Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

Позивач звернулася до Ужгородського міськрайонного суду з зазначеною позовною заявою до [PERSON] посилаючись на те, що подружнє життя між ними не склалося, оскільки вони люди різних характерів та поглядів на життя, та зазначає, що спільне життя та збереження шлюбу з відповідачем є неможливим та суперечитиме її інтересам, а тому просить суд розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем та залишити проживати разом з нею малолітніх дітей [PERSON], [PERSON], [PERSON] Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак надала суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує та просить суд розглянути справу без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, з якої вбачається, що позовні вимоги в частині розірвання шлюбу визнає та просить суд розглянути справу без його участі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається з наявного в матеріалах справи свідоцтва про шлюб серія [NUMBER], 25 червня 2005 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований виконкомом Холмківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №28. Відповідно до наявного в матеріалах справи свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 07.12.2005 року, 02 грудня 2005 року народилася спільна дитина подружжя [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 24.03.2009 року, в подружжя народилася [PERSON], [INFO]. Згідно наявного в матеріалах справи свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 24.04.2015 року від шлюбу в подружжя народилась дитина, [PERSON], [INFO]. З матеріалів справи вбачається, що почуття любові та поваги у них втрачені, вони не підтримують шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, спір про поділ спільного майна - відсутній. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З'ясувавши фактичні обставини справи, суд, у відповідності до ст.112 СК України, приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення, а тому згідно вимог ч.3 ст.105 СК України шлюб слід розірвати. Щодо позовної вимоги позивача про залишення дітей проживати разом з матір'ю, суд виходить з наступного. Відповідно до положень ст.153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ст.161 Сімейного Кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Згідно ст.19 Сімейного Кодексу України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Відповідно до пункту 72 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 р. № 866, для розв'язання спору, що виник між батьками, щодо визначення місця проживання дитини, один з батьків подає службі у справах дітей за місцем проживання дитини заяву, копію паспорта, довідку з місця реєстрації (проживання), копію свідоцтва про укладення або розірвання шлюбу (у разі наявності), копію свідоцтва про народження дитини, довідку з місця навчання, виховання дитини, довідку про сплату аліментів (у разі наявності). Під час розв'язання спорів між батьками щодо визначення місця проживання дитини служба у справах дітей має захищати інтереси дитини з урахуванням рівних прав та обов'язків матері та батька щодо дитини. Працівник служби у справах дітей за місцем проживання дитини проводить бесіду з батьками та відвідує їх за місцем проживання, про що складає акт. Місце проживання дитини не може бути визначене з тим із батьків, який не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або вживає наркотичні засоби, своєю поведінкою може зашкодити здоров'ю та розвитку дитини. Якщо встановлено, що жоден з батьків не може створити дитині належних умов для виховання та розвитку, служба у справах дітей подає клопотання голові районної, районної у м. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті ради про позбавлення таких батьків батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав. Після обстеження житлово-побутових умов, проведення бесіди з батьками та дитиною служба у справах дітей складає висновок про визначення місця проживання дитини і подає його органу опіки та піклування для прийняття відповідного рішення. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що в частині позовних вимог позивача щодо визначення місця проживання дітей [PERSON], [PERSON], [PERSON] разом з матір'ю - слід відмовити. У відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь [PERSON] сплачений нею судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Outcome: partial