Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

Позивач звернулася з цим позовом до суду і просила визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS], загальна площа якої становить 36,7 м2, житлова площа становить 18,5 м2. На обґрунтування позовних вимог повідомила, що згідно договору обміну квартир від 23.04.2003 року, посвідченого державним нотаріусом Другої Тростянецького державної нотаріальної контори Вернюк Т.М. та зареєстрованого в реєстрі за № 1050 вона та з другої сторони громадяни: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] здійснили обмін квартирами. За наслідками укладення угоди [PERSON] набула квартиру [ADDRESS] житловою площею 18,5 м2 та загальною площею 36,7 м2. Право власності на квартиру за нею було зареєстровано в МБТІ Тульчинського району в електронному реєстрі. З 01.01.2013 року в Україні запрацював державний реєстр речових прав на нерухоме майно - єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об'єкти та суб'єкти цих прав. Правоустановчі документи (технічний паспорт, оригінал договору обміну квартири від 23.04.2003 року та витяг з державного реєстру прав на нерухоме майно виданий Тульчинським МБТІ) на квартиру [ADDRESS] позивачка втратила. Реєстр прав на нерухоме майно який використовував у своїй роботі МБТІ Тульчинського району припинив свою роботу. Користувачем реєстру прав на нерухоме майно Тульчинського МБТІ являється Реєстраційна служба по місту Ладижину Тростянецького МРУЮ, Вінницької області. Жодних право установчих документів та їх дублікатів МБТІ Тульчинського району не видає, згідно зареєстрованих цією організацією об'єктів. З метою відновлення втрачених документів на квартиру вона звернулась на адресу Реєстраційної служби по місту Ладижину Тростянецького МРУЮ, Вінницької області надавши на реєстрацію копію втраченого договору обміну квартири від 23.04.2003 року та інших документів згідно переліку. Проте, згідно рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно отримала відмову в реєстрації права власності, оскільки нею не подано оригіналу документа, необхідного для державної реєстрації прав та їх обтяжень або їх засвідчених копій в установленому законом порядку. Таки чином, Реєстраційна служба по місту Ладижину Тростянецького МРУЮ не визнає її право власності на квартиру [ADDRESS]. У зв'язку із зміною порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та втратою право установчих документів та відмовою державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби по місту Ладижину в реєстрації права власності на квартиру на підставі копії договору обміну квартири № 1050 від 23.04.2003 року із видачею витягу з державного реєстру прав на нерухоме майно на квартиру, вона не в змозі вільно розпоряджатись нерухомістю. Будь-яким іншим способом ніж в судовому порядку захистити свої права вона не може. Позивач в судове засідання не з'явилася, надавши суду заяву в якій просила справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву в якій просив справу слухати у його відсутність, не заперечує проти задоволення позовних вимог позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Дослідивши докази, суд вважає, що позовна заява обґрунтована і підлягає задоволенню з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS], загальна площа якої становить 36,7 м2, житлова площа якої становить 18,5 м2. Цей факт стверджується сукупністю доказів. Згідно копії договору обміну квартир від 23.04.2003 року, посвідченого державним нотаріусом Другої Тростянецької державної нотаріальної контори Вернюк Т.М. та зареєстрованого в реєстрі за № 1050 громадяни: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] з однієї сторони та з другої сторони [PERSON] здійснили обмін квартирами. З довідки виданої Тульчинським МБТІ № 228 від 24.04.2003 року видно, що квартира [ADDRESS] рахується за [PERSON]. Суд приймає ці докази до уваги, так як вони зібрані з дотриманням закону, не суперечать один одному та ніким не оскаржуються. Суд вважає, що у відповідності до ст. 174 ЦПК України позовні вимоги підлягають задоволенню, так як визнання представником відповідача позову є безумовним, не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного та

Outcome: approved