Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб із відповідачем, зареєстрований 22 січня 2011 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 57, а також просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дітей [PERSON] та [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що в неї з відповідачем не склалося спільне сімейне життя, зазначає, що відсутнє взаєморозуміння, різні погляди на сімейні відносини та обовязки, а також щодо ведення спільного господарства та виховання дитини. Також зазначає, що під час шлюбу в них народилося двоє дітей, а саме [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Вказує, що діти проживають з нею, у звязку з чим вона здійснює їх повне матеріальне забезпечення. З огляду на це просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно з моменту звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття. У звязку із наведеним, просить суд позов задовольнити. Сторони у судове засідання не зявилася, однак подали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що сімя розпалася повністю, не може бути збережена і шлюб між сторонами слід розірвати. Судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 22 січня 2011 року, який зареєстрований Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 57 (а.с. 5). Під час шлюбу у сторін народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. (а.с. 6, 7) Любов та повага між сторонами відсутні. Непорозуміння створили умови за яких їх шлюб фактично припинився. Враховуючи викладене, суд вважає, що сімя сторін розпалася, примирення не можливе, а тому шлюб підлягає розірванню. Окрім цього суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягувати аліменти на утримання дітей. Відповідно до ст.\~180\~СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 2 ст. 141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Свідоцтвом про народження серії І-СГ № 376269 від 13 червня 2013 року встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Свідоцтвом про народження серії І-СГ № 376244 від 12 червня 2013 року встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Статтею 18 Конвенції про захист прав дитини встановлено, що суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з ч. 3\~ст. 181 СК\~аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Згідно\~ст.\~182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2\~ст. 182 СК України\~визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.2\~ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що позовна вимога про стягнення аліментів є підставною та підлягає задоволенню, а тому з відповідача на користь позивача слід стягувати аліменти в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з для подання позовної заяви до суду (25 жовтня 2018 року) і до досягнення дітьми повноліття.

Outcome: approved