Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, у якому просила визнати протиправним та скасувати розпорядження голови Полонської районної державної адміністрації від 29 червня 2006 року за № 256/2006 (далі - розпорядження РДА) в частині передачі під розпаювання земельної ділянки під [NUMBER] (відповідно до карти розпаювання земель), яка знаходиться в межах міста Полонне. В обґрунтування позову зазначала, що її батькам, які постійно працювали в бувшому колгоспі «Полісся», в 1993 році було виділено за рішенням Полонської міської ради та рішенням правління зазначеного колгоспу земельну ділянку для ведення городництва площею 0,15 га, яка розташована в [ADDRESS]. Цією земельною ділянкою з вказаною часу користувались батьки, а в подальшому вона, як спадкоємець. В 2016 році, звернувшись до Полонської міської ради з приводу приватизації вказаної земельної ділянки, їй стало відомо, що дана земельна ділянка передана під розпаювання вищезгаданим розпорядженням РДА під земельні паї членам колгоспу. Вважає, що розпорядження в частині затвердження передачі земельної ділянки за [NUMBER] під земельні паї членам колгоспу є незаконним, оскільки відповідно до визначених публічною картою меж м. Полонне спірна земельна ділянка знаходиться в межах м. Полонне, а тому Полонська РДА відповідно до вимог ст.ст.17, 122 ЗК України не мала права розпоряджатися цією земельною ділянкою. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали і просили задовольнити їх. Представник відповідача Полонської РДА позов не визнавала, зазначивши, що оскаржуване рішення голови РДА не може бути скасовано із підстав, на які вказує позивачка, в той же час остання не надала підтверджуючих документів з приводу законності свого користування спірною земельною ділянкою, яка перебуває у власності згідно державного акту серії [NUMBER] від 10.10.2006 року [PERSON]. Представник Полонської міської ради також позов заперечила, вказавши що [PERSON] незаконно користується згаданою земельною ділянкою, а тому вона не має ніяких прав на цю земельну ділянку. Щодо місця розташування спірної земельної ділянки зазначила, що межі міста Полонне востаннє були змінені в 2000 році і земельна ділянка, про яку виник спір, може перебувати з вказаного часу у межах міста. Представник Полонського відділу Держгеокадастру при вирішенні спору поклалась на розсуд суду, пояснивши, що їй невідомо у чиєму розпорядженні знаходиться спірна земельна ділянка. Представники [PERSON] позов не визнали, вказали, що земельна ділянка про яку йде спір у 2006 році була передана у власність [PERSON], а після його смерті, власником цієї земельної ділянки в порядку спадкування у 2010 році стала [PERSON]. В межах вказаної земельної ділянки позивачка без будь-яких правовстановлюючих документів використовує її частину під ведення городництва та на вимоги власника звільнити земельну ділянку - відмовляється. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, а також докази, які містяться у справі цього ж суду № 2-321/11, суд зазначає про таке. Встановлено, що 06 жовтня 1995 року головою Полонської РДА для КСП «Полісся», відповідно до рішення Полонської районної ради від 29 вересня 1995 року № 132, видано державний акт на право колективної власності на землю, за яким вказаному власникові землі передано у колективну власність 3538,7 гектарів землі в межах згідно з планом, за цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Цей акт зареєстровано в Книзі записів актів на право колективної власності на землю за № 18 (том 1 справи 2-321/11 а.с.21-24). Розпорядженням голови Полонської РДА від 29 червня 2006 року за № 256/2006 вирішено: затвердити протокол розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв), СВК «Полісся» за межами населених пунктів Котюржинецької сільської та Полонської міської рад; видати державні акти на право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва власникам земельних часток (паїв) названого СВК за межами вказаних нанесених пунктів; виділити громадянам земельні ділянки в натурі (на місцевості) відповідно до проекту землеустрою та протоколу розподілу земельних часток (паїв). На підставі вказаного розпорядження РДА 10 жовтня 2006 року [PERSON] видано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 1,37 га, розташованої на території Полонської міської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а 17 жовтня 2010 року державним нотаріусом Полонської державної нотаріальної контори посвідчено (видано) свідоцтво про право на спадщину за законом, на підставі якого право власності на цю земельну ділянку перейшло до [PERSON]. Представниками [PERSON] визнається той факт, що позивачка використовує частину вказаної земельної ділянки для ведення городництва та що ця земельна ділянка знаходиться в межах міста Полонне. Вирішуючи законність позовних вимог заявлених [PERSON], суд виходить із наступного. Пунктом 1 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» (далі - Указ № 720/95) установлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Відповідно до пункту 2 Указу № 720/95 право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Порядок та процедура паювання земельних ділянок регламентована Законом України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року. Так, особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) (ст.3 Закону), які в межах наданих для них повноважень розглядають вказані заяви та укладають із землевпорядними організаціями договори на виконання робіт із землеустрою щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) та виготовлення відповідної документації із землеустрою (ст.5 Закону). Проект землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) розробляється суб'єктами господарювання, які мають у своєму складі сертифікованих інженерів-землевпорядників, погоджується відповідною сільською, селищною, міською радою чи районною державною адміністрацією і затверджується на зборах більшістю власників земельних часток (паїв) у межах земель, що перебувають у користуванні одного сільськогосподарського підприємства, та оформляється відповідним протоколом. У проекті землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) визначаються місце розташування земельних ділянок, їх межі та площі сільськогосподарських угідь, що підлягають розподілу між власниками земельних часток (паїв), їх цільове призначення, дії обмежень (обтяжень) у використанні земельних ділянок, у тому числі земельних сервітутів (ст.7 Закону). Згідно ст.9 Закону розподіл земельних ділянок у межах одного сільськогосподарського підприємства між власниками земельних часток (паїв), які подали заяви про виділення належних їм земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості), проводиться відповідною сільською, селищною, міською радою чи районною державною адміністрацією за місцем розташування земельних ділянок на зборах власників земельних часток (паїв) згідно з проектом землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв). Такий результат розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) оформляється відповідним протоколом, що підписується власниками земельних часток (паїв), які взяли участь у їх розподілі. До цього протоколу додаються проект землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв), список осіб, які взяли участь у їх розподілі. Протокол про розподіл земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою чи районною державною адміністрацією і є підставою для прийняття рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) та видачі державних актів на право власності на земельну ділянку власникам земельних часток (паїв). Отже, прийняттю оскаржуваного розпорядження Полонської РДА передувала процедура, яка складалась, зокрема із подачі заяв власниками земельних часток (паїв) КСП «Полісся» про виділення їм в натурі земельних ділянок, розгляд цих заяв, виготовлення проекту землеустрою, розподіл земельних ділянок між вказаними власниками відповідно до проекту, оформлення такого розподілу протоколом, затвердження цього протоколу рішенням РДА, на підставі якого власникам земельних часток (паїв) видано державні акти на право власності на земельні ділянки. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З урахуванням цих норм, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. В ході судового розгляду позивачка не довела належними і допустимими доказами той факт, що вона на законних підставах, а не самовільно, користується спірною земельною ділянкою та що прийняття оскаржуваного рішення РДА порушили саме її права як законного землекористувача. Також суд зазначає, що згідно ч.1 ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В той же час, заявлена [PERSON] вимога щодо скасування згаданого розпорядження Полонської РДА не може захистити права особи у спосіб визначений законом, оскільки дане рішення є лише одним із етапів вищевказаної процедури передачі у власність земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) КСП «Полісся» і його визнання протиправним не буде слугувати підставою для скасування, зокрема вищевказаних проекту із землеустрою, протоколу розподілу земельних ділянок, державного акта на право власності на земельну ділянку.

Outcome: dismissed