Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою і просить визнати за нею право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,8166 га та 0,7341 га, кадастрові номери 1824287900:07:000:0118 та 1824287900:10:000:0069, відповідно, які розташовані на території Хлуплянської сільської ради Овруцького району та належали її батьку [PERSON], який помер 25.10.2002, на підставі державних актів на право власності на земельні ділянки серії ЖТ №069032 і серії ЖТ №069033, виданих 10.05.2004, на підставі розпорядження голови Овруцької райдержадміністрації №111 від 14.04.2004, зареєстрованих в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №№ 782 та 783, мотивуючи тим, що вона після смерті батька вступила у фактичне володіння спадковим майном, так як обробляла земельні ділянки. Однак, в нотаріальній конторі, куди вона звернулася за оформленням права на зазначені земельні ділянки, їй було відмовлено, оскільки, державні акти на право власності на них були видані після смерті батька. В судове засідання позивач не зявилася, але в своїй позовній заяві просить справу слухати у її відсутність. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, але надіслали лист, в якому просять справу слухати у їх відсутність. Щодо задоволення позову не заперечують. Відповідно до ч.ч.3,4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов слід задовольнити з наступних підстав. [PERSON] помер 25.10.2002, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ТП №204342 від 26.10.2002. На день смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,8166 га та площею 0,7341 га, які розташовані на території Хлуплянської сільської ради Овруцького району. Позивач є спадкоємцем за законом першої черги і після смерті батька прийняла спадщину, так як фактично вступила у володіння спадковим майном, бо обробляла земельні ділянки. Крім позивача інших спадкоємців, які б претендували на спадщину, немає. В нотаріальній конторі, куди вона звернулася за оформленням права на спадщину на зазначені земельні ділянки, їй було відмовлено, так як державні акти на право власності на них були видані після смерті батька. Зазначені обставини підтверджуються копіями: свідоцтва про народження серії ІІ-ФЛ №416022 від 07.06.1985, довідки виконавчого комітету Овруцької міської ради №342 від 23.02.2018, листа відділу у Овруцькому районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області №В-360/0-0.29-379/138-18 від 13.03.2018, довідки про вартість сільськогосподарських угідь №В-342/0-0.29-352/138-18 від 02.03.2018, постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №853/02-31 від 26.02.2018 та повідомленням Овруцької ДНК №1341/02-14 від 29.03.2018. Відповідно до ст.548 ЦК України в редакції 1963 року прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Статтею 525 ЦК України передбачено, що часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Інформаційні довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо обєкта нерухомого майна, а саме, щодо земельних ділянок кадастрові номери 1824287900:07:000:0118 і 1824287900:10:000:0069 та інформація з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна свідчать, що у Реєстрі прав власності на нерухоме майно, в Державному реєстрі іпотек, в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна відомості відсутні. За таких обставин, суд вважає, що позивач набула право власності на спадкові земельні ділянки на підставі діючої на момент прийняття спадщини ст.12 Закону України Про власність від 07.02.1991 року. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп. в доход держави.

Outcome: approved