Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитинита додаткових витрат на навчання, в обґрунтування якого зазначає, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем, від якого сторони мають спільну дитину: [PERSON], [INFO], що знаходиться на утримання матері, оскільки отримує вищу освіту. Зважаючи на викладене вище, позивач просить на підставі ст. 199-200 СК України стягнути з відповідача на свою користь на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів), починаючи з дня пред'явлення позову до закінчення навчання або до 23 років, а також стягнути з відповідача додаткові витрати на оплату навчання дитини, яка продовжує навчання, в розмірі ? частини витрат на навчання, згідно договору про надання освітніх послуг. Позивач у судовому засіданні надала суду пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві, просила суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні надав суду пояснення, відповідно до яких позовні вимоги визнав частково і зазначив, що має змогу сплачувати за навчання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 2 000 гривень, оскільки має на утриманні малолітню дитину, в обґрунтування цих обставин надав суду копію свідоцтва про народження [PERSON], [INFO]. Третя особа в судовому засіданні надала суду пояснення, вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання до закінчення навчання або до 23 років, а також стягнути з [PERSON] додаткові витрати на оплату навчання. Суд, вислухавши думки сторін, дослідивши наявні докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO]. Згідно довідки № 12.5-30/607 від 25 вересня 2017 року Університету митної справи та фінансів [PERSON] є студентом першого курсу денної форми навчання економічного факультету, навчається за кошти фізичних та юридичних осіб. Згідно договору № 675 від 14 серпня 2017 року, що укладений між Університетом митної справи та фінансів, в особі тимчасово виконуючого обов'язки ректора Ченцова Віктора Васильовича та [PERSON], термін закінчення навчання - 30 червня 2021 року, загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 36 000, 00 гривень. Відповідач є працездатним, працює, має задовільний стан здоров'я, тому має реальну можливість надавати допомогу позивачу, яка продовжує навчання . Відповідно до ч.1 ст. 199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. При визначенні розміру аліментів суд враховує рівність обов'язку щодо утримання дитини обох батьків, а також наявність на утриманні відповідача неповнолітньої дитини, тому суд вважає, що заявлений позивачем розмір аліментів є дещо завищений. Тому суд вважає за необхідне позов задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання [PERSON], [INFO], в розмірі 1/6 частини його доходів щомісячно до закінчення навчання, або до досягнення 23-річного віку за умови, що вона буде продовжувати навчання, та допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за 1 місяць. В іншій частині позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами першою - третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленністю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може братии участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Положеннями статей 180, 183, 185, 193, 198, 199 СК України визначаються декілька видів виконання цього обов'язку, зокрема утримання неповнолітньої дитини, що стягується у частках або твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров'я, навчальному або іншому закладі, у разі якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними двадцяти трьох років, за умови якщо батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198). Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Отже, виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв'язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Разом з тим статтею 199 СК України передбачений обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах, правовідносини обов'язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати в тому числі і вартість навчання. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов'язань, обов'язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв'язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 640 грн.

Outcome: partial