Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом і свої вимоги обґрунтовує тим, що 11 грудня 2015 року вона уклала шлюб із відповідачем [PERSON]. Від вказаного шлюбу мають сина, [PERSON], який народився 18 лютого 2016 року та проживає разом з нею. Вони з відповідачем разом не проживають. Відповідач добровільно не надає їй матеріальної допомоги на її утримання та утримання їх дитини, хоча згідно із ст.180 Сімейного кодексу України зобов'язаний надавати. Відповідач може надавати їй матеріальну допомогу оскільки проживає в одному будинку з батьками та працює молодшим інспектором в Сумському слідчому ізоляторі, де отримує до 3000грн. та більше. Аліменти відповідач нікому не платить. Вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на неї до досягнення дитиною трьох років, оскільки він працює. Вона не може працювати, так як доглядає за дитиною. Джерел доходу, крім соціальних виплат, по догляду за дитиною, вона не має. Згідно з вимогами ч.2 ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини, до досягнення дитиною трьох років. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягувати щомісячно з [PERSON] на її користь, аліменти на її утримання, як дружини в сумі 300грн. щомісячно до досягнення дитиною трьох років, та на утримання малолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 1200грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття з дня предявлення позову до суду. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю з зазначених підстав та просила суд їх задовольнити. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав частково, пояснивши, що він офіційно працює у Державній установі «Сумській слідчий ізолятор» та отримує заробітну плату, але розмір заробітної плати не є високим, тому він не може сплачувати аліменти на дружину та на дитину в загальній сумі 1500грн. щомісячно. Оскільки він має постійну роботу, просить суд визначити аліменти на утримання дитини в частці від заробітку ? частина і на утримання дружини 1/5 частина заробітку. Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного: Судом встановлено, що 11 грудня 2015 року між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований Зарічним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції, актовий запис №967 (а.с.3). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с.4). На даний час сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Дитина проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні, про що відповідач в судовому засіданні не заперечував. Відповідач як батько дитини, відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України зобовязаний утримувати свою неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття, тому з нього належить стягувати аліменти. Статтею 184 СК України передбачена можливість визначення аліментів в твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід. Відповідач [PERSON] має постійну роботу, має регулярний дохід, отримує заробітну плату щомісяця, що підтверджується довідкою з місця роботи відповідача. Отже, відсутні підстави для визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі. Суд з врахуванням обставин, викладених в ст.182 СК України, а саме матеріального становища відповідача, який є особою працездатного віку, працює, отримує стабільну заробітну плату, інших утриманців не має, матеріального становища дитини, яка проживає з позивачем, визначає розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше тридцяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.ч.2, 4 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років; право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що позивач [PERSON] не працює, здійснює догляд за дитиною до досягнення ним трьох років, отримує щомісячно соціальну допомогу в розмірі 860грн. Відповідач [PERSON] є особою працездатного віку, працює, має постійне місце роботи і стабільний заробіток і може надавати допомогу на утримання дружини. З врахуванням викладеного, суд визначає розмір аліментів на утримання позивача в розмірі 1/5 частини з усіх видів доходу (заробітку) [PERSON] щомісячно до досягнення дитиною трьох років до 18.02.2019 року. На підставі ст.88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь держави 640грн. суми судового збору.

Outcome: partial