Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом, в якому просить усунути перешкоди у користуванні квартирою № 85 в будинку № 40-А по вул. Командарма Уборевіча в м. Харкові, яка належить їй на праві власності, та виселити відповідачів з квартири із зняттям з реєстраційного обліку. В судове засідання позивач та представник позивача не зявилися, представник позивача надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилися, про причини неявки суду не повідомили, в звязку з чим, суд розглянув справу за згодою представника позивача без участі відповідачів із ухваленням заочного рішення по справі. Представник третьої особи - Московський РВ ГУ ДМС України в Харківській області через канцелярію суду надав лист про розгляд справи за відсутністю представника та просив прийняти рішення на розсуд суду. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. У відповідності до ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. 20.06.2014 року між [PERSON], [PERSON], [PERSON], яка діяла особисто та в інтересах [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON]О.(а.с.4) Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 20.06.2014 року квартира [ADDRESS] належить [PERSON]. (а.с.5) Таким чином, позивач є єдиним власником квартири [ADDRESS], право власності відповідачів на зазначену квартиру припинено, але відповідачі продовжують проживати в квартирі, тим самим безпідставно порушують права власника на вільне розпорядження та використання свого майна. Незважаючи на вимоги власника звільнити житлове приміщення, відповідачі приміщення не звільняють та добровільно знятися з реєстрації відмовляються. Згідно ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (квартиру), користуються даним майном для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно ст. 155 ЖК України, житлові будинки (квартири), що знаходяться в особистій власності громадян, не можуть бути в них вилучені, власник не може бути позбавлений права користування житловим будинком. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідачі не є членом сімї власника, договори найма між власником та відповідачами не укладені, підстави їх реєстрації змінені і на даний час відсутні. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню. Судові витрати слід стягнути з відповідачів відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved