Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-07 00:00:00

Позивач звернулись до суду з позовом до [PERSON] про зобовязання вчинити певні дії. Уточнив позовні вимоги та просив визнати право власності в цілому на квартиру, що складається з двох житлових кімнат житловою площею 27,3 кв. м., загальною площею 44,4 кв. м., що знаходиться за адресою [ADDRESS], у порядку спадкування за законом після смерті батька, [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] посилається на те, що 20 січня 2010 року помер його батько [PERSON] ([INFO]). Відповідно до норм законодавства, позивач як єдиний спадкоємець після смерті батька, звернувся до приватного нотаріусу Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] для оформлення права на спадщину. Відповідач вчасно звернувся до нотаріуса для прийняття спадщини. Спадщина складалась з двохкімнатної квартири, в якій позивач мешкав з батьком. 01 травня 2016 року, позивач отримав Свідоцтво про право на спадщину, але нотаріус з невідомих причин визнала за [PERSON] право на спадщину лише на ? частину квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Оскільки про наявність інших спадкоємців мого батька позивачу не було відомо, позивач намагався дізнатись кому було передано право на спадщину на іншу частину квартири у нотаріуса, на що йому повідомили, що ця інформація є закритою. 05 травня 2016 року [PERSON] уклав усну угоду із гр. [PERSON] про виконання робіт з оформлення та реєстрації права власності на квартиру, що знаходиться за адресою : [ADDRESS]. Для виконання зазначеного відповідач мав ознайомитись з матеріалами спадкової справи № 02/2010, що знаходилась у приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON]. На виконання угоди позивач зі своєї сторони передав гр. [PERSON] оригінали документів, а саме: Свідоцтво про право на спадщину на ? частину квартири, що знаходиться за адресою : [ADDRESS] від 01 травня 2016 року, Технічний паспорт на зазначену квартиру, а також копії документів, а саме: паспорта, ідентифікаційного коду. Однак, з часу передачі документів відповідач жодного разу не виходив на зв'язок, уникає зустрічі з позивачем і відмовляється віддати оригінали документів, які йому було передано. На сьогоднішній день відповідач не може оформити на себе право власності на всю квартиру, що знаходиться за адресою [ADDRESS], хоча фактично володіє та користуюсь нею протягом багатьох років. Позивач у судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву, якою підтримав позовні вимоги у повному обсязі, проти заочного рішення не заперечував, просив справу слухати у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, причин неявки суду не повідомив, про день слухання справи повідомлялась належним чином. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. 20 січня 2010 року помер батько [PERSON] [PERSON] ([INFO]). Відповідно до норм законодавства, позивач як єдиний спадкоємець після смерті батька, звернувся до приватного нотаріусу Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] для оформлення права на спадщину. Відповідач вчасно звернувся до нотаріуса для прийняття спадщини. Спадщина складалась з двохкімнатної квартири, в якій позивач мешкав з батьком. 01 травня 2016 року, позивач отримав Свідоцтво про право на спадщину, але нотаріус з невідомих причин визнала за [PERSON] право на спадщину лише на ? частину квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. 05 травня 2016 року [PERSON] уклав усну угоду із гр. [PERSON] про виконання робіт з оформлення та реєстрації права власності на квартиру, що знаходиться за адресою : [ADDRESS]. Для виконання зазначеного відповідач мав ознайомитись з матеріалами спадкової справи № 02/2010, що знаходилась у приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON]. На виконання угоди позивач зі своєї сторони передав гр. [PERSON] оригінали документів, а саме: Свідоцтво про право на спадщину на ? частину квартири, що знаходиться за адресою : [ADDRESS] від 01 травня 2016 року, Технічний паспорт на зазначену квартиру, а також копії документів, а саме: паспорта, ідентифікаційного коду. Однак, з часу передачі документів відповідач жодного разу не виходив на зв'язок, уникає зустрічі з позивачем і відмовляється віддати оригінали документів, які йому було передано. На сьогоднішній день відповідач не може оформити на себе право власності на всю квартиру, що знаходиться за адресою [ADDRESS], хоча фактично володіє та користуюсь нею протягом багатьох років. В матеріалах витребуваної спадкової справи після смерті [PERSON], померлого 20 січня 2010 року, інших спадкоємців, крім [PERSON], не встановлено. Стаття 328 Цивільного кодексу України встановлює, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до статтей 1216-1218, 1258, 1261 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Стаття 1296 ЦК України встановлює, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до Розпорядження міського голови від 26.11.2015 року № 897-р, про затвердження переліку перейменувань топонімів в м. Дніпропетровська, вулицю Дзержинського було перейменовано на вулицю [PERSON]. А місто Дніпропетровськ перейменовано на місто Дніпро. Отже теперішня адреса квартири : [ADDRESS]. Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки факти викладені в позовній заяві знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи по суті.

Outcome: approved