Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-27 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] 09.08.2016 року звернулися до суду з зазначеним позовом. Обґрунтували його наступним. [INFO] померла їх мати - [PERSON], після смерті якої залишилось спадкове майно - житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в [ADDRESS]. Вони є спадкоємцями майна померлої за законом, і вчасно прийняли спадщину. [PERSON] на підставі закону, що діяв на час створення об'єкту нерухомого майна, побудувала вищевказаний житловий будинок з господарськими будівлями, володіла ним на праві приватної власності, що підтверджується записами в погосподарських книгах Обознівської сільської ради, однак за життя не провела державну реєстрацію права власності на нього, як того вимагає діюче законодавство. Посилаючись на викладене, позивачі прохали суд визнати за ними в порядку спадкування за законом, в рівних частках по ? частці кожному, право власності на спадковий житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в [ADDRESS] на не приватизованій земельній ділянці площею 0,25 га. У судове засідання позивачі [PERSON], [PERSON] не з'явилися, направили до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Вказали, що позовні вимоги підтримують. Представник відповідача - Обознівської сільської ради Глобинського району, представники третіх осіб - відділу Держгеокадастру у Глобинському районі, Глобинської районної державної адміністрації, Глобинської державної нотаріальної контори у судове засідання не з'явилися. Належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи. В заявах, адресованих суду, прохали розглянути справу у їх відсутності, проти задоволення позову не заперечували. Відповідач позов визнав. Суд, дослідивши та оцінивши надані письмові докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємного зв'язку встановив наступне. [INFO] померла [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про смерть [NUMBER], виданим Обознівською сільською радою Глобинського району Полтавської області 10.02.2016 року, актовий запис № 14. До складу спадщини входить житловий будинок з господарськими будівлями, розташований [ADDRESS]. Згідно спадкової справи № 298/2015 наданої Глобинською державною нотаріальною конторою, заведеної після смерті [PERSON] спадщину в установлений законом строк прийняли діти померлої [PERSON] та [PERSON], подавши відповідні заяви. Державний нотаріус Глобинської державної нотаріальної контори Погрібна С.С. постановами від 10.06.2016 року та від 21.10.2016 року відмовила [PERSON] та [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане нерухоме майно у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на ім'я спадкодавця на будинок. Згідно технічного паспорту, житловий будинок літ. «А» було побудовано у 1969 році, прибудову літ. «а», літню кухню літ. «Б» - у 1971 році, сарай-гараж літ. «В» - у 1983 році, сарай літ. «Г», сарай літ. «Д» - у 1990 році, літній душ літ. «Е» - у 2006 році, убиральню літ. «Є» - у 1975 році, огорожу літ. №1 - у 1988 році, ворота з хвірткою літ. №2 - у 2002 році. З висновку відділу регіонального розвитку, містобудування та архітектури Глобинської РДА від 29.07.2016 року № 972/02-04 вбачається, що житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в [ADDRESS], збудований без істотних порушень діючих будівельних норм і правил. Відповідно до Постанови Ради Міністрів СРСР від 26.08.1948 року «Про застосування Указу ПВР СРСР від 26.08.1948 року» побудовані громадянами на відведених їм земельних ділянках будинки є їх особистою власністю. Запис в реєстраційній книзі про належність домоволодіння на праві особистої власності певній особі, є офіційним доказом права власності даної особи на це домоволодіння. Відповідно до Закону «Про сільську Раду депутатів трудящих УРСР» від 02.06.1968 року, кожна сільська рада вела погосподарські книги, в яких відповідним записом посвідчувалося право землекористування всіх громадян на території сільської ради, в особовому рахунку вказувались прізвище, ім'я та по батькові глави сім'ї, на ім'я якого відкрито особовий рахунок, він і був власником будинку. Ці правові акти не пов»язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації, а лише - з фактом будівництва. Згідно запису № 0075-1 в погосподарській книзі Обознівської сільської ради Глобинського району за [PERSON] на час смерті значилося на праві власності нерухоме майно - житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в [ADDRESS], на не приватизованій земельній ділянці площею 0,25 га. Оцінивши надані докази, суд прийшов до висновку, що спадкодавець [PERSON] за свого життя набула право власності на назване нерухоме майно відповідно до закону, що діяв на час його створення, але не отримала правовстановлюючий документ на нього. Вирішення спору можливе лише в судовому порядку, оскільки правоздатність та дієздатність особи припиняється на час її смерті. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст. ст. 1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ч.1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Встановивши, що спадкодавець [PERSON] за життя на передбачених законом підставах набула право власності на житловий будинок з господарськими будівлями по [ADDRESS], суд дійшов висновку, що позивачі, як спадкоємці першої черги за законом, які вчасно прийняли спадщину, мають право на визнання за ними права власності на нерухоме майно, належне їх матері. Визнання права власності за [PERSON], [PERSON] на спадковий житловий будинок з господарськими будівлями не оспорюється відповідачем та не порушує прав чи інтересів інших осіб. Позов ґрунтується на законі, доведений належними доказами, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved