Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідач останнім часом не надає матеріальну допомогу, їй одній важко утримувати дитину, а тому вона просить визначити розмір участі відповідача у додаткових витратах на дитину, оскільки дитина має хронічне захворювання, перебуває на клінічному обліку та потребує постійних витрат на реабілітацію. В судовому засіданні позивач підтримала позовну заяву із підстав викладених у ній. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутності. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Рішенням Деснянського районного суду від 29.10.13 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку. Згідно ст. 185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно залежно від причини, що зумовила додаткові витрати. Доказами, які підтверджують наявність особливих обставин, що призвели до додаткових витрат на дитину, можуть бути документи, які свідчать про витрати на її навчання у платному навчальному закладі, на проведення з нею додаткових занять, на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей дитини, і спеціальних допоміжних засобів, необхідних для дитини з вадами фізичного розвитку, висновки МСЕК, судово-медичної експертизи, довідки медичних закладів, а також інші документи, які підтверджують те, що дитина страждає на тяжке захворювання або їй заподіяно травму, і свідчать про необхідність у зв'язку з цим збільшення витрат на придбання ліків, спеціальний медичний і звичайний догляд за дитиною, її побутове обслуговування, санаторно-курортне лікування тощо. Розмір додаткових витрат на дитину має обґрунтовуватись відповідними документами. З матеріалів справи вбачається, що, у зв'язку з тим, що дитині встановлено діагноз: двобічне зниження слухової функції сенсоневрального характеру та потребує слухопротезування, позивачем придбано слуховий апарат вартістю 14 280 грн. Крім того, позивачем надано докази інших витрат, понесених позивачем на розвиток дитини, на загальну суму 9 349,67 грн. Таким чином, суд вважає за необхідне покласти на відповідача обов'язок фінансувати частину додаткових витрат, враховуючи характер таких додаткових витрат та їх тривалість. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved