Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування за законом. Заявлені вимоги мотивує тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] . Після смерті останнього залишилося спадкове майно - житловий будинок з господарськими будівлями, який позивач не має можливості успадкувати через відсутність відповідних правовстановлюючих документів, у зв`язку з чим нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину. Позивач є спадкоємцем майна померлого за законом, яка прийняла спадщину. Посилаючись на викладене, позивач просила суд, визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] . У судове засідання позивач не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності та вказала, що позовні вимоги підтримує. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву в якій просив справу розглядати за його відсутності, заперечень щодо позову не має. Треті особи [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, заперечень проти позову не мають. Представники третіх осіб Глобинської РДА та Градизької ДНК у судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Пронозівської сільської ради Глобинського району Полтавської області 29 січня 2020 року. До складу спадкового майна входить житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] , (позивач) звернулася до державного нотаріуса Градизької державної нотаріальної контори Глобинського району Полтавської області, для оформлення спадкових прав та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, на майно, що належало померлому [INFO] [PERSON] . 23 жовтня 2020 року державний нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва, оскільки позивачем не було подано правовстановлюючий документ, який підтверджує право власності померлого на спадкове майно. Як вбачається з дослідженої в судовому засіданні копії спадкової справи, після померлого [INFO] [PERSON] в Градизькій ДНК заведена спадкова справа № 98 за 2020 рік, заяву про прийняття спадщини подала донька померлого [PERSON] .. Також 01.07.2020 були подані зави від [PERSON] та [PERSON] про відмову від прийняття спадщини. Інших спадкоємців за законом чи заповітом не має. Спадщина відумерлою не визнана. Нотаріусом визначено коло спадкоємців, та встановлено, що єдиним спадкоємцем майна померлого є його дочка [PERSON] , якій було видано 18 серпня 2020 року свідоцтво про право на спадщину за законом. Згідно виписки з по господарської книги від 10 листопада 2020 року № 1074 виданої виконавчим комітетом Пронозівської сільської ради Глобинського району Полтавської області про те, що згідно з записом по господарству № [NUMBER] в по господарській книзі № 7 Пронозівської сільської ради за [PERSON] на момент смерті [INFO] значиться житловий будинок з по господарськими будівлями, збудований в 1959 році, який знаходиться по [ADDRESS] на приватизованій земельній ділянці розміром 0,25 га. Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок [ADDRESS] від 11.09.2020 та висновку по будівництву відділу містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства, інфраструктури, енергетики та захисту довкілля Глобинської районної державної адміністрації Полтавської області від 11.11.2020 № 749/02-04 житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами - збудовані без істотних порушень діючих будівельних норм та правил за винятком убиральні літ. Е, площею 1,0 кв.м, що споруджена з порушенням пункту 6.1.41 ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування та забудова територій». Як вбачається із довідки з Комунального підприємства «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації Кременчуцької міської ради Полтавської області» № 61/3728 від 09.09.2020, станом на 28.12.2012, право власності на нерухоме майно, розташоване за адресою: [ADDRESS] , не зареєстроване. Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. У відповідності до ст. ст. 1217, 1218 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 5 статті 1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. На час будівлі спадкодавцем будинку (у 1959 році) питання набуття права власності регулювалися Указом Президії Верховної ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» і прийнятою відповідно до цього Указу постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків». Ці правові акти не пов`язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації. Запис в погосподарській книзі сільської ради про належність домоволодіння певній особі, був офіційним доказом права власності даної особи на це домоволодіння. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] за життя на передбачених законом підставах набув право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] . Приймаючи до уваги, що позивач є особою, яка прийняла спадщину за законом, позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: partial