Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, просить судові витрати покласти на відповідача. Позов мотивує тим, що 26 червня 2012 року зареєстрували шлюб з відповідачем. Від спільного життя мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають з нею та перебувають на її утриманні. Спільне життя з відповідачем не склалося у зв'язку з тим, що між ними відсутнє взаєморозуміння, вони мають розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та виховання дітей. Між ними постійно виникають сварки, ініціатором яких є відповідач. Фактично шлюбні відносини між ними припинено з жовтня 2012 року і з того часу вони не ведуть спільне господарство. Відповідач не приймає належної участі у вихованні дітей. Всі її спроби зберегти шлюб були безрезультатні, а тому примирення вважає не можливим. Спору про поділ майна та про місце проживання дітей не мають. Позивач подала заяву, де вказала, що просить розгляд справи провести без її участі, позов підтримує повністю, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи не подавав. За таких обставин, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін, постановивши заочне рішення відповідно до вимог ст., ст. 224 - 226 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Дані правовідносини регулюються ст., ст.110, 112 Сімейного кодексу України. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 26.02.2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.7). Від спільного життя мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO], які після розірвання шлюбу будуть проживати з позивачкою. Сторони спору про поділ майна не мають. Згідно позовної заяви та заяви позивачки від 04.03.2014 року, сторони подружнє життя припинили з жовтня 2012 року та проживають окремо, оскільки у них постійно виникали сварки, між ними не було взаєморозуміння з питань сімейного життя, виховання дітей та ведення спільного господарства. Спільного господарства не ведуть. Позивач примирення вважає не можливим. Суд також не вбачає підстав для застосування ст.111 СК України, так як сторони тривалий час проживають окремо. Суд вважає, що при даних обставинах шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, суперечить інтересам позивача. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові втрати. Позивач при зверненні до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, сплатила судовий збір та додала до позову квитанцію про сплату судового збору в сумі 229,40 грн., а тому дана сума підлягає стягненню з відповідача не її користь.

Outcome: approved