Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на період навчання доньки, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що вона та відповідач є батьками повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . На теперішній час донька досягнула повноліття, однак навчається на 1 курсі Київського національного університету імені Тараса Шевченка Інституту філології на денній формі навчання, термін навчання до 30.06.2024 року. Позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку до досягнення донькою 23 років, за умови навчання. У судове засідання сторони не з`явилися , позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позивач підтримала позовні вимоги. Від відповідача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності , проти задоволення позову не заперечував. Третя особа до суду не з`явилася. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні у справі матеріали, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Як встановлено судом, позивач [PERSON] та [PERSON] є батьками повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . ( а. с. 3 копія свідоцтва про народження дитини). На теперішній час донька досягнула повноліття, однак навчається у на 1 курсі Київського національного університету імені Тараса Шевченка Інституту філології на денній формі навчання, термін навчання до 30.06.2024 року. ( а. с. 5- копія свідоцтва про народження та довідки з навчального закладу). Відповідач інших аліментних зобов`язань не має, працює, фізично здоровий, а тому може допомагати доньці в її утриманні на навчання, не заперечував допомагати доньці. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів суд враховує положення ст. 182 СК України. Пунктом 20Постанови Пленуму Верховного Суду від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті199,200,201цьогоКодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Вказаний правовий висновок щодо застосування норм права викладений у постанові Верховного Суду від 29.01.2018 р., у справі № 622/373/16-ц, в постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року у справі № 6-1296цс15. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1ст. 2ЦПК України). Слід також зазначити, що однією із засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3ст. 129Конституції України та ч. 1-3ст. 12ЦПК України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Таким чином, оскільки відповідач є працездатною особою, законом встановлено його обов`язок надавати матеріальну підтримку доньці, оскільки остання продовжує навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги батька, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, але частково в частині строку стягнення аліментів, а саме не до 23 років, а до закінчення терміну навчання, який відповідно довідки про навчання встановлено до 30.06.2024 року, оскільки аліменти на навчання стягуються лише на період навчання, в межах до 23 років, а отже суд роз`яснює, що в разі продовження навчання до 23 років з відповідними доказами позивач має право після 30.06.2024 року, ще звертатися з заявою про стягнення аліментів на навчання. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Датою подачі позову є 13 травня 2021 р. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки при подачі позову до суду позивач звільнена від сплати судового збору, відповідно до ч. 6ст. 141 ЦПК України, судові витрати необхідно стягнути з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial