Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що вона знаходиться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 20.06.2008р. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , шлюбно-сімейні відносини не підтримують з березня 2018 року, спільне господарство не ведуть. Подальше перебування у шлюбі, на думку позивача неможливо. Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/2 частки з усіх видів заробітку (доходу), посилаючись на те, що відповідач є батьком їхньої дитини, яка мешкає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги у вихованні та утриманні дитини не надає, у зв`язку з чим позивач вимушена звернутися до суду. Також, дитина потребує додаткових витрат. В зв`язку з погіршенням зору, дитина потребує щомісячного забезпечення засобами для покращення зору, сума щорічних витрат складає 15240,00 грн. Також, дитина з 2015 року відвідує художню школу, сума щомісячних витрат складає 320,00 грн. У зв`язку з чим, позивач просить задовольнити її позовні вимоги та стягнути з відповідача додаткові витрати на утримання дитини у розмірі 15240,00 грн. щорічно та 320,0 грн. щомісячно. Представник позивача надав суду заяву, в якій просить справу розглядати за його відсутністю, задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив. Відповідач не направляв відзив на позовну заяву. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог, виходячи з наступного: Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , 20.06.2008 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, місце реєстрації: Московський відділ реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 508. Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка « [PERSON] », дружини « [PERSON] ». Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має істотне значення. Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і зберігання сім`ї неможливим. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 13.01.2009 року, актовий запис № 132 вбачається, що [PERSON] , [INFO] , є донькою [PERSON] . Судом встановлено, що дитина проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні. Відповідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що позивач не довела суду належними та допустимими доказами достатність заробітку платника аліментів для стягнення з нього аліментів в розмірі 1/2 частини заробітку відповідача. Тому, виходячи з вимог розумності та справедливості, суд задовольняє позов частково та стягує з відповідача на користь позивача аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку /доходів/ щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня подачі заяви до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст.185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом та ін.). Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Наявність особливих обставин, що призвели до додаткових витрат на дитину, може бути підтверджена довідками медичних закладів, а також іншими документами, які свідчать про те, що дитина страждає на тяжке захворювання та про необхідність у зв`язку з цим збільшення порівняно зі звичайними витрат на придбання ліків, спеціальний медичний і звичайний догляд за дитиною, її побутове обслуговування, санаторно-курортне лікування тощо. [PERSON] навчається в Комунальному початковому спеціалізованому закладі «Дитяча художня школа №2 ім. П.О. Левченка». Оплата за навчання складає 320 грн., щомісячно, що підтверджено квитанцією та довідкою № 6 від 08.11.2019 року. Суд вважає, що відповідач повинен прийняти рівну участь в зазначених щомісячних витратах, тому 320 грн.: 2 = 160,00 грн., що підлягає стягненню з відповідача. Також, позивач просила стягнути з відповідача додаткові витрати на лікування пов`язані з хворобою [PERSON] в розмірі 15240,0 гривень щорічно. Однак, доказів того, що вона щорічно витрачає кошти в розмірі 15240 гривень на лікування дитини позивачем не надано. Натомість суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь на позивача понесені додаткові витрати в розмірі 4935,00 (9870 грн.: 2 = 4935,00 грн.) у відповідності до товарних чеків, виданих за придбання лінз та додаткових до них приладів. Разом з цим, позивач не позбавлена можливості в разі виникнення додаткових витрат, пов`язаних з хворобою дитини, звернутися до суду з відповідним позовом. За змістом статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Згідно із частиною третьою статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать і витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (стаття 137 ЦПК). За змістом статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (пункт 3 частини другої). Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує обставини зазначені в статті 137 ЦПК України і, у зв`язку із чим приходить до висновку про їх стягнення з відповідача частково, пропорційно долі задоволених вимог. Приймаючи до уваги вищенаведене та

Outcome: partial