Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-24 00:00:00

Позивач звернуся до суду з позовом, в якому вказав, що 15 березня 2003 року в с. Олексіївка, Гребінківського району, Полтавської області помер [PERSON] рідний брат позивача, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серія 1-КЕ № 236288, актовий запис про смерть № 4. На час своєї смерті [PERSON] (спадкодавець) мав право на земельну частку (пай) в колективному сільськогосподарському підприємстві «Зоря», розміром 4,64 в умовних кадастрових гектарах на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай), серії ПЛ № 0073083, виданого на підставі розпорядження Гребінківської районної державної адміністрації від 06. 11. 1996 року № 351. На випадок своєї смерті спадкодавець [PERSON] заповіту не залишав. Факт родинних відносин Позивача зі спадкодавцем підтверджується його свідоцтвом про народження та свідоцтвом про народження спадкодавця. Після смерті його брата відкрилася спадщина на вищевказану земельну частку (пай). Позивач вважає, що суд може визнати за ним право власності на спадкове майно з таких підстав. Оскільки спадщина відкрилася до введення в дію нового ЦК України, дані відносини спадкування повинні регулюватися правилами Цивільного кодексу Української РСР (1963 року). Згідно статей 525, 548 ЦК Української РСР (1963 року) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця; прийняття спадщини визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Статтею 530 ЦК Української РСР (1963 року) визначено, що при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга). Відповідно до статті 549 ЦК Української РСР (1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Позивач здійснив поховання свого рідного брата та після його смерті фактично вступив в управління і володіння майном яке йому належало. У нотаріальному порядку Позивач не може отримати на своє ім'я свідоцтва про право на спадщину на вищевказане спадкове майно через відсутність у нього оригіналу сертифікату на земельну частку (пай). За життя спадкодавцем був втрачений оригінал сертифікату. Після смерті брата, Позивач в його особистих речах знайшов лише копію сертифікату на земельну частку (пай). Окрім цього позивач звернувся до відділу Держземагенства у Гребінківському районі Полтавської області з проханням надати підтверджуючу інформацію належності спадкодавцеві права на земельну частку (пай). В позасудовому порядку Позивач набути право на спадкове майно не може, а отже вимушений звернутися до суду за захистом своїх спадкових та майнових прав. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно ч.4 ст.174ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Позивач та його представник у судове засідання надали заяви в яких просять розглянути справу без їх участі та на позові вони наполягають. Відповідач у судове засіданні надав заяву в якій він визнав позов повністю, та просив розглянути справу без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно статей 525, 548 ЦК Української РСР (1963 року) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця; прийняття спадщини визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Статтею 530 ЦК Української РСР (1963 року) визначено, що при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга). Відповідно до статті 549 ЦК Української РСР (1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» … . передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно ксерокопії свідоцтва про смерть (а.с.8), що 15 березня 2003 року помер [PERSON]. Згідно свідоцтв про народження (а.с. 6 та 7), що [PERSON] та [PERSON] є рідними братами. Згідно копії Сертифікату на право на земельну частку (пай), серії ПЛ № 0073083, виданого на підставі розпорядження Гребінківської районної державної адміністрації від 06. 11. 1996 року № 351, повідомлення №01-17/75 від 16. 06. 2015 року відділу Держземагенства у Гребінківському районі Полтавської області та додатку № 1 спадкодавць [PERSON] мав право на земельну частку (пай) в колективному сільськогосподарському підприємстві «Зоря», розміром 4,64 в умовних кадастрових гектарах (а.с.9). Згідно чинного на момент видачі сертифікату Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08. 08. 1995 року № 720/95 сертифікат посвідчував право особи на відповідний пай. Відповідно до частин 3 та 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року за № 1952-ІV з наступними змінами та доповненнями права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення. З огляду на викладене, судом встановлено, що право спадкодавця на спірне майно було дійсним. Беручи до уваги, що у встановлений 6 місячний строк Позивач не зміг оформити документи на спадщину, фактично прийняв спадщину після смерті рідного брата, оскільки здійснив похорон за свій кошт, прийняв володіння спадковим майном, користувався речами, наглядав за земельною ділянкою, тому має право на спадкове майно, земельну земельну частку (пай). На підставі викладеного та

Outcome: approved