Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом у якому просить визнати неправомірною постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] від 02 березня 2018 року, видану Срібнянською районною державною нотаріальною конторою Чернігівської області та зобов`язати Срібнянську районну державну нотаріальну контору видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, після смерті її брата [PERSON] , померлого [INFO] . Мотивуючи вимоги тим, що вона є рідною сестрою [PERSON] , який помер [INFO] . За життя [PERSON] заповіт не був складений. Спадкоємцями за законом першої черги є його дружина [PERSON] та діти [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , але спадкоємці першої черги не подали заяви про прийняття спадщини та не вступили в управління або володіння спадковим майном, а тому вважаються такими, що її не прийняли. Позивач [PERSON] є рідною сестрою померлого і являється спадкоємцем другої черги за законом, вона фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. Проте, постановою державного нотаріуса Срібнянської районної державної нотаріальної контори від 02 березня 2018 року їй було відмовлено у вчиненні такої нотаріальної дії, посилаючись на те, що після смерті [PERSON] спадкоємицею першої черги є його дружина [PERSON] , яка прийняла спадщину, що підтверджується довідкою, виданою Кооперативом власників квартир «ТАТУ» м.Атирау Республіки Казахстан. У судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі, заявлені вимоги підтримують і просять їх задовольнити з вищевказаних підстав. Від відповідача до суду надійшла заява з проханням проводити розгляд справу за відсутності представника Прилуцької міської держнотконтори. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явилася, але надала заяву про розгляд справи без неї та повністю підтримала позовні вимоги [PERSON] , не заперечувала проти їх задоволення. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого висновку. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження, виданого 17 травня 1954 року Сокиринською сільрадою Срібнянського району, свідоцтва про укладення шлюбу, виданого 20 листопада 1976 року Срібнянським райвідділом ЗАГСу та архівної довідки, виданої 16 січня 2017 року Державним архівом, позивач [PERSON] є рідною сестрою [PERSON] (а.с. 6, 8-9). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 21 червня 2016 року Відділом ЗАГСу м.Атирау (а.с. 7). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому на праві власності майно, зокрема на житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Як убачається із матеріалів спадкової справи за життя [PERSON] заповіт не був складений. 01 березня 2018 року позивач звернулася до Срібнянської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом після померлого [INFO] рідного брата [PERSON] . Постановою державного нотаріуса Срібнянської районної державної нотаріальної контори від 02.03.2018 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з причини, що після смерті [PERSON] спадкоємицею першої черги є його дружина [PERSON] , яка прийняла спадщину, що підтверджується довідкою, виданою Кооперативом власників квартир «ТАТУ» м.Атирау Республіки Казахстан. (а.с. 10-12). При цьому, матеріали справи не містять доказів того, що [PERSON] фактично вступила в управління або володіння спадковим майном чи вона подала в державну нотаріальну контору по місцю відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини станом на момент винесення оспорюваної постанови. Відповідно до ст.524 ЦК України (1963 року) спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Згідно ст.548 ЦК України (1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст.549 ЦК України (1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Згідно ст.553 ч.2 ЦК України (1963 року), вважається таким, що відмовився від спадщини той спадкоємець, який не вчинив ні однієї з дій, що свідчили про прийняття спадщини (ст.549 ЦК України (1963 року)). Статтею 530 ЦК України (1963 року) передбачено, що при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не призиваються до спадкування, спадкують в рівних долях брати і сестри померлого, а також дід та баба померлого з боку батька та з боку матері. Спадщина після померлого [PERSON] відкрилась [INFO] . Позивач у визначений ст.549 ЦК України (1963 року) строк фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. Спадкоємці першої черги жодних дій, які б свідчили про прийняття спадщини не вчиняли, спадщину не прийняли. Таким чином, станом на момент винесення державним нотаріусом оспорюваної постанови, [PERSON] не прийняла спадщину після смерті [INFO] [PERSON] , не вчиняла жодної з дій, які підтверджували б прийняття нею спадщини, а тому відмовилася від спадщини. З огляду на вищевикладене позивач, має право на спадкування майна померлого рідного брата, як спадкоємець другої черги. Частиною 1 ст.1 Закону «Про нотаріат» встановлено, що нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Відповідно до п.4.15 пункту 4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу 1 цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Підстави відмови нотаріуса або посадової особи у вчиненні нотаріальних дій визначаються ст.49 Закону України «Про нотаріат». Відповідно до положень ст.49 Закону України «Про нотаріат», нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: вчинення такої дії суперечить законодавству України; не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії; дія підлягає вчиненню іншим нотаріусом або посадовою особою, яка вчиняє нотаріальні дії; є сумніви у тому, що фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, усвідомлює значення, зміст, правові наслідки цієї дії або ця особа діє під впливом насильства; з проханням про вчинення нотаріальної дії звернулась особа, яка в установленому рядку визнана недієздатною, або уповноважений представник не має необхідних повноважень; правочин, що укладається від імені юридичної особи, суперечить цілям, зазначеним у їх статуті чи положенні, або виходить за межі їх діяльності; особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла плату за її вчинення; особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла встановлені законодавством платежі; в інших випадках, передбачених законом. Даний перелік є вичерпним. Аналогічні положення містить стаття 1 Глави 13 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Згідно з ст.50 Закону України «Про нотаріат», нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Як убачається із матеріалів справи, довідка, видана Кооперативом власників квартир «ТАТУ» м.Атирау Республіки Казахстан, на яку посилається державний нотаріус, є підтвердженням лише того, що [PERSON] до дня смерті проживав разом зі своєю дружиною [PERSON] , але не підтверджує її фактичний вступ в управління та володіння спадковим майном. За таких обставин, суд приходить до висновку, що державний нотаріус Срібнянської районної державної нотаріальної контори неправомірно відмовив [PERSON] 02.03.2018 року у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті рідного брата [PERSON] , померлого [INFO] . А тому порушене право позивача на отримання спадщини після смерті рідного брата підлягає захисту. Статтею 16 ЦК України, визначено способи захисту цивільних прав і інтересів судом. А отже, виходячи з диспозитивності цивільного судочинства на підставі ст.13 ЦПК України, оцінюючи належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному і повному з`ясуванні обставин справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Outcome: approved