Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до відповідача про стягнення аліментів на дитину, що продовжує навчання, посилаючись на те, що вона з відповідачем 29 квітня 1995 року зареєстрували шлюб, який 22 грудня 2003 року був розірваний. Від шлюбу вони мають повнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою. В даний час донька навчається на І курсі Київського національного торговельно-економічного університету денної форми. Термін навчання з 01 вересня 2014 року по 30 червня 2018 року. Позивач вважає, що відповідач зобов'язаний матеріально допомагати доньці під час навчання, оскільки вона потребує цієї допомоги тому звернулась з даним позовом до суду. Просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно до закінчення навчання. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю та просила суд їх задоволити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та надав письмові заперечення, вказуючи, що згідний сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн., пояснивши, що він є інвалідом ІІ групи та отримує пенсію лише по інвалідності, окрім доньки має на утриманні ще малолітнього сина [PERSON], [INFO], а тому не має можливості сплачувати аліменти у вказаному позивачкою розмірі. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами Сімейного Кодексу України. Як встановлено в судовому засіданні, позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі з 29 квітня 1995 року по 22 грудня 2003 рік. Від шлюбу народилася донька [PERSON], [INFO]. На даний час донька є повнолітньою, проживає зі своєю матір'ю, позивачкою по справі та знаходиться на її утриманні. Відповідно до довідки № 1127 від 17 жовтня 2014 року [PERSON] навчається у Київському національному торговельно-економічному університеті на І курсі денної форми навчання. Термін навчання з 01.09.2014 року по 30 червня 2018 року. За нормою ст. 198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Ст. 199 СК України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (ч. 2 ст. 200 Сімейного Кодексу України). Як роз'яснено в п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повнолітня (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але не меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Як з'ясовано в судовому засіданні та підтверджується зібраними по справі доказами, [PERSON] батько [PERSON], є інвалідом ІІ групи, знаходиться на обліку Головного управління Пенсійного фонду України в м. Черкаси отримує пенсію по інвалідності, як інвалід ІІ групи, щомісячний розмір пенсії складає 8102,16 грн., що підтверджується відповідними посвідченнями та довідкою, копії яких долучено до матеріалів справи. Суд враховує, що відповідач є інвалідом ІІ групи, отримує пенсію по інвалідності, однак встановлення групи інвалідності зумовлює лише обмеження працездатності особи, доказів про наявність медичних протипоказань встановлених відповідачу щодо працевлаштування та заняття певними видами діяльності суду надано не було, крім того судом враховується наявність у відповідача утриманця, тому стягнення з відповідача аліментів у розмірі, визначеному позивачем, з урахуванням його майнового стану, є неможливим та має бути зменшений до ? частини. З урахуванням того, що обов'язок утримання повнолітніх дітей, які продовжують навчання покладено на обох батьків, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі ? частини щомісячно до закінчення навчання, тобто починаючи з 14 серпня 2014 року до червня 2018 року.

Outcome: approved