Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON], зазначивши, що проживала однією сім'єю з відповідачем без реєстрації шлюбу. Під час спільного проживання в них народилася дитина - донька [PERSON], [INFO]. В свідоцтві про народження відповідач записаний як батько дитини. З червня 2007 року відповідач проживає окремо. Дитина знаходиться повністю на її утриманні. Рішенням Корабельного районного суду міста Миколаєва від 05 березня 2008 року з відповідача на користь позивачки було стягнуто аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн. щомісячно, починаючи з 01.02.2008 року і до повноліття дитини. Відповідач аліменти не сплачує, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не спілкується з нею, не дбає про її самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, жодних батьківських обов'язків не виконує. Не цікавиться життям доньки, не відвідує її вдома, в дитячому дошкільному закладі та у МСШ «Академія дитячої творчості» м. Миколаєва. Зазначене на її думку свідчить про його ухилення від виховання дитини, свідоме нехтування батьківськими обов'язками. Станом на 01.12.2013 року заборгованість відповідача по аліментам становить 14 350 гривень. На підставі викладеного, в зв'язку з тим, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню неповнолітньої дитини, позивач просила винести рішення про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивач і її представник позов підтримали. Позивач суду пояснила, що з червня 2007 року відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків щодо доньки [PERSON]. Жодного разу не поцікавився навчанням дочки, не привітав її з днем народження. Не надає матеріальної допомоги. Жодних перепон йому у спілкуванні з дитиною вона не створювала. Місце проживання не змінювала. За такого просила про задоволення позову. Відповідач був присутній в судовому засіданні 26.02.2014 року та проти задоволення позову заперечував. Суду пояснив, що дійсно проживав однією сім'єю без реєстрації шлюбу з позивачкою. В них народилася донька [PERSON], [INFO], яка є його рідною донькою. За рішенням Корабельного районного суду міста Миколаєва з нього стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини. Він дійсно проживає окремо від доньки з червня 2007 року та не відвідує її, не займається її вихованням та не піклується її культурним та духовним розвитком. На даний час він не має постійної роботи. Перешкодою для спілкування з дитиною є те, що вона проживає в іншому місті. З дитиною декілька разів спілкувався телефоном. Ніхто не забороняв спілкуватись з дитиною. Не заперечував, що йому відомо місце проживання дитини, але жодного разу він не намагався з нею зустрітися. Де навчається дитина не знає, оскільки не цікавився цим. Вважає, що протягом деякого часу він може виправитися. А тому просив суд не позбавляти його батьківських прав відносно його неповнолітньої дитини. Представник органу опіки та піклування Баштанської РДА проти задоволення позову не заперечували. Заслухавши пояснення сторін, покази свідків [PERSON], [PERSON],[PERSON], дослідивши письмові докази, думку прокурора, який вважав що позов не підлягає задоволенню, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступного: В судовому засіданні встановлено, що сторони проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу. Мають спільну доньку [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. З червня 2007 року сторони проживають окремо. З цього часу відповідач не спілкується з дитиною, не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Рішенням Корабельного районного суду міста Миколаєва від 05 березня 2008 року з відповідача на користь позивачки було стягнуто аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн. щомісячно, починаючи з 01.02.2008 року і до повноліття дитини. Відповідач аліменти не сплачує. Станом на 01.12.2013 року заборгованість відповідача по аліментам становить 14 350 гривень. Згідно висновку органу опіки і піклування Баштанської РДА від 29.05.2014 року позбавлення відповідача батьківських прав є доцільним, оскільки відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов'язків. З показів свідків [PERSON], [PERSON],[PERSON], слідує, що зі слів відповідача він не спілкується з дитиною через непорозуміння з позивачем. З пояснень представника органу опіки і піклування слідує, що відповідач неодноразово запрошувався на засідання органу опіки і піклування для розгляду питання щодо позову [PERSON] до нього про позбавлення батьківських прав. Але відповідач на засідання органу опіки і піклування жодного разу не з'явився, ніяких пояснень не надав. В силу ст. 164 Сімейного кодексу України, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до Постанови Пленуму ВС України № 3 від 30.03.2007 « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав » ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно із статтею 60 ЦПК України, обов'язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень. Небажання відповідача бути позбавленим батьківських прав не є підставою для відмови в задоволенні позову, оскільки фактично ним визнано факт ухилення від виконання обов'язків по вихованню дитини та свідомого нехтування батьківськими обов'язками по відношенню до доньки [PERSON] [INFO], з 2008 року. Про умисне ухилення відповідача протягом останніх 5 років від виконання батьківських обов'язків, свідчить і той факт, що після пред'явлення позову про позбавлення батьківських прав і дачі пояснень в судовому засіданні 26.02.2014 року, він не змінив свого ставлення до виконання батьківських обов'язків. Зазначене свідчить про свідоме нехтування відповідачем своїм обов'язком щодо виховання дочки та наявність його винної поведінки в ухиленні від виконання своїх батьківських обов'язків. Проживання дитини в іншому місті не є перепоною для виконання своїх батьківських обов'язків. Досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, а також умисне свідоме нехтування відповідачем своїми батьківськими обов'язками та ухилення від їх виконання, є підставою для задоволення позову. Стягненню з відповідача на користь позивача на підставі ст.. 88 ЦПК України підлягають витрати по оплаті судового збору в сумі 243 грн.60 коп.

Outcome: approved