Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом і просить розірвати шлюб з [PERSON] та стягнути з відповідача аліменти у розмірі 5000 гривень щомісяця, починаючи з дня подання позовної заяви та до повноліття дитини, але не менше 30% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, протягом тривалого часу відбувались конфлікти та суперечки. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. При таких обставинах [PERSON] вважає, що її шлюб з [PERSON] підлягає розірванню, подальшого спільного життя і збереження сім`ї неможливе та майнового спору немає. Дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, а саме: підтвердив свою згоду на шлюб та частково визнав позовні вимоги в частині стягнення аліментів та пояснив що згоден платити аліменти ? частини від всіх видів заробітку. Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами 09 серпня 2008 року був зареєстрований шлюб виконавчим комітетом Мар`їнської сільської ради, Апостолівського району, Дніпропетровської області, актовий запис № 10, згідно свідоцтва про шлюб серії 1-КИ № 112384 від 09.08.2008 року (а. с. 5). Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], про що свідчить Свідоцтво про народження виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції від 01.03.2014 року, Серії І-ЖД № 381996 (а.с.8). Дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Спільне життя сторін не склалося, протягом тривалого часу відбувались конфлікти та суперечки. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Майнового спору між сторонами не має. З урахуванням викладеного, оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін, суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім`ї неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, як це передбачено ст.112 Сімейного Кодексу України, шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер і тому підлягає розірванню. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до повноліття. Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той з них хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утримані в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України (ч. 2 ст. 182 СК України). Як зазначено в п. 17 ч. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. Відповідно до ст.10 ЦПК України сторони є рівними учасниками судового розгляду та на підставі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст.. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч.3 ст.213 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Позивач просить суд стягувати з відповідача суму аліментів в розмірі 5\~000 грн., однак належних та допустимих доказів в підтвердження того, що відповідач має змогу їх сплачувати та має стабільний дохід суду надано не було. Відповідач в судовому засіданні визнав позов в частині стягнення аліментів в розмірі ? частини від всіх видів заробітку. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. \~ Згідно з постановою № 14 Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року Про судове рішення у цивільній справі, за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси іншихосіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. \~ Враховуючи вищезазначене, суд приймає часткове визнання позову відповідачем та ухвалює рішення про часткове задоволення позову.

Outcome: partial