overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, зареєстрованого 05.11.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Диканського районного управління юстиції Полтавської області. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що сімейно-шлюбні відносини з відповідачем припинені, на підставі постійних сварок та непорозумінь на побутовому ґрунті, вважає, що збереження шлюбу неможливе. Позивач в судове засідання не з'явилася, попередньо надавши суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, натомість надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги не визнав, заперечував проти їх задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 05.11.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Диканського районного управління юстиції Полтавської області сторони зареєстрували шлюб за актовим записом №88 (а.с.3). Від шлюбу останні мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія І-КЕ №159564 виданого виконавчим комітетом Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області (а.с.4). Як вбачається з позовної заяви, позивач із відповідачем проживають окремо тривалий час а саме з 01.10.2015 року, майнового спору між сторонами не виникає. Відповідно до ч. 2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Статтею 113 Сімейного кодексу України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе та буде суперечити інтересам сторін та їхньої дитини. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, сторонам судом надавався строк для можливого досягнення примирення але позивач не змінив своєї думки, суд вважає збереження сім'ї є неможливим, а тому позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, шлюб розірванню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, зареєстрованого 06.09.2008 року Щербанівською сільською радою Полтавського району Полтавської області. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що сімейно-шлюбні відносини з відповідачем припинені, разом не проживають майже 3,5 роки, вважає, що збереження шлюбу неможливе. Позивач в судове засідання не з'явилася, попередньо надавши суду заяву про розгляд справи без участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, натомість надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає, проти їх задоволення не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 06.09.2008 року Щербанівською сільською радою Полтавського району Полтавської області сторони зареєстрували шлюб за актовим записом №119 (а.с.2). Від шлюбу останні мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія 1-КЕ №091228 виданого Ковалівською сільською радою Полтавського району Полтавської області (а.с.3). Як вбачається з позовної заяви, позивач із відповідачем проживають окремо, майнового спору між сторонами не виникає. Відповідно до ч. 2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе та буде суперечити інтересам сторін та їхньої дитини. Враховуючи, що сторони до примирення не прагнуть, збереження сім'ї є неможливим, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню, шлюб підлягає розірванню. У відповідності до ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, зареєстрованого 07.10.2016\~року Київським\~районним у\~місті Одесі\~відділом державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~Головного територіального\~управління юстиції\~в Одеській\~області,\~актовий запис\~№2052. При цьому позивач посилалася на те, що шлюбні стосунки та ведення спільного господарства припинено і вона не має наміру їх поновлювати, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечить їх інтересам. Також позивачка повідомила, що від шлюбу неповнолітніх дітей не мають, однак відповідач ухиляється від розірвання шлюбу в органах РАЦС. \~ \~ \~ \~Матеріали справи містять заяву позивача про розгляд справи за її відсутності та наполяганні на задоволенні позову у повному обсязі, проти розгляду справи у заочному порядку позивач не заперечувала. \~ \~ \~ Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином за місцем його реєстрації, з клопотаннями про відкладення розгляду справи не звертався. Третя особа у судове засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується відповідним поштовим повідомленням, яке знаходиться в матеріалах справи, матеріали спарви містять заяву про розгляд справи за їх відсутності. \~ \~ \~ \~ Вивчивши та дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 07.10.2016 року Київським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №2052. Від спільного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають, однак відповідач ухиляється від розірвання шлюбу в органах РАЦС. \~ \~ \~ \~Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства і не мають наміру їх поновлювати, сім`я носить виключно формальний характер. Згідно ст.56 Сімейного Кодексу України, чоловік та дружина мають право на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно ст.112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. За таких обставин суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсному волевиявленню сторін і після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін і шлюб може бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, зареєстрованого 08.09.2001 року виконавчим комітетом Супрунівської сільської ради Полтавського району . Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що сімейно-шлюбні відносини з відповідачем припинені ще з 2016 року тому, на підставі постійних сварок та непорозумінь на побутовому грунті, вважає, що збереження шлюбу неможливе. Від вказаного шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем. Позивач в судове засідання не з'явився, попередньо надавши суду заяву про розгляд справи без участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, натомість надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає, проти їх задоволення не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 08.09.2001 року виконавчим комітетом Супрунівської сільської ради Полтавського району сторони зареєстрували шлюб за актовим записом №22. Від вказаного шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO].н., яка проживає разом з відповідачем. Як вбачається з позовної заяви, позивач із відповідачем проживають окремо з 2016 року, майнового спору між сторонами не виникає. Відповідно до ч. 2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Статтею 113 Сімейного кодексу України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе та буде суперечити інтересам сторін та їхньої дитини. Враховуючи, що сторони до примирення не прагнуть, збереження сім'ї є неможливим, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню, шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, зареєстрованого 08.12.2007 року Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що сімейно-шлюбні відносини з відповідачем припинені, на підставі постійних сварок та непорозумінь на побутовому грунті, вважає, що збереження шлюбу неможливе. Позивач в судове засідання не з'явилася, попередньо надавши суду заяву про розгляд справи без участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, натомість надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає, проти їх задоволення не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 08.12.2007 року Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції сторони зареєстрували шлюб за актовим записом №2335 (а.с.3). Від шлюбу останні мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія 1-КЕ №069921 виданого виконкомом Мачухівської сільської ради Полтавського району Полтавської області (а.с.4). Як вбачається з позовної заяви, позивач із відповідачем проживають окремо, майнового спору між сторонами не виникає. Відповідно до ч. 2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Статтею 113 Сімейного кодексу України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе та буде суперечити інтересам сторін та їхньої дитини. Враховуючи, що сторони до примирення не прагнуть, збереження сім'ї є неможливим, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню, шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, зареєстрованого 08 квітня 2006 року Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що сімейно-шлюбні відносини з відповідачем припинені в середині січня 2018 року тому, на підставі постійних сварок та непорозумінь на побутовому грунті, вважає, що збереження шлюбу неможливе. Від вказаного шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], який проживає разом з відповідачем. Позивач в судове засідання не з'явився, попередньо надавши суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилася, натомість надав суду заяву про розгляд справи у йоговідсутність, позовні вимоги визнає, проти їх задоволення не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 08 квітня 2006 року Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції сторони зареєстрували шлюб за актовим записом №289. Від вказаного шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], яка проживає разом з відповідачем. Як вбачається з позовної заяви, позивач із відповідачем проживають окремо з серпня 2016 року, майнового спору між сторонами не виникає. Відповідно до ч. 2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Статтею 113 Сімейного кодексу України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе та буде суперечити інтересам сторін та їхньої дитини. Враховуючи, що сторони до примирення не прагнуть, збереження сім'ї є неможливим, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню, шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, зареєстрованого 09.06.2012 року виконавчим комітетом Щербанівської сільської ради Полтавського району. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що сімейно-шлюбні відносини з відповідачем припинені в березні поточного року, на підставі постійних сварок та непорозумінь на побутовому грунті, вважає, що збереження шлюбу неможливе. Позивач в судове засідання не з'явилася, прохаучи в позовних вимогах розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, натомість надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає, проти їх задоволення не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 09.06.2012 року виконавчим комітетом Щербанівської сільської ради Полтавського району сторони зареєстрували шлюб за актовим записом №56. Від шлюбу останні мають неповнолітню дитину [PERSON], 21.07.2013року народження, що підтверджується свідоцтвом про народження серія І-КЕ № 180956 виданого виконавчим комітетом Щербанівської сільської ради Полтавського району. Як вбачається з позовної заяви, позивач із відповідачем проживають з березня поточного року, майнового спору між сторонами не виникає. Відповідно до ч. 2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Статтею 113 Сімейного кодексу України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе та буде суперечити інтересам сторін та їхньої дитини. Враховуючи, що сторони до примирення не прагнуть, збереження сім'ї є неможливим, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню, шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, зареєстрованого 10.07.1993 року Веселинівським райвідділом ЗАГСу Миколаївської області, актовий запис №29. При цьому позивач посилалася на те, що шлюбні стосунки та ведення спільного господарства припинено і вона не має наміру їх поновлювати, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечить їх інтересам. Також позивач повідомила, що від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Матеріали справи містять заяву позивача про розгляд справи за її відсутності та наполяганні на задоволенні позову у повному обсязі, проти розгляду справи у заочному порядку позивач не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження, у відповідності до вимог ст.ст.280-281 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 10.07.1993 року Веселинівським райвідділом ЗАГСу Миколаївської області, актовий запис №29. Від спільного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають, відповідач ухиляється від розірвання шлюбу в органах РАЦС. Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства і не мають наміру їх поновлювати, сім`я носить виключно формальний характер. Майновий спір у них відсутній. Згідно ст.56 Сімейного Кодексу України, чоловік та дружина мають право на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст.112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Відповідач не спростував жодним належним і допустимим доказом зазначені позивачем обставини. Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч.1-3 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За таких обставин суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсному волевиявленню позивача і після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін і шлюб може бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, зареєстрованого 10 листопада 2001 року у Міському відділі реєстрації актів громадянського стану Львівського обласного управління юстиції, актовий запис № 2749. Під час перебування сторін у шлюбі народився син - [PERSON], [INFO] Мотивує позов тим, що подружнє життя з відповідачем не склалось, є людьми з різними характерами і різними поглядами на життя. Просить позов задовольнити, оскільки не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх стосунків. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги з аналогічних мотивів, наведених у позовній заяві. Наполягає на розірванні шлюбу. Вказала, що такий крок є нею обміркованим і остаточним. Просить позов задоволити, оскільки втратила до відповідача почуття любові та взаєморозуміння. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, ствердив про втрату почуття взаємної любові, про припинення подружніх стосунків, вказав про доцільність розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини справи, повно та всебічно з'ясувавши фактичні взаємини сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних мотивів. Встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 10.11.2001 у міському відділі реєстрації актів громадянського стану Львівського обласного управління юстиції, про що є відповідний актовий запис №2749 (а.с.5). У шлюбі у сторін є дитина - [PERSON], [INFO] р.н.(а.с.8) У відповідності до вимог ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше подружнє життя суперечило б інтересам одного з них. В судовому засіданні встановлено, що сімейне життя у сторін не склалося. Протягом тривалого часу в силу наявних між ними конфліктів вони не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Сторони в судовому засіданні визнали, що на даний час подружні відносини між ними припинені. Тому суд вважає, що подальше примирення між сторонами не можливе, оскільки на даний час вони втратили почуття поваги одне до одного, наміру примиритися не мають. Враховуючи наведені обставини, суд приходить до переконання про недоцільність збереження даного шлюбу, який існує формально, подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливе і буде суперечити інтересам сторін та дитини, а тому шлюб слід розірвати. На підставі ст.ст.105, 110, 112 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved