Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-30 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів, в якому просить припинити право власності відповідачів на 1/3 частину у квартирі [ADDRESS], визнавши за позивачем право власності на належні відповідачам частки. Позивачем внесено на депозит суду грошові кошти в розмірі вартості часток відповідачів у квартирі, які мають бути сплачені відповідачам у звязку з припиненням права власності на їх частки у праві спільної власності. Позов обґрунтовано тим, що спірна квартира є трикімнатною (загальна площа 66,3 кв.м., житлова 36,1 кв.м.), її поділ в натурі є неможливим, в утриманні даної квартири відповідачі участі не приймають, адже у них є інше житло, спільне користування квартирою є неможливим та відповідач [PERSON] чинить перешкоди у користуванні квартирою. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала та просила суд його задовольнити у повному обсязі та стягнути понесені у справі судові витрати. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову щодо припинення права власності на частку у спільному майні заперечувала, посилаючись на те, що її брат [PERSON] подарував їй свою частку квартири, а тому її частка не може вважатися незначною. Відповідач також зазначила, що іншого житла на праві власності вона не має, у неї двоє дітей, неповнолітня донька разом з нею зареєстрована в спірній квартирі, і, оскільки в цій квартирі вони з братом зростали, а тому вона є дорогою як батьківський дім. Крім того, відповідач [PERSON] зазначила, що після смерті матері вони на сімейній нараді вирішили, що спадщину в цілому буде оформляти батько, що і було зроблено. Проте, батько одружився вдруге та подарував позивачу половину квартири, але у позивача на праві власності є інше житло, в якому вона на даний час проживає, а тому перешкод у користуванні квартирою вона не чинить позивачу. Проте, [PERSON] зазначає, що саме позивач чинить їй перешкоди у користуванні житловим приміщенням, так як вона приїхала на поминки по батьку, і не змогла потрапити у квартиру, бо позивач змінила замок у вхідних дверях, у звязку з чим відповідач викликала поліцію. [PERSON] систематично приїздить до м. Чернігова, але вимушена проживати у сусідів, з якими товаришували покійні батьки. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що подарував свою частку у квартирі сестрі [PERSON], так як у неї немає свого житла, і для них важливо зберегти житло, в якому вони зростали і проживали разом з покійними батьками. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідачів, суд не знаходить підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Встановлено, що 24 лютого 2017 року помер [PERSON], який доводився батьком [PERSON] та [PERSON] Спадкодавцю [PERSON] на праві власності належала квартира №41 в м. Чернігові по вулиці Рокоссовського, 2/2. Право власності за спадкодавцем на квартиру було зареєстровано на підставі рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 26 жовтня 2015 року, що набрало законної сили 06 листопада 2015 року у справі № 750/8872/15-ц. У вказаному рішенні суду зазначено, що 05.08.1972 між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб. 21.10.1981 [PERSON] та його дружина зробили попередню виплату пайового внеску на будівництво кооперативної квартири в розмірі 4000 карбованців. \~ \~ \~ \~В 1984 році будинок був побудований\~ і 05.07.1984 за рішенням міськвиконкому Чернігівської ради народних депутатів № 144 від 19.03.1984 на дружину заявника було виписано ордер на отримання кооперативної квартири за адресою: [ADDRESS]. \~ \~ \~ \~У 1992 році квартиру було повністю виплачено, що підтверджується довідкою Чернігівської міської житлово-експлуатаційної контори житлово-будівельних кооперативів від 21.08.2015. \~ \~ \~ \~14.10.2011 [PERSON] померла. \~ \~Заявник звернувся до приватного нотаріуса [PERSON] для оформлення спадщини та прийняв спадщину після дружини на все майно окрім квартири, яка знаходить за адресою: [ADDRESS], оскільки на дану квартиру право власності не було оформлене на час смерті за [PERSON] \~ \~ \~ \~Таким чином, діти спадкодавця [PERSON] відповідачі [PERSON] та [PERSON] не приймали спадщини після сметрі матері, вся спадщина була оформлена за їхнім батьком [PERSON]. Судом також встановлено, що 16 лютого 2016 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] (а.с.9) 16 серпня 2016 року [PERSON]Є подарував 1/2 частину квартири [ADDRESS] корп. 2 в м. Чернігові [PERSON] (а.с.15-18) Після смерті [PERSON] 1/2 частину спірної квартири успадкували позивач та відповідачі (по 1/6 частині кожен) (а.с.11, 132) 07 жовтня 2017 року [PERSON] подарував успадковану ним 1/6 частину квартири [ADDRESS] корп. 2 в м. Чернігові [PERSON] (а.с.130-131) Таким чином, на час розгляду справи [PERSON] є власником 1/3 частини квартири [ADDRESS] корп. 2 в м. Чернігові. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач звернулася до суду з позовом про припинення права власності на частку у квартирі, що належить відповідачам, посилаючись на наявність перешкод, які їй чинить [PERSON] та на те, що частки відповідачів є незначними і їх неможливо виділити в натурі. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які проживають у будинку №2 корп. 2 по вул. Рокосовського в м. Чернігові пояснили, що [PERSON] після смерті чоловіка не проживає у спірній квартирі, на даний час квартира зачинена і у ній ніхто не живе. Свідок [PERSON] суду повідомила, що вона з 1984 року знала сімю [PERSON], вони проживали по сусідству і товаришували. [PERSON] була свідком того, як [PERSON] приїхала на поминки на 9-й день, але не змогла потрапити у квартиру. У присутності свідка [PERSON] телефонувала [PERSON] та повідомила, що не може зайти до квартири. Свідок чула, як [PERSON] повідомила [PERSON], що вона поміняла замок і відмовилася надати комплект ключів. Свідок також підтвердила, що [PERSON] часто приїздить у м. Чернігів та вимушено через перешкоди з боку позивача проживає у її квартирі. 14.10.2017 [PERSON] звернулася із заявою до поліції та просила вжити заходів до співвласниці квартири [PERSON], яка систематично перешкоджає користуватися квартирою. Висновком дільничого офіцера поліції від 14.11.2017 проведення перевірки закінчено, оскільки в зверненні вбачаються ознаки цивільно правових відносин, для вирішення яких рекомендовано звернутися до суду. У висновку поліції зазначено, що в ході перевірки на місце пригоди направлено наряд поліції, згідно рапорту про виконану роботу, поліцейський зателефонував [PERSON] та вказав на недопущення протиправних дій щодо [PERSON] Однак, [PERSON] повідомила, що ключі надавати [PERSON] вона не збирається, бо вважає, що [PERSON] не має ніякого права користуватися квартирою. Співробітниками поліції було розяснено, що [PERSON] має право власності на вказану квартиру у розмірі 1/3 від її частки, тому вимоги [PERSON] цілком обґрунтовані. Незважаючи на це, [PERSON] в категоричній формі відмовилася надати ключі [PERSON] Наступного дня, 15.10.2017 в присутності свідків та наряду поліції [PERSON] за допомогою слюсаря відімкнула двері у вказану квартиру та встановила свій замок. Дублікат ключа [PERSON] того ж дня надіслала [PERSON] поштовою службою «[PERSON] пошта», повідомивши про це останню текстовим повідомленням (а.с.125). З приводу заміни замка [PERSON] 17.10.2017 зверталася до поліції з відповідною заявою (а.с.87). Свідки позивача [PERSON] (мати позивача) та [PERSON] суду повідомили, що за життя чоловіка позивач проживала разом з ним у спірній квартирі, а після його смерті переїхала у свою квартиру [ADDRESS], так як відповідач [PERSON] їй чинить перешкоди. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, [PERSON] є власником 1/2 частини квартири [ADDRESS] (а.с.129). Згідно ст. 365 ЦК України, право власності особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сімї. Судом встановлено, що ні позивач, ні відповідач в спірній квартирі не проживають, при цьому позивач має на праві власності інше житло, в якому і проживає. Відповідач на праві власності іншого житла не має, і категорично заперечує проти припинення права власності на 1/3 частину квартири, яка їй дорога як память про матір, адже вона з братом виросла у цій квартирі і має намір користуватися нею, у звязку з чим з 07.10.2017 зареєструвала своє місце проживання в [INFO] корп. 2 в м. Чернігові, а також в цій квартирі зареєстрована її малолітня донька [PERSON], [INFO] (а.с.102, 128). Суд вважає, що оскільки позивач має на праві власності інше житло, у якому вона і проживає, а відповідач не має на праві власності житла і має намір користуватися квартирою, співвласником якої вона є (1/3 частка), і хоча частка не може бути виділена в натурі, проте можливе встановлення порядку користування квартирою між співвласниками, адже квартира має три житлові кімнати. Позаками свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON] підтверджується, що [PERSON] має необхідність користуватися квартирою, адже частко приїздить з м. Києва і вимушена проживати у сусідки [PERSON] через наявність перешкод з боку позивача у користуванні житлом, співвласником якого вона є. Також суд вважає, що припинення права власності відповідача на 1/3 частку у квартирі з виплатою компенсації в розмірі 154083 грн. може негативно вплинути на житлові та майнові права відповідача та її дітей, адже іншого житла на праві власності вона не має і за вказані кошти придбати не зможе. Вказані обставини в цілому є підставою для відмови у задоволенні позову. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed