Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача неустойки (пені) за несплату аліментів на утримання дитини. На підтвердження позовних вимог в позовній заяві позивач вказала, що судовим рішенням Баштанського районного суду Миколаївської області з відповідача стягнуті на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини усіх видів доходу щомісячно. Проте судове рішення про сплату аліментів відповідачем не виконується. Відповідно до розрахунку державного виконавця заборгованість відповідача по аліментам станом на 01.02.2021 року складає 90366 грн. У зв`язку з несплатою відповідачем аліментів позивач просила стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) в розмірі одного відсотку від суми несплачених аліментів за кожен день затримки за період з липня 2018 року по грудень 2020 року в сумі 244438 грн. Від позивача до суду надійшла заява про підтримання позову та розгляд справи за її відсутності. Відповідач до суду не з`явився, про час слухання справи повідомлявся рекомендованим листом з рекомендованим повідомленням (до суду повернулось поштове відправлення з відміткою про відсутність відповідача за зареєстрованим у встановленому порядку місцем свого проживання, тому він відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається повідомленим). До суду не надійшло відзиву на позов. З огляду на те, що сторони належним чином повідомлені, відповідач не з`явився в судове засідання та не подав відзив, суд ухвалив про заочний розгляд справи. Дослідивши наявні у справі матеріали (копію рішення Баштанського районного суду Миколаївської області від 30.11.2015 року по справі №468/1789/15-ц; копію вступної та резолютивної частини рішення Баштанського районного суду Миколаївської області від 25.11.2015 року по справі №468/1790/15-ц; копію розрахунків державного виконавця про розмір заборгованості по аліментам; копію постанови про відкриття виконавчого провадження від 14.12.2015 року; копію свідоцтва про народження [PERSON] ), суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог і необхідність часткового задоволення позову. В ході судового розгляду встановлено, що на підставі рішення Баштанського районного суду Миколаївської області від 22.11.2015 року по справі №468/1790/15-ц з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини усіх видів доходу щомісячно. Відповідач неналежним чином виконує покладений на нього судом обов`язок по сплаті аліментів на утримання дитини, внаслідок чого відповідно до розрахунку державного виконавця заборгованість відповідача перед позивачем по сплаті аліментів станом на 01 лютого 2021 року становить 90366,11 грн. Зазначені правовідносини врегульовані ст.ст. 180, 196 ч. 1 Сімейного кодексу України, із змісту яких слідує, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги до досягнення дітьми повноліття. У разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Відповідно до ч.3 ст. 195 Сімейного кодексу України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. Згідно з ч.8 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом. З аналізу процитованих норм слідує, що, по-перше, доказування наявності чи відсутності заборгованості по аліментам можливе відповідно до ч.2 ст. 78 ЦПК України виключно з двох джерел: розрахунку заборгованості, проведеного виконавцем, або судового рішення, яким вирішується спір про розмір заборгованості, в разі незгоди сторони з проведеним виконавцем розрахунком. По-друге, виходячи із основних засад цивільного судочинства, як то змагальність та диспозитивність, слідує, що суд має змогу вирішувати питання про розмір заборгованості по аліментам виключно за поданою у відповідності до вимог процесуального закону заявою сторони, яка незгодна з проведеним виконавцем розрахунком. Суд, при цьому, виходячи з предмету позову про стягнення пені та засад змагальності та диспозитивності, може лише вирішувати чи виникла розрахована виконавцем заборгованість по аліментам з вини платника, який розмір пені підлягає до стягнення та чи немає підстав для зменшення розміру пені і суд не вправі при розгляді саме спору про стягнення пені вирішувати питання про правильність розрахунку заборгованості по аліментам, проведеного виконавцем. При цьому, суду наданий розрахунок державного виконавця, за яким заборгованість відповідача перед позивачем по сплаті аліментів станом на 01 лютого 2021 року становить 90366,11 грн. Проте позивач безпідставно розраховує суму пені по аліментам за весь період заборгованості в розмірі 244438 грн., оскільки відповідно до ч.1 ст. 196 Сімейного кодексу України розмір пені не може перевищувати 100 відсотків заборгованості по аліментам. Протягом періоду, за який позивач просила стягнути пеню (з липня 2018 року по грудень 2020 року), станом на 01.02.2021 року нарахування неустойки необхідно проводити наступним чином: - пеня по аліментам за липень 2018 року починає нараховуватись за 01.08.2018 року та становить (1754,75 грн х 915 днів х 1%) = 16055,96 грн, - пеня по аліментам за серпень 2018 року починає нараховуватись за 01.09.2018 року та становить (1614,75 грн х 884 дні х 1%) = 14274,39 грн, - за вересень 2018 року (1754,75 грн х 854 дні х 1%) = 14985,57 грн, - за жовтень 2018 року (1721 грн х 823 дні х 1%) = 14163,83 грн, - за листопад 2018 року (1815 грн х 793 дні х 1%) = 14392,95 грн, - за грудень 2018 року (1815 грн х 762 дні х 1%) = 13830,30 грн, - за січень 2019 року - (1662,25 грн х 731 день х 1%) = 12151,05 грн. Оскільки загальний розмір пені за прострочення по сплаті аліментів за період з липня 2018 року по січень 2019 року складає 99854,05 грн, що перевищує розмір загальної заборгованості відповідача за аліментами, який станом на 01.02.2021 року становить 90366,11 грн, тому суд вважає недоцільним визначати подальший розмір пені, яка, виходячи із положень ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу України, не може бути більшою за 100 відсотків заборгованості за аліментами. Таким чином, встановлені судом обставини вказують про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача неустойки за прострочення сплати аліментів на утримання дитини за період з липня 2018 року по грудень 2020 року станом на 01.02.2021 року в сумі 90366,11 грн. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~п.\~22\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України передбачена\~ст.\~196\~СК відповідальність\~платника аліментів\~за прострочення\~їх сплати\~у виді\~неустойки (пені)\~настає лише\~за наявності\~вини цієї\~особи.\~На платника\~аліментів не\~можна покладати\~таку відповідальність,\~якщо заборгованість\~утворилася з\~незалежних від\~нього причин,\~зокрема,\~у зв`язку\~з несвоєчасною\~виплатою заробітної\~плати,\~затримкою або\~неправильним перерахуванням\~аліментів банками.\~В інших\~випадках стягується\~неустойка за\~весь час\~прострочення сплати\~аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. В судовому засіданні встановлено, що за заявлений позивачем період відповідач повинен був сплачувати за відповідним судовим рішенням аліменти на утримання власної дитини. Об`єктивних причин, які б заважали відповідачеві сплачувати аліменти в належному розмірі судом не встановлено. \~ \~ \~ \~За таких обставин, позов підлягає частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню неустойка (пеня) за несплату аліментів за період з липня 2018 року по грудень 2020 року станом на 01.02.2021 року в сумі 90366,11 грн. Оскільки позивача за подібною категорією справ звільнено від сплати судового збору з відповідача на користь держави підлягає стягненню 908 грн судового збору. На підставі викладеного та ст. 196 Сімейного кодексу України та

Outcome: partial