Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 29 квітня 2015 року було розірвано. Від даного шлюбу вони мають дитину - [PERSON], [INFO]. Позивачка самостійно утримує сина, проте сама утримувати не може, оскільки має неофіційний дохід, який є нестабільним. Вона змушена сплачувати за сина комунальні послуги, купувати речі, предмети першої необхідності, нести витрати на шкільне харчування, витрати на лікування, та інші витрати, пов'язані з фізичним розвитком дитини. Відповідач працює неофіційно, інших дітей він не має, утримувати сина він може, тому звертаючись до суду з даним позовом, просить суд стягнути з нього на утримання сина аліменти у розмірі 1000 гривень до досягнення сином повноліття. У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Відповідач позов визнав частково, не заперечував проти сплати аліментів на утримання сина у розмірі 400 гривень. Суд, вислухавши пояснення та доводи сторін, дослідивши докази в їх сукупності, приходить до наступного. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 26 квітня 2008 року. Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 29 квітня 2015 року шлюб між ними було розірвано. [PERSON] є батьком дитини - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 22.07.2008 року, виданого Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, і, як батько дитини, відповідно до вимог Закону, зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на його утримання до досягнення ним повноліття. З урахування того, що відповідач офіційно не працевлаштований, стабільного доходу не має, враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, те, що на утриманні інших дітей не має, визнання відповідачем частково позову, чим відповідач на власний розсуд розпорядився своїми процесуальними та матеріальними правами, інші обставини, що мають істотне значення, оцінюючи надані сторонами докази на підтвердження та обґрунтування своїх вимог, суд приходить до висновку про можливість стягнення з відповідача аліментів на утримання сина в розмірі 600 гривень щомісячно на користь матері дитини. Приймаючи рішення про стягнення з відповідача аліментів в твердій грошовій сумі суд керується ч. 1 ст. 184 СК України, згідно якої якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. За ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 487,20 грн.

Outcome: partial