Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-22 00:00:00

\~Позивач звернулася до суду із позовною заявою до Знамянської сільської ради Іванівського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно, так як 09.08.2013 року помер їх батько [PERSON]. Після\~\~його смерті\~\~відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку\~\~з надвірними\~будівлями та спорудами, розташованого в с. Знамянка,\~\~вул. Шмідта 10, Іванівського району Одеської області. Позивачі є спадкоємцями майна померлого за законом. Отримати свідоцтво про право на спадщину за законом позивачі\~\~не можуть оскільки відсутні правовстановлюючі документи на вказаний житловий будинок. Та вони не можуть бути видані після смерті власника, що суперечить\~ст. 25 ЦК України, згідно якої цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Позивачі у судове засідання не зявилися, проте надали до суду заяви про слухання справи у їх відсутність, на позовних вимогах наполягали. Представник відповідача у судове засідання не зявився, позов визнав в повному обсязі, про що надав письмову заяву, просив справу слухати у його відсутність. Третя особа, [PERSON] у судове засідання не зявився, проте надав заяву про слухання справи у його відсутність, вказав що проти задоволення позову не заперечує, претензій до позивачів не має. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, за таких обставин судове засідання по справі було проведено без засобів технічної фіксації судового процесу. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з положенням ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши письмові матеріали справи та з урахуванням положень ч.1 ст. 81 ЦПК України, де зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, та ч.1 ст. 13 ЦПК України, згідно якої суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, приходить до висновку, що наявні законні підстави для задоволення позову та позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Суд, при дослідженні доказів, якими позивач обґрунтував позов встановив, що 09 серпня 2013 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Позивач [PERSON] є рідним сином померлого, що підтверджуються копією свідоцтва про його народження. [PERSON] є рідною донькою померлого, що підтверджується копією свідоцтва про її народження та копією свідоцтва про шлюб. Після\~смерті\~\~[PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із\~\~ житлового будинку\~\~з господарськими\~\~будівлями та спорудами, розташованого в с. Знамянка,\~\~вул. Шмідта, під №10, Іванівського району Одеської області, що підтверджується копією рішення Червонознамянської сільської ради, відповідно до якого було вирішено передати вищевказаний будинок [PERSON] у власність, копією витягу з рішення Червонознамянської сільської ради, відповідно до якого [PERSON] було передано у власність земельну ділянку за адресою с. Знамянка,\~\~вул. Шмідта, під №10, Іванівського району Одеської області, випискою з по господарської книги №14, особовий рахунок №1327-1. Відповідно до довідки сільської ради, житловий будинок за адресою с. Знамянка,\~\~вул. Шмідта, під №10, Іванівського району Одеської області відноситься до колгоспного двору. Позивачі є спадкоємцями першої черги померлого за законом, оскільки є його рідними дітьми. Інші особи, які б зверталися до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] відсутні, що підтверджується матеріалами спадкової справи. Так, на момент смерті разом з спадкодавцем був зареєстрований та являвся членом колгоспного двору [PERSON], який є онуком померлого, що було визнано сторонами по справі. Дана особа була залучена до участі у справі у якості третьої сторони, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, оскільки він відноситься до пятої черги спадкоємців. Позивачі отримали свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на частину спадкового майна, а саме на земельну ділянку площею 6,0813га, що розташована за адресою с. Знамянка, Іванівського району Одеської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується копією свідоцтва. Відповідно до\~ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1216 ЦК України\~передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб -спадкоємців. Відповідно до ч.2\~ст.1223 ЦК України\~у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст.1258 ЦК України спадкоємці за\~законом одержують\~право на\~спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених\~статтею 1259\~цього Кодексу. Згідно з положеннями ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах\~уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування, заяву про прийняття спадщини (ч. 1\~ст. 1269 ЦК України). Судом встановлено, що\~\~спадщину, яка відкрилась після смерті\~\~[PERSON] позивачі\~\~прийняли у встановленому законом порядку: звернулися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується\~\~матеріалами зі спадкової справи. Оформлення спадкового майна не є можливим в нотаріальному порядку, оскільки відповідно до\~ст.42 Закону України\~\~«Про нотаріат»та п.1 глави 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України\~\~ видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Відповідно до відповіді нотаріуса, з якої вбачається, що для оформлення свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок\~\~з господарськими\~\~будівлями та спорудами, розташованого в с. Знамянка,\~\~вул. Шмідта, під №10, Іванівського району Одеської області, позивачу, крім іншого необхідно надати нотаріусу оригіналу документів, що підтверджували б право власності на спірний будинок на імя [PERSON], померлого 09.08.2013 року. Відповідно до п.23\~Постанови\~\~Пленуму ВСУ «Про судову практику\~\~у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 р. у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. У випадку, коли перехід права власності від спадкодавця до спадкоємців не може бути оформлено в нотаріальному порядку, зокрема у звязку з тим, що спадкодавець за життя не завершив процедуру оформлення права власності на землю, спадкоємець може вимагати визнання права власності на землю в судовому порядку. Згідно з ч.1\~ст. 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця),\~\~до\~\~інших\~\~осіб (спадкоємців). [PERSON] не оформив за життя право власності на вказаний житловий будинок, який станом на 15 квітня 1991 року належав до майна колишнього колгоспного двору за чинним раніш законодавством (ст. 120 ЦК УРСР), що підтверджується довідкою виконкому Знамянської сільської ради. Житловий будинок, що входить у склад спадщини, був внесений у по господарську книгу та відносився до суспільної групи колгоспний двір, що підтверджується випискою з по господарської книги, долученою до матеріалів справи. Згідно з положеннями\~статтей 120-127 ЦК УРСР 1963 року,\~ст. 17 Закону України «Про власність»,\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року за № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», членами колгоспного двору вважалися особи, які приймали участь в громадському господарстві колгоспу, отримували в ньому основні прибутки і приймали участь своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору. У звязку з введенням\~Закону України «Про власність»\~така організаційно-правова форма як колгоспи, і відповідно колгоспний двір були припинені. Згідно з п. 4 постанови Верховної ради України «Про введення в дію Закону «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року. Відповідно до п. 6 Інструкції ЦСУ СРСР від 15.05.1985 року № 5-24/26, жилі будинки, господарські, побутові будівлі у сільській місцевості, включені у господарські книги, до категорії самовільних відноситися не можуть. Відповідно до ч. 3\~ст. 3 Закону України від 01.07.2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього\~Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Згідно з ч. 4\~ст. 3 Закону України від 01.07.2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року, яка втратила чинність на підставі\~наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене\~наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5, зареєстроване в Мінюсті 18.07.2002 року за № 157/6445. Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності\~ЦК\~та Законом України від 01.07.2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відсутність державної реєстрації права власності [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами не дає підстав для висновку про те, що останній не був власником даного житлового будинку.\~\~\~\~ Ця позиція повністю відповідає практиці Верховного Суду України. Так, постановою ВСУ від 15 січня 2014 року у справі № 6-145цс13 сформована єдина правова позиція по даній категорії справ. З огляду на вищенаведене, померлий 09.08.2013 року [PERSON] володів будинком за адресою с. Знамянка,\~\~вул. Шмідта, під №10, Іванівського району Одеської області, тобто йому належало право власності на зазначений будинок. Таким чином, суд приходить до висновку, що обставини, на які посилалися позивачі, обґрунтовуючи свої вимоги, доведені в судовому засіданні належними та допустимими доказами. Відповідно до ч1 ст.1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. За таких обставин суд вважає за можливе позовну заяву [PERSON], [PERSON] до Знамянської сільської\~\~ради Іванівського району Одеської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON], про визнання права власності на спадкове майно\~задовольнити.

Outcome: approved