Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду і просить стягнути з відповідача аліментів на утримання повнолітньої дитини, мотивуючи тим, що у сторін є двоє дітей - донька [PERSON] та неповнолітній син [PERSON]. В даний час донька сторін є повнолітньою та навчається у автотранспортному технікумі Національної гірничого університету на денному відділенні за спеціальністю Організація перевезень і управління на автотранспорті. За рішенням суду з відповідача було стягнуто аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей, проте не проведено індексації. У зв'язку з вищенаведеним просить стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] до закінчення нею навчання, або до досягнення повнолітньою донькою віку 23 років, стягнути індексацію нарахованих аліментів у розмірі 3 474,90, стягнути заборгованість по аліментам у розмірі 300 грн та пеню у розмірі 132,95 грн. Позивач надала заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, підтримала позовні вимоги, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. На підставі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Сторони по справі є батьками - [PERSON], [INFO]. 15 лютого 2016 року [PERSON] досягла свого повноліття. Відповідно до довідки від 14.01.2016 [PERSON] є студенткою стаціонарної форми навчання автотранспортному технікумі Національної гірничого університету, термін навчання до 1 липня 2017 року. У відповідності до ст.199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання й у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у випадку припинення навчання. У відповідності до ст. 200 Сімейного Кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у долі від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу, а також бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Згідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК ( 2947-14 ) право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. У разі заявлення позову одним із батьків суд може залучити до участі у справі (якщо залежно від її обставин визнає необхідним) повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися і на користь яких у зв'язку з цим стягуються аліменти. Аналізуючи норму ст. 199 Сімейного Кодексу України, суд приходить до висновку про те, що сплата аліментів на повнолітню дитину є обов'язком батьків не безумовно, а за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Таким чином доказуванню у даній справі підлягає наявність саме цієї умови, що є обов'язком позивача у справі. Розглядаючи вимоги позивача в частині стягнення з відповідача індексації нарахованих аліментів, суд приходить до наступного. Згідно з ч.2 ст. 184 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Оскільки згідно з рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 грудня 2014 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання двох дітей у розмірі 1/6 частини від усіх видів доходу щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку починаючи з 28 листопада 2014 року, а не у твердій грошовій сумі, тому в задоволенні цих вимог слід відмовити. Розглядаючи вимоги позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості по сплаті аліментів та пені, суд приходить до висновку про безпідставність та не обґрунтованість таких вимог, оскільки позивачем не надано, а судом не встановлено належних та достатніх доказів на підтвердження існування у відповідача вказаної заборгованості, а тому в задоволенні цієї вимоги та вимоги про стягнення пені, як похідної вимоги, слід відмовити. У зв'язку з вищевикладеним, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] у розмірі ? частини від усіх видів доходу щомісячно. На підставі ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення, в частині стягнення аліментів. Окрім того, з відповідача у відповідності до ст.88 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір в доход держави у встановленому законом розмірі 551,20 грн. На підставі ст.ст.182, 199, 200 Сімейного Кодексу України,

Outcome: partial