Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з цивільним позовом до Дмитрівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області в якому просить визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок А-1, рік побудови 1969, житловою площею 38, 9 кв.м., загальною площею 54, 6 кв.м., при ньому літня кухня Б, сарай В, вбиральня Г, колодязь К, під № 144, с. Дмитре, Пустомитівського району, Львівської області, що значиться за [PERSON], який помер 29.04.1992 року. Свої вимоги мотивують тим, що 29.04.1992 року помер батько позивача [PERSON]. У спадщину внаслідок його смерті залишилося спадкове майно, житловий будинок 144, в с. Дмитре, Пустомитівського району, Львівської області. Своїм майном на випадок смерті не розпорядився, тому спадкують його спадкоємці за законом почергово. Дружина спадкодавця [PERSON] Лук»янівна померла, 18.06.1994 року, рідний брат спадкодавця [PERSON], помер 29.07.2012 року. Позивач являється єдиним спадкоємцем після смерті батька. Через нотаріуса не може прийняти спадщину, оскільки немає правовстановлюючих документів на житловий будинок. Але з довідки виконкому Дмитрівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області видно, що за [PERSON] по погоспордарських книгах сільської ради рахується житловий будинок і земельна ділянка. Технічні характеристики будинку стверджуються технічним паспортом на житловий будинок. Позивач на день смерті батька була зареєстрована проживала разом із ним та проживає дальше у житловому будинку № 14, с. Дмитре, Пустомитівського району, Львівської області, тому вважається такою, що прийняла спадщину. Позивач в судове засідання не зявилася, однак через канцелярію суду подала заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутності. Представник відповідача в судове засідання не зявився, однак через канцелярію суду подав заяву, в якій не заперечує, щодо задоволення заявлених позовних вимог та просить розгляд справи проводити у відсутності представника сільської ради. Відповідно до вимог ст.197 ч.2 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, враховуючи те, що заяви про визнання відповідачами позову не порушує прав, свобод чи законних інтересів інших осіб, а позовні вимоги позивача є законними та обґрунтованими, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 29.04.1992 року помер спадкодавець [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії ІІІ-СГ № 331143 виданим 30.04.1992 року. Після його смерті відкрилась спадщина до складу якої окрім іншого увійшло право власності на будинковолодіння № 144 в с. Дмитре, Пустомитівського району, Львівської області, до складу якого входить А-1 житловий будинок, 1969 року побудови, загальною площею 54, 6 кв.м., житловою площею 38, 9 кв.м., допоміжною площею 15, 7 кв.м., Б літня кухня, В сарай, Г вбиральня, К колодязь, № 1, 3, 4 - огорожа, № 2 - ворота, № 5 хвіртка, що підтверджується довідкою виданою виконкомом Дмитрівської сільської ради Пустомитівського району, Львівської області № 791 від 22.07.2016 року, згідно якої вищевказане будинковолодіння згідно по погосподарських книг Дмитрівської сільської ради рахується за спадкодавцем. Технічні характеристики будинку підтверджується технічним паспортом на житловий будинок виданим ЛОД КБ ТІ та ЕО від 01.07.2016 року. Відповідно до ст.529 ЦК Української РСР до спадкоємців першої черги спадкування за законом [PERSON] належать : Позивач [PERSON] дочка спадкодавця, факт родинних відносин першої лінії споріднення стверджується свідоцтвом про народження серії ГД № 893349 виданим 03.09.1957 року. Прізвище «Данилко» змінено на «Дідик» внаслідок укладення шлюбу, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії ІІ-АБ № 128456 виданим 28.02.1984 року. [PERSON] Лук»янівна - дружина спадкодавця, померла 08.06.1994 року, що стверджується довідкою виконавчого комітету Дмитрівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області № 791 від 22.07.2016 року. Інших спадкоємців першої черги спадкування після смерті [PERSON] немає. З довідки Дмитрівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області № 791 від 22.07.2016 року видно, що спадкодавець спадкодавець [PERSON] був зареєстрований та проживав [INFO] в с. Дмитре, Пустомитівського району, Львівської області, разом із дружиною [PERSON] Лук»янівною, дочкою [PERSON], онуком [PERSON]. Згідно приписів ст.548 Цивільного кодексу Української РСР (що діяв на момент смерті спадкодавця), для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу РСР, котрий діяв на момент відкриття спадщини, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. У п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» від 24.06.1983 р. (у редакції, що була чинна на момент виникнення правовідносин), вказано, що якщо у вказаний в ст.549 Цивільного кодексу Української РСР шестимісячний строк позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно, а не продовження пропущеного строку. Враховуючи зазначене можна зробити висновок про те, що саме такі дії були вчинені позивача, які фактично прийняла спадщину після смерті свого батька. Проаналізувавши матеріали справи та докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що зібраними у справі доказами обєктивно стверджується факт набуття спадкодавцем права власності на спадкове майно, а саме на будинок № 144 в с. Дмитре, Пустомитівського району, Львівської області. За вказаних вище обставин, беручи до уваги те, що спадкодавець набув право власності на спадкове майно з підстав, що не заборонені законом, тобто правомірно, позивач, як спадкоємець за законом вчинив дії, що обєктивно стверджують факт прийняття спадщини, враховуючи визнання позову відповідачем, а також те, що ухвалення рішення в користь позивача не порушує прав третіх осіб, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги заявлені позивачем підставні та підлягають задоволенню.

Outcome: approved