Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-14 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернувся до суду з позовом до Київської міської ради, треті особи: Друга Київська державна нотаріальна контора, Житлово-будівельний кооператив «Об'єднаний» про визнання права власності в спільній сумісній власності подружжя та в порядку спадкування за законом. Позивачі просять суд: 1.В порядку поділу спільного сумісного майна набутого під час шлюбу визнати право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS], в Житлово-будівельному кооперативі «Об'єднаний» загальною площею 70,5 кв.м., житловою площею 45,6 кв.м., за [PERSON] (Реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER]); 2.Визнати за [PERSON] (Реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER]) право власності на 1/6 частину квартири [ADDRESS], в Житлово-будівельному кооперативі «Об'єднаний» загальною площею 70,5 кв.м., житловою площею 45,6 кв.м., в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] [PERSON]; 3.Визнати за [PERSON] (Реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER]) право власності на 1/6 частину квартири [ADDRESS], в Житлово-будівельному кооперативі «Об'єднаний» загальною площею 70,5 кв.м., житловою площею 45,6 кв.м., в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] [PERSON]; 4.Визнати за [PERSON] (Реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER]) право власності на 1/6 частину квартири [ADDRESS], в Житлово-будівельному кооперативі «Об'єднаний» загальною площею 70,5 кв.м., житловою площею 45,6 кв.м., в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] [PERSON]; 5.Судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2 790,45 грн., та витрат на правову допомогу стягнути з Відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. В обгрунтування позову позивачі вказують, що [INFO] помер [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть від 28.02.2016 року [NUMBER]. Перебуваючи у шлюбі з [PERSON], [PERSON] по ордеру № 019079 серія Ж від 28.02.1980 року вселився до квартири [ADDRESS] на підставі рішення КМДА від 03.09.2015 року № 944/1808 був перейменований на проспект Голосіївський. Дана квартира знаходиться в будинку [ADDRESS] який знаходився на балансі Житлово-будівельного кооперативу «Об'єднаний» на підставі рішення виконавчого комітету Київської міської Ради народних депутатів від 23.12.1975 року № 2800. Перебуваючи у шлюбі з [PERSON],- [PERSON].12.1991 р., за рахунок спільних сумісних коштів подружжя, сплатив пайовий внесок за квартиру в повному розмірі- 10 156, 24 грн., що підтверджується довідкою від 22.11.2016 року № 1104 виданою ЖБК «Об'єднаний». Таким чином, відповідно до законодавства яке діяло станом на день внесення пайового внеску у повному обсязі 31.12.1991 р., у [PERSON] виникло право власності на квартиру яке не потребувало обов'язкової державної реєстрації, а тому [PERSON] не зареєстрував дане право власності на квартиру в державних органах. Для отримання свідоцтва про право власності на ? квартири, як співвласниця даної квартири - [PERSON] звернулася до Другої київської державної нотаріальної контори з заявою про видачу їй даного свідоцтва, та про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, від 25.01.2017 року.Однак у зв'язку з тим, що [PERSON] не зареєстрував належне йому право власності на Квартиру в державних органах, оскільки така реєстрація не була потрібна станом на 1991 рік, то у [PERSON] не було правовстановлюючого документу на Квартиру який був зареєстрований в державних органах влади. А тому на підставі п. 4.12.,4.15., 4.18. глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України державний нотаріус другої київської державної нотаріальної контори - [PERSON] відмовила Позивачам у видачі їм свідоцтво про право на спадщину за законом, роз'яснивши їм право на звернення до суду за захистом їх невизнаного права, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій №284/02-31 від 26.01.2017р. Таким чином оскільки друга київська нотаріальна контора відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право власності на 1/2 Квартири на підставі того, що вона не надала правовстановлюючий документ зареєстрований в державному реєстрі прав власності на Квартиру, то [PERSON] змушена звернутися до суду за захистом своїх не визнаних прав на квартиру шляхом, визнання квартири [ADDRESS], загальною площею 70,5 кв.м., житловою площею 45,6 кв.м. спільним сумісним майном [PERSON] та [PERSON]; та в порядку поділу спільного сумісного майна набутого в шлюбі, визнати право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS], в Житлово-будівельному кооперативі «Об'єднаний» загальною площею 70,5 кв.м., житловою площею 45,6 кв.м. за [PERSON]. Також, після смерті [PERSON] у нього залишилися спадкоємці: дружина - [PERSON] зареєстрована в Квартирі з 08.04.1980р. син - [PERSON] ([INFO].),що підтверджується свідоцтвом про народження від 25.09.1974р. [NUMBER], зареєстрований в Квартирі з 08.12.1994; син - [PERSON] ([INFO].), що підтверджується свідоцтвом про народження від 04.11.1983р. [NUMBER], зареєстрований в Квартирі з 28.03.2000р. У зв'язку з цим виникла необхідність у зверненні позивачів до суду за захистом їх невизнаного права. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву, в якій справу просить розглянути без її участі, позов підтримує повністю. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій справу просить розглянути без його участі, позов підтримує повністю. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій справу просить розглянути без його участі, позов підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Третя особа, Друга Київська державна нотаріальна контора, в судове засідання не з'явилась, надіслала до суду листа, в якому просить розглядати справу без її представника. Третя особа, Житлово-будівельний кооператив «Об'єднаний», в судове засідання не з'явилась, надіслала до суду листа, в якому просить розглядати справу без її представника, та задовольнити позовну заяву в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть від 28.02.2016 року [NUMBER], актовий запис № 3469 (а.с.12). Перебуваючи у шлюбі з [PERSON], [PERSON] по ордеру № 019079 серія Ж від 28.02.1980 року вселився до квартири [ADDRESS](а.с.22). Проспект 40-річчя Жовтня на підставі рішення КМДА від 03.09.2015 року № 944/1808 був перейменований на проспект Голосіївський (а.с.23). Дана квартира знаходиться в будинку [ADDRESS] який знаходився на балансі Житлово-будівельного кооперативу «Об'єднаний» на підставі рішення виконавчого комітету Київської міської Ради народних депутатів від 23.12.1975 року № 2800 (а.с.25). Перебуваючи у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], - [PERSON] 31.12.1991р., за рахунок спільних сумісних коштів подружжя, сплатив пайовий внесок за квартиру в повному розмірі - 10 156,24 грн. (десять тисяч сто п'ятдесят шість грн. 24 коп.), що підтверджується довідкою від 22.11.2016 року №1104 виданою ЖБК «Об'єднаний». Відповідно до ст. 15 ЗУ «Про власність»: «Член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Наймач жилого приміщення в будинку державного чи громадського житлового фонду та члени його сімї мають право придбати у власність відповідну квартиру або будинок шляхом їх викупу або на інших підставах, передбачених законодавством України. Громадянин, який став власником цього майна, має право розпоряджатися ним на свій розсуд: продавати, обмінювати, здавати в оренду, укладати інші угоди, не заборонені законом.» Таким чином, відповідно до законодавства яке діяло станом на день внесення пайового внеску у повному обсязі - 31.12.1991р., у [PERSON] виникло право власності на Квартиру яке не потребувало обов'язкової державної реєстрації, а тому [PERSON] не зареєстрував дане право власності на Квартиру в державних органах. Відповідно до ст. 16 ЗУ «Про власність»: «Майно, нажите подружжям за час шлюбу, належить їм на праві спільної сумісної власності. Здійснення ними цього права регулюється цим Законом і Кодексом про шлюб та сім'ю України» За змістом ст. 22 КЗпШС (який дія на час набуття права власності на Квартири) майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку.» Пунктом 23 Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» передбачено, що вирішуючи спори між подружжям про майно необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, З'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 Сімейного Кодексу України, ч.З ст.368 ЦК України), відповідно до частини 2,3 ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.П своєї постанови №20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» при вирішенні спорів про право власності на жилий будинок, на квартиру в житлово-будівельному або житловому кооперативі, на інші будівлі судам слід виходити з роз'яснень, які дані Пленумом Верховного Суду України у прийнятих ним постановах з цих питань. Крім цього, слід враховувати, що: б) при повному внесені пайових внесків за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані члену житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, у особи, яка має право на частку в пайових внесках, виникає право власності на відповідну частку квартири, дачі, гаража чи іншої будівлі. Таким чином, Квартира була придбана під час перебування [PERSON] та [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, за спільні сумісні кошти подружжя і дана Квартири належить їм на праві спільної сумісної власності, в рівних частинах. Для отримання свідоцтва про право власності на 1/2 Квартири, як співвласниця даної Квартири -[PERSON] звернулася до другої київської державної нотаріальної контори з заявою про видачу їй даного свідоцтва, та про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.01.2017р. (а.с 28) Однак у зв'язку з тим, що [PERSON] не зареєстрував належне йому право власності на Квартиру в державних органах, оскільки така реєстрація не була потрібна станом на 1991 рік, то у [PERSON] не було правовстановлюючого документу на Квартиру який був зареєстрований в державних органах влади. А тому на підставі п. 4.12.,4.15., 4.18. глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України державний нотаріус другої київської державної нотаріальної контори - [PERSON] відмовила Позивачам у видачі їм свідоцтво про право на спадщину за законом, роз'яснивши їм право на звернення до суду за захистом їх невизнаного права, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій №284/02-31 від 26.01.2017р. Відповідно до ст. 392 ЦК України: «1. Власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.» Відповідно до положень ч. 1 ст. 28 КпШС передбачено, що в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. В окремих випадках суд може відступити від начала рівності часток подружжя, враховуючи інтереси неповнолітніх дітей або інтереси одного з подружжя, що заслуговують на увагу. Згідно до ч.ч. 2, 3 ст. 29 КпШС поділ спільного майна подружжя може бути проведений як під час перебування в шлюбі, так і після розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Таким чином оскільки друга київська нотаріальна контора відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право власності на 1/2 Квартири на підставі того, що вона не надала правовстановлюючий документ зареєстрований в державному реєстрі прав власності на Квартиру, то [PERSON] змушена звернутися до суду за захистом своїх не визнаних прав на квартиру шляхом, визнання квартири [ADDRESS], загальною площею 70,5 кв.м., житловою площею 45,6 кв.м. спільним сумісним майном [PERSON] та [PERSON]; та в порядку поділу спільного сумісного майна набутого в шлюбі, визнати право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS], в Житлово-будівельному кооперативі «Об'єднаний» загальною площею 70,5 кв.м., житловою площею 45,6 кв.м. за [PERSON]. Також, після смерті [PERSON] у нього залишилися спадкоємці: дружина - [PERSON] зареєстрована в Квартирі з 08.04.1980р. син - [PERSON] ([INFO].) ,що підтверджується свідоцтвом про народження від 25.09.1974р. [NUMBER], зареєстрований в Квартирі з 08.12.1994; син - [PERSON] ([INFO].) , що підтверджується свідоцтвом про народження від 04.11.1983р. [NUMBER], зареєстрований в Квартирі з 28.03.2000р. Всі позивачі входять до першої черги спадкоємців за законом, та постійно проживали разом з [PERSON], що підтверджується довідкою Форма № 3 від 13.12.2016р. № 78 (а.с.27). Згідно ст. 1258 ЦК України: «1. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. 2. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених ст. 1259 цього Кодексу». Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно статті 372 Цивільного кодексу України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. Згідно статті 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ч. 1 ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. право власності [PERSON] на 1/2 Квартири підтверджується довідкою про внесення пайового внеску до ЖБК «Об'єднаний». Після виникнення у [PERSON] права власності на Квартиру, та після втрати законної сили ЗУ «Про власність» та набрання законної сили Цивільним кодексом України який передбачає державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, [PERSON] не зареєстрував належне йому право власності Зважаючи на те, що Позивачі подали до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, за законом, то Позивачі вважаються такими, що мають право на прийняття спадщини за законом у вигляді 1/2 вищевказаної квартир, та такими яким належать дана частина Квартири з моменту відкриття спадщини (ст. 1268 ЦК України). Оскільки на момент відкриття спадщини [PERSON] належала 1/2 Квартири, та беручи до уваги те, що частини всіх спадкоємців за законом рівні, то всі спадкоємці мають право успадкувати по 1/3 від 1/2 Квартири що становить - по 1/6 частини Квартири кожному спадкоємцю. Для перевірки наявності державної реєстрації Квартири померлому [PERSON] Другою Київською державною нотаріальною конторою було подано запити №8399/02-14 від 03.11.2016р. до Київського міського бюро технічної інвентаризації. У відповідь на дані запити КМБТІ надало відповідь від 08.11.2016р. КВ-2016 №44638 в якій зазначено: «що згідно з даними Бюро, [ADDRESS] (колишній пр-т 40-річчя Жовтня) на праві власності не зареєстрована.» А тому, оскільки державному нотаріусу так і не було надано правовстановлюючий документ на вищевказану Квартиру, то Позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на Квартиру. Дана відмова була оформлена постановою від 07.05.2015р. №1481/02-31 виданою нотаріусом дев'ятої київської державної нотаріальної контори, і порекомендовано для визнання права власності на дані квартири, звернутися до суду. Відповідно до ст. 16 ЦК України: «1. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.2. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права;» Враховуючи викладене вище, у позивачів є право на звернення до суду за захистом своїх невизнаних прав шляхом визнання за ними права власності в порядку спадкування за законом по 1/6 частини квартири за кожним позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved