Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вказаним вище позовом, посилаючись на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 22.09.2016 року. За час перебування у шлюбі у них народився син - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося та з лютого 2018 року шлюб між ними розірвано на підставі рішення Херсонського міського районного суду Херсонської області. Після розірвання шлюбу дитина залишилася проживати разом з матір`ю та перебуває на повному її утримані. Оскільки позивачу не відоме місце знаходження відповідача, вона не зверталася до суду із позовом про стягнення з нього аліментів на утримання спільного сина, про що свідчить довідка №22463/19 видана 04.06.2019 року Херсонським міським судом Херсонської області. Окрім цього, на підтвердження не отримання матеріальної допомоги з боку відповідача надала виписку по картковому рахунку позивача за період із 01.01.2018 року по 27.05.2019 року, із якої вбачається, що [PERSON] не здійснює жодних платежів на ім`я колишньої дружини. Відповідач після розірвання шлюбу не цікавиться власною дитиною, його здоров`ям, не відвідує сина ані вдома, ані в садочку, не піклується про нього, не бере участі у його вихованні та матеріальному забезпечені, не виявляє до нього батьківських почуттів та уваги, не турбується про його фізичний та духовний розвиток не спілкується з ним, ухиляється від виконання батьківських обов`язків, тобто фактично самоусунився від виховання сина. Виходячи з викладеного просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 01.08.2019року прийнято до провадження справу та розгляд по справі призначено у загальному порядку. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 11.12.2020 року закрито підготовчий розгляд, справу призначено до судового розгляду. Позивач в останнє судове засідання не з`явилася. Представник позивача в останнє судове засідання не з`явилася надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, заявлений позов підтримала, просила задовольнити з підстав вказаних у позовній заяві. Представник третьої особи надали до суду заяву про розгляд справи без їх участі. Позовну заяву підтримали та не заперечували проти її задоволення, крім того, надали висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про причину неявки суд не сповістив, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надавав. За таких обставин, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутність сторін, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст.ст.280, 281 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до частини 8 і 9 статі 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Декларацією прав дитини, проголошеною Генеральною Асамблеєю ООН від 20 листопада 1959 року, визначила принципове положення, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Згідно до статті 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, а згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що [PERSON] , перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] зареєстрований 22.09.2016 року Херсонським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Херсонській області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 920. У шлюбі у них народився син - [PERSON] , [INFO] , відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] складеного 02.11.2017 року Херсонським міським відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, актовий запис -1016.. Заочним Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 21.02.2018 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. Відповідно до Акту складеного головою правління ОСББ «Добробут8» на підставі пояснень сусідів після розірвання шлюбу малолітній [PERSON] проживає разом з матір`ю. Відповідно до Акту про обстеження умов проживання малолітнього [PERSON] за адресою: [ADDRESS] де малолітній проживає разом з матірю, стан житла задовільний, в наявності всі комунальні послуги, кімнати облаштовані сучасними меблями. З матеріалів справи також вбачається, що відповідач після розірвання шлюбу повністю самоусунувся від виконання батьківських обов`язків по відношенню до малолітнього сина не спілкується з ним, не піклується про його духовний та моральний розвиток, не цікавиться його здоров`ям, не вітає зі святами, а також не сплачує аліменти на утримання дитини на підтвердження чого в матеріалах справи наявна довідка №22463/19 видану 04.06.2019 року Херсонським міським судом Херсонської області. Крім того, на підтвердження не отримання позивачем матеріальної допомоги з боку відповідача надано виписку по картковому рахунку позивача за період із 01.01.2018 року по 27.05.2019 року, із якої вбачається, що [PERSON] не здійснює жодних платежів на ім`я колишньої дружини. Вихованням, утриманням та розвитком дитини займається позивач вона самостійно вирішує, без будь-якої підтримки з боку батька усі питання стосовно виховання та утримання дитини, що також підтверджується відповіддю на запит №01-12/26, виданої 27.06.2019 року Херсонським ясла садком №82, який відвідує дитина, що батько жодного разу не відвідав у закладі сина; - відповіддю КНП «Херсонська міська клінічна лікарня ім. А і О Тропіних » №01-7/1046-5 від 24.05.2019 року батько дитини [PERSON] , не був присутнім під час оглядів дитини педіатром жодного разу та не звертався за інформацією про стан здоров`я сина. Відповідно до висновку Корабельного ВП ХВП ГУНП в Херсонській області за результатами розгляду матеріалів зареєстрованих 17.01.2020 року у журналі ЄО за №1129 за заявою [PERSON] про прийнятя заходів щодо встановлення місця знаходження [PERSON] ,1986 р.н., який близько двох років виїхав до республіки Албанія, громадянином якої він являється та на теперішній час не виходить на зв`язок і не бере участі у вихованні та утриманні сина [PERSON] . Подальшу перевірку за даним фактом припинено. Вищезазначені факти свідчать про свідоме ухилення [PERSON] від виконання своїх обов`язків щодо утримання, виховання та розвитку малолітнього сина. Згідно зі ст. 164 СК України батьки можуть бути судом позбавленні батьківських прав, якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли до нього батьківського піклування, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною, є хронічними алкоголіками або наркоманами, … засуджені за вчинення умисного злочину проти дитини. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. З висновку Корабельної районної у м. Херсоні ради від 30.03.2020 року за №02-14-129-25 вбачається, що органи опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . У відповідності до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд погоджується із наданим висновком органу опіки та піклування, оскільки він є достатньо обґрунтованим та відповідає інтересам дитини. Тому враховуючи, зазначені норми права та встановлені в судовому засіданні обставини, якими підтверджується свідоме ухилення відповідача від виконання обов`язків по вихованню дитини, суд приходить до висновку про доведеність позовних вимог про позбавлення батьківських прав. На підстави викладеного вище, ст.ст. 150, 164, 166, СК України, ст.13ЦК України

Outcome: approved