Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом, зазначивши, що вона перебувала з відповідачем в шлюбі зареєстрованому Боровицькою сільською радою Чигиринського району Черкаської області 26.11.2005 року, актовий запис № 12. Від цього шлюбу сторони мають спільних неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Однак, рішенням Чигиринського районного суду Черкаської області від 12 січня 2017 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано та неповнолітніх синів - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], залишено проживати разом з позивачем. У звязку з тим, що позивач самостійно не в змозі утримувати неповнолітніх дітей та створити їм належні умови для розвитку, а відповідач добровільно не хоче приймати участі у вихованні та утриманні синів, просить стягнути з нього аліменти в розмірі ? частини всіх видів заробітків та доходів відповідача, щомісячно, але не менше встановленого законом мінімального розміру аліментів на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дітьми повноліття. Позивач у судовому засіданні підтримала позовні вимоги у повному обсязі, де зазначила, що відповідач не приймає участі у вихованні та утриманні дітей, матеріальну допомогу не надає, а тому вона просить суд стягнути з нього аліменти на дітей. Відповідач до початку судового засідання надіслав до суду письмове заперечення, де позов визнав частково та просив присудити стягнення аліментів на утримання дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітків та доходів, щомісячно, до досягнення найстаршою дитиною повноліття. У судовому засіданні представник відповідача зазначила те, що він являється інвалідом ІІІ групи з дитинства, отримує державну пенсію по інвалідності, а тому заперечила щодо визначеного позивачем розміру аліментів, де просила суд задовольнити позов частково. Суд, вислухавши позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно з положенням ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано, відповідно до рішення Чигиринського районного суду Черкаської області № 708/1593/16-ц від 12 січня 2017 року, а їхніх спільних неповнолітніх синів - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], було залишено проживати разом з матір`ю [PERSON]. Від даного шлюбу сторони мають спільних неповнолітніх синів - [PERSON], [INFO] (повторне свідоцтво про народження серії 1-СР № 099827 від 16.04.2010 року) та [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії І-СР № 151737 від 15.08.2012 року), які проживають з позивачем і перебувають на її утриманні. Згідно ст. 180 СК України, обоє батьків рівною мірою зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, що є підставою для стягнення аліментів з відповідача. При визначені розміру аліментів, який буде стягуватись на утримання дітей, суд з урахуванням положень ст. 182 Сімейного кодексу України, враховує як матеріальне становище позивача, яка утримує та проживає з дітьми, так і становище відповідача, який проживає окремо від родини, матеріальної допомоги родині в повній мірі не надає. Так, як вбачається з довідки до акта огляду МСЕК серії 5ЧК №104978 від 02.04.2007 року та пенсійного посвідчення серії ААД № 741582 від 24.03.2009 року, відповідач має ІІІ групу інвалідності, де йому протипоказана тяжка фізична праця, взаємодія шкідливих факторів зовнішнього середовища, отримує пенсію (а.с.22-23,28). Відповідно до ст.ст.180, 182 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; судом при визначенні розміру аліментів враховується: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, а також інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, враховуючи, що відповідач є інвалідом третьої групи, має незначний дохід, отримує пенсію, і даний факт жодною зі сторін не оспорювався, а тому розмір аліментів, зазначений у позовній заяві є для відповідача завищеним, що призведе до значного погіршення його матеріального стану та який слід зменшити і стягувати щомісячно з відповідача аліменти на користь позивача на утримання дітей саме в розмірі 1/3 частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення повноліття найстаршою дитиною, починаючи з дня подання позовної заяви до суду 17 травня 2017 року, вважаючи, що саме такий їх розмір буде достатнім і, разом з тим, співрозмірним з урахуванням мети аліментного зобов'язання, а тому позов підлягає до задоволення частково. Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 367 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, а судові витрати необхідно покласти на відповідача, відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного, ст.105, 110, 112 -115, 180, 181-183 СК України,

Outcome: partial