Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору: Мукачівська державна нотаріальна контора, [PERSON] , в якому просить визнати за [PERSON] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , ІПН: [NUMBER] право власності на 1/5 частину квартири за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 94,2 кв. м. в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . В обгрунтування поданого позову покликається на те, що [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON] ) 02 листопада 1991 року уклала шлюб із [PERSON] , про що свідчить свідоцтво серії [NUMBER] . [INFO] [PERSON] помер, після смерті останнього відкрилася спадщина на 1/5 частину квартири за адресою: [ADDRESS] , яка належала чоловіку позивача [PERSON] , 1952 р.н., який помер [INFO] , останнє місце проживання - [ADDRESS] . 15 грудня 2020 року [PERSON] звернулась до державного нотаріуса Мукачівської державної нотаріальної контори з проханням видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом. Згідно постанови державного нотаріуса Плеша А.М. від 15.12.2020 р. ним відмовлено позивачу у вчиненні нотаріальної дії, оскільки заявником не подано документів, які посвідчують право власності на 1/5 частину вказаної квартири. Оскільки, відсутність таких документів унеможливлює право позивача на набуття майна в порядку спадкування, у зв`язку з чим вона змушена звертатись до суду із вказаним позовом. Ухвалою суду від 15 січня 2021 року у справі відкрито провадження та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. /а.с.24-25/. 03 лютого 2021 року на адресу суду від відповідача [PERSON] надійшла заява про визнання позову. /а.с.31-32/. Ухвалою суду від 05 лютого 2021 року за клопотанням представника позивача [PERSON] витребувано з Мукачівської державної нотаріальної контори (адреса: 89600, м. Мукачеве, вул. Пушкіна, 30) належним чином завірену копію спадкової справи заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] ./а.с.38-40/. 15 березня 2021 року на виконання вимог ухвали надійшли витребуванні матеріали. /а.с.52-59/. Ухвалою суду від 22 березня 2021 року за клопотання представника позивача [PERSON] підготовче судове засідання відкладено. /а.с.65/. 29 квітня 2021 року від представника позивача [PERSON] надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить суд такі задоволити. Відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явилася. Згідно заяви про визнання позову, просить суд проводити розгляд справи у її відсутності. /а.с.31-32/. 12 квітня 2021 року від третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору: Мукачівської державної нотаріальної контори надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника нотаріальної контори. Задоволення позовних вимог залишає на розсуд суду. Третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору: [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про час, дату та місце проведення судового засідання, що стверджується матеріалами справи. Клопотань про відкладення чи про розгляд справи у її відсутності до суду не надходило. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Частиною 4 ст.206\~ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, суд доходить наступного висновку. Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту\~цивільних прав\~та інтересів\~можуть бути: визнання права. Суд встановив, що 02 листопада 1991 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , укладено шлюб, про що зроблено актовий запис за №668. Прізвище дружини після укладення шлюбу: « [PERSON] », що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, серії [NUMBER] . /а.с.10/. [INFO] у віці 62 роки помер [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис за №637, що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] ./а.с.9/. Останнє місце проживання [PERSON] [ADDRESS] . Згідно довідки № 3-018596 від 10.11.2016 р., виданої ТОВ «І.Т.В. Сервіс Плюс» на момент смерті [PERSON] проживав за адресою - [ADDRESS] , разом з позивачкою [PERSON] . /а.с.12/. Відповідно до розпорядження Галицької районної адміністрації № 57 від 23.01.1997 р. передано у власність громадян квартири, зокрема: квартира за адресою: [ADDRESS] у спільну сумісну власність [PERSON] та членам її сім`ї [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . /а.с.18, 19/. Згідно свідоцтва про право власності на квартиру № [NUMBER] від 27.01.1997 р., виданого Виконавчим комітетом Львівської міської ради народних депутатів квартира за адресою: [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та членам її сім`ї [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Загальна площа квартири 94,2 кв.м. /а.с.16/. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме маи?но та Реєстру прав власності на нерухоме маи?но, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого маи?на щодо об`єкта нерухомого маи?на № 226220252 від 30.09.2020 р. - на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер: 1-388, видании? 19.07.2016, видавник: Перша Львівська державна нотаріальна контора прийнято рішення про державну реєстрацію прав та і?х обтяжень (з відкриттям розділу), індекснии? номер: 30585372 від 22.07.2016 11:35:45, [PERSON] , Перша Львівська державна нотаріальна контора, Львівськии? міськии? нотаріальнии? округ, Львівська обл. /а.с.13-14/. [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності є власником 2/5 часток цієї квартири. Зазначені частки раніше належали [PERSON] та [PERSON] . Як вбачається із матеріалів спадкової справи заведеної після смерті [INFO] [PERSON] , [INFO] [PERSON] звернулася в Мукачівську державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] , а саме: все його майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, в тому числі частина квартири [ADDRESS] . /а.с.53/. Також, 15 грудня 2020 року [PERSON] , звернулася до Мукачівської державної нотаріальної контори із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/5 частину квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яка належала її чоловіку, [PERSON] , 1952 року народження, який помер [INFO] , останнє місце проживання якого було: [ADDRESS] . Однак, постановою державного нотаріуса Мукачівської державної нотаріальної контори Плеша А.М. від 15.12.2020 р. №473/02-31, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/5 частину квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , оскільки нотаріусу не подано документів, які посвідчують право власності на 1/5 частку квартири. /а.с.20/. У відповідності до вимог ст.1216\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч.3 ст.1268\~ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. Встановлено, що позивач постійно проживала зі спадкодавцем до дня смерті останнього та не заявляла про відмову від спадщини у встановлений строк, тому [PERSON] , вважається такою, що фактично прийняла спадщину після смерті [PERSON] , а саме 1/5 частину квартири за адресою: [ADDRESS] . Частиною 5 статті 1270 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1270\~ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] була його дружина (позивач) та донька [PERSON] . При цьому, [PERSON] не проживала зі спадкодавцем на момент його смерті та після смерті не зверталась з заявою про прийняття спадщини. Отже, станом на [INFO] (день смерті [PERSON] ) 1/5 частина цієї квартири належала померлому та відповідно відкрилась спадщина на цю частину. Згідно ч.2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ч.1 ст.368\~ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Частинами 1, 2 ст.357\~ЦК України встановлено, що частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено домовленістю співвласників або законом. Якщо розмір часток в праві спільної сумісної власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з врахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна. Як роз`яснено в абзаці 3 пункту 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику в справах за позовами про захист приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкриття після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності у надбанні майна була більшою або меншою частки визначаються рівними. У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутись з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Зі змісту ст.357\~ЦК України вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Зважаючи на те, що первинно форма власності квартири за адресою: [ADDRESS] була спільна сумісна, однак співвласник [PERSON] при спадкуванні частин спірної квартири по смерті своєї матері та баби ( [PERSON] та [PERSON] ) стала власником 2/5 частин вже у виді спільної часткової власності, тому слід визначити при спадкуванні по смерті чоловіка за позивачкою 1/5 частку в квартирі. Згідно ч. 1 ст.\~321\~ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 1 ст.\~392\~ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини\~та\~основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Приписами ч. 2 ст.328\~ЦК України встановлено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 13\~ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. При вирішення даного позову суд враховує правову позицію Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладену в п.3.1. листа від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування». Зокрема, суд вважає, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку, шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відтак, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином, кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність на взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставин свідчать про те, що у суду є підстави для задоволення позовних вимог повністю.

Outcome: approved