Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом у якому просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO], яка продовжує навчання, у розмірі ј частини усіх видів його доходів з дати подачі позову і до закінчення навчання та стягнення Ѕ частини витрат на навчання, а саме у розмірі 34 000 грн. Позовні вимоги мотивує тим, що вона з відповідачем передувала у шлюбі з 01.02.1997 року. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 22.12.2014 року шлюб між ними розірвано. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Згідно рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 13.10.2014 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] Зазначає, що на даний час дитина являється повнолітньою, однак продовжує навчання в університеті «КРОК» на денній формі навчання та не має змоги влаштуватися на роботу аби самостійно отримувати заробіток. Щорічна вартість навчання коштує 17 000 грн. Позивач вказує, що відповідач на даний час працює в Олександрівській клінічній лікарні м. Києва. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 02.01.2019 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в судове засідання на 04.02.2019 року (а.с. 41-42). В судовому засіданні позивач просила задовольнити заявлені вимоги, додатково пояснила, що навчання доньки призводить до додаткових витрат та як наслідок обтяжує її фінансовий стан, при тому, що відповідач має змогу надавати допомогу на оплату навчання доньки. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Третя особа в судовому засіданні підтримала вимоги позовної заяви, пояснила, що через навчання на денному відділенні вона не має змоги працювати, тому будь яких доходів не має, знаходиться на утримання матері. Суд, вислухавши пояснення сторін по справі та третьої особи, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі з 01.02.1997 року. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 22.12.2014 року шлюб між сторонами розірвано (а.с. 7-8). Позивач та відповідач є батьками [PERSON], [INFO] (а.с. 9). Статтею 141 Сімейного кодексу України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. З 01 вересня 2018 року [PERSON] являється студенткою університету «КРОК» денної форми навчання на контрактній основі, термін навчання до липня 2022 року (довідка - а.с. 14). Відповідно ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] працевлаштований. Відповідно ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідач є особою працездатного віку, офіційно працевлаштований, інших утриманців не має, відповідач позов визнає, а тому суд вважає, що [PERSON] має можливість сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, у заявленому розмірі. За нормою ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позивач просить також стягнути з відповідача додаткові витрати на оплату навчання дитини у розмірі Ѕ витрат на навчання, згідно договору про надання освітніх послуг. Разом з тим, застосування норм Сімейного кодексу України до правовідносин щодо обов'язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина визначено ст. 201 цього кодексу, відповідно до положень якої до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 Сімейного кодексу Країни. Отже, в перелік зазначених норм стаття 185 СК України, яка регламентує участь батьків у додаткових витратах на дитину, не включена, у зв'язку з чим дана норма закону на спірні правовідносини не поширюється, тому не підлягає застосуванню. За викладених обставин у частині заявлених вимог про стягнення з відповідача на користь позивача додаткових витрат по оплаті навчання у розмірі Ѕ частини витрат, згідно договору про надання освітніх послуг, слід відмовити, оскільки дані вимоги не ґрунтуються на нормах чинного законодавства. Позивач звільнена від сплати судового збору відповідно положень пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» та судових витрат у даній справі позивачем не заявлялось. За нормою частини 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial