overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що шлюб, який був укладений 23 серпня 1997 року та зареєстрований у Надержинщинській сільській раді Полтавського району за актовим записом № 17, розпався і зберегти його не можливо. Від цього шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають з матірю та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, тому просила стягнути з нього аліменти в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку щомісячно. Сторони у судове засідання не зявилися, попередньо надавши суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги підтримали. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що 23 серпня 1997 року між сторонами був укладений шлюб, зареєстрований у Надержинщинській сільській раді Полтавського району за актовим записом № 17 (а.с. 16). Від шлюбу сторони мають дочок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.7), які проживають з матірю та знаходиться на її утриманні.. Сімейно-шлюбні відносини сторони припинили по причині непорозумінь на побутовому ґрунті, і на час розгляду справи проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Відповідно до ч. 2 України ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів на утриманні також і неповнолітньої дитини. Відповідно ч.1 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. З огляду на те, що [PERSON], [INFO], на момент ухвалення рішення досягла повноліття та продовжує навчання, тому суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню на утримання дітей аліменти у розмірі по 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) на кожну дитину окремо. На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що шлюб, який був укладений 25 вересня 2010 року та зареєстрований у Відділі РАЦС Шишацького районного управління юстиції Полтавської області за актовим записом № 34, розпався і зберегти його не можливо. Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка проживає з матірю та знаходиться на її утриманні. На даний час відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому позивачка просила стягнути з нього аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку щомісячно. У судове засідання позивач не зявилася, попередньо надавши суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій позовні вимоги підтримала, та просила задовольнити. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив. За таких обставин, за згодою позивача, проводиться заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 25 вересня 2010 року між сторонами був укладений шлюб, зареєстрований у Відділі РАЦС Шишацького районного управління юстиції Полтавської області за актовим записом № 34 (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка проживає з матірю та знаходиться на її утриманні. Сімейно-шлюбні відносини сторони припинили у 2013 році по причині непорозумінь на побутовому ґрунті, і на час розгляду справи проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Відповідно до ч. 2 України ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів на утриманні також і неповнолітньої дитини. Враховуючі конкретні обставини справи, суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню на утримання дитини аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу); саме такий розмір аліментів суд вважає розумним та достатнім для задоволення потреб неповнолітньої дитини. На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню частково.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивує тим, що її з відповідачем подружнє життя не склалось через те, що відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, такими як повага до дружини, піклування про створення в сім`ї доброзичливої сприятливої морально-психологічної атмосфери. З його ініціативи між ними постійно виникають сварки, свідками яких нерідко є наші діти. Між ними фактично припинені шлюбно-сімейні відносини. Від шлюбу мають двох дочок - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Також в позовній заяві зазначає, що обидві дочки знаходяться на її утриманні, оскільки відповідач не надає добровільної матеріальної допомоги на їх утримання. На підставі наведеного просить розірвати шлюб з відповідачем, а також стягнути з нього на її користь аліменти на утримання доньок у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягувати від дня пред'явлення позовної заяви до суду і до досягнення старшою донькою повноліття. В судове засідання позивачка не з'явилась, в поданій суду заяві просила проводити розгляд справи без її участі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за адресою реєстрації та шляхом розміщення відомостей про рух справи на офіційному веб-сайті Деснянського районного суду м. Києва, причини неявки суду не повідомляв. Суд вважає, за можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та постановити заочне рішення, проти чого не заперечує позивачка, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивачки, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів посилаючись на те, що з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу мають доньку [PERSON], яка проживає з матір'ю та перебуває на її утриманні. Подружнє життя виявилось невдалим через різні характери та погляди на життя, через що виникали сварки та непорозуміння. Понад рік проживають окремо, сімейні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть. Відповідач, добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. В судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутність, свої позовні вимоги підтримала згідно вимог викладених в позовній заяві. В судове засідання відповідач не з'явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу та стягнення з нього аліментів на утримання доньки до її повноліття. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає позовні вимоги підлягають задоволенню. Так, судом встановлено, що 03 жовтня 2009 року між сторонами зареєстровано шлюб виконкомом Ковалівської сільської ради Васильківського району Київської області, актовий запис №171. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. На даний час сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, збереження сімї та примирення неможливо. Дитина проживає з матір'ю, що підтверджується довідкою виданою Малоснітинською сільською радою від 14.10.2014 року за № 314. Відповідач матеріальної допомоги не надає, але з позовними вимогами згідний та не заперечує проти розірвання шлюбу та сплати аліментів на утримання доньки в розмірі ?? частини. Згідно ст.56 Сімейного Кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на особисту свободу. У відповідності зі ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Свої вимоги мотивувала тим, що 18.09.2010року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через постійні зради відповідача з 2014року. Зазначила, що разом вони не проживають, шлюбні стосунки між ними припинені з 30.05.2015року, спільного господарства не ведеться. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем суперечить інтересам сім'ї. За таких обставин збереження шлюбу та подальше сумісне життя, як і примирення є неможливим. В судове засідання позивачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги просила задовольнити на підставах, зазначених в позовній заяві. Не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про поважність причин своєї неявки суд не повідомив, тому суд приходить до висновку про можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у відповідності до ст. 224 ЦПК України, оскільки позивач не заперечувала проти вирішення справи таким чином. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає встановленими наступні обставини та відповідні ним правовідносини. [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 18.09.2010року, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського РУЮ у м. Києві зроблено актовий запис № 1237 /а.с.4/. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO], який проживає разом з матір'ю. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Позивач посилається на те, що сторони проживають окремо, не підтримують подружні стосунки, не ведуть спільне господарство, про що з боку відповідача письмових заперечень до суду не надійшло, тому суд вважає, що збереження сім'ї є неможливим, оскільки це буде суперечити їх інтересам та інтересам їх неповнолітньої дитини. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред»явлення позову. Відповідно до ст.184 СК України визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісяця, мотивуючи свої вимоги тим, що сімейне життя з відповідачем не склалося через різні характери та різні погляди на життя, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини у повному обсязі не надає. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Відповідач в судовому засіданні пояснив, що проти розірвання шлюбу та стягнення з нього аліментів не заперечує. Вислухавши пояснення позивача, пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно вимог ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Частинами 7-10 статті 7 Сімейного кодексу України визначено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до ч.1 статті 18 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 31.05.2014 року, від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. З матеріалів справи та пояснень у судовому засіданні вбачається, що спільне життя сторін не склалося, через несумісність характерів, взаємне непорозуміння та відсутність спільних поглядів на життя та сім'ю. Позивач вказала про те, що в добровільному порядку сторони в питанні матеріального утримання малолітньої дитини не визначилися. Аналізуючи встановлені по справі обставини в їх сукупності, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що подальше збереження сім'ї за викладених обставин буде носити формальний характер та суперечити інтересам сторін. Оскільки сторони не домовилися, щодо утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання останньго. Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд враховує вимоги ст. ст. 182, 183 СК України і приходить до висновку про доцільність стягнення з відповідача аліментів в частковому відношенні до його заробітку, а саме в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Оскільки суд задовольняє позовні вимоги позивача, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 грн 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, у якому вказала, що 10 січня 2015 року між ними був зареєстрований шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню дитину дочку [PERSON], [INFO]. Через різні погляди на сімейне життя, психологічну несумісність вони з чоловіком припинили сімейні стосунки, на теперішній час мешкають окремо. Дитина мешкає з нею, в добровільному порядку відповідач не надає матеріальну допомогу дитині. Тому, просить суд розірвати шлюб та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судове засідання надала заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, позов підтримала повністю. Відповідач у судове засідання надав заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, позов визнав повністю. Ухвалою від 30.11.2018 року відкрито провадження у справі. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд встановив, що сторони одружені з 10 січня 2015 року (свідоцтво про шлюб серії І-НО №370938 від 10.01.2015року). Від шлюбу мають неповнолітню дитину дочку [PERSON], [INFO]. На теперішній час сторони спільного господарства не ведуть, фактично припинили шлюбно-сімейні стосунки через несумісність характерів, різних поглядів на сімейне життя, на теперішній час мешкають окремо. Таким чином, суд вважає, що шлюбно-сімейні стосунки між сторонами припинені остаточно, тому розриває їхній шлюб. \~ \~ \~ \~ \~Згідно ст.\~180\~СК України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. \~Відповідно до\~ч.2\~ст.182 СК\~України розмір\~аліментів має\~бути необхідним\~та достатнім\~для забезпечення\~гармонійного розвитку\~дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З огляду на те, що дитина проживає із матір'ю, виходячи з матеріального становища сторін, приймаючи до уваги визнання відповідачем позову, суд стягує з відповідача на користь позивача на утримання їх дочки аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менш 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, у відповідності зі ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, у якому вказала, що 26 листопада 2011 року між ними був зареєстрований шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON] , [INFO] . Через різні погляди на сімейне життя, психологічну несумісність вони з чоловіком припинили сімейні стосунки два роки тому, на теперішній час мешкають окремо. Дитина мешкає з нею, в добровільному порядку відповідач не надає регулярно матеріальну допомогу дитині. Тому, просить суд розірвати шлюб та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судове засідання надала заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, позов підтримала повністю. Відповідач у судове засідання надав заяви про визнання позовних вимог про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Ухвалою від 09.08.2019 року відкрито провадження у справі. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд встановив, що сторони одружені з 26 листопада 2011 року (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 26.11.2011року). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . На теперішній час сторони спільного господарства не ведуть, фактично припинили шлюбно-сімейні стосунки через несумісність характерів, різних поглядів на сімейне життя, на теперішній час мешкають окремо. Таким чином, суд вважає, що шлюбно-сімейні стосунки між сторонами припинені остаточно, тому розриває їхній шлюб. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З огляду на те, що дитина проживає із матір`ю, виходячи з матеріального становища сторін, приймаючи до уваги визнання відповідачем позову, суд стягує з відповідача на користь позивача на утримання їх дочки аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менш 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, у відповідності зі ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, у якому вказала, що 26 червня 2010 року між ними був зареєстрований шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню дитину дочку [PERSON] , [INFO] . Через те, що відповідач останній рік сумісного життя почав вживати алкогольні напої, вони дуже часто сварилися, вжиті раніше заходи для примирення не надали жодних результатів. Дитина мешкає з нею, в добровільному порядку відповідач не надає регулярно матеріальну допомогу дитині. Тому, просить суд розірвати шлюб та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судове засідання надала заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, позов підтримала повністю. Відповідач у судове засідання надав заяву про визнання позовних вимог про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Ухвалою від 30.11.2020 року відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд встановив, що сторони одружені з 26 червня 2010 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 26.06.2010 року). Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . На теперішній час сторони спільного господарства не ведуть, фактично припинили шлюбно-сімейні стосунки через несумісність характерів, різних поглядів на сімейне життя. Таким чином, суд вважає, що шлюбно-сімейні стосунки між сторонами припинені остаточно, тому розриває їхній шлюб. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. \~ \~ \~Відповідно до\~ч.2\~ст.182 СК\~України розмір\~аліментів має\~бути необхідним\~та достатнім\~для забезпечення\~гармонійного розвитку\~дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З огляду на те, що дитина проживає із матір`ю, виходячи з матеріального становища сторін, приймаючи до уваги визнання відповідачем позову, суд стягує з відповідача на користь позивача на утримання їх дочки аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менш 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, у відповідності зі ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп.

Outcome: partial