Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 22.11.2008 року між сторонами укладено шлюб у відділ реєстрації актів цивільного стану Бережанського районного управління юстиції Тернопільської області, про що складено актовий запис №165. Від подружнього життя в них народився син [PERSON], [INFO]. Однак з відповідачкою життя не склалося, вони люди різних характерів та поглядів на життя. Вказує, що між ними припиненні шлюбні стосунки, проживають окремо із грудня 2014 року, спільного господарства не ведуть, стали чужими людьми та втратили почуття любові. Позивач в судове засідання не з'явився, звернувся до суду з проханням слухати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Відповідач судове засідання не з'явилася, направила до суду заяву про слухання справи своїй відсутності, позовні вимоги визнала, просила їх задовольнити. Крім того просила змінити її прізвище на дошлюбне «[PERSON]». У зв'язку з неявкою сторін в силу ч. 2ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 22 листопада 2008 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Бережанського районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис №165. Від подружнього життя в них народився син - [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], про що Франківським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції 18.05.2010 року зроблено актовий запис №111. Судом встановлено, що між сторонами виникли розбіжності, у них різні погляди на життя, вони тривалий час проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків, сім'я фактично розпалась, її збереження недоцільне. У відповідності до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно з ч. 2ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною 1ст. 110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Зі змісту ст. 112 Сімейного кодексу України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, укладеного між [PERSON] та [PERSON], є неможливим, оскільки сторони тривалий час не мешкають разом, не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, строк для примирення нічого не змінить. За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] 22 листопада 2008 року відділі реєстрації актів цивільного стану Бережанського районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис №165. На підставі викладеного та

Outcome: approved