Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-30 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до Вінницько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, посилаючись на те, що [INFO] в с. Вінницькі Хутори Вінницького району Вінницької області помер [PERSON], (батько позивачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] та дідусь позивача [PERSON]). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на: - житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS]; - земельну ділянку площею 0,20 га, що розташована в [ADDRESS], цільове призначення якої - для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, що належить спадкодавцю згідно рішення Вінницько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області 8 сесії 22 скликання від 27.09.1995 року «Про приватизацію земельних ділянок». Рішення Вінницько-Хутірської сільської ради 8 сесії 22 скликання від 27.09.1995 року «Про приватизацію земельних ділянок» було прийнято на підставі Декрету Кабінету Міністрів України «Про приватизацію земельних ділянок» від 26.12.1992 року №1592, про що зазначено в даному рішенні, що підтверджується копією вказаного рішення. За свого життя [PERSON] склав заповіт, згідно якого вищевказаний житловий будинок та земельну ділянку заповів своїм дітям [PERSON], [PERSON], [PERSON] та внучці [PERSON] в рівних частках кожному. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є його діти: [PERSON], [PERSON], [PERSON] Дружина спадкодавця [PERSON] померла [INFO]. Спадщину після смерті [PERSON] прийняли усі позивачі, так як в шестимісячний строк з дня смерті [PERSON] звернулися до Вінницької районної державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини і відповідно в держнотконторі було заведено спадкову справу №189/2014. Крім того [PERSON] та [PERSON] постійно проживали біля спадкодавця [PERSON] на момент його смерті, що у відповідності до ст.1268 ЦК України свідчить про прийняття ними спадщини. Однак оформити спадщину в державній нотаріальній конторі на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,20 га за цією ж адресою позивачі не можуть, так як свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок, що видане на ім'я спадкодавця [PERSON] не містить відбиток гербової печатки Вінницької районної ради народних депутатів та підпис посадової особи. Крім того, ще за життя в 1995 році [PERSON] розпочав приватизацію земельної ділянки площею 0,20 га, що розташована в [ADDRESS]. Так на 8 сесії 22 скликання Вінницько-Хутірської сільської ради від 27.09.1995 року було розглянуто заяву [PERSON] про передачу безкоштовно у приватну власність земельну ділянку, згідно Декрету КМУ «Про приватизацію земельних ділянок» №1592 та на вищевказаній сесії було прийнято рішення про передачу безкоштовно у приватну власність земельну ділянку [PERSON] площею 0,20 га для будівництва та обслуговування житлового будинку по [ADDRESS]. Однак завершити приватизацію не встиг, так як помер. За таких обставин державний нотаріус Вінницької районної державної нотаріальної контори не може видати позивачам свідоцтво про право на спадщину в порядку спадкування за заповітом, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 09.08.2017 року. Із вищезазначеного випливає, що спадкоємці не мають змоги оформити своє право на спадкове майно шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом. В судове засідання сторони не з'явилися, надали заяви, якими просять справу слухати в їх відсутність. Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] позовні вимоги підтримують повністю, змін та доповнень не мають, просять вимоги позову задоволити. Представник відповідача Вінницько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області не заперечують проти задоволення позовних вимог, при вирішенні спору покладаються на розсуд суду. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши думку сторін, викладену у письмових заявах, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. [INFO] помер спадкодавець [PERSON] в с. Вінницькі Хутори Вінницького району Вінницької області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від [INFO] (а.с.17). Дружина померлого [PERSON] також померла [INFO] в с. Вінницькі Хутори Вінницького району Вінницької області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 06.05.1998 року (а.с.18). Померлий [PERSON] є батьком позивачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] та дідусем позивача [PERSON], що підтверджується копією свідоцт про їх народження та укладення шлюбів (а.с.19-25-а). Згідно заповіту від 15 липня 1998 року [PERSON] заповів все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, у тому числі все те, що буде належати йому на день смерті і на що вона за законом матиме право - дочкам [PERSON], [PERSON], сину - [PERSON] та онучці [PERSON] в рівних частках кожному. Даний заповіт був посвідчений 15.07.1998 року приватним нотаріусом Надольською Т.П. та зареєстрований в реєстрі за № 2506 (а.с.27). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на: - житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] (а.с.26); - земельну ділянку площею 0,20 га, що розташована в [ADDRESS], цільове призначення якої - для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, що належить спадкодавцю згідно рішення Вінницько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області 8 сесії 22 скликання від 27.09.1995 року «Про приватизацію земельних ділянок». Рішенням Вінницько-Хутірської сільської ради 8 сесії 22 скликання від 27.09.1995 року «Про приватизацію земельних ділянок» було прийнято на підставі Декрету Кабінету Міністрів України «Про приватизацію земельних ділянок» від 26.12.1992 року №1592, про що зазначено в даному рішенні, що підтверджується копією вказаного рішення (а.с. 28). Відповідно до довідки № 3955 від 11.08.2017 року виданої виконавчим комітетом Вінницько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області, про те, що у зв'язку з інвентаризацією вулиць та будинків [ADDRESS] перейменовано у будинок [ADDRESS]; власником даного будинковолодіння являвся гр. [PERSON] (а.с.32). Так на 8 сесії 22 скликання Вінницько-Хутірської сільської ради від 27.09.1995 року було розглянуто заяву [PERSON] про передачу безкоштовно у приватну власність земельну ділянку, згідно Декрету КМУ «Про приватизацію земельних ділянок» №1592 та на вищевказаній сесії було прийнято рішення про передачу безкоштовно у приватну власність земельну ділянку [PERSON] площею 0,20 га для будівництва та обслуговування житлового будинку по [ADDRESS]. Однак завершити приватизацію не встиг, так як помер. За таких обставин державний нотаріус Вінницької районної державної нотаріальної контори не може видати позивачам свідоцтво про право на спадщину в порядку спадкування за заповітом, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 09.08.2017 року за вих. № 1699/02-14 (а.с.61). Інших спадкоємців немає. Заповіт не оспорювався та не скасовувався. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів в суді можуть бути визнання права, а тому у даному випадку існують підстави та необхідність для захисту права спадкоємців шляхом визнання в судовому порядку права власності у порядку спадкування за заповітом, оскільки іншим шляхом захистити цивільне право спадкоємиці неможливо. За ст. ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. За ст. 328 ЦК України, відповідно до якої право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку , встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. За ст. 1233 ЦК України - заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Розглядаючи дану цивільну справу, визначаючись щодо заявлених вимог, суд виходив з того, що відповідно до ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За даних обставин суд приходить до висновку, що права позивачів на спадщину є доведеним, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення.

Outcome: approved