Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-26 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до відповідача про визнання договору купівлі-продажу, укладеного 09 квітня 1998 року, дійсним. Вимоги мотивовано тим, що 09 квітня 1998 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу нерухомості, зареєстрований товарною біржею «Українська» за реєстраційним номером № 006647, відповідно до умов якого [PERSON] продав належний йому на праві приватної власності житловий будинок [ADDRESS], а [PERSON] придбала його за шість тисяч гривень. На даний час позивач позбавлений можливості реалізувати своє право власності на житловий будинок в повному обсязі - зазначена угода не входить до переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких проводиться державна реєстрація права власності на нерухоме майно, що перешкоджає державному реєстратору в її прийняті для внесення даних до реєстру. За вказаних обставин позивач просив визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомості від 09 квітня 1998 укладений між сторонами. У судове засідання позивач надав заяву, відповідно до змісту якої на задоволенні позову наполягає у повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач до суду вдруге не з'явився оповіщений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Письмових заперечень проти позову, будь-яких заяв та клопотань від нього не находило. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів. Вимога підлягає задоволенню повністю. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору купівлі-продажу нерухомості, зареєстрованого товарною біржею «Українська» за реєстраційним номером № 006647, [PERSON] продав належний йому на праві приватної власності житловий будинок з господарськими спорудами [ADDRESS], а [PERSON] придбала вказаний житловий будинок за шість тисяч гривень. Відповідно до умов договору, він підлягає реєстрації у БТІ за місцем розташування об'єкта нерухомості (а.с. 3). Відповідно до реєстраційного посвідчення виданого Каховським БТІ, житловий будинок [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] Вказані відомості внесено в реєстрову книгу за № 2359/7 (а.с. 4). Конституцією України гарантується, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним (ст. 41 Конституції України). Відповідно до п. 4 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України 2003 року, що набрав чинності з 1 січня 2004 року, цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Згідно з ч. 1 ст. 42 ЦК України 1963 року, угоди можуть бути укладені у таких формах: усній; письмовій формі (простій чи нотаріальній). Відповідно до ст. 47 ЦК України 1963 року нотаріальне посвідчення угод є обов'язковим лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими ч. 2 ст. 48 цього Кодексу За договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 224 ЦК України 1963 року). Згідно із ч. 1 ст. 227 ЦК Української РСР, 1963 року договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідченим, якщо однією із сторін є громадянин. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» в редакції від 26 січня 1993 року, біржовою операцією визнається угода, що відповідає сукупності зазначених нижче умов: якщо вона являє собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі; якщо її учасниками є члени біржі; якщо вона подана до реєстрації та зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди (ст. 153 ЦК України 1963 року). Відповідно до ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Згідно до п. 5 Постанови Пленуму Вищого спецiалiзованого суду України з розгляду цивiльних i кримiнальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року № 5 вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суд має враховувати, що воно набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема на підставі правочинів. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Проте, якщо права на нерухоме майно підлягають державній реєстрації, то право власності у набувача виникає з дня такої реєстрації відповідно до закону та з урахуванням положення про дію закону в часі на момент виникнення спірних правовідносин. Суд, дослідивши надані письмові докази, вбачає, що зміст договору не суперечить законодавству, всі умови для договору купівлі-продажу сторонами виконані, зазначений договір зареєстрований в КП «Каховське БТІ», як правовстановлюючий документ, який підтверджує право власності позивача на житловий будинок, тому вважає за можливе на підставі ст. 47 ЦК України 1963 року визнати укладений між [PERSON] та [PERSON] договір купівлі-продажу нерухомості від 09 квітня 1998 року, посвідчений товарною біржею «Українська», дійсним.

Outcome: approved