Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом у якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 1\~600 грн., з урахуванням індексації, починаючи з дня подачі заяви в суд до настання дитиною повноліття. Позов мотивований тим, що на даний час позивач з відповідачем не проживають разом, а їх спільний син перебуває на повному її утриманні та потребує матеріального забезпечення, відповідач не надає допомогу на утримання дитини, а тому звернулася до суду з даним позовом. Ухвалою судді Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 05.02.2018 року відкрито провадження у справі, сторони повідомлено, що розгляд даної цивільної справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, та розяснено їм права, передбачені ст.ст. 178-180, 191, 193, ч. 5 ст.\~279 ЦПК України. Відповідач отримав ухвалу про відкриття провадження 09.02.2018\~року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення №\~1940201942027, однак протягом визначеного судом строку відзив на позовну заяву до суду не надіслав. З огляду на вказане, відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки, відповідно до вимог ст. 279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, то, відповідно до вимог ч. 14 ст. 7, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснюється. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно положень ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Суди розглядають справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.\~ Відповідно до змісту ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення обовязком суду, крім іншого, є вирішення питання про характер спірних правовідносин і про те, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії І-СР № 124805, виданого 21.11.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Корсунь-Шевченківського районного управління юстиції у Черкаській області, 21.11.2015 року зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], актовий запис № 185. Після державної реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище з Рева на [PERSON]. Від даного шлюбу сторони мають спільного сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про його народження серія І-СР № 231763, виданого 20.07.2016\~року Корсунь-Шевченківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, в якому батьком дитини вказано відповідача [PERSON], а матірю [PERSON]. Неповнолітній [PERSON] перебуває на утриманні позивача, що підтверджується копією довідки про склад сімї № 1/149, виданої 12.01.2018\~року виконавчим комітетом Корсунь-Шевченківської міської ради. Крім того, відповідно до її змісту на утриманні позивача також перебуває її неповнолітній син [PERSON], 16.06.2011 року. Згідно довідки № б/н, виданої 12.01.2018 року депутатом Корсунь-Шевченківської міської ради [PERSON], [PERSON] ніде не працює, власного житла не має, проживає разом із сином [PERSON] у будинку матері, що знаходиться за адресою: вул. Щедра, 36, м. Корсунь-Шевченківський Черкаської області, підсобного господарства не ведуть. Сімя потребує матеріальної допомоги. Джерелом доходів позивача, відповідно до довідки № 58/04, виданої 12.01.2018 року Управлінням соціального населення Корсунь-Шевченківської районної державної адміністрації Черкаської області, є державна соціальна допомога: у виді виплат на дитину одинокій матері (син [PERSON], [INFO]), яку вона отримувала у період часу з 01.07.2017 року по 31.12.2017 року; у виді виплат при народженні дитини (син [PERSON], [INFO]), яку вона отримує з 01.08.2017 року по даний час. Згідно довідки № 5, виданої 15.01.2017 року Корсунь-Шевченківським відділенням Смілянської обєднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Черкаській області, [PERSON] станом на 15.01.2017 року на обліку в Корсунь-Шевченківському відділенні Смілянської ОДПІ ГУ ДФС у Черкаській області не перебуває. Відповідно до змісту довідки № 62, виданої 15.01.2018 року Корсунь-Шевченківською міською радою, відомості про зареєстроване право власності, володіння, користування земельними ділянками із земель міської ради за [PERSON] відсутні. Неповнолітній [PERSON], [INFO], періодично хворіє на гострі респіраторні вірусні інфекції, що підтверджується довідкою № 3, виданою 12.01.2018 року лікарем Корсунь-Шевченківської амбулаторії загальної практики сімейної медицини [PERSON] Станом на день подачі позову неповнолітньому сину сторін [PERSON] виповнився повний 1 рік. Днем подання вказаної позовної заяви до суду є день її реєстрації у канцелярії суду, тобто 22.01.2018 року, що підтверджується відміткою на позовній заяві. Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України, Сімейним кодексом України (далі СК України), Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод та Протоколу № 7 до неї, Конвенцією ООН про права дитини, а також Декларацією прав дитини. Положеннями ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до змісту ст. 26 Конвенції про права дитини держави-учасниці визнають за кожною дитиною право користуватися благами соціального забезпечення, включаючи соціальне страхування, і вживають необхідних заходів щодо досягнення повного здійснення цього права згідно з їх національним законодавством. Ці блага в міру необхідності надаються з урахуванням наявних ресурсів і можливостей дитини та осіб, які несуть відповідальність за утримання дитини, а також будь-яких міркувань, повязаних з одержанням благ дитиною чи від її імені. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч.\~7,\~8 ст. 7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Принцип № 4 Декларації прав дитини зазначає, що дитина повинна користуватися благами соціального забезпечення. Їй має належати право на здорове зростання і розвиток, з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи допологовий і післяпологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування. Згідно з ст. 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обовязками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей, суд відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України враховує, стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» законодавець установлюючи прожитковий мінімум на місяць для дітей відповідного віку розділяє їх лише на 2 групи: віком до 6 років та віком від 6 до 18 років. Прожитковий мінімум на одну дитину віком до 6 років з 1 січня 2018 року становить 1\~492 грн. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 77 СК України аліменти сплачуються щомісячно. Враховуючи встановлені обставини, та те, що відповідач не надав відзив на позов, що суд оцінює як відсутність у нього заперечень щодо викладених у позові обставин, а також заявленого позивачем розміру аліментів, а також не надав суду доказів як на підтвердження утримання спільного з відповідачем неповнолітнього сина, так і щодо наявності інших обставин, що підлягають врахуванню під час вирішення справ вказаної категорії, суд вважає доцільним присудити аліменти на утримання [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі 1\~600\~грн., яка підлягає індексації відповідно до закону, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову, а саме з 22.01.2018 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто 15.07.2034 року, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Вказане відповідає вимогам національного законодавства, не суперечить охоронюваним законом інтересам сторін та їх спільної дитини. Положеннями п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. У відповідності до положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача у дохід держави судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп., від сплати якого звільнена позивач, оскільки підстав для звільнення [PERSON] від його сплати судом не встановлено. На підставі викладеного,

Outcome: approved