Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Тернівської міської ради Дніпропетровської області про встановлення факту належності земельної ділянки та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. Свою позовну вимогу мотивує тим, що [INFO] року помер її чоловік [PERSON]. За життя її чоловік заповіту не склав, а тому право на спадкування за законом має вона, як дружина спадкодавця, та їхні доньки: [PERSON] та [PERSON], які не зверталися до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини. Після смерті чоловіка відкрилася спадщина, що складається з 1/2 частки житлового будинку [ADDRESS] та земельної ділянки розміром 1439 кв.м., розташованої за адресою: [ADDRESS] із них 1000 кв.м. для будівництва та обслуговування житлового будинку, 439 кв.м. для ведення особистого селянського господарства. Оскільки, вищезазначений житловий будинок був придбаний нею та чоловіком у шлюбі, вона має право на 1/2 його частку, як дружина, то після смерті чоловіка державним нотаріусом Тернівської державної нотаріальної контори на належну їй, як дружині, 1/2 частку житлового будинку видане свідоцтво про право власності, а на іншу 1/2 частку вказаного житлового будинку державним нотаріусом їй видане свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті її чоловіка. Таким чином, вона є єдиним власником житлового будинку [ADDRESS]. Вищевказані житловий будинок та земельна ділянка були придбані 13 вересня 2006 року на підставі договору міни, укладеному між її чоловіком та [PERSON], [PERSON] Оскільки, за життя її чоловік зареєстрував своє право власності на житловий будинок у Тернівському бюро технічної інвентаризації, то після його смерті вона отримала свідоцтво про право власності на 1/2 частку вказаного будинку, і свідоцтво про право на спадщину за законом, але не зареєстрував на себе земельну ділянку, а тому у Державному земельному кадастрі вона до цього часу зареєстрована на [PERSON], [PERSON] Оригінал Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, яка розташована за адресою: [ADDRESS] втрачений, відновити його не можливо. Державний нотаріус Тернівської державної нотаріальної контори постановою від 04 лютого 2014 року відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначену земельну ділянку, оскільки не було надано правовстановлюючого документу на земельну ділянку. Просить встановити факт належності [PERSON] земельної ділянки площею 1439 кв.м., із них 1000 кв.м. для будівництва та обслуговування житлового будинку, 439 кв.м. для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою [ADDRESS] та визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею 1439 кв.м., із них 1000 кв.м. для будівництва та обслуговування житлового будинку, 439 кв.м. для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою [ADDRESS] Позивач надала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити та розглядати справу за її відсутності. Представник відповідача Тернівської міської ради Дніпропетровської областів судове засідання не з'явилася, однак надала до суду письмову заяву, в якій проти позовних вимог не заперечує, просить суд розглядати справу за її відсутності. У зв'язку з чим, згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності приходить до наступних висновків. На підставі п.6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку може бути встановлений факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до ч.2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно ч. 1 ст. 120 Земельного Кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Статтею 125 Земельного Кодексу України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 1225 Цивільного Кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. На підставі п. 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Згідно ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно наказу Міністерства юстиції України від 21.02.2005 року за № 19-32/319 у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлювальний документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку. Відповідно до п.п.10, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» правило статті 1225 ЦК про те, що при переході до спадкоємців права власності на житловий будинок, інші будівлі та споруди до них переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, і у розмірі, який необхідний для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом, необхідно розуміти так, що така ділянка переходить у власність або користування спадкоємців, якщо її було надано в установленому порядку, в межах, визначених при наданні, за умови, що спадкодавець не складав заповіту щодо розпорядження земельною ділянкою, належною йому на праві власності.Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Так, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, зареєстрованому міським відділом ЗАГС м. Тернівка Дніпропетровської області 14 травня 1988 року, актовий запис № 76 (а.с.10). 13 вересня 2006 року між [PERSON] та [PERSON], [PERSON] було укладено договір міни квартири на жилий будинок та земельну ділянку, посвідчений державним нотаріусом Тернівської державної нотаріальної контори 13 вересня 2006 року за р.№3464, відповідно до якого [PERSON] поміняв належну йому квартиру [ADDRESS] на земельну ділянку розміром 1439 кв.м. із них: 1000 кв.м. для будівництва та обслуговування житлового будинку, 439 кв.м. для ведення особистого селянського господарства, та жилий будинок під чергою [ADDRESS] (а.с.11). Відповідно до Витягу про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів №2881253 від 13 вересня 2006 року до Державного реєстру правочинів внесено реєстраційний запис договору міни, де предметом правочину є: земельна ділянка, будинок [ADDRESS] та квартира [ADDRESS], сторонами правочину є: [PERSON], [PERSON] та [PERSON].(а.с.19). [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 9). Державним нотаріусом Тернівської державної нотаріальної контори на запит суду надана копія спадкової справи після смерті [PERSON], з якої вбачається, що [PERSON] заповіти та спадкові договори не укладалися, заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] подавала його дружина [PERSON], їхні доньки: [PERSON] та [PERSON], не зверталися до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини, дані щодо наявності інших спадкоємців відсутні. Відповідно до свідоцтва про право власності, виданого 04 лютого 2014 року державним нотаріусом Тернівської державної нотаріальної контори, [PERSON], є пережившою чоловіка [PERSON], який помер [INFO] року, та їй належить 1/2 частка у праві спільної сумісної власності на майно, набуте подружжям під час шлюбу. Спільне сумісне майно подружжя, право власності на яке в указаній частці посвідчується цим свідоцтвом, складається з жилого будинку, який розташований в [ADDRESS] загальною площею 55,1 кв.м., житловою площею 41,4 кв.м., а також надвірні побудови: будинок «А» - цегла, прибудова «а» - шлаколитний цегла, прибудова «а`» - шлаколитний цегла, ганок, літня кухня «Б» - саман обкладений цеглою, літня кухня «б» - цегла, сарай «В» - цегла, погріб з шийкою «пд.» - бетон, вбиральня «г» - цегла, сарай «Д» - цегла, навіс «З» - дерев'яні стовпи металева сітка, сарай «И» - цегла, навіс «К» - шифер, огорожа №1-3 - залізобетон в залізобетонних стовпах дерево в металевих стовпах, м.водопровід №4 - метелопластикова труба, тр.колодязь №5 - металева труба. Указане спадкове майно належало спадкодавцю на підставі договору міни, посвідченого Тернівською державною нотаріальною конторою 13 вересня 2006 року за р.№3464, та зареєстрованому в колективному підприємстві Тернівське бюро-технічної інвентаризації номер запису 2164 в книзі 17-79 (а.с15). Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 04 лютого 2014 року державним нотаріусом Тернівської державної нотаріальної контори, спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна [PERSON], який помер [INFO] року, є його дружина [PERSON] Спадщина, на яку видане це свідоцтво, складається з 1/2 частки жилого будинку, який розташований в [ADDRESS] загальною площею 55,1 кв.м., житловою площею 41,4 кв.м., а також надвірні побудови: будинок «А» - цегла, прибудова «а» - шлаколитний цегла, прибудова «а`» - шлаколитний цегла, ганок, літня кухня «Б» - саман обкладений цеглою, літня кухня «б» - цегла, сарай «В» - цегла, погріб з шийкою «пд.» - бетон, вбиральня «г» - цегла, сарай «Д» - цегла, навіс «З» - дерев'яні стовпи металева сітка, сарай «И» - цегла, навіс «К» - шифер, огорожа №1-3 - залізобетон в залізобетонних стовпах дерево в металевих стовпах, м.водопровід №4 - металопластикова труба, тр.колодязь №5 - металева труба. Указане спадкове майно належало спадкодавцю на підставі договору міни, посвідченого Тернівською державною нотаріальною конторою 13 вересня 2006 року за р.№3464, та зареєстрованому в колективному підприємстві Тернівське бюро-технічної інвентаризації номер запису 2164 в книзі 17-79 (а.с.12). Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №17281171 від 04.02.2014 року власником 1/1 частки житлового будинку [ADDRESS] є [PERSON] (а.с.13). Постановою від 04 лютого 2014 року державний нотаріус Тернівської державної нотаріальної контори відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка [PERSON] на земельну ділянку [ADDRESS] у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельну ділянку (а.с. 14). Згідно Витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку від 26.12.2013 року земельна ділянка по [ADDRESS] площею 0,1000 га., яка надана для будівництва і обслуговування житлового будинку, належить на праві приватної власності по 1/2 частки [PERSON] та [PERSON] Дата реєстрації земельної ділянки 16.08.2006 року, тобто до укладення договору міни квартири на жилий будинок та земельну ділянку від 13 вересня 2006 року (а.с.21-27). Згідно Витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку від 26.12.2013 року земельна ділянка по [ADDRESS] площею 0,0439 га., яка надана для ведення особистого селянського господарства, належить на праві приватної власності по 1/2 частки [PERSON] та [PERSON] Дата реєстрації земельної ділянки 16.08.2006 року, тобто до укладення договору міни квартири на жилий будинок та земельну ділянку від 13 вересня 2006 року (а.с.22). Проаналізувавши вищевикладене, суд вважає, що факт належності земельної ділянки площею 1439 кв.м. із них: 1000 кв.м. для будівництва та обслуговування житлового будинку, 439 кв.м. для ведення особистого селянського господарства, яка розташована по [ADDRESS] [PERSON], про встановлення якого просить позивач, знайшов своє повне підтвердження та має для позивача юридичне значення, бо дає їй право як спадкоємця на вступ у спадщину, оскільки судом встановлено, що 13 вересня 2006 року [PERSON], перебуваючи у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], поміняв належну йому квартиру [ADDRESS] на земельну ділянку розміром 1439 кв.м. із них: 1000 кв.м. для будівництва та обслуговування житлового будинку, 439 кв.м. для ведення особистого селянського господарства, та жилий будинок [ADDRESS], що належали [PERSON], [PERSON] Також, суд вважає за можливе, враховуючи, що в спадковій справі після смерті [PERSON] дані щодо наявності інших спадкоємців окрім [PERSON] відсутні, визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею 1439 кв.м. із них: 1000 кв.м. для будівництва та обслуговування житлового будинку, 439 кв.м. для ведення особистого селянського господарства, яка розташована по [ADDRESS] оскільки після смерті чоловіка позивач вступила у право власності на житловий будинок [ADDRESS] та інші будівлі та споруди до нього, а отже їй переходить право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку, на якій вони розміщені, та у розмірі, який необхідний для їх обслуговування. На пiдставi вищезазначеного та

Outcome: approved