Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 25.10.2014 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають двох дітей: сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя між нею та відповідачем не склалося, у зв`язку з чим з квітня 2021 року вони проживають окремо. Шлюбні відносини між ними припиненні, спільне господарство не ведеться. Тому, просить розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надала заяву про розгляд справи без її участі, наполягає на задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Відповідач в судове засідання, також, не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. До початку судового засідання надав заяву, згідно якої просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнає та не заперечує щодо розірвання шлюбу. Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали цивільної справи суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача з урахуванням наступного. Судом встановлено, що 25.10.2014 року між сторонами по справі було укладено шлюб, який зареєстровано Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про що зроблено відповідний актовий запис №1050 (а.с. 8). За час шлюбу у сторін народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] (а.с. 9, 10). У відповідності до положень ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. З урахуванням вимог ст. 112 СК України судом з`ясовано фактичні взаємини подружжя, дійсні причини про розірвання шлюбу, взято до уваги ті обставини, що шлюбні відносини між сторонами припинені, не ведуть спільного господарства, сім`я фактично розпалася, поновлення сімейних стосунків вважають неможливим. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, що має істотне значення, тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитись від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження по справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище взяте у шлюбі - [PERSON] . Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved