Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просить суд визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON]. Позивач посилається на те, що 21.01.2009 року в селищі Глеваха Васильківського району Київської області померла її мати [PERSON], після її смерті позивач звернулася до нотаріуса, проте нотаріус у прийнятті заяви відмовив, оскільки пропущено строк на прийняття спадщини. Отже, позивачем не було подано заяви про прийняття спадщини оскільки їй не було відомо, що у матері є нерухоме майно. В літку 2016 року позивачу стало відомо зі слів односельчан матері про те, що останній має належати земельна ділянка. І в сільській раді позивач дізналася про те, що її матері належала земельна ділянка на території с. Семенівської сільської ради, Менського району, Чернігівської області, площею 2,14 га кадастровий номер 7423087600040000124, про яку позивач не знала. В позовній заяві зазначено, що позивач вважає що нею пропущено строк з поважних причин, виходячи з того, що з січня 2009 і протягом усього 2009 року позивач періодично проходила обстеження і лікування у лікаря невропатолога, що підтверджується консультативним заключенням лікаря Київської клінічної лікарні на залізничному транспорті №2 виданого 11.01.2016 року. Крім того, як зазначає позивач, 26.02.2009 року після огляду лікаря гінеколога Київської клінічної лікарні на залізничному транспорті №2 позивачці було поставлено діагноз, після якого лікарем було призначено тривале відповідне лікування. В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила його задовольнити. При цьому послалась не те, що вона того акту на землю ніколи не бачила і не знала про його існування. Також позивач повідомила, що працює в Київської клінічної лікарні на залізничному транспорті №2, яка зараз має іншу назву, та на запитання представника повідомила суду, що також у 2009 році проходила лікування у невропатолога, та гінеколога, проте яке саме лікування вказати не змогла. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити, посилаючись на те, що позивач не знала про належність матері нерухомого майна, і про його існування дізналась лише у вересні 2016 року. Також представник позивача повідомив, що відповідач з позовом погоджується та його визнає про що існує заява відповідача, проте вона буде подана ним пізніше. Представник відповідача в судове вдруге засідання не зявився, про причини неявки суд вдруге не повідомив. У звязку з зазначеним, підстав для відкладення розгляду справі згідно ст. 169 ЦПК України відсутні, і суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом встановлено, що у відповідності до свідоцтва про смерть серія І-ОК №147443, виданого 26.01.2009 року виконкомом Глевахівської селищної ради Васильківського району Київської області, актовий запис № 11, 21.01.2009 року померла [PERSON]. Факт родинних відносин позивача з [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження серії І -ЯР №329575, виданим 24.12.1956 року, свідоцтвом про укладення шлюбу І-ЕЛ №356172 виданого 28.08.1977 року, паспортом громадянина України серія СН289472 виданого 27.08.1996 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді нерухомого майна - земельної ділянки, розташованої на території с. Семенівської сільської ради, Менського району, Чернігівської області, площею 2,14 га кадастровий номер 7423087600040000124, про яку позивач не знала. Доказів звернення позивача до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, як і доказів відмови нотаріуса, не надано і не названо. Згідно консультативного висновку Київсбкої клінічної лікарні на залізничному транспорт (згідно кутового штампу -Київська клінічна лікарня на залізничному транспорті № 2) [PERSON] (рос. - [PERSON]А.) [INFO] знаходиться на наглядом невропатолога. хворіє з 2009 року. Також 26.02.2009 року видано огляд гінеколога щодо огляду [PERSON] у гінеколога та постановлено діагноз. Положення ст.ст.1216 - 1218, 1258, 1261 ЦК України зазначають, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Спадкування може здійснюватися за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Як вбачається з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Статтею 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до змісту ст. 1272 ЦК України позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. Згідно роз'яснень, викладених у п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; \~2) ці обставини визнані судом поважними. Відповідно до Листа Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Надані позивачем суду медичні довідки, видані за місцем роботи позивача, не свідчать про наявність об'єктивних, непереборних, істотних труднощів для спадкоємця на подання заяви про прийняття спадщини. Позивачем та його представником не надано суду доказів поважності пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] Причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, які позивач вважає поважними, такими не являються. Крім того, щодо твердження представника позивача, що відповідач позов визнає, про що заява буде надана пізніше, то згідно ч.ч. 4, 5, ст. 174 ЦПК України, якщо з матеріалів справи вбачається, що визнання відповідачем позову суперечить закону, то суд вправі не приймати визнання позову відповідачем. Отже, законних підстав для задоволення позову немає, а отже, позов є необґрунтованим, матеріалами справи не підтверджується та задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed