Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-18 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 1400 грн щомісячно та на утримання дружини у твердій грошовій сумі у розмірі 1200 грн. Свої вимоги мотивує тим, що вона перебуває в шлюбі з відповідачем, від якого у них народилася дочка [PERSON], [INFO]. З жовтня 2016 року вони з відповідачем проживають окремо, дитина залишилася проживати з нею, відповідач участі у вихованні та утриманні дочки не приймає. Вона не працює, так як здійснює догляд за дитиною до трьох років, жодних інших доходів крім соціальної допомоги на дитину не отримує. Зі слів відповідача, то він працює на АЗС оператором та їздить на заробітки за кордон, інших аліментних зобовязань або стягнень за виконавчими документами не має, а тому має можливість виплачувати аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі. Крім того вважає, що оскільки вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, а тому має право на утримання від відповідача до досягнення дитиною трьохрічного віку. А тому просить позов задовольнити. Ухвалою суду від 27.12.2017 було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та надано відповідачу для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач, у встановлений судом строк, на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надав. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З врахуванням положень ч.ч.2, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія І-НМ №159810 від 14.06.2016 (а.с.4). Як вбачається з свідоцтва про народження серія І-НМ №314340, виданого 14.06.2016 Верховинським РВ ДРАЦС ГТУЮ в Івано-Франківській області (а.с.5), [PERSON] та [PERSON] являються батьками малолітньої [PERSON], [INFO]. Згідно довідок, виданих Виконавчим комітетом Зеленської сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області за вих.№729, №728 від 26.10.2017 (а.с.6,7) позивач [PERSON] ніде не працює, зайнята по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку. Також даними довідками підтверджено, що на утриманні позивача знаходиться малолітня дитина [PERSON] Таким чином, судом встановлено, що неповнолітня [PERSON] перебуває виключно на матеріальному утриманні позивачки. В той же час відповідач матеріальної допомоги на утримання малолітньої дитини не надає, хоча має змогу таку допомогу надавати, так як є працездатним, має нерегулярний мінливий дохід, інших аліментних зобов'язань немає. А тому, з врахуванням наведеного, вимога позивача про стягнення аліментів з відповідача на утримання неповнолітньої дитини є підставною. При визначенні розміру аліментів, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача суд виходить з наступного. За загальним правилом, відповідно до вимог ст.ст.\~181,\~182 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В той же час, ч.1 ст.184 Сімейного кодексу України визначено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів,суд враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище дитини, те, що відповідач є здоровою та працездатною людиною, та виходячи з визначеного законодавством рівного обовязку батьків щодо утримання малолітньої дитини, прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, приходить до висновку про те, що слід визначити розмір аліментів у твердій грошовій сімі в розмірі 1400,00 грн., але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, що з врахуванням наданої допомоги матір'ю дитини, забезпечить їй, належні умови для існування, повноцінного розвитку та належних умов проживання. Крім того, згідно з ч.ч. 2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Оскільки судом встановлено, що дочка сторін [PERSON] проживає з позивачкою, та на час звернення з позовом до суду їй не виповнилося три роки, а тому вона має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною трьох років, розмір якого суд також визначає в твердій грошовій сумі у визначеному позивачкою розмірі в сумі 1200,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною трьох років. У зв'язку із наведеним позовні вимоги слід задовольнити. У відповідності до положень ст. 137 ЦПК України слід стягнути із відповідача на користь позивача понесені нею судові витрати повязані з наданням професійної правничої допомоги адвокатом.

Outcome: approved