Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради, треті особи: комунальне підприємство «Жилсервіс-5» Дніпровської міської ради, [PERSON] «про визнання права на приватизацію житлового приміщення в гуртожитку та визнання права власності на житлове приміщення в гуртожитку». Просила визнати за [PERSON] право на приватизацію кімнати № 721 в гуртожитку в будинку № 106 по проспекту Слобожанському в м. Дніпрі. Визнати за [PERSON] право власності на кімнату № 721 в гуртожитку в будинку № 106 по проспекту Слобожанському в м. Дніпрі. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 25 червня 1982 року [PERSON] Дніпропетровським домобудівним комбінатом РБЄУ «Наш дім» було видано ордер для вселення в кімнату № 721 в будинку № 106 по проспекту ім. газети «Правда» в м. Дніпропетровську. Згодом гуртожиток було передано в комунальну власність. 20 серпня 2018 року [PERSON] звернулася до департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради із заявою та пакетом відповідних документів щодо приватизації зазначеної кімнати в гуртожитку. 04 вересня 2018 року листом № 3/9-4281 [PERSON] було відмовлено в задоволенні заяви щодо приватизації зазначеної кімнати в гуртожитку з підстав того, що вона має на праві власності житловий будинок за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, місто Підгородне, вулиця Шосейна, 28. Позивач не погодившись з відмовою департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради звернулася до суду для захисту своїх прав та інтересів. Представник позивача у судове засідання зявився, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Представник департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позову. Інші сторони по справі в судове засідання не зявилися, причини неявки суду не повідомили. Дослідивши матеріали справи, вислухавши представника позивача та представника відповідача, суд приходить до наступного. В ході розгляду справи встановлено, що 25 червня 1982 року [PERSON] Дніпропетровським домобудівним комбінатом РБЄУ «Наш дім» було видано ордер для вселення в кімнату № 721 в будинку № 106 по проспекту ім. газети «Правда» в м. Дніпропетровську. Згодом гуртожиток було передано в комунальну власність. 20 серпня 2018 року [PERSON] звернулася до департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради із заявою та пакетом відповідних документів щодо приватизації зазначеної кімнати в гуртожитку. 04 вересня 2018 року листом № 3/9-4281 [PERSON] було відмовлено в задоволенні заяви щодо приватизації зазначеної кімнати в гуртожитку з підстав того, що вона має на праві власності житловий будинок за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, місто Підгородне, вулиця Шосейна, 28. Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно [PERSON] дійсно має у власності житловий будинок № 28 у м. Підгородне Дніпровського району Дніпропетровської області. 24 березня 2008 року на підставі договору купівлі продажу земельної ділянки, [PERSON] продала, а третя особа [PERSON] купив земельну ділянку площею 0,095 гектарів у межах згідно з планом, розташовану на території Підгородненської міської ради будинку № 28 по вул. Шосейній у м. Підгородне Дніпровського району Дніпропетровської області. Згідно діючого на той час законодавством та умовами договору купівлі продажу будинку, [PERSON], як покупець мав здійснити державну реєстрацію цього договору та державну реєстрацію права власності на будинок, але не зробив цього, і житловий будинок залишився у володінні [PERSON] Згідно норм ст.ст. 316-319 ЦПК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать\~права володіння,\~користування та\~розпоряджання своїм\~майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Суб'єктами права власності є Український народ та інші учасники цивільних відносин, визначені\~статтею 2\~цього Кодексу. Усі\~суб'єкти\~права власності\~є рівними\~перед законом.\~Власник володіє,\~користується,\~розпоряджається своїм\~майном на\~власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону .\~При здійсненні\~своїх прав\~та виконанні\~обов'язків\~власник зобов'язаний\~додержуватися моральних\~засад суспільства. Усім\~власникам забезпечуються\~рівні умови\~здійснення своїх\~прав. Власність зобов'язує. Відповідно до\~ст.ст.\~328,\~331\~ЦПК України\~право власності\~набувається на\~підставах,\~що не\~заборонені законом,\~зокрема із\~правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Виходячи з вищевказаних норм Закону, можна дійти висновку, що оскільки [PERSON] не виконав умов договору купівлі продажу, що зазначені у п.п. 14-16 де вказано, що право власності на домоволодіння виникає у покупця з моменту державної реєстрації договору та не зареєстрував на себе придбане ним домоволодіння, то [PERSON] до сих пір має право власності на будинок № 28 по вул. Шосейній у м. Підгородне Дніпровського району Дніпропетровської області, а тому не має права на приватизацію, згідно Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», який поширюється на громадян та членів їхніх сімей, одиноких громадян, які не мають власного житла, не використали право на безоплатну приватизацію державного житлового фонду, на правових підставах, визначених цим Законом, вселені у гуртожиток та фактично проживають у гуртожитку протягом тривалого часу. Сфера дії закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» поширюється на громадян України та членів їх сімей, які не мають власного житла, не використали право на безоплатну приватизацію державного житлового фонду, на правових підставах вселені у гуртожитки та фактично проживають у них протягом тривалого часу. Як зазначено вище, позивач по справі має у власності житловий будинок, оформлений саме на її імя, що позбавляє її права на приватизацію кімнати у гуртожитку та визнання за нею права власності у встановленому законом порядку. Таким чином, на підставі вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради, треті особи: комунальне підприємство «Жилсервіс-5» Дніпровської міської ради, [PERSON] «про визнання права на приватизацію житлового приміщення в гуртожитку та визнання права власності на житлове приміщення в гуртожитку» підлягають відмові у задоволенні. Судові витрати, згідно\~п.2 ч.2 ст.141\~ЦПК України віднести\~за рахунок позивача.

Outcome: dismissed