Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-26 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, просить розірвати шлюб, зареєстрований між сторонами 24.01.2017 Галицьким районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис №25; стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . Спочатку спільне життя з відповідачем складалося добре, між сторонами не існувало жодних суттєвих суперечок та протиріч, проте згодом шлюбні відносини почали погіршуватися, що в результаті призвело до їх фактичного припинення. Сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, примирення між ними неможливе, оскільки спроби примирення в минулому не принесли жодних результатів, тому просить шлюб, зареєстрований між сторонами, розірвати. Після розірвання шлюбу, просить відновити їй дошлюбне прізвище [PERSON] . Крім цього, з моменту фактичного припинення шлюбних відносин відповідач не надає жодної матеріальної допомоги на утримання дочки, хоча обов`язок утримувати дітей до досягнення ними повноліття покладено на обох батьків, тому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 2500 грн. щомісячно, оскільки саме такий розмір забезпечить гармонійний розвиток дочки. Ухвалою від 03.09.2019 вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання 03.10.2019. Ухвалою підготовчого засідання від 03.10.2019, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, підготовче засідання відкладено на 30.10.2019. Ухвалою підготовчого засідання від 30.10.2019 постановлено закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 27.11.2019. В судове засідання позивач та її представник не з`явилися, разом з тим останній подав заяву про розгляд справи без їх участі, позов підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Відповідач на розгляд справи не з`явився повторно, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся за зареєстрованим місцем проживання, причин неявки суду не повідомив, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, жодних документів суду не скерував. Враховуючи те, що представник позивача не заперечив проти ухвалення заочного рішення у справі, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, однак повторно не з`явився на розгляд справи без повідомлення причин, відзиву не подав, тому у відповідності до вимог ст.280, 281 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно всі обставини справи та оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд встановив наступне. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 24.01.2017 Галицьким районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис №25, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.7). Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.8). Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбні відносини сторін носять формальний характер, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають до задоволення. Згідно зі ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З урахуванням наведеного, оскільки як вбачається зі свідоцтва про шлюб позивач у зв`язку з реєстрацією шлюбу змінила своє прізвище, разом з тим після розірвання шлюбу бажає скористатися своїм правом на відновлення дошлюбного прізвища, а тому суд приходить до висновку, що позивачу після розірвання шлюбу слід визначити прізвище [PERSON] . Крім цього, відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1, 2 ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. З копій свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.8) вбачається, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачем, що підтверджується копією довідки №0608 від 01.08.2019 з місця проживання про склад сім`ї та прописку, виданої Виконавчим комітетом Винниківської міської ради (а.с.9). Як вбачається з роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих у п.17 Постанови від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на утримання дитини, суд бере до уваги те, що відповідач є особою працездатного віку, потреби дитини для забезпечення її гармонійного розвитку, а тому враховуючи рівність батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття, а також те, що Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років встановлено з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2500 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову - 07.08.2019 та до досягнення дитиною повноліття, підлягають до задоволення. Задовольняючи позов, у відповідності до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, оскільки позовні вимоги задоволено повністю, з відповідача слід стягнути 768 грн. 40 коп. судового збору на користь позивача, а також 768 грн. 40 коп. судового збору - в дохід держави, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору за звернення до суду із вимогами про стягнення аліментів. Крім цього, оскільки позивач понесла 6000 грн. витрат на професійну правничу допомогу, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера від 14.08.2019 (а.с.23) позовні вимоги задоволено повністю, тому відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України такі слід покласти на відповідача. Крім цього, на підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду у межах суми аліментів за один місяць.

Outcome: approved