overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до суду, мотивуючи тим, що [INFO] помер її батько - [PERSON], після смерті якого залишилося спадкове майно у вигляді: житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS]. Позивач своєчасно звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв'язку з тим, що у неї відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок, так як її батько при житті його не отримував, тому позивач просить визнати за нею право власності на спадкове майно. Позивач в судове засідання не з'явилася, письмовою заявою просила справу слухати без її участі, позов підтримує, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, письмовою заявою просив справу розглядати без його участі, позов визнає повністю. Суд, дослідивши документи справи, вважає, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер батько позивачки - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 01.09.2011 року Новостародубською сільською радою Петрівського району Кіровоградської області(а.с.6). Факт родинних стосунків позивачки з батьком підтверджується копією свідоцтва про народження позивача серії [NUMBER], виданого 06.03.1963 року Новостародубською сільською радою Петрівського району Кіровоградської області(а.с.5), копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданого 06.12.1983 року Новостародубською сільською радою Петрівського району Кіровоградської області(а.с.5). Після смерті батька позивачки залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS]. Позивач своєчасно звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом(а.с.14), у зв'язку з тим, що у неї відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок, тобто свідоцтво про право власності, так як її батько при житті його не отримував(а.с.13), але всі інші документи, які підтверджують належність спадкодавцю вказаного житлового будинку, у позивача є: рішення виконавчого комітету Петрівської районної ради народних депутатів Кіровоградської області «Про затвердження права власності на будинки по Новостародубській сільській раді» №65 від 25.02.1991 року про затвердження права власності на вищевказаний будинок за [PERSON].(а.с.11-12), технічний паспорт на будинок(а.с.8-10). У відповідності до ст.1261 ЦК України позивач є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька, інших спадкоємців немає. Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. На підставі викладеного, суд вважає, що позов слід задовольнити, визнавши за позивачем право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті її батька - житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS]. На підставі ст.ст.1218, 1261 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-23 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до суду, мотивуючи тим, що [INFO] померла її сестра - [PERSON], після її смерті залишилося спадкове майно. Після смерті сестри позивач не звернулася в шестимісячний строк до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, думаючи, що фактично прийняла спадщину, проживаючи постійно разом із сестрою до її смерті, тим більше, що інших спадкоємців немає, а нещодавно, звернувшись до нотаріуса, отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, тому позивач просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, що залишилася після смерті її сестри. Представник позивача подала до суду заяву, в якій підтримує позов, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, і просить справу розглянути без її участі. Представник відповідача подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, позов визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла рідна сестра позивачки - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 25.10.2004 року Ганнівською сільською радою Петрівського району Кіровоградській області(а.с.6). Факт родинних стосунків позивача з сестрою підтверджується: копією свідоцтва про народження позивача серії [NUMBER], виданого 20.06.1981 року Демуринівською сільською радою Межівського району Дніпропетровської області(а.с.7); копією свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER], виданого 09.06.1982 року Ганнівською сільською радою Петрівського району Кіровоградської області(а.с.9); копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища позивачки №00010278658 від 27.03.2012 року(а.с.8); копією свідоцтва про одруження сестри позивачки серії [NUMBER], виданого 23.10.1999 року Іскрівською сільською радою Петрівського району Кіровоградської області(а.с.9). Після смерті сестри залишилося спадкове майно, але позивач не звернулася вчасно в шестимісячний строк до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, тому що тривалий час знаходилася в тяжкому моральному та психологічному стані через втрату близької їй людини, а також помилково вважала, що фактично прийняла спадщину, проживаючи постійно разом із сестрою до її смерті, тим більше, що інших спадкоємців немає, а нещодавно, звернувшись до нотаріуса, отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину. Позивач вважає причину пропущення строку для прийняття спадщини поважною і просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, що залишилася після смерті сестри. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, в разі пропущення строку для прийняття спадщини, встановленого ст.1270 ЦК України, з поважних причин, суд може визначити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного, суд вважає можливим визначити додатковий строк позивачу для подання заяви про прийняття спадщини, що залишилася після смерті її сестри. Вказані правовідносини регулюються ст.ст.1270, 1272 ЦК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-02 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до суду, мотивуючи тим, що [INFO] року помер її батько - [PERSON], після його смерті залишилося спадкове майно. Після смерті батька позивач не звернулася в шестимісячний строк до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, думаючи, що фактично прийняла спадщину, проживаючи постійно разом із батьком до його смерті, тим більше, що інших спадкоємців немає, а нещодавно, звернувшись до нотаріуса, отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, тому позивач просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, що залишилася після смерті її батька. Представник позивача подала до суду заяву, в якій підтримує позов, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, і просить справу розглянути без її участі. Представник відповідача подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, позов визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: В судовому засіданні встановлено, що [INFO] року помер батько позивачки - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 18.07.2014 року Луганською сільською радою Петрівського району Кіровоградській області(а.с.6). Факт родинних стосунків позивача з батьком підтверджується: копією свідоцтва про народження позивача серії [NUMBER], виданого 08.10.1993 року Луганською сільською радою Петрівського району Кіровоградській області(а.с.7). Після смерті батька залишилося спадкове майно, але позивач не звернулася вчасно в шестимісячний строк до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, тому що тривалий час знаходилася в тяжкому моральному та психологічному стані через втрату близької їй людини, а також помилково вважала, що фактично прийняла спадщину, проживаючи разом з батьком до його смерті, а нещодавно, звернувшись до нотаріуса, отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину(а.с.9). Позивач вважає причину пропущення строку для прийняття спадщини поважною і просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, що залишилася після смерті батька. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, в разі пропущення строку для прийняття спадщини, встановленого ст.1270 ЦК України, з поважних причин, суд може визначити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного, суд вважає можливим визначити додатковий строк позивачу для подання заяви про прийняття спадщини, що залишилася після смерті її батька. Вказані правовідносини регулюються ст.ст.1270, 1272 ЦК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до суду, мотивуючи тим, що [INFO] року помер її син - [PERSON], після його смерті залишилося спадкове майно, однак позивач не звернулася в шестимісячний строк до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, тому що не знала про те, що її син помер, тому позивач просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Представник позивача подала до суду заяву, в якій підтримує позов, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, і просить справу розглянути без її участі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, проте письмовою заявою прохав суд розглядати справу без його участі, позов визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] року помер син позивачки - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 26.01.2009 року Червонокостянтинівською сільською радою Петрівського району Кіровоградській області(а.с.6). Факт родинних стосунків позивачки з сином підтверджується: копією свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER], виданого 06.02.1968 року(а.с.5). Після смерті сина залишилося спадкове майно, але позивач не звернулася вчасно в шестимісячний строк до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, тому що не знала про те, що її син помер, так як він багато років тому пішов із сім'ї, проживав окремо і зовсім не спілкувався з родиною, що позбавило її можливості звернутися до нотаріуса вчасно. Згідно з повідомленням Петрівської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області №485/01-16 від 06.06.2014 року після смерті [PERSON] спадщина не приймалась(а.с.16). Згідно з довідкою Червонокостянтинівської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області №432 від 28 травня 2014 року [PERSON] до своєї смерті був зареєстрований та постійно проживав [ADDRESS]; від імені померлого заповіт не посвідчувався(а.с.7). Згідно зі ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивач вважає причину пропущення строку для прийняття спадщини поважною і просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, що залишилася після смерті сина. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, в разі пропущення строку для прийняття спадщини, встановленого ст.1270 ЦК України, з поважних причин, суд може визначити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного, суд вважає можливим визначити додатковий строк позивачці для подання заяви про прийняття спадщини, що залишилася після смерті її сина. Вказані правовідносини регулюються ст.ст.1270, 1272 ЦК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-05 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до суду, мотивуючи тим, що з відповідачем з 2013 року проживали однією сімєю, вели спільне господарство без реєстрації шлюбу. Від спільного проживання сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідач добровільно не надає допомоги на утримання дитини та дружини, яка в даний час є непрацездатною, тому позивач звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина, та з позовом про стягнення аліментів на утримання позивачки до досягнення дитиною трьохрічного віку. Позивач подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позов підтримує, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач подав до суду заяву, в якій просив справу слухати без його участі, позов визнає повністю. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні встановлено, що сторони з 2013 року проживали однією сімєю, вели спільне господарство без реєстрації шлюбу. Від сумісного проживання мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], про що мається свідоцтво про народження дитини серії І-ОЛ №202108, видане 05.01.2017 року Новостародубською сільською радою Петрівського району Кіровоградської області(а.с.7), де батьком дитини вказано [PERSON]. Між сторонами відсутнє взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя, тому в даний час сумісне життя сторони припинили, дитина проживає з позивачкою, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини та на утримання позивачки, яка на даний час знаходиться в декретній відпустці і потребує матеріальної допомоги, тому позивач звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина, та з позовом про стягнення аліментів на утримання позивачки до досягнення дитиною трьохрічного віку. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання самої позивачки до досягнення дитиною трьох років в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку(доходу), щомісячно. У відповідності до ст.91 Сімейного кодексу України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 Сімейного кодексу України. Вказані правовідносини регулюються ст.ст.91, 180, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України. \~ \~ \~ \~ На підставі ст.ст.91, 180, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-15 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до суду, мотивуючи тим, що з відповідачем з 2014 року по липень 2017 року проживали однією сімєю, вели спільне господарство без реєстрації шлюбу. Від спільного проживання сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач добровільно не надає допомоги на утримання дитини, тому позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання доньки. Позивач подала до суду заяву, в якій підтримує позов, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, і просить справу розглянути без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони з 2014 року по липень 2017 року проживали однією сімєю, вели спільне господарство без реєстрації шлюбу. Від спільного проживання сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], про що мається копія свідоцтва про народження дитини серії І-ОЛ №160822, виданого 04.07.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Петрівського районного управління юстиції у Кіровоградській області(а.с.5), де батьком дитини вказано - [PERSON] . Сумісне життя не склалося через відсутність спільних поглядів на життя та взаєморозуміння, що призвело до розпаду сімї, сторони не проживають разом, дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно не надає допомоги на утримання доньки, тому позивач змушена звернутися з позовом до суду про стягнення аліментів на утримання дитини. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне позов задовольнити та стягнути з відповідача аліменти на користь позивачки на утримання доньки в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісячно, до повноліття дитини, з подальшою індексацією відповідно до закону. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Вказані правовідносини регулюються ст.ст.180, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-06 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до суду, мотивуючи тим, що з відповідачем перебувала в шлюбі, який сторони розірвали в 2003 році, від сумісного життя сторони мають п'ятьох дітей, в тому числі повнолітню доньку - [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою. В даний час донька навчається в комунальному вищому навчальному закладі Олександрійському педагогічному коледжі імені В.О.Сухомлинського, денної форми навчання та потребує матеріальної допомоги, яку відповідач може надавати, тому позивач просить стягнути аліменти з відповідача на утримання доньки на час навчання. Позивач подала до суду заяву, в якій підтримує позов, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, і просить справу розглянути без її участі. Відповідач повторно в судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в законному шлюбі, який розірвали 21.07.2003 року. Від шлюбу сторони мають п'ятьох дітей, з них донька - [PERSON], [INFO], досягла повноліття(а.с.6). Після розірвання шлюбу діти залишилися проживати разом з позивачкою, на утримання дітей відповідач сплачує аліменти на підставі рішення Петрівського районного суду Кіровоградської області від 26.03.2004 року(а.с.4). В даний час донька [PERSON] навчається в комунальному вищому навчальному закладі Олександрійському педагогічному коледжі імені В.О.Сухомлинського, денної форми навчання, що підтверджується довідкою №133 від 29.05.2017 року(а.с.5), і потребує матеріальної допомоги. Відповідно до ч.1 ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення ними 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Так, як донька відповідача є повнолітньою, продовжує навчання, тому правовідносини між сторонами у відповідності до ст.201 Сімейного кодексу України, регулюються ст.ст.187,189-192 і 194-197 Сімейного кодексу України. Відповідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов'язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина виникає за обов'язкової сукупності юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку який перевищує 18 років, але є меншим 23 років, продовження навчання і потреба у зв'язку з цим матеріальної допомоги. У зв'язку з тим, що відповідач добровільно не надає допомоги на утримання доньки, з нього необхідно стягнути аліменти на користь позивачки в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, на період навчання доньки до 30.06.2018 року(а.с.5). Вказані правовідносини регулюються ст.ст.182, 191, 199, 200 Сімейного кодексу України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до суду, мотивуючи тим, що з відповідачем перебувала в шлюбі, який сторони розірвали в 2010 році, від сумісного життя сторони мають сина - [PERSON], [INFO]. В даний час син навчається в державному вищому навчальному закладі «Олександрійський політехнічний коледж» на третьому курсі денної форми навчання та потребує матеріальної допомоги, яку відповідач може надавати, тому позивач просить стягнути аліменти з відповідача на утримання сина на час навчання. Позивач подала до суду заяву, в якій підтримує позов, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, і просить справу розглянути без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, письмовою заявою просив справу розглядати без його участі, позов визнає повністю. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в законному шлюбі, який розірвали 16.07.2010 року(а.с.3). Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO](а.с.4). Після розірвання шлюбу син залишився проживати разом з позивачкою. Відповідач на утримання сина до досягнення ним повноліття сплачував аліменти. На даний час син відповідача є повнолітнім та навчається в державному вищому навчальному закладі «Олександрійський політехнічний коледж» на третьому курсі на державній основі денної форми навчання, що підтверджується довідкою №1539 від 01.10.2014 року(а.с.5), і потребує матеріальної допомоги. Відповідно до ч.1 ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення ними 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Так, як син відповідача є повнолітнім, продовжує навчання, тому правовідносини між сторонами у відповідності до ст.201 Сімейного кодексу України, регулюються ст.ст.187,189-192 і 194-197 Сімейного кодексу України. Відповідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов'язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина виникає за обов'язкової сукупності юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку який перевищує 18 років, але є меншим 23 років, продовження навчання і потреба у зв'язку з цим матеріальної допомоги. У зв'язку з тим, що відповідач добровільно не надає допомоги на утримання сина, з нього необхідно стягнути аліменти на користь позивачки в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, на період навчання сина до 30.06.2016 року(а.с.5). Вказані правовідносини регулюються ст.ст.182, 191, 199, 200 Сімейного кодексу України. На підставі викладеного та

Outcome: approved