Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Запорізької міської ради, третя особа: Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, зазначивши в обґрунтування позову наступне. 22.10.2014 року померла мати позивача [PERSON] Єлісєєвна, після смерті якої залишилося спадкове майно, до складу якого входить квартира [ADDRESS]. Відповідно до заповіту від 27.08.1993 року, посвідченого державним нотаріусом Третьої Запорізької державної нотаріальної контори [PERSON], вказану квартиру [PERSON]Є заповіла позивачу [PERSON] Позивач звернулася у встановлений строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом позивачу було відмовлено, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів. За вказаних обставин позивач просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] В судове засідання позивач не зявилася, суду надала письмову заяву про розгляд справи у її відсутність без проведення фіксації судового процесу, в якій вона вказала, що підтримує позовні вимоги у повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача до судового засідання не зявився, суду надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність без проведення фіксації судового процесу, у якій просить суд ухвалити рішення на розсуд суду у відповідності до чинного законодавства. Третя особа до судового засідання не зявилася, суду надала письмову заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо, відповідно до положень Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно ч. 1 ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Судом встановлено, що 22.10.2014 року померла [PERSON] Єлісєєвна, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЖС № 310520 від 23.10.2014 року. Згідно довідки ТОВ „ЗМБТІ № 1708 від 26.02.2015 року, право власності на квартиру [ADDRESS], зареєстровано за [PERSON] Єлісєєвною, на підставі Свідоцтва про право власності на житло № 73 від 18.05.1993 року, виданого Запорізьким державним заводом феросплавів. За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Третьої Запорізької державної нотаріальної контори [PERSON] 27.08.1993 року, реєстровий номер № 3-853, відповідно до якого квартиру [ADDRESS] заповіла позивачу [PERSON] Зазначений заповіт не скасований та не визнаний недійсним, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру № 39727760 від 25.02.2015 року. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Після смерті [PERSON] позивач у встановлений законом строк, 25.02.2015 року звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Таким чином, позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] та прийняла спадщину шляхом звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України „Про судову практику у справах про спадкування від 30.05.2008 N 7, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Постановою приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] від 24.04.2015 року № 197/02-31 позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, отже права позивача підлягають захисту у судовому порядку. На підставі вищевикладеного, враховуючи, що позивач прийняла спадщину, однак не може її оформити через нотаріальну контору, суд вважає позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності на квартиру [ADDRESS] законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved