Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності в порядку спадкування, вказуючи, що 06 лютого 1982 року між нею та [PERSON] був укладений шлюб. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON], 1982 року народження та [PERSON], 1984 року народження. 22 листопада 2002 року був укладений договір дарування частини жилого будинку, за яким [PERSON] отримав у дарунок 1/6 частину будинку [ADDRESS] та розташованого на земельній ділянці розміром 1525 кв.м., з яких 1000 кв.м. - в постійному користуванні, а 525 кв.м. - в короткостроковому користуванні (терміном на 1 рік). На підставі договору купівлі-продажу від 02 вересня 2008 року [PERSON] було придбано 1/3 частину жилого будинку за адресою: [ADDRESS] та 66% земельної ділянки площею 291,06 кв.м. 03 жовтня 2008 року [PERSON] продано земельну ділянку площею 223 кв.м., що розташована по [ADDRESS], а тому право власності на земельну ділянку лише розміром 218 кв.м. Отже, на праві приватної власності [PERSON] належить 1/2 частина зазначеного будинку та земельна ділянка розміром 218 кв.м. В результаті зміни розміру земельної ділянки, виникла необхідності у переоформленні права власності на неї, в результаті чого [PERSON] звернувся до спеціалізованої організації. Вказаною організацією оригінали правовстановлюючих документів на вказану земельну ділянку були втрачені. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 26 травня 2009 року право спільної часткової власності на домоволодіння [ADDRESS] скасовано та визнано за [PERSON] право власності на приміщення житлового будинку 11/1, А-1 з прибудовами а2, а3, а6, а саме: 2-1 коридор, площею 5,7 кв.м.; 2-2 жила кімната, площею 7,2 кв.м.; 2-3 жила кімната, площею 15,1 кв.м.; 2-4 веранда, площею 12,7 кв.м.; 2-5 кухня, площею 8,4 кв.м; 2-6 коридор, площею 4,0 кв.м.; а/г/н ганок, загальною площею 53,1 кв.м. та споруди, а саме: И - літня кухня; З - сарай; Л - убиральня; З1 - погріб; № 1 - ворота; № 2 - огорожа; № 3 - огорожа; № 5 - огорожа; № 9 - колонка питна; № 9а - трубопровід. Тому фактично 1/2 частина домоволодіння, що належить [PERSON] складає частку 1, але юридично не оформлена. [INFO] її чоловік, [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина на будинок за адресою: [ADDRESS] та автомобіль марки ВАЗ 21011, 1980 року випуску. Вона постійно проживала разом із померлим. Проте, 24 жовтня 2012 року подала до Другої Черкаської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після померлого чоловіка. Відповідачі також подали до нотаріальної контори заяви про відмову від своєї частини спадщини, батьки спадкодавця померли, а тому вона, як дружина померлого, являється єдиним спадкоємцем за законом. 16 січня 2013 року їй було видано свідоцтво про право на спадщину за законом після померлого на автомобіль ВАЗ 21011, 1980 року випуску, а на інше майно нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок з надвірними спорудами та земельну ділянку. В зв'язку з чим звернулась з даним позовом до суду. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала повністю та просила суд їх задоволити. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, скерували до суду заяви в яких просили справу розглядати в їх відсутність, проти задоволення позову не заперечували. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства. В судовому засіданні встановлено, що 06 лютого 1982 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, про що зроблений відповідний актовий запис за № 191. Від шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON], 1982 року народження та [PERSON], 1984 року народження. Відповідно до договору дарування частини жилого будинку від 22 листопада 2002 року, [PERSON] отримав у дарунок 1/6 частину будинку [ADDRESS] та розташованого на земельній ділянці розміром 1525 кв.м., з яких 1000 кв.м. - в постійному користуванні, а 525 кв.м. - в короткостроковому користуванні (терміном на 1 рік). На підставі договору купівлі-продажу від 02 вересня 2008 року [PERSON] було придбано 1/3 частину жилого будинку за адресою: [ADDRESS] та 66% земельної ділянки площею 291,06 кв.м. 03 жовтня 2008 року [PERSON] продано земельну ділянку площею 223 кв.м., що розташована по [ADDRESS]. Отже, на праві приватної власності [PERSON] належить 1/2 частина зазначеного будинку та земельна ділянка розміром 218 кв.м. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 26 травня 2009 року право спільної часткової власності на домоволодіння [ADDRESS] скасовано та визнано за [PERSON] право власності на приміщення житлового будинку 11/1, А-1 з прибудовами а2, а3, а6, а саме: 2-1 коридор, площею 5,7 кв.м.; 2-2 жила кімната, площею 7,2 кв.м.; 2-3 жила кімната, площею 15,1 кв.м.; 2-4 веранда, площею 12,7 кв.м.; 2-5 кухня, площею 8,4 кв.м; 2-6 коридор, площею 4,0 кв.м.; а/г/н ганок, загальною площею 53,1 кв.м. та споруди, а саме: И - літня кухня; З - сарай; Л - убиральня; З1 - погріб; № 1 - ворота; № 2 - огорожа; № 3 - огорожа; № 5 - огорожа; № 9 - колонка питна; № 9а - трубопровід. [INFO] помер чоловік позивачки, [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] від [INFO]. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинок з надвірними спорудами та земельної ділянки, площею 218 кв.м, за адресою: [ADDRESS], та автомобіль марки ВАЗ 21011, 1980 року випуску. Як встановлено в судовому засіданні, позивач 24 жовтня 2012 року звернулась до Другої Черкаської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка. За вказаною заявою зареєстровано спадкову справу № 819/19. Інші спадкоємці - сини померлого - [PERSON] та [PERSON] 24.10.2012 року подали до Другої Черкаської державної нотаріальної заяви про відмову від прийняття спадщини. 16 січня 2013 року позивачу видано свідоцтво про право на спадщину за законом після померлого на автомобіль ВАЗ 21011, 1980 року випуску, а на інше майно нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок з надвірними спорудами та земельну ділянку. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину, судовому розгляду не підлягають. Як вбачається із наданих суду доказів, а саме відмови нотаріальної контори у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом позивачу, остання не може оформити свої спадкові права внаслідок відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно (постанова про нотаріальну відмову від 29 січня 2014 року). Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позивачка будучи спадкоємцем за законом, з незалежних від неї підстав позбавлена можливості оформити право власності в нотаріальному порядку на спадкове майно, належність якого спадкодавцю документально підтверджена, чим порушені права та законні інтереси позивачки. За таких обставин суд, вважає, що позов повністю обґрунтований та такий, що підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved