Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-29 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні майном, вселення. Свої вимоги обґрунтовує тим, що на підставі свідоцтва про право власності за законом від 27.12.2016 року вона є власником Ѕ частки квартири [ADDRESS] . Дане майно вона отримала у спадок від померлого чоловіка [PERSON] . З червня 2017 року вона зареєстрована у вказаній квартирі. На час набуття нею права власності на частку квартири іншим співвласником квартири була [PERSON] , яка мала у власності Ѕ частку квартири отриману у власність в порядку спадкування на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої [PERSON] . Користуватись належною їй часткою квартири вона не могла, тому зверталася до суду за захистом своїх прав. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 30.10.2017 року було вирішено вселити її до квартири, та зобов`язати [PERSON] надати їй ключ від вхідних дверей квартири [ADDRESS] та не чинити їй перешкоди у користуванні вказаною квартирою. Дане рішення суду було виконано 05.12.2017 року про що державним виконавцем було складено державний акт. Проте, у травні 2018 року вона не змогла потрапити до квартири, виявила в квартирі сторонніх людей, які проводили ремонтні роботи, замки у дверях були змінені, а ключі від квартири їй відмовились надавати. Потім з`ясувалось, що новим власником Ѕ частини згаданої квартири є відповідач, якій згідно договору дарування від 16.05.2018 року [PERSON] подарувала Ѕ частину квартири. Декілька місяців вона намагалась потрапити до квартири, однак двері їй не відчиняли. 19.07.2018 року після чергової спроби потрапити до квартири , вона викликала працівників поліції в присутності свідків. 27.07.2018 року вона звернулась до органів поліції письмово і 08.08.2018 року отримала висновок про завершення перевірки. Вжиті нею заходи не впливають на поведінку позивача, тому вона звернулася до суду з даним позовом. Просить усунути їй перешкоди в користуванні квартирою [ADDRESS] , вселити її до вказаної квартири. Зобов`язати відповідача надати їй ключ від вхідних дверей зазначеної квартири та не чинити їй перешкод у користуванні даною квартирою. Також просить визначити порядок користування квартирою виділивши їй кімнату житловою площею 12,1 кв.м., а [PERSON] - кімнату житловою площею 14,9 кв.м., залишити у загальному користуванні: ванну, кімнату, вбиральню, кухню, коридор, вбудовану шафу. В ході розгляду справи позивач неодноразово збільшувала позовні вимоги, та остаточно просила усунути їй перешкоди в користуванні квартирою [ADDRESS] шляхом її вселення у зазначену квартиру. Також просила зобов`язати відповідача надати їй ключ від вхідних дверей зазначеної квартири та коридору не чинити їй перешкод у користуванні даною квартирою. Також просить визначити порядок користування квартирою виділивши їй кімнату житловою площею 12,1 кв.м., а [PERSON] - кімнату житловою площею 14,9 кв.м., залишити у загальному користуванні: ванну, кімнату, вбиральню, кухню, коридор, вбудовану шафу. Стягнути з відповідача на її користь 3309,74 грн. майнової шкоди завданої внаслідок вчинення у користуванні власністю. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 06 березня 2019 року провадження у справі відкрито та призначено розгляд справи у порядку загального провадження. В судовому засіданні позивач та її представник [PERSON] збільшені позовні вимоги підтримали та просили їх задоволити. Відповідач в судове засідання не з?явилася, причини неявки суду не відомі, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відповідач не скористалась правом подачі відзиву на позовну заяву позивача. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності за законом від 27.12.2016 року [PERSON] є власником Ѕ частки квартири [ADDRESS] . Дане майно вона отримала у спадок від померлого чоловіка [PERSON] . На час набуття [PERSON] права власності на частку квартири іншим співвласником Ѕ частки квартири за адресою: [ADDRESS] була [PERSON] , яку остання отримала у власність в порядку спадкування на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої [PERSON] . В подальшому згідно договору дарування від 16.05.2018 року [PERSON] подарувала Ѕ частину вказаної квартири [PERSON] , яка і є власником на даний час. Таким чином позивач та відповідач являються власниками по Ѕ частини квартири [ADDRESS] кожна. Позивач в своєму позові посилається на те, що з моменту успадкування нею частини квартири, їй як попереднім власником так і відповідачкою чиняться перешкоди у користуванні квартирою. Факт того, що [PERSON] дійсно чинилися перешкоди у користуванні квартирою [PERSON] підтверджується рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 30.10.2017 року, яким вирішено вселити [PERSON] до квартири за адресою: [ADDRESS] , та зобов`язано [PERSON] надати їй ключ від вхідних дверей квартири та не чинити перешкоди у користуванні вказаною квартирою. Дане рішення суду було виконано 05.12.2017 року про що складено акт державним виконавцем Соснівського відділу ДВС м. Черкаси ГТУЮ в Черкаській області. Однак, з матеріалів справи вбачається що [PERSON] чиняться перешкоди у користуванні квартирою [ADDRESS] новим власником квартири відповідачкою [PERSON] . З даного приводу позивач зверталася до Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області, за результатами розгляду звернення лейтенантом поліції Коровіним О.В. було складено висновок від 08.08.2018 року, в якому зазначено, що в даному випадку відсутні будь-які ознаки кримінального та адміністративного правопорушення, перевірку за зверненням рахувати закінченою. Натомість, факт недотримання відповідачем правил володіння користування та розпорядження квартирою, що перебуває у її власності та [PERSON] , підтверджується Актом від 21.05.2019 року посвідченого директором КП «Соснівська СУБ» [PERSON] , в якому зазначено, що [PERSON] не може відкрити двері своєї квартири за адресою: [ADDRESS] , оскільки змінено замок. Крім того, в матеріалах справи наявний лист адресований [PERSON] , з яким позивач зверталася до відповідача з проханням в триденний термін з моменту отримання цього листа надати їй дублікат ключа від квартири [ADDRESS] . В судовому засіданні були допитані свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які пояснили, що при прибутті до квартири позивач не змогла відкрити квартиру, так як були змінені замки. Позивач викликала поліцію. Свідок [PERSON] також зазначив, що при спробі позивачкою відкрити квартиру до них вийшли чоловік та жінка та повідомили, що вони роблять ремонт в квартирі. Нова господарка квартири « [PERSON] » сказала, що квартиру купили у попередньої власниці. В квартиру позивачку не пустила. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно ст. 319 ЦК України, - власник володіє, користується, розпоряджується своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднанні з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами статей 16, 386, 391 ЦК України. Зважаючи на викладене, суд вважає, що [PERSON] наведено переконливі доводи на обґрунтування обставин, які стали підставою для усунення їй перешкоди у користуванні квартирою [ADDRESS] , та те, що відповідач чинить їй перешкоди, що достовірно встановлено в судовому засіданні та підтверджено відповідними доказами, а саме не надає останній ключі від вказаної квартири, тому суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Частиною 1, 2 ст. 355 ЦК України визначено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Відповідно ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно зі ч. 1 та ч. 3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У відповідності до п. 14 Постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22.12.1995 р. «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватись як окремі квартири, або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ №7 від 04.10.1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» якщо виділ частки будинку в натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями (квартирами, кімнатами) такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор, тощо) можуть бути залишені в загальну користуванні учасників спільної часткової власності. Відповідно до даних технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] , квартира складається з 2 х кімнат житловою площею 27,0 кв.м, у тому числі : 1-а кімната №5 площею 12,1 кв.м., 2-а кімната № 4 площею 14,9 кв.м., кухні № 6 площею 7,3 кв.м., коридору № 1 площею 8,2 кв.м., вбиральні № 7 площею 1,2 кв.м., ванної кімнати № 8 площею 2,5 кв.м., балкону та двох вбудованих шаф № 2 і № 3 по 1,1 та 1,6 кв.м. відповідно. Загальна площа квартири складає 50,0 кв.м., корисна площа квартири 48,3 кв.м. Постановою Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України у справі № 6-1500цс15 від 17.02.2016 р. первинне значення у врегулюванні відносин між співвласниками має домовленість. Очевидним є те, що рішення суду не може підмінити собою їх домовленість. Водночас, при виникненні конфліктної ситуації, яка унеможливлює добровільне встановлення порядку користування спільним майном між співвласниками, такий порядок користування може встановити суд. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 20.05.2014 року між попередніми власниками вказаної квартири [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON] було визначено порядок користування квартирою, виділивши у користування [PERSON] кімнату житловою площею 14,9 кв.м, [PERSON] . кімнату житловою площею 12,1 кв.м. кухню, ванну, коридор, вбиральню, вбудовану шафу залишити в загальному користуванні сторін. Саме такий порядок користування спірною квартирою просить встановити позивач між нею та відповідачем. Таким чином суд приходить до висновку, що так як між позивачем та відповідачем існують неприязні відносини, а тому є усі підстави задовольнити позов [PERSON] та визначити порядок користування спірною квартирою, так як просить позивач. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Позивач в судовому засіданні пояснила, що майнова шкода завдана їй відповідачем внаслідок неправомірного перешкоджання їй у користуванні своєю власністю. Факт перешкоджання позивачу у користуванні спірною квартирою в судовому засіданні доведено та підтверджено відповідними доказами. Більш того, в судовому засіданні встановлено, що позивачем було сплачено борг за надання комунальних послуг, а саме за теплопостачання в розмірі 3309,74 грн., які вона сплатила, що підтверджується наявними в матеріалах справи квитанцією. Вказаний борг утворився за період коли відповідач не допускала позивача користуватися квартирою. З урахуванням викладеного, після детального з`ясування обставин справи та аналізу законодавчих норм, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір, так як позивач звільнена від сплати судового збору.

Outcome: approved