Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до територіальної громади в особі ЗМР, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: [PERSON] Запорізька державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, 20.11.1961 року в м. Керч, на той час Кримської області, помер [PERSON]. Спадкове майно, яке залишилося після смерті [PERSON] складалось з 3/50 частин житлового будинку № 8 по вул. Ударній в м. Запоріжжі, що належало останньому на підставі свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння. Єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] був його син [PERSON], який прийняв спадщину відповідно до ст. 549 УРСР в редакції 1963 року, що залишилася після смерті батька, шляхом фактичного вступу у володіння і управління спадковим майном, оскільки він був зареєстрований у спадковому будинку та фактично проживав у ньому. 07.07.1970 року [PERSON] помер, після його смерті єдиною спадкоємицею була дружина померлого та мати позивача [PERSON], спадщину після смерті свого чоловіка вона прийняла шляхом фактичного вступу у володіння і управління спадковим майном, оскільки була зареєстрована у спадковому будинку разом з померлим. Згідно з рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 07.11.2013 року у справі № 333/6309/13 було встановлено факт, який має юридичне значення, а саме, що позивач [PERSON], [INFO] є рідною донькою [PERSON] 27.12.2011 року [PERSON] померла, залишила за собою спадкове майно, яке складається з: частки квартири [ADDRESS], на яку позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину за законом; 3/50 частин житлового будинку № 8 по вул. Ударній в м. Запоріжжі, що належали [PERSON] на підставі свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння № 146, видане міськжитлокомунуправлінням виконкому Запорізької міської ради народних депутатів від 15.02.1991 року, на яке позивачу [PERSON] Запорізькою державною нотаріальною конторою було видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 24.10.2015 року № 4-1667; 3/50 частин житлового будинку № 8 по вул. Ударній в м. Запоріжжі, що належали [PERSON] на підставі свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння № 145, видане міськжитлокомунуправлінням виконкому Запорізької міської ради народних депутатів від 15.02.1991 року, які [PERSON] фактично прийняв після смерті свого батька [PERSON], шляхом фактичного вступу у володіння та управління спадковим майном проте не оформив своїх спадкових прав, які [PERSON], фактично прийняла після смерті свого чоловіка [PERSON], який помер 07 березня 1970 року, шляхом фактичного вступу у володіння і управління спадковим майном і також не оформила своїх спадкових прав. Не оформленим залишилося 3/50 частин житлового будинку № 8 по вул. Ударній в м. Запоріжжі, що належали [PERSON] на підставі свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння № 145, спадщину після якого прийняв його син [PERSON], але не оформив своїх спадкових прав, спадщину після якого прийняла його дружина [PERSON], яка теж не оформила свої права на спадщину. Позивач зверталася з метою оформлення вказаної вище частини спадщини до [PERSON] Запорізької державної нотаріальної контори, але їй було відмовлено у вчиненні даної нотаріальної дії, оскільки неможливо отримати інформацію з тимчасово окупованої території АР Крим, у звязку з цим нотаріус не може встановити наявність спадкової справи та коло спадкоємців після [PERSON] Посилаючись на вище вказане, позивач просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на 3/50 частин житлового будинку № 8 по вул. Ударній в м. Запоріжжі, що належали [PERSON], який помер 20.11.1960 року, спадкоємцем якого був його син [PERSON], який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав, який помер 07.03.1970 року, спадщину після якого прийняла, але не оформила своїх спадкових прав, його дружина [PERSON], мати [PERSON], яка померла 27.12.2011 року, спадкоємицею якої є [PERSON] Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали та просили суд його задовольнити у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Представник відповідача, будучи належним чином повідомлений судом про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, до суду надав заперечення, в яких просив суд відмовити позивачу у задоволенні заявлених вимог, посилаючись на те, що на спадкове майно спадкодавцем за своє життя не було зареєстроване право власності. Представник третьої особи у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно та належним чином, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Суд, вислухавши думку позивача та її представника, допитавши свідка, розглянувши матеріали справи та дослідивши надані позивачем письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. За вимогами ч. 3 ст. 10 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. \~ \~ Згідно з ч. 1 ст. 11 Цивільно-процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. \~ \~ Відповідно до ст. 60 Цивільно-процесуального кодексу України докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. На підставі ст. 57 Цивільно-процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 20.11.1961 року в м. Керч, на той час Кримської області, помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії VII-ЯР № 691782 від 11.05.1970 року, актовий запис № 326. Спадкове майно, яке залишилося після смерті [PERSON] складалось з 3/50 частин житлового будинку № 8 по вул. Ударній в м. Запоріжжі, яке належало останньому на підставі свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння № 145, яке видане на підставі рішення виконавчого комітету Ради народних депутатів № 379/2 від 13.12.1990 року, що підтверджується копією свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння № 145. Спадкоємцем після смерті [PERSON] був його син [PERSON], який прийняв спадщину відповідно до ст. 549 УРСР в редакції 1963 року, яка залишилася після смерті батька, шляхом фактичного вступу у володіння і управління спадковим майном, оскільки він був зареєстрований у спадковому будинку та фактично проживав у ньому, що підтверджується копіями листів з будинкової книги на будинок № 8 по вул. Ударній в м. Запоріжжі. 07.07.1970 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії VII-ЧК № 118452 від 10.03.1970 року, актовий запис 909. Після його смерті єдиною спадкоємицею була дружина померлого та мати позивача [PERSON], спадщину після смерті свого чоловіка вона прийняла відповідно до ст. 549 УРСР в редакції 1963 року, шляхом фактичного вступу у володіння і управління спадковим майном, оскільки була зареєстрована у спадковому будинку разом з померлим, що підтверджується копіями листів з будинкової книги на будинок № 8 по вул. Ударній в м. Запоріжжі. Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 07.11.2013 року у справі № 333/6309/13 було встановлено факт, який має юридичне значення, а саме, що позивач [PERSON], [INFO] є рідною донькою [PERSON] 27.12.2011 року в [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 28.12.2011 року, серія I-ЖС № 221622, актовий запис № 477. Остання залишила за собою спадкове майно, що складається з: частки квартири [ADDRESS], на яку позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину за законом; 3/50 частин житлового будинку № 8 по вул. Ударній в м. Запоріжжі, що належали [PERSON] на підставі свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння № 146, видане міськжитлокомунуправлінням виконкому Запорізької міської ради народних депутатів від 15.02.1991 року, на яке позивачу [PERSON] Запорізькою державною нотаріальною конторою було видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 24.10.2015 року № 4-1667; 3/50 частин житлового будинку № 8 по вул. Ударній в м. Запоріжжі, що належало [PERSON] на підставі свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння № 145, видане міськжитлокомунуправлінням виконкому Запорізької міської ради народних депутатів від 15.02.1991 року, які [PERSON] фактично прийняв після смерті свого батька [PERSON], шляхом фактичного вступу у володіння та управління спадковим майном проте не оформив своїх спадкових прав, які [PERSON], фактично прийняла після смерті свого чоловіка [PERSON], який помер 07.03.1970 року, шляхом фактичного вступу у володіння і управління спадковим майном і також не оформила своїх спадкових прав. На 3/50 частин житлового будинку № 8 по вул. Ударній в м. Запоріжжі, що належало [PERSON] на підставі свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння № 145, спадщину після якого прийняв його син [PERSON], але не оформив своїх спадкових прав, спадщину після якого прийняла його дружина [PERSON], яка теж не оформила свої права на спадщину. Свідоцтво про право на спадщину за законом на спірне майно видане не було. Позивачу було відмовлено [PERSON] Запорізькою державною нотаріальною конторою в оформленні вказаної вище частини спадщини, оскільки неможливо отримати інформацію з тимчасово окупованої території АР Крим у звязку з цим нотаріус не може встановити наявність спадкової справи та коло спадкоємців після [PERSON], що підтверджується Постановою [PERSON] Запорізької державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25.08.2016 року № 2180. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що позивач постійно мешкала за адресою: м. Запоріжжя, вул. Ударна, буд. № 8, разом із матірю [PERSON] та вітчимом [PERSON] Раніше у будинку мешкав батько [PERSON] [PERSON] Через проблеми зі здоровям він переїхав до Криму, де пізніше помер. Його син постійно мешкав за вищевказаною адресою. Після його смерті у будинку залишилися мешкати позивач та її матір. Відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1961 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі прав та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1264 ЦК України в четверту чергу право на спадщину за законом мають особи, які проживали разом із спадкодавцем однією сімєю не менше пяти років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Виходячи із викладених обставин та доказів у їх сукупності та кожного окремо, суд вважає позовні вимоги [PERSON] є доведеними, законними та обґрунтованими, внаслідок чого вони підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved