Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про визнання угоди дійсною та визнання права власності на нерухоме майно. У судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги та показав суду, що в листопаді 1981 року між ним та відповідачами була досягнута домовленість, щодо укладення договору купівлі - продажу будинку [ADDRESS], згідно якого відповідач продала йому вищевказаний будинок. В підтвердження цього факту 7 листопада 1981 року відповідач склала письмову розписку. Після виконання всіх зобов'язань за договором - купівлі продажу, він здійснив реконструкцію належного йому будинку квартири, підтримував та підтримує будинок в належному технічному стані. Згідно рішення виконавчого комітету Гірницької районної ради народних депутатів м. Макіївки йому було дозволено зареєструвати своє постійне місце помешкання за вказаною адресою. Проте договір купівлі - продажу між ними нотаріально посвідчений не був, відповідачка під різними причинами ухиляється від нотаріального посвідчення вказаного договору. Просив визнати договір купівлі - продажу будинку, укладений між ним та відповідачкою, дійсним та визнати право власності на вказаний будинок. Відповідач [PERSON] до судового засідання не прибула, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причину своєї неявки суду не повідомила, у зв'язку з чим, суд, зі згоди позивача, вважає за необхідне розглянути справу за відсутності відповідача, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Суд вислухавши пояснення позивача, дослідивши обґрунтування позовних вимог та додані матеріали до справи встановив наступне. З рішення виконавчого комітету гірницької районної ради народних депутатів № 633/1 від 5 грудня 1981 року позивачу було дозволено зареєструватися за адресою: [ADDRESS], в будинку, що належав відповідачці - [PERSON] З розписки, складеної від імені [PERSON], встановлено. що 7 листопада 1981 року остання отримала від [PERSON] гроші у розмірі 4 000 карбованців за продаж будинку [ADDRESS]. 25 лютого 2014 року персоналом ТОВ «СЕРВІС-БТІ» був складений акт, відповідно до якого встановлено, що будинок [ADDRESS] в плані означений під літерою А-1, має загальну площу 61.00 м2, у тому числі житлову 30.50 м2, крім цього, на прилеглій земельній ділянці розташовані сараї, в плані означені під літерами «Ж», «В», «З», гараж, в плані означений під літерою «Г», душ літ. «Е». У відповідності до паспорта технічного обстеження основних несучих конструкцій будівель, результати візуального обстеження вищевказаного будинку показали нормальний стан несучих конструкцій вказаного будинку. Оскільки правочин між сторонами був укладений у 1981 році, тобто на момент дії Цивільного кодексу в редакції 1963 року, то відповідно до ч. 2 ст. 47 ЦК України (в редакції 1963 року) якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, яка вимагає нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі на вимогу сторони, яка виконала угоду визнати угоду дійсною. Таким чином, аналізуючи всі зібрані докази по справі, суд дійшов до висновку, що [PERSON] уклавши з [PERSON] фактично договір купівлі - продажу, за умовами якого [PERSON] повністю виконав умови угоди, а [PERSON] ухилилась від виконання своїх обов'язків по нотаріальному посвідченню угоди, у зв'язку з чим вимоги позивача підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved