Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно, посилаючись на те, що 14 листопада 2016 року помер її батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на спадкове майно. Спадкодавець залишив заповіт, яким заповідав своє майна позивачу. Спадкоємцями першої черги за законом є позивач, як його донька, яка відмовилась від спадкування за заповітом і скористалась правом на прийняття спадщини за законом. Дружина спадкодавця і матір позивача, відмовилась від прийняття спадщини. При подачі заяви до нотаріальної контори за отриманням свідоцтва про право на спадщину позивачу було нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказане спадкове майно. В судове засідання позивача не прибула, скерувала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, де зазначила, що позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, надав до суду письмову заяву в якій вказала, що проти позову не заперечує та просить справу слухати у її відсутності. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача в судове засідання не прибув, від нього поступила письмова заява, де просить справу розглядати у його відсутності. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Так, матеріалами справи встановлено, що 14 листопада 2016 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть, видана виконкомом Сенечівської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області від 14.11.2016 року (а.с.9). Після його смерті відкрилася спадщина на майно, до складу якого входить домоволодіння № 104, по вул. Омнога в с.Сенечів Долинського району Івано-Франківської області, яка належало спадкодавцю, про що свідчить довідка Сенечівської сільської ради № 397 від 26.04.2017 року (а.с.13). Згідно вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов»язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Позивач при подачі заяви до нотаріальної контори відмовилася отримувати спадкове майно за заповітом і прийняла спадщину за законом після смерті свого батька. Відповідно до ч.5 ст.1275 ЦК України, відмова спадкоємця за заповітом від прийняття спадщини не позбавляє його права на спадкування за законом. Спадкоємцями першої черги спадкового майна за законом є позивач, як донька спадкодавця, що підтверджується її свідоцтвом про народження (а.с.11), як вбачається з копії свідоцтва про укладення шлюбу, остання змінила прізвище (а.с.12). Дружина спадкодавця (копія свідоцтва про одруженнята а.с.10), мати позивача відмовилась від прийняття спадщини, що підтверджується повідомленням приватного нотаріуса [PERSON] за № 126-14 від 25.05.2017 року та заяви відповідачки про відмову від прийняття спадщини після смерті чоловіка за № 4 від 13.04.2017 року. Відповідно до вимог ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно вимог ст. 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Стаття 1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивач звернулася з заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Долинського районного нотаріального округу [PERSON], однак нотаріусом було відмовлено, в звязку з відсутністю належно оформлених правовстановлюючих документів (а.с.17). Виходячі з умов Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та ст.49 ЗУ Про нотаріат відмова нотаріуса є обгрунтованою. Пленум Верховного Суду України в своїй постанові № 7 від 30.05.2008 року Про судову практику у справах про спадкування передбачив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду, що було зроблено позивачами. Стаття 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Копія технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовленого 27.04.2017 року, свідчить про те, що будинковолодіння № 104 по вул.Омнога в с.Сенечів Долинського районуну Івано-Франківської області складається з житлового будинку загальною площею 45, 6 кв. м., житловою 15,0 кв. м. (літ. А), літньої кухні ( літ Б), сараю (літ. В), вбиральні ( літ. Г). погребу ( літ. Д), криниці № 1),), яке належало померлому 14.11.2016 року [PERSON]. Інвентаризаційна вартість будинковолодіння становить 72195,00 грн. (а.с. 14-15). З встановлених фактів вбачається, що спірні правовідносини є цивільними та врегульовані ст.ст. 22, 28, 77 КпШС України, ст.ст. 16 Закону України «Про власність», ст. 1269 ЦК України. Відповідно до ст.ст. 22, 28, 77 КпШС України, ст.ст. 16 Закону України «Про власність» батьки позивача набули у спільну сумісну власність спірне домоволодіння. Права на цей будинок у них є рівними. Таким чином матері і батьку належить по половині домоволодіння. Позивач не має прав на частину домоволодіення матері за її життя. Відповідно до положень ст.ст. 1218, 1261, 1269 ЦК України до складу спадщину входять права спадкодавця, зокрема на 1/2 частини спірного будинковолодіння. Позивач є таким, що прийняв спадщину. [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини на користь позивача. Тому позивач має право на усе майно яке належало спадкодавцю. Поряд з цим відмова [PERSON] від своїх прав на половину домоволодіння на користь своєї дочки не відповідає закону. Таке відступлення права може бути здійснене на підставі відповідного правочину. За наведених обставин суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані, але частково, тобто лише на 1/2 частину будинковолодіння. На підставі викладеного позов підлягає задоволенню лише у частині половини домоволодіння. У задоволенні позову у іншій частині слід відмовити. Враховуючи вищенаведене та

Outcome: partial