Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 15.10.2009 року сторони зареєстрували шлюб. В період шлюбу у сторін народилась дитина [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сімї послужило відсутність взаєморозуміння, між сторонами виникли неприязні відносини, різні погляди на життя, несумісність характерів, подружжя живе окремо, не ведуть спільного господарства. Позивач в судовому засіданні участі не приймала, надала заяву в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила розглядати справу без її участі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судовому засідання участі не приймав, про дату, час та місце розгляду справи був сповіщений у встановленому законом порядку, про причини своєї неявки суду не повідомив. Заперечень на позов не надходило. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для встановлення фактичних відносин сторін, суд, зі згоди позивача, відповідно до ст. 224 ЦПК України, вважає можливим постановити рішення при заочному розгляді справи. \~\~ У звязку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. \~\~ Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. \~\~ У судовому засіданні встановлено, що 15.10.2009 року між сторонами укладено шлюб, про що Хлібодарською селищною радою Біляївського району Одеської області зроблено актовий запис за №11 (свідоцтво про укладення шлюбу серії І-ЖД №111431). В період шлюбу у сторін народилась дитина [PERSON], [INFO]. Сторони фактично припинили шлюбні стосунки, сімя повністю розпалася, спільне господарство між ними не ведеться. Основною причиною припинення сімейних відносин є те, що сторони втратили взаєморозуміння, сторони втратили почуття любові й поваги один до одного. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й дружини та збереження шлюбу суперечать інтересам одного з них. Згідно зі ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач вирішила після розірвання шлюбу прізвище залишити без змін. Крім цього, позивач просить стягнути з відповідача судові витрати розмірі 551 грн. 20 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи, що побудова сімейних відносин повинна здійснюватись на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст. 1 СК України), суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу та стягнення судових витрат. Витрати по оплаті держмита при оформленні реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС суд вважає за необхідне покласти на відповідача.

Outcome: approved