Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-30 00:00:00

Позивачі, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] , в якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просять: -припинити право спільної сумісної власності на земельну ділянку за кадастровим номером 5610100000:01:029:0267, яка розташована за адресою: [ADDRESS] ; -виділити в натурі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] Ѕ частину земельної ділянки площею 382 кв.м. (ділянка, що виділяється у власність, позначена на плані фіолетовим кольором та має розміри по периметру за годинниковою стрілкою від лівого нижнього кута (91,3°) в метрах: 7,987-13,583-13,849-5,658- 9,875-0,832-9,167-2,840-4,331-2,196-2,048-4,081-3,000-11,159-15,785); -встановити обмеження на цю земельну ділянку, у вигляді земельного сервітуту (право встановлення будівельних риштувань та складування будівельних матеріалів з метою ремонту квартири [ADDRESS] цього будинку) на частину земельної ділянки загальною площею 41 кв.м. позначена на плані жовтим кольором з конфігурацією за годинниковою стрілкою від лівого нижнього кута (90,0°), в метрах: 4,331-2,196-2,048-3,617-5,067-0,832-9,167-2,840). Позивачі в обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що квартира [ADDRESS] належить позивачам по справі на праві спільної часткової власності. Квартира [ADDRESS] належить відповідачу по справі - [PERSON] . Власниками земельної ділянки, на якій розташований будинок [ADDRESS] є позивачі та відповідач. Внаслідок частих непорозумінь, що виникають на ґрунті користування та розпорядження земельною ділянкою, виникла потреба розподілити земельну ділянку між співвласниками, у зв`язку з чим виникла необхідність у зверненні до суду з таким позовом. Позивачі в судове засідання не з`явилася, від їх представника надійшло клопотання, яким вона підтримала позовні вимоги та просила проводити розгляду справи без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, письмовою заявою позовні вимоги визнала, просила проводити судовий розгляд без її участі. Згідно частини четвертої статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вирішуючи питання щодо наявності законних підстав для визнання позову відповідачем та задоволення позову у зв`язку з цим, суд враховує наступне. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 18 грудня 2006 року квартира [ADDRESS] належить позивачам [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на праві спільної часткової власності (а.с. 4). Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] позивач [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] . Квартира [ADDRESS] належить відповідачу по справі - [PERSON] відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії ВСТ № 221862 від 10 травня 2006 року, виданого Першою рівненською державною нотаріальною конторою (а.с. 6). Власниками земельної ділянки, на якій розташований будинок [ADDRESS] є позивачі та відповідач. Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина перша статті 4 ЦПК України). Положеннями статті 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю (частина перша статті 368 ЦК України). Відповідно до частини першої та другої статті 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу. За положеннями частини першої та другої статті 364 ЦК України, яка регулює правовідносини з виділу власником належної йому частки, що є у спільній власності, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. Отже за змістом статті 364 ЦК України власник, який бажає виділу своєї частки, може вимагати виділу такої частки в натурі, і лише у зв`язку з неможливістю такого виділу або заборони такого виділ відповідно до закону, він має право на компенсацію, яку може отримати на підставі цієї норми. Відповідно до частини першої статті 88 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Відповідно до постанови Верховного Суду України у справі № 6-2цс15 від 11.02.2015 року за відсутності цивільно-правової угоди щодо земельної ділянки слід застосовувати положення ч. 4 ст. 120 Земельного кодексу України, за правилами якої особа, яка набула права власності на частину будівлі чи споруди, стає власником відповідної частини земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено в договорі відчуження нерухомості. Відповідно до статті 89 Земельного кодексу України, володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Поділ земельної ділянки, яка перебуває у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Згідно висновку експерта № 200825/1_ФМ інженерно-технічної експертизи від 04.09.2020 року визначено варіант поділу спірної земельної ділянки. Відповідно до вимог п. 7 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позивачами відповідачу було запропоновано у нотаріуса посвідчити відповідний договір про поділ нерухомого майна (земельної ділянки), згідно висновку експерта № 200825/1_ФМ інженерно-технічної експертизи від 04.09.2020 року, однак, відповідач, в добровільному порядку відмовляється з`являтись до нотаріуса. Згідно ст.82 ЦПК України не підлягають доказуванню обставини, що визнаються сторонами по справі. З огляду на викладене та враховуючи те, що відповідачем до початку розгляду справи по суті подано заяви про визнання позову, що не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, а тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved