overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], дочки [PERSON], [INFO]. При цьому вона зазначила, що 03.08.2002 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Відповідач ухиляється від добровільного утримання неповнолітніх дітей, належним чином не піклується про їх здоровя, фізичний, духовний, розумовий, соціальний та моральний розвиток в звязку з чим позивач звернулась до суду про стягнення з відповідача аліментів. Позивач в судове засідання не зявилася, від неї надійшла заява, згідно якої вона просить суд розглянути справу без її участі, позов підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином. Судом встановлено, що сторони 03.08.2002 року зареєстрували шлюб згідно свідоцтва про шлюб (а.с.4) від якого мають спільних неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], дочки [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвами про народження дітей (а.с.5,6) які проживають разом з позивачем, відповідно до довідки Кишинської сільської ради (а.с.8). Крім того судом встановлено, що [PERSON] [INFO] хворіє за діагнозом [PERSON], відповідно до експертного висновку від 25.06.2008 року (а.с.9). Відповідач ухиляється від добровільного матеріального утримання дітей, не піклується про їхній фізичний та духовний розвиток, не є інвалідом та не страждає на тяжкі захворювання, працює лікарем в КУ «Олевська центральна районна лікарня». Позивач не має можливості самостійно утримувати неповнолітніх дітей, домовленість про спільне утримання дітей між сторонами не досягнута. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд дійшов висновку, що між сторонами виникли правовідносини, які врегульовані ст. 180 Сімейного Кодексу України, з якої слідує, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Із змісту ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України слідує, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, ст. 183 Сімейного Кодексу України передбачає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного Кодексу України слідує, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. На підставі наведеного та встановленого суд приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню, так як відповідач ухиляється від обовязку утримувати неповнолітніх дітей, чим ставить їх у складне матеріальне становище, а тому аліменти на утримання дітей повинні бути стягнуті з відповідача в примусовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача\~ про стягнення\~ аліментів на її користь на утримання\~ неповнолітніх дітей:\~ сина\~ [PERSON], [INFO], дочки [PERSON], [INFO]. При цьому вона\~ зазначила, що 11.06.2011 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Відповідач ухиляється від добровільного утримання неповнолітніх дітей, належним чином не піклується про їх здоровя, фізичний, духовний, розумовий, соціальний та моральний розвиток. Вихованням та утриманням дітей займається тільки позивач також вона зазначила, що\~ неповнолітні діти\~ проживають разом з нею однак їй\~ важко самій матеріально утримувати неповнолітніх дітей. Позивач в судове засідання не зявилася,\~\~ від неї надійшла\~\~ заява,\~ згідно якої вона\~ просить суд розглянути справу без її участі, позов підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не зявився, але надав суду письмову заяву в якій просить суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнає. Судом встановлено, що сторони 11.06.2011 року зареєстрували шлюб згідно свідоцтва про шлюб (а.с.3) від якого\~ мають спільних неповнолітніх дітей: сина\~ [PERSON], [INFO], дочки [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвами про народження дітей (а.с.8,9)\~ які проживають\~ разом з позивачем та знаходяться на її утриманні, відповідно до довідки Сущанської сільської ради (а.с.10). Відповідач ухиляється від добровільного матеріального утримання дітей,\~ не піклується про їхній фізичний та духовний розвиток, не є інвалідом та не страждає на тяжкі захворювання. Позивач не має можливості\~ самостійно утримувати неповнолітніх дітей, домовленість про спільне утримання дітей\~ між сторонами не досягнута. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд дійшов висновку,\~ що між сторонами виникли\~ правовідносини,\~ які врегульовані ст. 180\~ Сімейного\~ Кодексу України, з якої слідує, що\~\~ батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Із змісту\~ ч. 3 ст. 181 Сімейного\~ Кодексу України слідує, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до\~ ч. 2 ст. 182\~ Сімейного\~ Кодексу України\~ мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того,\~ ст. 183\~ Сімейного\~ Кодексу України передбачає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного\~ Кодексу України слідує, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. На підставі наведеного та встановленого суд приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню, так як відповідач ухиляється від обовязку\~ утримувати\~ неповнолітніх дітей,\~ чим ставить їх у складне матеріальне становище,\~ а тому аліменти\~ на утримання\~\~ дітей\~ повинні бути стягнуті з відповідача\~ в судовому порядку. \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO], дочки - [PERSON], [INFO]. При цьому вона зазначила, що 11.10.2008 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Відповідач ухиляється від добровільного утримання неповнолітніх дітей. Також зазначила, що неповнолітні діти проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні, однак позивачу важко самій матеріально утримувати дітей. Позивач в судове засідання не з'явилася, від неї надійшла заява, згідно якої вона просить суд розглянути справу без її участі, позов підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, згідно якої він просить суд розглянути справу без його участі, позов визнає. Судом встановлено, що сторони 11.10.2008 року зареєстрували шлюб згідно свідоцтва про шлюб (а.с.3) від якого мають спільних неповнолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO], дочку - [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвами про народження дітей (а.с.5,6) які проживають разом з позивачем та знаходяться на її утриманні. Відповідач ухиляється від добровільного матеріального утримання дітей, не піклується про їхній фізичний та духовний розвиток, не є інвалідом та не страждає на тяжкі захворювання. Позивач не має можливості самостійно утримувати неповнолітніх дітей, домовленість про спільне утримання дітей між сторонами не досягнута. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд дійшов висновку, що між сторонами виникли правовідносини, які врегульовані ст. 180 Сімейного Кодексу України, з якої слідує, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Із змісту ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України слідує, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, ст. 183 Сімейного Кодексу України передбачає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного Кодексу України слідує, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі наведеного та встановленого суд приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню, так як відповідач ухиляється від обов'язку утримувати неповнолітніх дітей, чим ставить їх у складне матеріальне становище, а тому аліменти на утримання дітей повинні бути стягнуті з відповідача в судовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO], дочки - [PERSON], [INFO]. При цьому вона зазначила, що 20.07.2002 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Відповідач ухиляється від добровільного утримання неповнолітніх дітей, належним чином не піклується про їх здоров'я, фізичний, духовний, розумовий, соціальний та моральний розвиток. Вихованням та утриманням дітей займається тільки позивач також вона зазначила, що неповнолітні діти проживають разом з нею однак їй важко самій матеріально утримувати неповнолітніх дітей. Позивач в судове засідання не з'явилася, від неї надійшла заява, згідно якої вона просить суд розглянути справу без її участі, позов підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав суду письмову заяву в якій просить суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнає. Судом встановлено, що сторони 20.07.2002 року зареєстрували шлюб згідно свідоцтва про шлюб (а.с.4) від якого мають спільних неповнолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO], дочку - [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвами про народження дітей (а.с.5,6) які проживають разом з позивачем та знаходяться на її утриманні, відповідно до довідки Жовтневської сільської ради (а.с.7). Відповідач ухиляється від добровільного матеріального утримання дітей, не піклується про їхній фізичний та духовний розвиток, не є інвалідом та не страждає на тяжкі захворювання. Позивач не має можливості самостійно утримувати неповнолітніх дітей, домовленість про спільне утримання дітей між сторонами не досягнута. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд дійшов висновку, що між сторонами виникли правовідносини, які врегульовані ст. 180 Сімейного Кодексу України, з якої слідує, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Із змісту ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України слідує, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, ст. 183 Сімейного Кодексу України передбачає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного Кодексу України слідує, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі наведеного та встановленого суд приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню, так як відповідач ухиляється від обов'язку утримувати неповнолітніх дітей, чим ставить їх у складне матеріальне становище, а тому аліменти на утримання дітей повинні бути стягнуті з відповідача в судовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO], дочки - [PERSON], [INFO]. При цьому вона зазначила, що 22.09.2001 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Відповідач ухиляється від добровільного утримання неповнолітніх дітей. Також зазначила, що неповнолітні діти проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні, однак позивачу важко самій матеріально утримувати дітей. Позивач в судове засідання не з'явилася, від неї надійшла заява, згідно якої вона просить суд розглянути справу без її участі, позов підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку. Судом встановлено, що сторони 22.09.2001 року зареєстрували шлюб згідно свідоцтва про шлюб (а.с.3) від якого мають спільних неповнолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO], дочку - [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвами про народження дітей (а.с.4,5) які проживають разом з позивачем та знаходяться на її утриманні. Відповідач ухиляється від добровільного матеріального утримання дітей, не піклується про їхній фізичний та духовний розвиток, не є інвалідом та не страждає на тяжкі захворювання. Позивач не має можливості самостійно утримувати неповнолітніх дітей, домовленість про спільне утримання дітей між сторонами не досягнута. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд дійшов висновку , що між сторонами виникли правовідносини, які врегульовані ст. 180 Сімейного Кодексу України, з якої слідує, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Із змісту ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України слідує, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, ст. 183 Сімейного Кодексу України передбачає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного Кодексу України слідує, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі наведеного та встановленого суд приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню, так як відповідач ухиляється від обов'язку утримувати неповнолітніх дітей, чим ставить їх у складне матеріальне становище, а тому аліменти на утримання дітей повинні бути стягнуті з відповідача в судовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO]. При цьому вона зазначила, що 15.02.2014 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб у виконавчому комітеті Рудні-истрянської сільської ради Олевського району Житомирської області за актовим записом №5. Відповідач ухиляється від добровільного утримання неповнолітньої дитини. Оскільки неповнолітня дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні, то їй важко самій матеріально утримувати дитину тому просить стягнути аліменти в розмірі ? від доходу відповідача. Позивач в судове засідання не з'явилася, від неї надійшла заява, згідно якої вона просить суд розглянути справу без її участі, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, але від його надійшла заява, згідно якої він просить суд розглянути справу без його участі, позов визнає. Судом встановлено, що сторони 15.02.2014 року зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Рудні-истрянської сільської ради Олевського району Житомирської області за актовим записом №5, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 5). Від спільного проживання сторони мають спільну неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO] відповідно до свідоцтва про народження дитини (а.с.6) яка знаходиться на утриманні позивача. Відповідач ухиляється від добровільного матеріального утримання дитини, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, не є інвалідом та не страждає на тяжкі захворювання, має матеріальну можливість утримувати дитину. Між сторонами не досягнуто домовленості про спільне утримання дитини. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд дійшов висновку, що між сторонами виникли правовідносини, які врегульовані ст. 180 Сімейного Кодексу України, з якої слідує, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Із змісту ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України слідує, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, ст. 183 Сімейного Кодексу України передбачає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного Кодексу України слідує, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі наведеного та встановленого суд приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню, так як відповідач ухиляється від обов'язку утримувати неповнолітню дитину, чим ставить її у складне матеріальне становище, а тому аліменти на утримання дитини повинні бути стягнуті з відповідача в судовому порядку .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітньої дитини: дочки [PERSON], [INFO]. При цьому вона зазначила, що 03.11.2014 року за рішенням Олевського районного суду Житомирської області, між нею та відповідачем було розірвано шлюб. Відповідач ухиляється від добровільного утримання неповнолітніх дітей. Також зазначила, що неповнолітні діти проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні, однак позивачу важко самій матеріально утримувати дітей. Позивач в судове засідання не зявилася, від неї надійшла заява, згідно якої вона просить суд розглянути справу без її участі, позов підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не зявився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку. Судом встановлено, що 03.11.2014 року між [PERSON] та [PERSON] було розірвано шлюб, відповідно до рішення Олевського районного суду Житомирської області (а.с.7). Сторони мають спільних неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвами про народження дітей (а.с.5,6) які проживають разом з позивачем та знаходяться на її утриманні. Відповідач ухиляється від добровільного матеріального утримання дітей, не піклується про їхній фізичний та духовний розвиток, не є інвалідом та не страждає на тяжкі захворювання. Позивач не має можливості самостійно утримувати неповнолітніх дітей, домовленість про спільне утримання дітей між сторонами не досягнута, тому позивач просить стягувати аліменти в примусовому порядку з відповідача на одну неповнолітню дитину [PERSON] [INFO] в розмірі ? частини заробітної плати. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд дійшов висновку, що між сторонами виникли правовідносини, які врегульовані ст. 180 Сімейного Кодексу України, з якої слідує, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Із змісту ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України слідує, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, ст. 183 Сімейного Кодексу України передбачає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного Кодексу України слідує, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. На підставі наведеного та встановленого суд приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню, так як відповідач ухиляється від обовязку утримувати неповнолітню дитину, чим ставить її у складне матеріальне становище, а тому аліменти на утримання дитини повинні бути стягнуті з відповідача в судовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітньої дитини: дочки - [PERSON], [INFO]. При цьому вона зазначила, що 12.08.2006 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Олевського районного управління юстиції Житомирської області за актовим записом №71. Відповідач ухиляється від добровільного утримання неповнолітньої дитини. Також зазначила, що неповнолітня дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні, однак позивачці важко самій матеріально утримувати дитину. Позивач в судове засідання не з'явилася, від неї надійшла заява, згідно якої вона просить суд розглянути справу без її участі, позов підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву в якій просить суд розглядати справу без його участі позовні вимоги визнає. Судом встановлено, що сторони 12.08.2006 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Олевського районного управління юстиції Житомирської області за актовим записом №71 що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу ( а.с.4). Від спільного проживання сторони мають спільну неповнолітню дитину: дочку - [PERSON], [INFO] відповідно до свідоцтва про народження дитини (а.с.3) яка проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач ухиляється від добровільного матеріального утримання дитини, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, не є інвалідом та не страждає на тяжкі захворювання. Позивач не має можливості самостійно утримувати неповнолітню дитину, домовленість про спільне утримання дитини між сторонами не досягнута. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд дійшов висновку , що між сторонами виникли правовідносини, які врегульовані ст. 180 Сімейного Кодексу України, з якої слідує, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття . Із змісту ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України слідує, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, ст. 183 Сімейного Кодексу України передбачає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного Кодексу України слідує, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі наведеного та встановленого суд приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню, так як відповідач ухиляється від обов'язку утримувати неповнолітню дитину, чим ставить її у складне матеріальне становище, а тому аліменти на утримання дитини повинні бути стягнуті з відповідача в судовому порядку .

Outcome: approved