Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що вона та відповідач є співвласниками квартири [ADDRESS]; шлюб із відповідачем припинений внаслідок його розірвання. Квартирою володів відповідач, який не давав позивачу та доньці [PERSON], [INFO], користуватися даною квартирою. Як зазначається позивачем при зверненні до суду, через складне матеріальне становище позивач вирішила продати дану квартиру та попередила відповідач про свій намір потрапити до квартири; 19.02.2010 р. о 09.00 год., прибув до квартири, позивач виявила пошкодження шпалер, кахлю, батарей опалення та підвіконь по всій квартирі, була відсутня сантехніка. Загальна сума збитку становить 38 755,00 грн. (відповідно до акта оцінки ТОВ «Підприємство «Рембуд»). Про стягнення даної суми з відповідача на користь позивача, а також про відшкодування моральної шкоди в сумі 5 000,00 грн. у позові й заявлено відповідну вимогу. У судовому засіданні позивач та представник позивача вимоги позову підтримали повністю, надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, просили суд повністю задовольнити поданий позов. Відповідач позов не визнав повністю. Відповідно до заперечень відповідача між ним та позивачем склалися неприязні стосунки, та судом в іншому складі розглядається справи про поділ майна даного подружжя. На переконання відповідача та його представника позивач не надала доказів на підтвердження того, що саме діями відповідача їй було завдано збитків, враховуючи ще те, що позивач вивезла з квартири меблі, комп'ютер, оргтехніку відповідача, пояснив працівникам міліції про те, що вона зазначені речі перевезла до себе, оскільки вважає їх власними речами. Що стосується вимоги позову про відшкодування моральної шкоди, то відповідач та представник відповідача просили врахувати те, що спір про відшкодування моральної шкоди розглядається, зокрема, коли її право на відшкодування безпосередньо передбачене нормами Конституції або випливає з її положень, у випадках, передбачених ЦК України, при порушенні зобов'язань, які підпадають під дію Закону «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобов'язання і передбачають відшкодування моральної шкоди. Заслухав пояснення осіб, які беруть участь у справі, допитав свідків та дослідив докази в межах заявлених вимог згідно ст. 11 ЦПК України, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову повністю, виходячи з наступного. Як встановлено судом, позивач та відповідач є співвласниками квартири [ADDRESS]; частки співвласників у майні є рівними. Шлюб із відповідачем припинений внаслідок його розірвання, що підтверджується відповідним свідоцтвом про розірвання шлюбу від 11.11.2009 р. (а.с. 33). Подружжя мешкає окремо. 19.02.2010 р. позивач, прибувши до зазначеної вище квартири, виявила пошкодження шпалер, кахлю, батарей опалення та підвіконь по всій квартирі, була відсутня сантехніка. Загальна сума збитку відповідно до акта оцінки, виконаного ТОВ «Підприємство «Рембуд», становить 38 755,00 грн. За ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо) /ч. 4 ст. 22 ЦК/. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (ч. 2 ст. 1166 ЦК). За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 60 ЦПК кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Утім, позивач не виконав обов'язок доказування, не надав доказів у порядку ст.ст. 57-59 ЦПК України, що надало би змогу суду дійти до іншого висновку у справі, яка розглядалася: за судового розгляду у цій справі не встановлено обов'язкових елементів, за наявності яких можливе настання відповідальності за спричинення збитків (протиправна поведінка, збитки, причинний зв'язок між протиправною поведінкою боржника і збитками, вина). Пояснення свідків не спростовують зазначених вище висновків суду: допитані судом свідки, пояснив про наявність пошкоджень у квартирі, їх характер та кількість, не змогли пояснити безпосередньо про особу, яка спричинила збитки зазначеному вище майну, через те, що самі не були свідками дій відповідача зі спричинення шкоди. Відмовляючи в задоволенні вимоги про відшкодування моральної шкоди, суд керується тим, що дана вимога є похідною від задоволення попередньої вимоги позову. Оскільки в задоволенні вимоги позову про відшкодування збитків відмовлено, то підстави для задоволення вимоги позову про відшкодування моральної шкоди відсутні. Судові витрати віднести на рахунок позивача, оскільки в задоволенні позову відмовлено (ст.ст. 88 та 215 ЦПК України).

Outcome: dismissed