Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-13 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до відповідача, в якому просить суд визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , укладений 25.01.2018 року між [PERSON] та [PERSON] , визнавши за [PERSON] право власності на придбане майно. В обґрунтування позову вказав, що вони з відповідачем домовилися про продаж вище вказаного житлового будинку та 25.01.2018 року уклали договір купівлі - продажу, згідно даного договору позивач розрахувалася з відповідачем сплативши їй 75000,00 грн., і прийняла майно, а відповідач, в свою чергу передала вказане майно у власність позивача за вказану плату, та зобов'язалася оформити необхідні документи шляхом нотаріального посвідчення вказаного договору. Однак, до теперішнього часу вимоги закону не виконані, відповідач під будь-яким приводом уникає від нотаріального посвідчення договору, що суттєво порушує права позивача як нового власника придбаної нерухомості, та перешкоджає у реєстрації її права власності на, у зв'язку з чим вона вимушена звернутися з даним позовом до суду. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с. 14). Відповідач в судове засідання не з'явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, в якій вона позов визнала в повному обсязі та не заперечувала проти його задоволення (а.с. 15). Якщо всі учасники справи заявили клопотання про розгляд справи у їх відсутність, суд вважає можливим здійснити судовий розгляд на підставі наявних у суду матеріалів, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 211 ЦПК України, та враховуючи визнання позову відповідачем ухвалити рішення по справі, що передбачено ч. 3 ст. 200 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні ним правовідносини. Згідно свідоцтва про право на спадщину від 09.12.1983 року, виданого державним нотаріусом Чугуївської районної державної нотаріальної Харківської області, реєстровий № 2782, та свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 21.10.1983 року, виданого виконавчим комітетом Новопокровської селищної ради Чугуївського району Харківської області [PERSON] належить будинок [ADDRESS] (а.с. 7-8). За договором купівлі-продажу від 25.01.2018 року, укладеним між [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] передала [PERSON] у власність вище зазначений житловий будинок, та на виконання умов договору [PERSON] сплатила [PERSON] грошові кошти у сумі 75000,00 грн., таким чином, кожен з них виконав свої обов'язки відповідно до ст. 655 ЦК України, що підтверджується розпискою (а.с. 9). Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Як вбачається зі ст. 656 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає у власність майно другій стороні (покупцеві), а покупець приймає майно і сплачує за нього певну грошову суму. Згідно п. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовились щодо істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулось повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилась від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Відповідно до ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно зі ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Відповідно до ч. 3 ст. 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Отже, є підстави для визнання дійсним даного договору купівлі-продажу, оскільки в ньому було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов даного договору, а саме, предмету договору та його ціни.

Outcome: approved