Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідачки про усунення перешкод у здійсненні права власності на майно шляхом виселення. На підтвердження заявлених вимог в позові зазначила, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 16.08.2016 року вона є власником житлового будинку по вул. Лесі Українки, 4, в с. Христофорівка Баштанського району. У вказаному будинку без реєстрації та її згоди проживає відповідачка, яка вселилася до будинку за згодою її батька [PERSON], який був власником вказаного будинку. Договору найму батько позивачки та відповідачка не укладали, в своєму будинку батько позивачки її не реєстрував. Відповідачка зареєстрована в [INFO], будь-яких прав на користування належним позивачці будинком не має та не є членом її сімї. На даний час вона не може вільно користуватися належним їй будинком, оскільки відповідачка не впускає її до будинку. На підставі викладеного просила виселити відповідачку із вказаного будинку без надання їй іншого житлового приміщення та стягнути з неї понесені позивачкою судові витрати. Позивачем надано заяву про розгляд справи у її відсутність, уточнені позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити, просила стягнути з відповідача судовий збір та витрати на правову допомогу. Відповідач до суду не зявилася, про розгляд справи повідомлена вчасно та належним чином. Дослідивши матеріали справи (довідку Христофорівської сільської ради Баштанського району від 26.01.2017 року; вимогу про виселення з житлового приміщення від 05.02.2017 року; копію рекомендованого повідомлення по вручення поштового відправлення; копію свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.08.2016 року; витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 18.08.2016 року), суд вважає заявлені позовні вимоги доведеними та такими, що підлягають задоволенню за наступних обставин. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 16.08.2016 року позивачка є власником житлового будинку по вул. Лесі Українки, 4, в с. Христофорівка Баштанського району, право власності на який зареєстроване в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 18.08.2016 року.. У вказаному будинку без реєстрації та її згоди проживає відповідачка, яка вселилася до будинку в 2007 році за згодою батька позивачки [PERSON], який був колишнім власником вказаного будинку, та помер 10.07.2015 року. Договору найму батько позивачки та відповідачка не укладали, в своєму будинку батько позивачки її не реєстрував. Відповідачка зареєстрована в [INFO], будь-яких прав на користування належним позивачці будинком не має та не є членом її сімї. На даний час вона не може вільно користуватися належним їй будинком, оскільки відповідачка не впускає її до будинку.\~ Згідно ч.1,2 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.\~\~Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню (ч.2 ст. 386 ЦК України). Відповідно до ч. 4 ст. 9 ЖК України житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. Згідно ст.ст. 317, 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Як вбачаєтьсмя із матеріалів справи, у спірному будинку проживав колишній власник [PERSON], який помер 10.07.2015 року, та відповідач проживала у вказаному за усною згодою колишнього власника будинку без укладання договору найму. На даний час з 18.08.2016 року власником спірного будинку є позивач, й відповідач своїми діями створює перешкоди позивачу для користування належним їй майном. На підставі викладеного суд приходить до висновку про те, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню, оскільки відповідач втратили право користування спірним жилим приміщенням, та наразі чинить перешкоди новому власнику у користуванні будинком. Порушені права позивача підлягають захисту, тому суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню Оскільки позов підлягає задоволенню, тому з відповідачки відповідно до положень ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню на користь позивачки понесені останньою витрати на оплату судового збору в розмірі 640,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved