Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Лозівської міської ради Харківської області, третьої особи Лозівської державної нотаріальної контори Харківської області про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що вона та її син [PERSON] 26 вересня 2005 року придбали квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS]. [INFO] її син помер. Після смерті сина відкрилась спадщина на 1/2 частину квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. Позивачка фактично спадок після смерті сина прийняла, оскільки на час його смерті була разом з ним зареєстрована, піклувалася про нього, поховала його, розпорядилася його особистими речами, у встановлений законом термін звернулася з заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини. В даний час вона знову звернулася до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину вищевказаної квартири, але в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на квартиру, видати свідоцтво про право на спадщину не можливо. В зв'язку з чим просить визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. Крім цього просить визнати за нею, як спадкоємцями за законом, право власності на 1/2 частину квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO]. Позивач в судове засідання не з'явилася, але надала суду свою заяву в якій просить розглянути справу за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає в повному обсязі та просить винести рішення на підставі наданих нею письмових доказах. Представник відповідача в судове засідання не з'явилася, але надала суду свою заяву в якій просить розглянути справу за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує та просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник третьої особи Лозівської державної нотаріальної контори Харківської області в судове засідання не з'явився, але надав суду свою заяву в якій просить розглядати справу за їх відсутності та винести рішення на розсуд суду. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання представником відповідача позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позовних вимог. Перевіривши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню за наступними підставами: Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 3 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку. Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші. З матеріалів справи вбачається, що позивач по справі та її син [PERSON] 26 вересня 2005 року придбали квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу квартири, посвідченим приватним нотаріусом Лозівського міського нотаріального округу Харківської області [PERSON] та зареєстрованим в реєстрі за № 5379. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії [NUMBER], виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова реєстраційної служби Лозівського міськрайоного управління юстиції у Харківській області 09 листопада 2012 року. Після його смерті відкрилась спадщина на 1/2 частину квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. Спадкоємцем на спадкове майно після смерті спадкодавця є позивач по справі [PERSON]. Інших спадкоємців, які мають право на обов'язкову частку у спадковому майні, немає, оскільки її чоловік та батько померлого - [PERSON] помер [INFO], про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова Лозівського міськрайоного управління юстиції у Харківській області 23 червня 2005 року. Інших спадкоємців не має ні по закону ні по заповіту. Як вбачається з матеріалів позовної заяви позивачка фактично спадок після смерті сина прийняла, оскільки на час його смерті була разом з ним зареєстрована, піклувалася про нього, поховала його, розпорядилася його особистими речами, у встановлений законом термін звернулася з заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини. В даний час вона знову звернулася до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину спірної квартири, але їй було роз'яснено, що нотаріус згідно з пунктом 4.15 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видає свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Так, на даний час оригінал договору купівлі-продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом Лозівського міського нотаріального округу Харківської області [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 5379 втрачений, що підтверджується розміщенням оголошення в засобах масової інформації, а саме в газеті «Голос Лозівщини» за № 7-8 від 17.01.2014 року. Відповідно до ст. 316 ЦК України - правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. У зв'язку з тим, що у позивача відсутні правовстановлюючі документи на спірну квартиру, оскільки вони були втрачені, вона не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на її ім'я та зареєструвати своє право власності в Реєстраційній службі. Згідно зі ст. 392 ЦК України лише власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до положень ст.ст. 55, 124 Конституції України та ст. 3 ЦПК України кожна особа має право, в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Як вбачається з матеріалів справи оригінал правовстановлюючого документу на спірну квартиру був втрачений, а дублікат можливо було отримати лише позивача разом зі своїм сином, оскільки згідно зі ст. 392 ЦК України лише власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Матеріали справи свідчать, що [PERSON] [INFO] помер. Отже, позивач по справі не має можливості отримати дублікат договору купівлі-продажу квартири, і відповідно отримати свідоцтво про право на спадщину на спірну квартиру в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON]. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтями 1216, 1218 ЦК України встановлено, що спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець вважається таким, що прийняв спадок, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про це відмову. За таких обставин суд вважає, що позивач [PERSON] фактично спадок прийняла, заяву про відмову не писала, тому за нею необхідно визнати право власності на відкрите після смерті [PERSON] майно. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що відсутність у позивача оригіналу правовстановлюючого документу, який би підтверджував факт належності на праві власності спадкодавцю [PERSON] права власності на спірну квартиру, унеможливило отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, що є підставою для задоволення позову в повному обсязі відповідно до ст.ст. 1233, 1236 ЦК України. Право позивача [PERSON] на спадщину за законом належних спадкодавцю на праві власності квартири ніким не оспорене. Таким чином визнання сторонами пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved