Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, а саме: на земельну ділянку згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 18 березня 2009 року. Мотивує свій позов тим, що [INFO] померла її тітка [PERSON]. Позивач є єдиною спадкоємицею майна померлої за заповітом, прийняла спадщину, просить визнати її право власності на спадкове майно. Позивач в судове засідання не з'явилася, однак в поданій до суду уточненій позовній заяві просила визнати право власності в порядку спадкування за заповітом лише на спадковий будинок, справу просила слухати у її відсутність. Представник відповідача - Вільхівської сільської ради Горохівського району Волинської області - в судове засідання не з'явився, однак в своїй заяві до суду позов визнав повністю, не заперечує щодо визнання за позивачем права власності на спадкове майно. Справу просить слухати у його відсутність. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Згідно з ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч.1 ст.1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно заповіту, посвідченого секретарем Вільхівської сільської ради і зареєстрованого 11 квітня 2012 року в реєстрі за №21 стверджується, що [PERSON] все належне їй майно заповіла своїй племінниці [PERSON], тобто позивачу. Згідно з свідоцтва про смерть, [PERSON] померла [INFO]. Згідно довідки Вільхівської сільської ради №70 від 24 лютого 2016 року спадкоємцями майна після смерті [PERSON] за заповітом та законом є її племінниця [PERSON], тобто позивач. Остання вступила у фактичне володіння майном до шести місяців шляхом наявності на руках ощадних книжок, доглядом за спадковим майном. Заповіт [PERSON] не змінений і не скасований. З спадкової справи №299/2013 заведеної Горохівською державною нотаріальною конторою 07 червня 2013 року вбачається, що після смерті [PERSON], яка померла [INFO] спадщину прийняла її племінниця [PERSON], тобто позивач. Відповідно до ч.1 ст.1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Судом встановлено, що спадкоємці, які б в силу ст.1241 ЦК України мали б обов'язкову частку у спадщині після смерті [PERSON], відсутні. З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24 лютого 2016 року вбачається, що [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. З Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 18 березня 2009 року вбачається, що [PERSON] належала земельна ділянка відповідних розмірів. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Отже, судом встановлено, що позивач після смерті своєї тітки [PERSON] прийняла спадщину, а тому суд, з метою виконання волі спадкодавця, вважає, що слід встановити право власності по спадкуванню за заповітом [PERSON] на земельну ділянку згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 18 березня 2009 року.

Outcome: approved