Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, у якому просить зняти арешт та заборону відчуження квартири за адресою: [ADDRESS] , яка належить [PERSON] ( [INFO] , що помер [INFO] ), який накладений: постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 07.02.2006 № 1955-8, виданою відділом державної виконавчої служби Червоноградського міського управління юстиції; постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 12.05.2006 № 2006-8, виданою відділом державної виконавчої служби Червоноградського міського управління юстиції (про накладення арешту на все майно, що належить [PERSON] ); постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 24.02.2007 № 1316-8, виданою відділом державної виконавчої служби у м. Червоноград. На обґрунтування позову послалася на те, що [INFO] помер її чоловік, [PERSON] , [INFO] , після його смерті відкрилася спадщина за законом на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Постановою державного нотаріуса Стеців М.Р. від 16.01.2020 № 18-02-30 у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено у зв`язку з накладенням арешту на це майно. У листопаді 2019 року вона отримала відповідь про те, що з технічних причин відповідач не може зняти арешти, оскільки згідно з даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень відсутні відомості про накладення арештів на вищевказану квартиру та порекомендовано звернутись до суду. Заборгованості за послуги з централізованого опалення немає, що підтверджується довідкою від 04.12.2019 року. 27.07.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін. Позивач у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, зазначила, що позовні вимоги підтримую. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. Відповідно до реч. 2 ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову з огляду на таке. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Постановою державного нотаріуса Стеців М.Р. № 18-02-30 від 16.01.2020 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру за адресою: [ADDRESS] . до зняття арешту із вказаної квартири. 01.11.2019 року відповідач надіслав позивачу відповідь про те, що не може зняти арешт з квартири за адресою: [ADDRESS] , оскільки згідно з даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень відсутні відомості про накладення арештів на вищевказану квартиру. Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №2006-8 від 12.05.2006 року, виданою державним виконавцем відділу Державної виконавчої служби Червоноградського міського управління юстиції при примусовому виконанні виконавчого листа №2-2873, виданого 25.04.2005 року Червоноградським міським судом про стягнення із [PERSON] судових витрат у розмірі 25, 5 грн., накладено арешт на все майно, що належить [PERSON] , а саме: квартиру за адресою: [ADDRESS] . Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №1316-8 від 24.02.2007 року, виданою державним виконавцем відділу Державної виконавчої служби Червоноградського міського управління юстиції при примусовому виконанні виконавчого листа №2-4446, виданого 20.08.2005 року Червоноградським міським судом про стягнення із [PERSON] на користь КП «ЧВК» 733, 62 грн. заборгованості, накладено арешт на все майно, що належить [PERSON] , а саме: квартиру за адресою: [ADDRESS] . Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №1955-8 від 07.02.2006 року, виданою державним виконавцем відділу Державної виконавчої служби Червоноградського міського управління юстиції при примусовому виконанні виконавчого листа №2-4550, виданого 23.03.2005 року Червоноградським міським судом про стягнення із [PERSON] на користь КП «ЧТКЕ» 1071, 08 грн. заборгованості та 25, 50 грн. держмита на користь держави, накладено арешт на все майно, що належить [PERSON] , а саме: квартиру за адресою: [ADDRESS] . Згідно із довідкою КП «Червоноградтепрокомуненерго» від 04.12.2019 року №6788 станом на 04.12.2019 року відсутня заборгованість за надані послуги з централізованого опалення за адресою: [ADDRESS] . Вирішуючи спір суд виходить з наступного. Згідно із ч.1, 2 ст. 56 Закону України Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Відповідно до ч.1 ст.59 цього Закону особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Нормою статті 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.1997 р., закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до абз. 2 п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.08.76 року «Про судову практику у справах про виключення майна з опису» відповідачами у справі суд притягує боржника, особу, в інтересах якої накладено арешт на майно, і в необхідних випадках - особу, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Відповідно до ч.1 ст.51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Подавши заяву про розгляд справи без її участі та не з`явившись у судове засідання, позивач відмовилась від реалізації свого виключного права на залучення до участі у справі співвідповідачами осіб, в інтересах яких накладено арешт на майно, а саме: КП «Червоноградводоканал» та держави (її відповідного органу). При цьому, позивачем на подано суду доказів відсутності заборгованості за виконавчим листом №2-2873 від 25.04.2005 року про стягнення із [PERSON] судових витрат у розмірі 25, 5 грн., та за виконавчим листом №2-4446 від 20.08.2005 року про стягнення із [PERSON] на користь КП «ЧВК» 733, 62 грн. заборгованості. Крім того, у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що позивач має право на спадщину після смерті [PERSON] , а отже порушення її права власності. Враховуючи наведене та те, що позивач не подала суду доказів того, що відпала потреба у подальшому арешті майна,у задоволенні позову слід відмови.

Outcome: dismissed