Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду і просить стягнути на її користь з відповідача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини за період часу з 25.03.2008 року по 01.08.2014 року в сумі 42404 грн. 29 коп., мотивуючи тим, що за рішенням Овруцького районного суду від 19.04.2010 року відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше визначеного законодавством мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25.03.2010 року і до досягненням сином повноліття. Однак, відповідач своєчасно та в повному обсязі аліменти не сплачував, а тому виникла заборгованість, яка склала за період з 25.03.2008 року по 01.08.2014 року 7813 грн.57 коп.. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, зазначивши, що при можливості він заборгованість погашає. Однак, в нього на утриманні знаходяться ще троє малолітніх дітей, на даний час він не працює і заплатити відразу все він не має можливості. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши в судовому засіданні докази, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. З листа №6228 від 05.08.2014 року та довідки - розрахунку відділу державної виконавчої служби Овруцького районного управління юстиції вбачається, що аліменти згідно виконавчого листа №2-1530/2010, виданого 19.04.2010 року Овруцьким районним судом, відповідач не сплачував в повному обсязі внаслідок чого станом на 1 серпня 2014 року утворилась заборгованість в сумі 7813 грн. 57 коп.. З долученої до матеріалів справи під час судового розгляду справи довідки-розрахунку відділу державної виконавчої служби Овруцького районного управління юстиції 1929/3-32 від 02.04.2011 року вбачається, що заборгованість по аліментах станом на 01.04.2015 року зменшилася та склала 6481 грн. 97 коп.. Відповідно до ст.196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Як розяснив \~Пленум Верховного Суду України у п. 22 Постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних причин, зокрема, у звязку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Нормами, закріпленими в ст.60 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачем не надано доказів суду про відсутність його вини у виникненні заборгованості по аліментах, а тому позивач має право на стягнення неустойки. Виходячи зі змісту ст. 196 СК України пеня сплачується на всю суму несплачених аліментів (заборгованості) за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тим місяцем, протягом якого не проводилось стягнення. Такий обрахунок неустойки узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду України від 01.10.2014 року по справі № 6-149 цс 14. Згідно з ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що загальний розмір неустойки за несвоєчасне виконання відповідачем аліментних зобов'язань становить 42990 грн. 96 коп., виходячи із наступних розрахунків: 2010 рік: З 25 березня - 51,17 грн. х 1% х 1826 днів просрочки = 934,36 грн. квітень - 208,20 грн. х 1% х 1796 дн. = 3 739,27 грн. червень - 205,30 грн. х 1% х 1765 дн. = 3623,55 грн. грудень - 4,50 грн. х 1% х 1582 дн. = 71,19 грн. Всього за 2010 рік пеня складає - 8368,37 грн.. 2012 рік: Січень - 267,90 грн х 1% х 1217 дн. = 3260,34 грн Лютий - 267,90 грн х 1% х 1186 дн. = 3 177,29 грн Березень 7,90 грн х 1% х 1157 дн. = 91,40 грн Квітень - 95,80 грн х 1% х 1126 дн. = 1078,71 грн Червень -340,20 грн х 1% х 1065 дн. =3623,13 грн Липень - 343,20 грн х1%х 1035 дн. = 3552,12 грн Серпень - 343,20 грн х 1% х 1004 дн. = 3445,73 грн Вересень - 343,20 грн х 1% х 973 дн. = 3339,34 грн Жовтень 348,30 грн х 1% х 942 дн. = 3280,99 грн Листопад - 63,40 грн х 1% х 912 дн. = 578,21 грн.. Всього за 2012 рік пеня складає - 25427,26 грн.. 2013 рік: Липень - 226,00 грн х1%х 699 дн. = 1579,74 грн Вересень - 219,00 грн х 1% х 668 дн. = 1462,92 грн Грудень - 385,80 грн х 1% х 607 дн. = 2341,81 грн.. Всього за 2013 рік пеня складає - 5384,47 грн.. 2014 рік: Січень - 15,80 грн х 1% х 576 дн. = 91,00 грн Лютий - 15,80 грн х 1% х 547 дн. = 86,43 грн Березень 385,80 грн х 1% х 516 дн. = 1990,73 грн Квітень - 15,80 грн х 1% х 486 дн. = 76,79 грн. Червень -5,80 грн х 1% х 425 дн. =24,65 грн. Липень - 385,80 грн х1%х 385 дн. = 1485,33 грн. Серпень - 15,80 грн х 1% х 354 дн. = 55,93 грн Всього за 2014 рік пеня складає - 3810,86 грн.. Загальна сума пені складає 42990 грн. 96 коп.. Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилась з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального або сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК України умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. Беручи до уваги те, що відповідач має на утриманні трьох малолітніх дітей: Вікторію, [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], на даний час ніде офіційно не працює, періодично вживає заходів до погашення заборгованості, його дружина [PERSON], як і позивач, перебуває на обліку та отримує допомогу малозабезпеченим сімям, а також виходячи із загальних засад цивільного законодавства, якими є справедливість та розумність (п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України), суд вважає за можливе зменшити розмір неустойки за прострочення сплати аліментів, яка підлягає стягненню з відповідача, до 24 800 грн..

Outcome: partial