Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду із справжнім позовом посилаючись на ті обставини, що 8.07.2016 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON]. Оскільки дитина мешкає з нею, просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки у розмірі 1/3 частини та її утримання у розмір по 1/6 частини доходів відповідача. Позивач в судове засідання не зявилася, подала письмову заяву з проханням розглядати справу у її відсутність (а.с.25). Представник відповідача адвокат [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечував, пояснив, що його довіритель [PERSON] надсилав позивачці аліменти на утримання дитини поштовими переказами, однак вона від їх отримання відмовилася, крім того вважає, що позивач повинна була довести суду що вона потребує допомоги. Вислухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами 1, 2 ст. 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно ст.29 ч.4 ЦК України \~місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає. Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 8 липня 2016 року Київським районним у м.Одесі відділом РАЦС ГТУЮ в Одеській області актовий запис №962. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] [INFO], яка проживає з позивачем (а.с.7-8). Відповідач мешкає від позивача та дитини окремо, з листопада 2017р. зареєстрований у гуртожитку по вул.В.Терешкової,13 м.Одеси. Враховуючи, що дитина у віці 1 року проживає з позивачем, відповідач інших аліментних зобовязань не має, в змозі сплачувати аліменти, тому суд вважає стягнути з нього аліменти на утримання дитини та дружини, призначивши аліменти на утримання дитини у розмірі 1\\4 частини від доходу відповідача до досягнення дитиною повноліття, а на утримання позивача - 1/6 частину його доходів до досягнення дитиною 3 років, щомісячно. Суд вважає такий розмір аліментів справедливим. Доводи представника відповідача про те, що [PERSON] приймає участь у вихованні дитини та періодично бере її до себе не має значення при вирішенні цієї справи, оскільки розглядається спір про стягнення аліментів, а сторона відповідача не заперечувала що дитина постійно з відповідачем не мешкає. Також суд вважає безпідставним посилання представника відповідача на обовязок позивача доводити суду своє матеріальне становище, з підстав, викладених у ст.84ч.4 СК України. Також суд вважає підтвердженням існування аліментних зобовязань відповідача, посилання представника відповідача на те, що його довіритель намагався добровільно сплачувати аліменти на утримання дитини шляхом перерахування позивачу поштових переказів по 1200 грн. Також, на підставі ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір з позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини у сумі 1280 грн. (640+640). На підставі викладеного,

Outcome: partial