Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом у якому просить стягнути з відповідача витрати понесені на лікування малолітнього сина [PERSON] у розмірі 713,05 грн. та моральну у розмірі 400 грн. У позові посилається на те, що 16.11.2018 малолітнього сина позивачки [PERSON] , [INFO] в позаурочний час по дорозі додому побив [PERSON] , [INFO] . В ході бійки, сину позивачки було нанесено удари по голові, що спричинило струс головного мозку, внаслідок чого він був госпіталізований до Карлівської ЦРЛ та перебував там на лікуванні з 16.11.2018 до 21.11.2018. При госпіталізації та лікуванні сина, позивачкою було витрачено 713,05 грн. Крім матеріальних збитків, позивачка також зазнала моральних страждань під час перебування сина у лікувальному закладі, яку вона оцінює у 4000 грн. Позивачка та її представник в суді підтримали вимоги позову та просили суд його задовольнити у повному обсязі, з підстав викладених у позові. Надавалася відповідь на відзив відповідача. Відповідачка та її представник в судовому засіданні позов не визнали просили відмовити у його задовленні у повному обсязі, оскільки вважають його недоведеним. Представник зазначив, що відсутній висновок судово-медичної експертизи, яка б підтверджувала механізм, локалізацію, кількість тілесних ушкоджень, дату їх спричинення. Додав, що син відповідачки також прийшов додому побитий, був розірваний одяг, але заяву відповідачка не подавала. Представник відповідачки має сумнів, щодо події, оскільки позивачка звернулася до суду з позовом лише у червні 2019. Відповідачка також пояснила, що у її сина були подряпини, синяк на руці, розірвана куртка, був поламаний велосипед, син їй пояснив, що син позивачки штовхнув його і він упав з велосипеда. Раніше було подано відзив на позов. Свідок [PERSON] , яка є лікарем Дитячої обласної лікарні, пояснила, що надавала консультаційний висновок, було встановлено діагноз, дитину зараз не пам`ятає, на прийомі дитина скаржилася на головні болі, висновок надавала на підставі документів Карлівської ЦРЛ, було зроблено ЕЕГ у приватній клініці, були незначні відхилення. Чи могла дитина сама собі спричинити струс головного мозку, свідок не змогла відповісти, зазначили, що спричинити струс можуть різні ситуації. Видимі ушкодження можуть бути лише перші 2-3 дні, голова може боліти до двох місяців, а може взагалі не боліти. Було призначено лікування: Кортексин (10 днів, в/м), Тенотен дитячий. Свідок [PERSON] , головний лікар дитячого відділення Карлівської ЦРЛ, пояснила, що давала виписку та ставила діагноз разом з невропатологом на підставі скарг дитини на головний біль і нудоту та анамнезу батьків, було призначено аналізи та рентгенограму , біли запрошені окуліст та невропатолог, який встановив діагноз ЗЧМТ, стан дитини був не тяжкий, видимих пошкоджень не було, причини струсу не знає. Було призначено: інфузійну терапію- магнезія+фізрозчин, вітамін С, лікувався 5 днів і був виписаний у задовільному стані. Свідок [PERSON] в суді пояснила, що знає і позивача і відповідача та їх дітей. Точної дати не пам`ятає, вона ходила у магазин і побачила трьох хлопців, [PERSON] був з велосипедом, [PERSON] штурнув [PERSON] . Той впав, але ніхто нікого не бив. Потім [PERSON] сів на велосипед і поїхав додому, а хлопці пішли далі. [PERSON] нікому ударів не наносив. Про конфлікти між хлопцями не знає. Заслухавши сторони, пояснення свідків дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновків про часткове задоволення позову. Показання свідка [PERSON] не можуть бути прийняті судом, оскільки точної дати вона не пам`ятає, а тому зазначені нею події, на думку суду, могли відбутися у інший день, не у той, про який йдеться у позові. За змістом ч. 1 ст. 1166 та ч. 1 ст. 1167 ЦК України майнова та моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовуються особою, яка її завдала за наявності її вини. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Постановою судді Карлівського районного суду від 18.12.2018, [PERSON] , яка народилася [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст.184 ч.1 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді попередження. У постанові зазначено, що [PERSON] ухилялася від обов`язків щодо виховання свого малолітнього сина [PERSON] , 2008 р.н., в результаті чого, він наніс тілесні ушкодження малолітньому [PERSON] . Під час розгляду справи [PERSON] визнала свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення при зазначених в протоколі обставинах і вказала, що розкаюється у скоєному. Дана постанова не оскаржувалася та 28.12.2018 набрала законної сили. [PERSON] є матір`ю [PERSON] , що підтверджується доданою копією свідоцтва про народження (а.с.6). Стан здоров`я сина позивачки після отриманих травм підтверджено Випискою з історії хвороби, де зазначено, що [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні в дитячому відділенні Карлівської ЦРЛ з 16.11.2018 по 21.11.2018 (а.с.7), з діагнозом ЗЧМТ, струс головного мозку, а також Консультаційним висновком спеціаліста від 28.11.2018 (а.с.8). Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачкою заявлено до відшкодування майнову шкоду та придбання ліків, на підтвердження якої надано квитанції (а.с.9). Деякі з наданих чеків не являються належними доказами, оскільки більшість з них не дають можливості прочитати придбані товари та їх вартість. Судом встановлено лише витрати понесені на оплату медпослуги ЕЕГ [PERSON] , згідно квитанції від 28.11.2008. З урахуванням викладеного, суд вважає, що стягненню з відповідача на користь позивачки підлягає сума матеріальної шкоди, що є підтвердженою та становить - 150 грн. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», роз`яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Позивачка просить стягнути з відповідача на її користь відшкодування за завдану моральну шкоду в сумі 4000 грн., обґрунтовуючи це душевними стражданнями, які були викликані перебуванням її сина у лікувальному закладі, в результаті отриманих травм від сина відповідачки. Судом встановлено, що внаслідок завдання сином відповідачки тілесних ушкоджень сину позивачки їй завдано моральну шкоди, так як позивачка зазнала душевних та моральних страждань через перебуванням її дитини у лікувальному закладі. Розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає у 3000 грн., виходячи з моральних страждань позивачки та фізичних та моральних страждань дитини, ступеню тяжкості завданих тілесних ушкоджень, характеру правопорушення. У зв`язку із частковим задоволенням позову, на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь держави стягується судовий збір пропорційно задоволеній частині позовних вимог в розмірі 513,52 грн. Від свідка по справі [PERSON] надійшла заява про відшкодування судових витрат, у якій просить компенсувати їй втрачений заробіток на посаді лікаря-невролога КП «Полтавська обласна клінічна лікарня Полтавської обласної ради» за 22.01.2020.Надала довідку з місця роботи з зазначенням її заробітної плати за період з травня 2019 по жовтень 2019 на суму 43143,03 грн. (а.с.71). На підтвердження вартості витрат, пов`язаних з прибуттям у судове засідання, нею надано квитки на суми 58,00 грн. та 47,20 грн.(а.с.72). Свідок має право давати показання рідною мовою або мовою, якою він володіє, користуватися письмовими записами, відмовитися від давання показань у випадках, встановлених законом, а також на компенсацію витрат, пов`язаних з викликом до суду (ч.4 ст. 69 ЦПК України). Відповідно до ч.1 ст. 139 ЦПК України, свідку у зв`язку з викликом до суду відшкодовуються витрати, що пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту та наймом житла, а також виплачується компенсація за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять. Компенсація за втрачений заробіток обчислюється пропорційно від розміру середньомісячного заробітку, а компенсація за відрив від звичайних занять - пропорційно від розміру мінімальної заробітної плати, що передбачено ч. 2 ст. 139 ЦПК України. Враховуючи зазначене, суд вважає за доцільне стягнути з [PERSON] , на користь свідка [PERSON] , витрати, пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту в розмірі 105 гривень 20 копійок та компенсацію за втрачений заробіток за 22 січня 2020 року в розмірі 342 гривні 40 копійок, а всього стягнути 447 гривень 60 копійок. На підставі викладеного, відповідно до ст. 22, 23, 1166, 1167 ЦК України,

Outcome: partial