Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, у якому просить визнати за нею право власності за строками набувальної давності на об`єкт нерухомості - квартири [ADDRESS] . Свої позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] в с.Івківці Прилуцького району померла [PERSON] , яка за життя була власницею квартири [ADDRESS] . З померлою позивач підтримувала дружні стосунки, допомогала їй по господарству, носила продукти, прибирала та незадовго до своєї смерті [PERSON] , не маючи спадкоємців, заповідала позивачці свою квартиру, однак за життя заповіт так і не було складено у встановленому законом порядку. Всі інші власники квартир даного будинку, які були сусідами померлої [PERSON] знали про добросовісність набуття позивачем фактичного володіння квартирою, що належала померлій. Після смерті [PERSON] належна їй квартира ніким не була успадкована, та у зв`язку з відсутністю будь-яких спадкоємців, позивач [PERSON] постійно та безперервно проживає в даному житлі, підтримує його в придатному для проживанні стані, відкрито користується вказаним майном, веде господарство, сплачує комунальні послуги, тому позивач і звернулася з позовом про визнання права власності на дане житло за набувальною давністю. У судове засідання позивач і її представник не з`явилися, проте направили заяву, в якій позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять розглядати справу у їх відсутності. Відповідач - представник Івковецької сільської ради в судове засідання не з`явився також, проте надіслав заяву в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить розглядати справу у його відсутності. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 23.01.1995 виданого ДП «Івківці» вбачається, що квартира №4 , яка складає 1/6 частину будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS] , належить [PERSON] (а.с.6). Відповідно до копії свідоцтва про смерть від 23.02.2004 року серія [NUMBER] вбачається, що [PERSON] померла [INFO] в с.Івківці, Прилуцького району Чернігівської області(а.с.13). Згідно витягу зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про паво на спадщину) від 27.02.2020 вбачається, що відсутня інформація про спадкові справи відносно померлої [PERSON] (а.с.14). Згідно довідки КП «Прилуцьке МБТІ» №618 від 28.02.2020 вбачається, що право власності на кв.4, що складає 1/6 частину будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS] , зареєстровано за [PERSON] . Довідка надає інформацію наявну станом на 31.12.2012, на сьогоднішній день дані про технічні характеристики в архівній інвентаризаційній справі БТІ відсутні (а.с.12). Наявність спірної квартири №4 , що складає 1/6 частину будинку [ADDRESS] , підтверджується копією технічного паспорта (а.с.8-11). Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 03.06.2020 вбачається, що речові права на нерухоме майно, що розташоване за адресою: [ADDRESS] в реєстрі - відсутні (а.с.20). Згідно копії звіту про об`єкт житлової нерухомості, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , становить - 15 684,00 грн (а.с.34-49). Відповідно до копії витягу з рішення №67 Івковецької сільської ради Прилуцького району про оформлення права власності від 30.07.2010 року вбачається, що було прийнято рішення оформити право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , за [PERSON] (а.с.19). Згідно довідок виконавчого комітету Івковецької сільської ради Прилуцького району від 26.02.2020 та 10.03.2020 за №202,203 та №240 вбачається, що кв. [ADDRESS] згідно погосподарського обліку числиться за [PERSON] , яка померла [INFO] . В даній житловій квартирі проживає з 21.06.2007 року [PERSON] , яка здійснює догляд за будинком(а.с.17-18). Відповідно до ст.55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтею 328 Цивільного кодексу України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена законом. Згідно зі статтею 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Частиною 1 статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно» (далі - Закону) визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Державна реєстрація прав є обов`язковою. Згідно статті 4 вказаного Закону обов`язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, що належать, зокрема, фізичним та юридичним особам, у тому числі право власності на нерухоме майно. Заява про державну реєстрацію прав та їх обтяжень подається до органу державної реєстрації прав у паперовій або електронній формі. Відповідно до частини 1 статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набувальна давність поширюється на випадки фактичного, без титульного (незаконного) володіння чужим майном. Порядок набуття права власності за набувальною давністю залежить від виду речей. Пунктом 9 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» визначено, що відповідно до ч.1 ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, повинно враховуватися, зокрема, таке: - володіння є добросовісним; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Частиною 4 вказаної статті визначено таке, що право власності за набувальною давністю на нерухоме майно…набувається за рішенням суду. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, за набувальною давністю виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ» № 5 від 7 лютого 2014 року, можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК України, а також ч. 4 ст. 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі, якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. Велика Палата Верховного Суду України (справа №910/17274/17) визначила умови набуття права власності за набувальною давністю на підставі ст. 344 Цивільного кодексу України: зокрема, наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужим майном; відкритість володіння; безперервність володіння; сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю. Для окремих видів майна (нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери) право власності за набувальною давністю виникає виключно на підставі рішення суду. Крім того, Суд нагадав, що за змістом ч. 1 ст. 344 Цивільного кодексу України добросовісність особи має існувати саме на момент заволодіння нею чужим майном, що є однією з умов набуття права власності на таке майно за набувальною давністю. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивачка відкрито, безперервно користується та володіє з 2007 року і до теперішнього часу квартирою [ADDRESS] , а тому відповідно до ст.344 ЦК України вважає за необхідне визнати за [PERSON] право власності за набувальною давністю на вище зазначену квартиру. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved