Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до територіальної громади с.Богданівка Прилуцького району Чернігівської області в особі Богданівської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 04 лютого 2007 року помер її рідний дядько [PERSON], який за життя заповів все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося [PERSON] Позивач, будучи спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] звернулася у вересні 2016 року до нотаріальної контори по питанню прийняття спадщини. Проте, позивачу було відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, у зв»язку із пропуском встановленого законом строку у шість місяців для прийняття спадщини. Враховуючи, що встановлений законом строк для прийняття спадщини був пропущений позивачем з поважних причин, а саме остання протягом тривалого часу знаходилася на обстеженні та лікуванні, тому не мала можливості своєчасно звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, тому позивач і просить суд визначити їй додатковий двомісячний строк, достатній для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Позивач у судове засідання не зявилася, проте згідно з адресованою до суду заявою її представника адвоката [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд розглядати справу без їх участі. Представник відповідача в судове засідання також не зявився, проте згідно з адресованою до суду заявою, позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить суд розглянути справу без його участі. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: У відповідності до копії Свідоцтва про смерть від 17 червня 2016 року серії І-ЕЛ №279523, встановлено, що [PERSON] помер 04 лютого 2007 року, про що виконавчим комітетом Богданівської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області складено відповідний актовий запис за №2 (а.с.8). У відповідності до копії Заповіту, посвідченого секретарем виконкому Богданівської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області 18 квітня 2003 року та зареєстрованого в реєстрі за №141, [PERSON] заповів все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде йому належати на день смерті і на що матиме право, [PERSON] (а.с.5). Зокрема, згідно довідки міськрайонного управління у Прилуцькому районі та м.Прилуках Головного управління держгеокадастру у Чернігівській області від 16 березня 2018 року за №29-25-0.181-343/120-18, встановлено, що на ім»я [PERSON] видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії І-ЧН №028256, зареєстрований 17 лютого 2003 року для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,2605 га на підставі розпорядження Прилуцької районної державної адміністрації від 27 січня 2003 року №29. Земельна ділянка знаходиться на території Богданівської сільської ради (а.с.40). Згідно з листом Прилуцької районної державної нотаріальної контори від 09 вересня 2016 року за №2703/01-16, встановлено, що [PERSON] відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, яке залишилося після смерті [PERSON]С, який помер 04 лютого 2007 року в зв»язку з пропуском встановленого законом строку у шість місяців для прийняття спадщини. У зв»язку з викладеним та на підставі ст.1272 Цивільного кодексу України рекомендовано звернутись до суду для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с.6). У відповідності до Висновку епікриз №іст 5202, [PERSON] маючи рад хронічних захворювань протягом тривалого часу перебувала на стаціонарному лікуванню. Згідно зі статтею 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином, враховуючи вищевикладене, оцінюючи в сукупності добуті в судовому засіданні докази, суд знаходить достовірно встановленим, що причина пропуску строку для прийняття спадщини позивачем є поважною, оскільки внаслідок ряду хронічних захворювань змушена була протягом тривалого часу знаходитись на стаціонарному лікуванні, тому суд вважає необхідним визначити позивачу додатковий строк, достатній для подання заяви до нотаріальної контори для прийняття спадщини. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved