Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Сімерської сільської ради Перечинського району про визнання за нею права власності в порядку спадкування на житловий будинок з господарськими будовами та спорудами. Свої вимоги мотивує тим, що 15 квітня 2015 року померла [PERSON]. Вона залишила заповіт, яким належний їй будинок № 11 по вул. Новій в с. Сімер Перечинського району та все своє майно заповіла їй. Вона прийняла спадщину за [PERSON], подавши у встановлений законом строк заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Будь-яких інших спадкоємців, які б виявили намір прийняти спадщину за померлою немає. Для оформлення спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину на вказаний будинок вона звернулася до нотаріуса, однак їй було відмовлено в оформленні такої за відсутністю правовстановлюючих документів на будинок та право власності на нього не було зареєстроване. Тому просить задовольнити позов та визнати за нею право власності на вказаний будинок з господарськими будовами та спорудами в порядку спадкування. Позивачка у судове засідання не зявилася, однак подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання також не зявився, однак подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав, не заперечив проти його задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що 15 квітня 2015 року померла [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФМ № 188745, виданим виконкомом Сімерської сільської ради Перечинського району Закарпатської області 17 квітня 2015 року. Також встановлено, що [PERSON] залишила заповіт, яким належний їй жилий будинок з його надвірними спорудами, що знаходиться в с. Сімер по вул. Новій, 11 та все, що буде належати їй по закону, заповіла позивачу [PERSON], що підтверджується копією заповіту, посвідченою секретарем виконкому Сімерської сільської ради 27 січня 2011 року, зареєстрованою за № 04. Крім цього встановлено, що згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №41400672, 04 вересня 2015 року позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України не відмовилася від неї, а тому вважається такою, що прийняла спадщину. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Разом з цим, як вбачається з повідомлення приватного нотаріуса Перечинського районного нотаріального округу № 265/01-16 від 13 листопада 2015 року, позивачці [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок № 11 по вул. Новій в с.Сімер Перечинського району Закарпатської області. Як розяснено в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. В судовому засіданні встановлено, що згідно довідок [PERSON] сільської ради Перечинського району Закарпатської області № 874, 875 від 08 грудня 2015 року, згідно даних погосподарської книги № 8 за 2011-2015 роки, особового рахунку № 0264-1, головою домогосподарства № 11 по вул. Новій в с. Сімер Перечинського району була [PERSON], яка померла 15 квітня 2015 року, де на час її смерті ніхто не проживав і не був зареєстрований, а позивачка [PERSON] є спадкоємцем за заповітом та може прийняти за нею спадщину на вказаний житловий будинок. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно ч. 3 ст. 1296 цього Кодексу відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Отже враховуючи те, що позивач протягом встановленого законом строку прийняла спадщину, однак у неї існують перешкоди в оформленні права на спадщину у нотаріальному порядку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved