Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду, просить установити, що батько [PERSON] не проживає разом з дитиною [PERSON], [INFO], більше, ніж 6 місяців та батько [PERSON] не проживає разом з дитиною [PERSON], [INFO], більше, ніж 6 місяців; надати дозвіл [PERSON], яка діє в інтересах малолітніх дітей, на укладення договору міни належної їм на праві спільної часткової власності кімнати № 25 загальною площею 16,9 кв.м. гуртожитку за адресою: [ADDRESS] загальною площею 17,7 кв.м. в гуртожитку за адресою: [ADDRESS], в рівних частках кожному, без дозволу [PERSON] та [PERSON]; надати дозвіл [PERSON] на зняття з реєстрації та реєстрацію її малолітніх дітей. Судові витрати просить покласти на відповідачів. Вимоги обґрунтувала тим, що рішенням Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради №64 від 09 лютого 2016 року надано дозвіл [PERSON], котра діє від свого імені та від імені її малолітніх дітей укласти договір міни вищевказаних житлових кімнат у гуртожитках, з метою покращення побутових умов сім'ї. Батьки дітей вихованням та їх розвитком не цікавляться, самоусунулися від виконання батьківських обов'язків, аліментів на сплачують, проте, перешкоджають їй в оформленні договору міни. В судовому засіданні позивач підтримала заявлені вимоги. Додатково пояснила, що нотаріус при укладенні договору міни житла вимагає згоду батьків дітей, а останні відмовляються її надавати, про що позивач повідомила орган опіки та піклування, чи приймалося додаткове рішення по даному питанню їй невідомо. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні вимоги позивача не визнав, посилаючись на те, що він турбується про майбутнє сина [PERSON], право власності на житло якого може бути порушене у разі обміну. Проте, при прийнятті рішення органом опіки та піклування надавав свою згоду на укладення договору міни житла. Відповідач [PERSON] в судове засіданні не з'явився. повідомлений належним чином. Третя особа - Служба у справах дітей Білоцерківської міської ради - просить розглядати справу у відсутності представника, на розсуд суду, з врахуванням інтересів дітей. Додатково повідомила, що відповідачі особисто подавали заяви до органу опіки та піклування про згоду на вчинення правочину. Заслухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог. В судовому засіданні встановлено, що сторони - [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 14.09.2007 по 2.09.2009. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], на утримання якого рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 22.05.2009 стягнуті аліменти. Згідно з довідкою РВ ДВС Білоцерківського МРУЮ в Київській області від 30.03.2016 № 398, позивач аліменти не отримує. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 11.01.2011 по 2.09.2014. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], на утримання якого рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 4.12.2012 стягнуті аліменти. Згідно з довідкою РВ ДВС Білоцерківського МРУЮ в Київській області від 6.01.2016 № 9, позивач аліменти не отримує. Відповідно до довідки К ПБМР ЖЕК № 1 від 30.03.2016 № 1208, у кімнаті № 25 загальною площею 16,9 кв.м. гуртожитку за адресою: [ADDRESS] проживають та зареєстровані з 10.06.2008: [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO]. Згідно свідоцтва про право власності від 12.09.2011, кімната № 25 у гуртожитку за адресою: [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], кожному по 1/3 частці. П.7 рішення Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради №64 від 09 лютого 2016 року надано дозвіл [PERSON], котра діє від свого імені та від імені її малолітніх дітей укласти договір міни належної їм на праві спільної часткової власності кімнати № 25 загальною площею 16,9 кв.м. гуртожитку за адресою: [ADDRESS] загальною площею 17,7 кв.м. в гуртожитку за адресою: [ADDRESS], в рівних частках кожному. У п.7.1, п.10 рішення зазначено, що обов'язки щодо забезпечення житлових прав дітей покласти на їх батьків; попереджено батьків про відповідальність за порушення житлових та майнових прав дітей. Відповідно до ч.ч. 2-7 ст.177 СК України: «Батьки малолітньої дитини не мають права без дозволу органу опіки та піклування вчиняти такі правочини щодо її майнових прав: укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, в тому числі договори щодо поділу або обміну житлового будинку, квартири. Батьки мають право дати згоду на вчинення неповнолітньою дитиною правочинів, передбачених частиною другою цієї статті, лише з дозволу органу опіки та піклування. Дозвіл на вчинення правочинів щодо нерухомого майна дитини надається органом опіки та піклування після перевірки, що проводиться протягом одного місяця, і лише в разі гарантування збереження права дитини на житло. При вчиненні одним із батьків правочинів щодо майна малолітньої дитини вважається, що він діє за згодою другого з батьків. Другий з батьків має право звернутися до суду з вимогою про визнання правочину недійсним як укладеного без його згоди, якщо цей правочин виходить за межі дрібного побутового. Якщо той з батьків, хто проживає окремо від дитини протягом не менш як шість місяців, не бере участі у вихованні та утриманні дитини або якщо місце його проживання невідоме, правочини, зазначені в абзаці другому цієї частини, можуть бути вчинені без його згоди. Батьки вирішують питання про управління майном дитини спільно, якщо інше не передбачено договором між ними. Спори, які виникають між батьками щодо управління майном дитини, можуть вирішуватися органом опіки та піклування або судом.» Враховуючи викладене, саме до компетенції органу опіки та піклування відносить надання дозволу на укладення договорів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, в тому числі договорів щодо обміну житлового будинку, квартири (кімнати). Як встановлено судом, такий дозвіл органом опіки та піклування був наданий позивачці. Проте, з її пояснень, відповідачі - батьки дітей - перешкоджали їй у нотаріальному оформленні договору міни, доказів чого позивач суду не надала. Відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій за наявності рішення органу опіки та піклування позивачці не надавалася. Із відповідною заявою про надання дозволу на укладення договору міни без згоди батьків дітей позивач до органу опіки та піклування не зверталася. За таких обставин суд вважає позов передчасним та таким, що не ґрунтується на вимогах закону. Крім того, встановлення факту не проживання батька з дитиною протягом 6 місяців, як позовна вимога чи вимога в порядку окремого провадження законодавством, зокрема ст.256 ЦПК України, не передбачена. Законодавством встановлений інший порядок вирішення даного спору. Відповідно до п.7 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються громадяни, які у випадках, передбачених законодавством, звернулися із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб. На підставі викладеного, ст.ст. 7, 141, 155, 177 СК України,

Outcome: dismissed