Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з указаною позовною заявою 28.08.2019, уточнивши яку, просила суд визнати за нею право на завершення приватизації та отримання правовстановлюючого документа про право власності на земельну ділянку площею 2,8884 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Надеждівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, кадастровий номер 1221884300:01:038:0024. В обґрунтування позову вказувала, що [INFO] помер її син [PERSON] , який за життя розпочав приватизацію вказаної земельної ділянки, отримав державний акт про право власності на земельну ділянку, але не встиг провести державну реєстрацію права власності на землю у порядку визначеному законом. За життя [PERSON] заповіту не склав, а вона, як мати, є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті сина. При зверненні до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину, вона отримала відмову, у зв`язку з тим, що документ про право власності на спадкове майно не відповідає вимогам закону. Так, в процесі виготовлення технічної документації, земельній ділянці визначено кадастровий номер, але не зареєстровано у державному земельному кадастрі. Оскільки спадкодавець на момент відкриття спадщини не набув право власності на вказану земельну ділянку, вона позбавлена можливості оформити спадщину, а тому змушена звернутися до суду з позовом про визнання за нею права на завершення приватизації. Представник позивача за довіреністю до суду не з`явився, надав заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача, уточнену позовну заяву підтримав та просив задовольнити (а.с.98). Відповідач, Надеждівська сільська рада Криворізького району Дніпропетровської області, будучи повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, участь свого представника не забезпечила, надала заяву про визнання позову та розгляд справи за відсутності представника (а.с.90). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося через неявку в судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вимоги підлягають задоволенню зі слідуючих підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] (а.с.5), який доводився сином [PERSON] , позивача у справі, що підтверджується свідоцтвом про його народження та смерть (а.с. 5, 8). Як слідує з довідки про місце проживання, на момент відкриття спадщини [PERSON] був зареєстрований та проживав з матір`ю [PERSON] (а.с. 9). Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, [PERSON] вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки протягом визначеного законом строку не звернулася до нотаріуса з заявою про відмову від неї, що слідує з матеріалів спадкової справи після смерті [PERSON] (а.с.43-56). Також встановлено, що [PERSON] за життя заповіту не складав, інші спадкоємці за законом першої черги спадкування відсутні. За життя [PERSON] реалізував право на приватизацію земельної ділянки, у зв`язку з чим, на підставі розпорядження голови Криворізької РДА Дніпропетровської області від 28.09.2004 № 991-р, йому, як особі, яка мала сертифікат на земельну частку (пай), відведено на території Надеждівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області земельну ділянку площею 2,89125 га в натурі (на місцевості) та прийнято рішення про видання державного акта на право власності на земельну ділянку (а.с.81-82). На підставі вказаного розпорядження, на замовлення [PERSON] виготовлялася технічна документація на земельну ділянку, в тому числі, визначався кадастровий номер та на ім`я [PERSON] видано державний акт на право власності на земельну ділянку (а.с.6), в якому вказано кадастровий номер. Згідно з відповіддю Відділу у Криворізькому районі ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області (а.с.11) та інформацією з Державного земельного кадастру (а.с. 23), площа земельної ділянки - 2,8884 га, кадастровий номер: 1221884300:01:038:0024 (а.с.23). Разом з тим, право власності на вказану земельну ділянку за [PERSON] не зареєстровано в державному реєстрі прав (а.с.23-24), з огляду на що, постановою державного нотаріуса Шостої криворізької державної нотаріальної контори від 20.07.2018, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті сина, запропоновано звернутися до суду (а.с.56). Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з пунктів «б», «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України, громадяни України можуть набувати право власності на земельні ділянки в порядку безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності, прийняття спадщини. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. 1 ч. 3 ст. 152 ЗК України. Відповідно до ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст.125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Відповідна правова позиція викладена у постанові ВП ВС від 20.03.2019 у справі № 350/67/15-ц. Встановлені судом обставини свідчать про те, що за життя [PERSON] розпочав процес приватизації, але не завершив його, оскільки не зареєстрував своє право власності на землю, яке виникає з моменту державної реєстрації. Зважаючи на те, що спадкодавець на момент відкриття спадщини не набув права власності на спадкове майно, то, відповідно, таке право не може спадкуватися. У даному випадку, спадкоємці набувають право саме на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що [PERSON] , як спадкоємець першої черги за законом після смерті [PERSON] , у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , набула право на завершення приватизації та отримання правовстановлюючого документа про право власності на землю, щодо земельної ділянки площею 2,8884 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 12:218:843:00:01:038:0024, розташованої на території Надеждівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області.

Outcome: approved