Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-15 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом про поділ спільного сумісного майна подружжя. На обґрунтування позовних вимог в заяві зазначила, що з грудня місяця 2005 року по грудень місяць 2007 року вона проживала однією сімєю з відповідачем без реєстрації шлюбу. 22 лютого 2006 року сторони за спільні кошти придбали житловий будинок №19, що розташований в с. Інгулка Баштанського району Миколаївської області вул. Інгульська за суму 3000 доларів США. За будинок розраховувалися з продавцем поступово. Спочатку виплатили аванс в розмірі 1000 доларів США, а згодом відповідач взяв у кредит 2000 доларів США, який сторони погашали з допомогою батьків. 14 грудня 2007 року сторони зареєстрували шлюб. В період шлюбу в них народились двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. З січня місяця 2014 року шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинено. На даний час сторони проживають окремо. На підставі викладеного просила визнати спірний житловий будинок спільною сумісною власністю провести поділ спільного майна подружжя та визнати за нею право власності на ? частину житлового будинку №19, розташованого по вул. Інгульській в с. Інгулка Баштанського району Миколаївської області, а також стягнути з відповідача на її користь витрати по оплаті судового збору. В судовому засіданні позивач та її представник заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідач позов визнав, пояснивши, що дійсно спірний житловий будинок був придбаний ним разом з позивачем в період спільного проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу і за рахунок спільних коштів. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши наявні у справі письмові докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог і можливість задоволення позову в повному обсязі. В судовому засіданні встановлено, що сторони почали проживали однією сім'єю з 2005 року. З 2005 року сторони вели спільне господарство за адресою : вул. Інгульська, 19, що підтверджується довідкою №784 від 14.08.2015 року, виданою Інгульською сільською радою Баштанського району Миколаївської області. 14 грудня 2007 року сторони уклали шлюб. Згідно рішення Баштанського районного суду Миколаївської області від 19 березня 2014 року шлюб між подружжям було розірвано. Від шлюбу сторони мають спільних дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження дітей. Згідно копії договору купівлі-продажу, укладеного 22.02.2006 року між [PERSON] та [PERSON], встановлено що [PERSON] (продавець) продав, а [PERSON] - відповідач по справі (покупець) придбав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 60,8 кв.м., що розташований в с. Інгулка Баштанського району Миколаївської області по вул. Інгульській, 19, за 15420 гривень. Згідно звіту про визначення ринкової вартості нерухомості, встановлено, що вартість житлового будинку, загальною площею 60,8 кв.м.,з яких 42,4 кв.м. - житлова площа, з допоміжними будівлями та спорудами, розташованого в с. Інгулка Баштанського району Миколаївської області по вул. Інгульська, 19 станом на 02.07.2015 рік становить 53200 гривень. В судовому засіданні встановлено та підтверджено письмовими доказами по справі, що спірний житловий будинок, придбаний сторонами під час проживання однією сім'єю за рахунок спільних коштів. Відповідно до ч.1 ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними Відповідно до ст.ст. 60-63 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ч.1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно ст.ст. 70, 71 СК України, у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ч. 3,4 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором укладеним у письмовій формі, або законом. Встановлені при розгляді справи обставини свідчать, що спірний житловий будинок є спільною сумісною власністю подружжя і їх частки у спільному майні є рівними. За такого позивач має право на ? частину у вищевказаному житловому будинку з прилеглими до нього будівлями та спорудами. Крім того відповідно до ст.88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в сумі 266 грн. , виходячи з того що вартітсь 1/2 частини житлового будинку становить 26600 грн. ( 53200 грн. : 2).

Outcome: approved