Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про позбавлення відповідача батьківських прав відносно його дочки- [PERSON], [INFO] Обґрунтовує позовні вимоги тим, що з 08.10.2009 перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. [INFO] року у них народилась донька - [PERSON]. Шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 01 жовтня 2013 року. Згідно рішення Сихівського районного суду м.Львова відповідач зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання дитини, однак сплачував аліменти лише по березень 2013 року, на даний час жодних коштів на утримання дитини не надає. Питання щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав було предметом розгляду комісії з питань захисту дитини, яка надала висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно його доньки. Оскільки відповідач не бере будь-якої участі у вихованні та утриманні дитини, не контактує і не цікавиться дитиною, її здоров'ям, не надає будь-якої матеріальної допомоги, тому просить позбавити відповідача батьківських прав щодо доньки. Ухвалою суду від 28 листопада 2017 року відкрито провадження та справу призначено до судового розгляду. Позивач та її представник [PERSON] (згідно довіреності від 10.11.2017) в судовому засіданні позов підтримали у повному обсязі, надали пояснення, аналогічні, викладеним у позовній заяві. Просять позов задоволити у повному обсязі. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради в судове засідання не з'явився, з невідомих для суду причин, хоча про розгляд справи належним чином повідомлений. Відповідач [PERSON] в судові засідання повторно не з'явився, належним чином повідомлявся про час та місце розгляду, про причини своєї неявки не повідомив. Суд зі згоди позивача вважає за можливе відповідно до ст.281 ЦПК України розглянути справу у відсутності відповідача з врахуванням доказів, які є у справі, постановивши заочне рішення. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши її дійсні обставини та перевіривши їх доказами, постановляючи заочне рішення, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.150 СК України встановлено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Зокрема, батьки зобов`язані турбуватися про здоров`я дитини, її фізичний та моральний розвиток, зобов'язані забезпечити одержання дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення та позбавлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до п.2 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків. В судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідач є колишнім подружжям, шлюб між ними розірвано, що підтверджується рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 01 жовтня 2013 року (а.с.6). З копії свідоцтва про народження вбачається, що позивач і відповідач є батьками малолітньої доньки [PERSON], [INFO], що стверджується відповідним свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 21.05.2010 Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції. (а.с.5) Встановлено, що дитина сторін проживає разом з матір'ю за адресою [ADDRESS]. Суд вважає, що незалежно від місця проживання та перебування сторін у розірваному шлюбу, на батьків покладаються аналогічні обов'язки, передбачені законом, по відношенню до дитини. З'ясовано, що рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 20 квітня 2011 року вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 02.03.2011 і до досягнення дитиною повноліття ( а.с.7). З довідки, виданої начальником Сихівського відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області Бассараб Т.Ю. вбачається, що [PERSON] не отримувала аліменти від [PERSON], згідно виконавчого листа № 2-847/11 від 13.05.2011, і заборгованість станом на 01.02.2018 складає 81 660,17 грн. З висновку органу опіки і піклування Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради від 09 жовтня 2017 року вбачається, що при підготовці даного висновку передувала ретельна і детальна перевірка стосунків дитини з батьком. З висновку слідує, що відповідач не проявляє інтересу до життя, здоров'я та виховання дитини, самоусунувся від батьківських обов'язків, є доцільним позбавити батьківських прав громадянина [PERSON] відносно його дитини - [PERSON], [INFO] р.н.(а.с.11). Отже, встановлено, що відповідач не займається вихованням доньки, не цікавиться її фізичним та духовним розвитком, матеріально її не утримує, тобто відповідач самоусунувся від виховання своєї доньки, не бажає нести за неї відповідальність і виконувати свій батьківській обов'язок, тоді як дитина потребує не тільки грошової допомоги, а й підвищеної уваги до себе з боку батька, з врахуванням її віку і розвитку. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до переконання про підставність позову, оскільки встановлено, що відповідач без жодних поважних причин не виконує обов'язків батька по вихованню, утриманню дитини, самоусунувся від виконання таких по відношенню до малолітньї доньки - [PERSON], не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не цікавиться життям та здоров'ям дитини, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, матеріально не допомагає. Тому відповідача слід позбавити батьківських прав відносно дочки, що відповідатиме інтересам дитини. Крім цього, згідно ст.141 ЦПК України, на відповідача слід покласти сплачені позивачем при подачі позову до суду документально підтверджені судові витрати в розмірі 640 грн. (а.с.4) На підставі ст.ст. 150, 155, 164-166 Сімейного кодексу України, п.16 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення та позбавлення батьківських прав»,

Outcome: approved