Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по аліментах в сумі 184889,73 грн. та стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів (пені) в сумі 77972,21 грн., в подальшому подала заяву про збільшення позовних вимог, а саме стягнення заборгованості по аліментах в сумі 184889,73 грн. та стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів (пені) в сумі 76\~964,48 грн. В обґрунтування позову зазначила, що згідно рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24.09.1999 з відповідача на користь її користь стягнуті на утримання сина аліменти та видано виконавчий лист. Рішенням Кіровського райсуду м. Кіровограда від 30.10.2002\~відповідач позбавлений\~батьківських прав\~відносно неповнолітнього\~сина. Відповідачем сплата аліментів не проводилась, внаслідок чого виникла заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 184889,73 грн. на зазначену заборгованість нею нарахована пеня в розмірі 76\~964,48 грн. Просить позов задовольнити. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27 січня 2020 року суддею Панфіловою А.В. відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до розгляду. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27 січня 2020 року [PERSON] відмовлено в забезпеченні позову. На підставі Розпорядження від 17.07.2020 № 478 суддю [PERSON] відсторонено від посади, головуючим суддею по даній справі визначено [PERSON] . Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10 серпня 2020 року цивільну справу прийнято до розгляду та призначено судове засідання в спрощеному позовному провадженні. В судовому засіданні призначеному на 27.10.2020, 24.11.2020 позивач та представник позивача [PERSON] вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Суду пояснив представник, що аліменти відповідачем не сплачувались, позивач отримувала тимчасову державну допомогу дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів. В зв`язку і невиконанням аліментних зобов`язань на майно відповідача накладений арешт. У постанові від 24.02.2003 зазначено, що на час накладення арешту заборгованість за аліментами становить 1763,50 грн. Виходячи із цієї суми позивачем розрахована сума заборгованості на нарахована пеня, враховуючи розмір середньої заробітної плати. Розрахунок слідуючий: складає 1763,50 +183\~126,23 грн.=184\~889,73 грн. (з розрахунку заборгованості по формулі РСЗП х кількість місяців+суму на рік, з березня 2003 по січень 2013. Представник позивача зазначив, що при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмір 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки (пені) виходячи із заборгованості по аліментам за виконавчим листом по утриманню дитини складає: кількість днів прострочення за кожним місячним платежем беремо з урахуванням одного року (365 або 366 днів). Отже, позивач самостійно провів розрахунок, зазначив, що з 24.09.1999 по 01.03.2003 загальна сума згідно наданої довідки ДВС складає 1763,50 грн. (17,64 грн. 1%) х1253 (днів)=22\~102,92 грн. (сума заборгованості за аліментами). Так розмір неустойки (пені) розрахованим позивачем самостійно за період з 2003 по 2013 рік складає 76\~964,48 грн. З вищевикладеного, просить задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача в судовому засіданні призначеному на 27.10.2020, 24.11.2020 позовні вимоги не визнав. В обґрунтування позиції зазначив, що наявність у [PERSON] заборгованості по сплаті аліментів не підтверджено належними та допустимими доказами, якими є довідка державного виконавця із відповідними розрахунками суми боргу за кожен місяць. Однак позивач самостійно вирахував суму заборгованості по сплаті аліментів та розмір стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів (пені). Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява задоволенню не підлягає виходячи з наступного. \~ \~ \~ \~ \~ Рішення\~Кіровського районного\~суду м. Кіровограда від 24.09.1999 з відповідача на користь позивача стягнуті аліменти на утримання сина. Рішенням Кіровського райсуду м. Кіровограда від 30.10.2002 відповідач позбавлений батьківських прав відносно неповнолітнього сина. Дитина досягла повноліття [INFO] . Позивач отримувала тимчасову державну допомогу дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів. Постановою від 24.02.2003 накладений арешт на все майно відповідача, і в ній зазначено, що заборгованість станом на 01.03. (рік незрозумілий) становить 1763,50 грн. Позивач зазначає, що згідно довідки заборгованість становить 1763,50 грн, але довідки державного виконавця із визначенням зазначеної суми заборгованості в матеріалах справи немає. З відповіді Фортечного ВДВС у м. Кропивницькому № 47766 від 07.10.2019 вбачається, що на виконанні у відділі виконавчий лист не перебуває, тому здійснити перерахунок заборгованості неможливо. Позивач провела самостійно розрахунок заборгованості за аліментами за період з 24.09.1999 по 01.03.2003 за формулою: розмір середнього заробітної плати Х кількість місяців та отримала 184 889,73 грн. Крім того, позивач самостійно провела розрахунок пені за період з 24.09.1999 по 01.03.2003, за формулою: загальна сума згідно наданої ДВС довідки 1763,50 грн (17,64 грн х1%) х 1253 (днів) = 22102,92 грн (сума заборгованості за аліментами). Суд ще раз звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутня довідка відділу ДВС про наявну заборгованість , сума 1763,50 грн, на яку постійно посилається позивач у своїх розрахунках зазначена у постанові державного виконавця про накладення арешту. Згідно статті 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Згідно з приписами ч.4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні відповідної норми сімейного права, суд має врахувати висновки щодо застосування відповідних норм права викладені в постановах Верховного Суду. Так, Верховний Суд у своїй постанові від 25.04.2018 по справі № 572/1762/15-ц (№ в ЄДРСР 75296544) відступив від попередніх правових позицій щодо розрахунку пені та вказав, що пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Згідно формули обрахування пені, визначеній у постанові Верховного суду від 25.04.2018 по справі № 572/1762/15-ц, вказано наступне. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже, загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: ?p=(A1?1%?Q1)+(A2?1%?Q2)+……….(An?1%?Qn), де: ?p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2 - кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An - нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn - кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розрахунок пені, проведений позивачем не відповідає зазначеній правовій позиції та проведений позивачем по власній формулі, яка не ґрунтується на вимогах чинного законодавства. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Заборгованість по сплаті аліментів не підтверджена належними та допустимими доказами, якими є довідка державного виконавця із відповідними розрахунками суми боргу за кожен місяць. \~ \~ \~ \~Згідно ч. 2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно ч.3 ст.77 ЦПК України сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, лише сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. ч. 2 - 4 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 3 ст. 83 ЦПК України, позивач повинен надати докази разом із позовною заявою. Докази повинні бути належними, допустими та достовірними, що регламентує ст. ст. 77, 78, 79 ЦПК України, тобто докази повинні містити інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Будь яких доказів на підтвердження викладених у позові обставин позивач не надала, тому позов задоволенню не підлягає. На підставі ст. 196 СК України,

Outcome: dismissed