Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення нарахованої, невиплаченої заробітної плати та проведення кінцевого розрахунку посилаючись на те, що з 01.03.2020 року була переведена з посади завідувача Центральної районної аптеки №22 - філії Полтавського обласного комунального підприємства «Полтавафарм» на посаду завідувача Центральної районної аптеки № 22 - невідокремленого структурного підрозділу Полтавського обласного комунального підприємства «Полтавафарм». 05.03.2020 року позивач звільнена з посади завідувача Центральної районної аптеки № 22 - невідокремленого структурного підрозділу Полтавського обласного комунального підприємства «Полтавафарм» за угодою сторін згідно п. 1 ст. 36 КЗпП України. Статтею 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Відповідно до ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний у день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені ст. 116 КЗпП України. Згідно ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. В порушення вимог ст. 116 КЗпП України розрахунок з позивачем не було проведено в день звільнення. Розмір заборгованості по заробітній платі станом на 29.02.2020 року становив 55436,32 грн., що підтверджується довідкою виданою Центральною районною аптекою № 22 - філією Полтавського обласного комунального підприємства «Полтавафарм». Заборгованість по заробітній платі виникла у період з 3 кварталу 2019 року по 1 квартал 2020 року та не була погашена на дату звільнення позивача з роботи 05.03.2020 року. Після переведення, за період роботи з 01.03.2020 року по 05.03.2020 року, позивачеві була також нарахована, заробітна плата у розмірі 1504,95 грн., що підтверджується довідкою за формою ОК-5 від 23.06.2020 року та відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 22.07.2020 року. Дана сума виплачена при звільненні також не була, хоча у відомостях з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та отриманих податків від 22.07.2020 року з невідомих причин зазначено про виплату суми в повному обсязі. 27.07.2020 року позивач направила відповідачеві заяву з проханням повідомити відомості щодо розміру невиплаченої при звільненні заробітної плати, проте, відповіді не отримала. Позивач неодноразово зверталася до Полтавського обласного комунального підприємства «Полтавафарм» з вимогою виплатити наявну заборгованість, проте до цього часу жодних виплат не відбулося, у зв`язку з чим вона змушена звертатися за судовим захистом своїх прав. Позивач в судове засідання не з`явилась, надавши до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, прохала позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзиву на позов не подав, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Про причину неявки відповідач суд не повідомив. Позивач у своїй заяві не заперечує проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів у зв`язку з чим суд на підставі ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе вирішити справу у його відсутність за наявними у справі доказами, ухваливши заочне рішення. Тому, суд вважає за можливе розгляд даної справи по суті у відсутності відповідача по наявним матеріалам справи в заочному порядку відповідно до ст. ст. 223, 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Як встановлено судом, з 01.03.2020 року позивач була переведена з посади завідувача Центральної районної аптеки № 22 - філії Полтавського обласного комунального підприємства «Полтавафарм» на посаду завідувача Центральної районної аптеки № 22 - невідокремленого структурного підрозділу Полтавського обласного комунального підприємства «Полтавафарм». 05.03.2020 року позивач звільнена з посади завідувача Центральної районної аптеки № 22 - невідокремленого структурного підрозділу Полтавського обласного комунального підприємства «Полтавафарм» за угодою сторін згідно п. 1 ст. 36 КЗпП України. Згідно ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. В порушення вимог ст. 116 КЗпП України розрахунок з позивачем не було проведено в день звільнення. Розмір заборгованості по заробітній платі станом на 29.02.2020 року становив 55436,32 грн., що підтверджується довідкою виданою Центральною районною аптекою № 22 - філією Полтавського обласного комунального підприємства «Полтавафарм». Заборгованість по заробітній платі виникла у період з 3 кварталу 2019 року по 1 квартал 2020 року та не була погашена на дату звільнення позивача з роботи 05.03.2020 року. Після переведення, за період роботи з 01.03.2020 року по 05.03.2020 року, позивачеві була також нарахована, заробітна плата у розмірі 1504,95 грн., що підтверджується довідкою за формою ОК-5 від 23.06.2020 року та відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 22.07.2020 року. Дана сума виплачена при звільненні також не була, хоча у відомостях з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та отриманих податків від 22.07.2020 року з невідомих причин зазначено про виплату суми в повному обсязі. Згідно Довідки ПОКП «Полтавафарм», сума заборгованості із заробітної плати та компенсаційних виплат при звільненні позивача становить 55436,32 грн. Відповідно до статті 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний у день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені ст. 116 КЗпП України. Статтею 116 КЗпП України встановлено строки розрахунку при звільнені, зокрема при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Повний розрахунок означає виплату працівникові: - заробітної плати, що йому належить (ураховуючи день звільнення, оскільки він є останнім робочим днем); - грошової компенсації за всі невикористані дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки, якщо працівник має на неї право; Виплата всіх сум від підприємства, установи, організації, що належать працівникові під час звільнення, провадиться в день його звільнення. Доказів фактичної виплати позивачу заробітної плати у розмірі 1504,95 грн., що підтверджується довідкою за формою ОК-5 від 23.06.2020 року відповідачем, на спростування доводів позивача, не надано у зв`язку з чим зазначена сума також підлягає до стягнення з відповідача. Таким чином, на дату звільнення 05.03.2020 року ПОКП «Полтавафарм» зобов`язане було в силу вимог ст. ст. 47, 116 КЗпП України виплатити заробітну плату [PERSON] в сумі 56 941,27 грн. Статтею 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оплату праці», ст. 94 КЗпП України, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Статтею 115 КЗпП України встановлено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідач вимоги ст. ст.47, 116 КЗпП України не виконав, повного розрахунку в день звільнення не провів, заробітну плату не виплатив, кінцевий розрахунок з позивачем не проведено на дату подання позовної заяви. Відповідно до ч.2 ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду. У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Згідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до приписів ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved