Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до суду про визнання договору недійсним та застосування наслідків недійсності правочину, мотивуючи тим, що вона перебуває у шлюбі з [PERSON], який без її згоди 19.02.2016 року уклав договір фінансового лізингу № 003767 з ТОВ «Лізінгова компанія «Ваш авто», згідно умов договору «Лізінгова компанія «Ваш авто» зобов'язалася придбати, предмет лізингу - транспортний засіб автомобіль GEELY Emgrand 7 та передати йому в користування на строк та умовах передбачених договором. Пунктом 8.2 визначена вартість предмета лізингу 9996,36 доларів США, що у гривневому еквіваленті на момент укладення договору складає 274 900,00 грн. На виконання умов договору [PERSON] за рахунок спільних коштів подружжя сплатив «Лізінгова компанія «Ваш авто» 30 000,00 грн.. Вважає, що вказаний договір між відповідачами укладений з порушенням норм законів, оскільки укладено без її відому та згоди, даний договір виходить за межі дрібного побутового і стосується цінного майна. Просить визнати його недійсним з моменту укладення та стягнути з «Лізінгова компанія «Ваш авто» на їїкористь 30 000,00 грн. та понесені по справі судові витрати Вказані обставини стали підставою для звернення з позовом до суду. В судовому засіданні позивач та її представники підтримали уточнені позовні вимоги в повному обсязі, суду пояснили, з урахуванням положень ст..216 ЦК України та з урахуванням того, що кошти отримані відповідачем ТОВ «Лізінгова компанія «Ваш авто» за недійсним договором, мають бути повернуті іншій стороні договору - [PERSON], а не позивачу - [PERSON], вирішуючи питання про застосування наслідків недійсності договору вважають за необхідне уточнити позовні вимоги, а саме стягнути з ТОВ «Лізінгова компанія «Ваш авто» на користь [PERSON] 30 000,00 грн., сплачених за договором фінансового лізингу. Просять суд, позовні вимоги задовільнити повністю. Відповідач позов визнав та пояснив, що про укладення договору він дружину не повідомляв та її згоди на це не отримував, за рахунок спільних коштів подружжя, з їх сімейного бюджету сплатив ТОВ «Лізінгова компанія «Ваш авто» 30 000,00 грн. Представник ТОВ «Лізінгова компанія «Ваш авто» в судове засідання не з»явився по невідомій причині, про день і час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Заперечень проти позову на адресу суду не надіслав. Заслухавши сторони, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, з наступних підстав. Із копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] та [PERSON] з 12 жовтня 2007 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с. 5). Із договору № 003767 від 19.02.2016 року вбачається, що 19.02.2016 року [PERSON] уклав договір фінансового лізингу № 003767 з ТОВ «Лізінгова компанія «Ваш авто», згідно умов договору «Лізінгова компанія «Ваш авто» зобов'язалася придбати, предмет лізингу - транспортний засіб автомобіль GEELY Emgrand 7 та передати йому в користування на строк та умовах передбачених договором. Пунктом 8.2 визначена вартість предмета лізингу 9996,36 доларів США, що у гривневому еквіваленті на момент укладення договору складає 274 900,00 грн (а.с. 6-13). Із квитанції № 0.0.508612133.1 на виконання умов договору, 19.02.2016 року [PERSON] сплатив «Лізінгова компанія «Ваш авто» 30 000 грн.. (а.с.14). Відповідно до ст. 2 Закону України «Про фінансовий лізинг» передбачено, що відносини, що виникають у звязку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями ЦК України про лізинг, найм, (оренду), купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються цим Законом. Правовідносини, що виникають із договору лізингу, регулюються параграфом 6 глави 58 ЦК, в якому відсутні положення щодо обовязковості нотаріального посвідчення такого договору. Згідно ст. 6 Закону України «Про фінансовий лізинг» договір лізингу має бути укладений в письмові формі. Істотними умовами договору лізингу є: предмет лізингу, строк, на який лізингоодержувачу надається право користування предметом лізингу, розмір лізингових платежів та інші умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.1 ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до ч.2 ст.61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Відповідно до частин 1-3 ст. 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Враховуючи зміст оспорюваного договору та розмір сплачених коштів, суд приходить до висновку, що даний договір виходить за межі дрібного побутового. Суду не надана письмова згода позивача на укладення спірного договору її чоловіком. Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року за № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», зокрема п.8 визначено, що відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені ст..203 ЦК, саме на момент вчинення правочину. Згідно ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Судом встановлено, що при укладенні спірного договору не були дотримані вимоги закону, і є всі правові підстави для визнання вищевказаного спірного договору недійсним з підстав не отримання відповідачем- Капустинським О.В. згоди іншого подружжя на укладення за рахунок спільних коштів подружжя договору, якій виходить за межі дрібного побутового. В даному випадку слід застосувати наслідки недійсності договору- двосторонню реституцію, передбачену ст.216 ЦК України, відповідно до якої- у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов»язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Кошти в сумі 30 000,00 грн., отримані відповідачем ТОВ «Лізінгова компанія «Ваш авто» за недійсним договором, мають бути повернуті іншій стороні договору- Капустинському О.В., а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Стягненню з відповідачів підлягають судові витрати по справі понесені позивачем відповідно до ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved