Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, вказуючи на те, що 21.10.2013 року помер її чоловік, [PERSON], після смерті якого, відкрилася спадщина на належне йому майно, до складу якого входить земельна ділянка площею 3,9238 га, що розташована на території Вороньківської сільської ради, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №915139 від 03.03.2006. За життя спадкодавець склав заповіт, яким все належне йому на день смерті майно заповів дочкам [PERSON] та [PERSON], проте вони спадщину не прийняли та подали відповідні заяви до нотконтори про відмову від прийняття спадщини. Позивачка прийняла спадщину шляхом подання заяви про прийняття спадщини до Бобровицької держнотконтори. Але нотаріус надав постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадшину на земельну ділянку, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельну ділянку належну спадкодавцю. Тому позивач просить визнати за нею право власності на вищезазначене майно, як спадкоємцем за законом після смерті її чоловіка в судовому порядку. У судове засідання позивач та представник відповідача не з`явилися і надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. Позивач позов підтримує. Вороньківська сільська рада позовні вимоги визнала. Судом на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 21.10.2013 помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 6). Згідно довідки виконкому Вороньківської сільської ради від 27.05.2014 року №346, [PERSON] на день смерті проживав і був прописаний за адресою с.Вороньки вул. Миру, 6 Бобровицького району Чернігівської області, разом з ним проживала і була прописана [PERSON] - його дружина. Довідкою Відділу Держгеокадастру у Бобровицькому районі від 29.02.2016 року підтверджується, що [PERSON] був власником земельної ділянки площею 3,9238 га, що розташована на території Вороньківської сільської ради, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала йому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №915139 від 03.03.2006. В газеті „Наше життя за 05.03.2016 року № 9 опубліковано оголошення про втрату Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №915139 від 03.03.2006 виданого на ім`я [PERSON]. За заповітом від 11.10.2005 року [PERSON] все майно належне йому на час смерті заповів своїм дочкам [PERSON] та [PERSON] [PERSON] та [PERSON] спадщину не прийняли та подали відповідні заяви до нотконтори про відмову від прийняття спадщини. Позивач прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON] у встановлений законом строк, що підтверджується довідкою наданою нотаріусом Бобровицької райдержнотконтори. Однак постановою нотаріуса від 04.03.2016 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку після смерті [PERSON] з підстав відсутності правовстановлюючого документу про належність земельної ділянки спадкодавцю. Право на спадщину є самостійним майновим правом, яке виникає на підставі факту її прийняття та підлягає захисту в передбачений законом спосіб, і через відмову нотаріуса у видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину, не може бути захищене в інший спосіб. Положеннями статей 15, 16 ЦК, статтею 3 ЦПК передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За змістом частини другої статті 16 ЦК, способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За приписами норм статті 1223 ЦК України, у разі неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом право на спадкування за законом одержують особи визначені у статях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ст. 1297 ЦК України). Виходячи з вищевикладеного та враховуючи, що позивач прийняла спадщину у встановленому законом порядку після померлого чоловіка, але оформити свої спадкові права на земельну ділянку належну спадкодавцю в позасудовому порядку не має можливості, порушене право позивача підлягає захисту, а позовні вимоги задоволенню.

Outcome: approved