею 182 СК України, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення аліментів і розмір аліментів, які просить стягнути позивач - 1/4 частина щомісячного доходу відповідача, є обґрунтованим, тому позов слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти стягуються починаючи від дня подачі позову. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача також має бути стягнуто на користь держави судовий збір в сумі 768,40 грн. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 180, 182, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою до відповідача про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, яка залишилася після смерті її матері - [PERSON], що померла [INFO] року в с. Микільське Світловодського району Кіровоградської області, та яка складається з домоволодіння, [ADDRESS]. Сторони у судове засідання не з'явилися, подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі. Представник позивача позовні вимоги підтримав, а відповідач проти позову не заперечив. Представник відповідача позовні вимоги визнав у повному обсязі. Представник ІІІ - ї особи у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Справа розглядається без участі сторін та ІІІ - ї особи, за наявними в ній доказами. В судовому засіданні було встановлено, що позивач, яка є донькою померлої [INFO] року в с. Микільське Світловодського району Кіровоградської області [PERSON], за заповітом успадкувала домоволодіння, [ADDRESS], яке належало померлій на праві власності, вчасно не подала заяву про прийняття спадщини за заповітом, так як фактично приступила до користування судаковим майном та вважала, що наявність в нєї заповіту є достатнім для набуття права на спадкове майно. За наданою ІІІ - ю особою інформацією спадкова справа після смерті [PERSON] не реєструвалася, інших спадкоємців немає. Встановлені судом обставини підтверджуються копіями письмових доказів: свідоцтвом про народження позивача; свідоцтвом про укладення позивачем шлюбу та зміни прізвища; свідоцтвом про смерть спадкодавця; заповіту; інформацією нотаріальної контори. Враховуючи встановлені у судовому засіданні фактичні обставини справи та те, що відповідач проти позову не заперечив, позовна заява підлягає задоволенню. Судові витрати повинні бути покладені на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

позивач звернулася до суду із позовною заявою до відповідача про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири №8 на вул.Личаківській, 70 у м.Львові, яка належить на праві власності [PERSON] З врахуванням складності справи, суд у відповідності до ч.3 ст.209 ЦПК України проголошує вступну та резолютивну частини рішення, а виготовлення рішення у повному обсязі відкладає на 5 днів.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою до відповідача про надання дозволу для тимчасового виїзду неповнолітніх дітей за межі України, посилаючись на те, що від шлюбу у неї із відповідачем народилися троє дітей, які проживають та перебувають на її утриманні. Відповідач з 2009 року жодної матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей не надавав та не приймає участі у їх вихованні. В судовому засіданні представник позивачки підтримав позовні вимоги та пояснив, що його довірителька має можливість забезпечити проїзд своїх дітей в Республіку [PERSON] та проживання в м. Мілан у громадянина [PERSON] на період літніх канікул 2016 року. Відповідач в судове засідання не з′явився, хоча був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, та не повідомив про причини неявки. Зі згоди представника позивачки суд проводить заочний розгляд справи. Представник третьої особи в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення позову. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, третьої особи, дослідивши письмові докази, вважає що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» за відсутності згоди одного із батьків виїзд неповнолітньої особи за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду. Судом встановлено, що позивач та відповідач мають спільних дітей: [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], які проживають із [PERSON], а фактичне місце проживання відповідача невідомо. Судом встановлено, що виїзд неповнолітніх дітей разом із матірю в [PERSON] відповідає їх інтересам, оскільки позивач може забезпечити їх проживання у період липня серпня 2016 року у громадянина [PERSON] [PERSON], за адресою м. Мілан вул. Ауреліо Саффі,№30, що підтверджується його заявою від 08.04.2016 року. Відповідно до висновку служби у справах дітей Новоселицької РДА №1 від 25.03.2016 року визнано за доцільне надати згоду на виїзд з метою оздоровлення та відпочинку неповнолітніх дітей позивачки в [PERSON] без згоди батька. Відповідно до ч.2 ст.10 Конвенції про права дитини, яка схвалена резолюцією №50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року дитина, батьки якої проживають у різних державах, має право підтримувати на регулярній основі, за виключенням особливих обставин, особисті відносини і прямі контакти з обома батьками. 3 цією метою і відповідно до зобов'язання Держав-учасниць за пунктом 2 статті 9 Держави-учасниці поважають право дитини та її батьків залишати будь-яку країну, включаючи власну, і повертатися в свою країну. Таким чином, права дітей позивачки на особисте спілкування із матірю має бути захищено судом, оскільки воно відповідає їх інтересам. Також підлягає задоволенню вимога про надання дозволу для виготовлення проїзних документів дітям, оскільки На підставі Конвенції про права дитини, ст.313 Цивільного кодексу України, ст.155 Сімейного кодексу України, Закону України «Про порядок виїзду з України і в′їзду в Україну громадян України», суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою до відповідача про надання дозволу для тимчасового виїзду неповнолітніх дітей за межі України та на оформлення документів для виїзду за кордон дітей, посилаючись на те, що від шлюбу у неї із відповідачем народилися двоє дітей, які проживають та перебувають на її утриманні. Відповідач з квітня 2014 року виїхав за межі України та вона не може отримати такі дозволи від нього особисто. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та пояснила, що вона бажає поїхати із своїми двома дочками на відпочинок в Єгипет в жовтні 2016 року, однак немає дозволу від батька своїх дітей на такий виїзд. Крім того, є необхідність у виготовленні проїзних документів дитини, оскільки без них дочки не зможуть виїжджати за кордон на змагання в майбутньому. Відповідач в судове засідання не з′явився, хоча був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, та не повідомив про причини неявки. Зі згоди позивача суд проводить заочний розгляд справи. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, вважає що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» за відсутності згоди одного із батьків виїзд неповнолітньої особи за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду. Судом встановлено, що позивач та відповідач мають спільних дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO], які проживають із [PERSON], а фактичне місце проживання відповідача невідомо, оскільки він за зареєстрованим місцем проживання не проживає, що підтверджується довідкою КП «Новоселицька міська тепломережа» №1197 від 07.09.2016 року. Виїзд неповнолітніх дітей разом із матір'ю в Єгипет на відпочинок відповідає їх інтересам, оскільки діти мають право поїхати на море за кордон, та право на виїзд їх за кордон передбачено ст.313 ЦК України. Також підлягає задоволенню вимога про надання дозволу для виготовлення проїзних документів дітям, оскільки така згода є обов'язковою згідно ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», а позивач не може її отримати безпосередньо у відповідача. На підставі Конвенції про права дитини, ст.313 Цивільного кодексу України, ст.155 Сімейного кодексу України, Закону України «Про порядок виїзду з України і в′їзду в Україну громадян України», суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою до відповідача про надання дозволу для тимчасового виїзду неповнолітньої дитини за межі України, посилаючись на те, що від шлюбу у неї із відповідачем є одна неповнолітня дитина [PERSON], [INFO], яка проживає та перебуває на її утриманні. Відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини не надає та не приймає участі у її вихованні. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з′явився, хоча був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, та не повідомив про причини неявки. Зі згоди позивача суд проводить заочний розгляд справи. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, вважає що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» за відсутності згоди одного із батьків виїзд неповнолітньої особи за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду. Судом встановлено, що позивач та відповідач мають спільну дитину [PERSON], [INFO], яка проживає із позивачем. Тимчасовий виїзд неповнолітньої дитини разом із матірю в період літніх канікул за кордон відповідає її інтересам, оскільки позивач може забезпечити її відпочинок за межами України, що сприятиме як фізичному, так і духовному росту дитини. Таким чином, права дитини позивача на виїзд за кордон має бути захищено судом, оскільки воно порушується відповідачем. На підставі Конвенції про права дитини, ст.313 Цивільного кодексу України, ст.155 Сімейного кодексу України, Закону України «Про порядок виїзду з України і в′їзду в Україну громадян України», суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою до відповідача про надання дозволу для тимчасового виїзду неповнолітньої дитини за межі України, посилаючись на те, що від шлюбу у неї із відповідачем є одна неповнолітня дитина [PERSON] [INFO], який проживає із нею та перебуває на її утриманні. Відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини не надавав та не приймає участі у його вихованні. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив задовольнити. Відповідач та третя особа в судове засідання не з′явились, хоча були належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, та не повідомили про причини неявки. Зі згоди представника позивача суд проводить заочний розгляд справи. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, вважає що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» за відсутності згоди одного із батьків виїзд неповнолітньої особи за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду. Судом встановлено, що позивач та відповідач мають спільну дитину [PERSON] [INFO], який проживає із позивачем. Встановлено, що тимчасовий виїзд неповнолітньої дитини за кордон для участі у проведенні музичних фестивалів відповідає її інтересам, оскільки це сприятиме як фізичному, так і духовному росту дитини. Таким чином, права дитини позивача на виїзд за кордон має бути захищено судом, оскільки воно порушується відповідачем. На підставі Конвенції про права дитини, ст.313 Цивільного кодексу України, ст.155 Сімейного кодексу України, Закону України «Про порядок виїзду з України і в′їзду в Україну громадян України», суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою до відповідача про поділ майна подружжя, та визнати за нею 2/3 частини житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами на [ADDRESS] та на ? частину легкового автомобіля ВАЗ 2107, реєстраційний номер [NUMBER], посилаючись на те, що з відповідачем шлюб розірвано, а в неї на утриманні є син [PERSON] [INFO], інвалід І групи із захворюванням нервової системи, якого визнано недієздатним, а позивачку його опікуном. В судовому засіданні позивачка змінила позовні вимоги відмовившись від ? частини автомобіля ВАЗ 2107 реєстраційний номер [NUMBER], в іншій частині позов підтримала, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, та просить суд поділити спірне майно яке набуте під час шлюбу по ? частині. Суд, вислухавши пояснення сторін по справі, дослідивши представлені докази, вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з такого. Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Частиною 3 ст. 70 СК України, передбачено, що за рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. З 05 жовтня 1991 року по 26 березня 2014 року позивач та відповідач перебували у шлюбі. За час шлюбу вони придбали житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами на [ADDRESS] та автомобіль ВАЗ 2107, номер кузова (причепа) [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER]. Вказане майно, згідно чинного законодавства, є спільною сумісною власністю сторін, а тому належить їм в рівних частках. Однак враховуючи те, що з позивачем проживає її син [PERSON] [INFO], якого, рішенням Зборівського районного суду Тернопільської області від 22 червня 2011 року, визнано недієздатним, а [PERSON] його опікуном, суд вважає, що розмір частки позивачки в спірному майні, слід збільшити. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою до відповідача про продовження строку для прийняття спадщини, пояснивши суду, що 21 вересня 2005 року відкрилась спадщина після смерті її матері [PERSON]. У встановлений 6-місячний строк вона не звернулася із заявою про прийняття спадщини, оскільки була необізнана. Просить продовжити строк для прийняття спадщини після померлої матері [PERSON] Позивач та її представник в судове засідання не зявилися, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, подав суду заяву, в якій розгляд справи просить проводити у їх відсутності, у вирішенні спору покладається на думку суду. Вивчивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України\~за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Судом встановлено, що 21 вересня 2005 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Райковецькою сільською радою Хмельницького району Хмельницької області, актовий запис № 16. 11 лютого 2016 року [PERSON] звернулася до Хмельницької районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлої матері [PERSON], однак пропустила встановлений законодавством України строк для прийняття спадщини, оскільки не була обізнана з особливостями законодавства у справах про спадкування. Суд приходить до висновку, що [PERSON] пропустила строк для подання заяви у нотаріальну контору з поважних причин, а тому їй слід встановити додатковий двохмісячний строк для прийняття спадщини.

Outcome: approved