Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з цим позовом, в якому зазначає, що відповідно до рішення Оріхівської міськради від 26 грудня 2003 року №47 позивачу було передано у власність земельну ділянку площею 666 м2 за адресою: [ADDRESS] для будівництва і обслуговування житлового будинку. Згідно з актом встановлення меж земельної ділянки, що передається у приватну власність від 02 грудня 2003 року позивачу була виділена земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку. Акт підписано суміжними землевласниками [PERSON], [PERSON], [PERSON] При контрольних (уточнених) обмірах присадибної земельної ділянки землевпорядною службою та узгоджувальної комісії від 02 березня 2004 року була виявлена розбіжність у площі земельної ділянки, яка надана позивачу у власність, за адресою: [ADDRESS]. Рішенням Оріхівської міської ради від 03 червня 2004 року №47 скасовано рішення міськради від 26.12.2003 р. №47 та надано позивачу земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] загальною площею 673 м2 для будівництва і обслуговування житлового будинку. 23 липня 2004 року позивач отримала Державний акт на право власності на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] загальною площею 673 м2 для будівництва і обслуговування житлового будинку. Відповідачі є сусідками та власниками земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS], чинять позивачу перешкоди у користуванні земельною ділянкою, не бажають погоджувати технічну документацію із землеустрою і ця обставина унеможливлює виготовлення іншої документації для приватизації землі. Посилаючись на порушення своїх прав землевласника з боку відповідачів, позивач просить: 1) зобов'язати [PERSON], [PERSON], як суміжних землекористувачів за адресою: [ADDRESS], не чинити перешкоди у користуванні та виготовленні документації на земельну ділянку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]; 2) визнати незаконною відмову [PERSON], [PERSON], як суміжних землекористувачів за адресою: [ADDRESS] та зобов'язати погодити акти визначення та погодження зовнішніх меж земельної ділянки за адресою: [ADDRESS]. Згодом позивач двічі уточнювала позовні вимоги. Посилаючись на те, що відповідно до Витягу про державну реєстрацію права власності від 17.07.2012 р. єдиним власником будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] є [PERSON], уточнив позовні вимоги, просить суд: 1) зобов'язати [PERSON] усунути перешкоди в користуванні та перенести свою огорожу (дротяну сітку) із земельної ділянки [PERSON] переданої у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, яка розташована за адресою; [ADDRESS], на 0,37 м зі сторони вул. Тімірязєва, та з тильної сторони ділянки на 0,16 м; 2) визнати погодженою межу за номером точок Б до В [PERSON], земельної ділянки площею 0,0673 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, яка розташована за адресою: [ADDRESS] із суміжним землекористувачем (землевласником) [PERSON] без її підпису в актах погодження меж земельної ділянки від 12.03.2014 року та акта прийому-передачі межових знаків на зберігання від 12.03.2014 року [PERSON], як власнику. У судовому засіданні позивач на задоволенні позову наполягала, коротко виклавши обставини позову. У судовому засіданні відповідач [PERSON] позов не визнала, проти задоволення позову заперечила. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про причину неявки суду не повідомила. Суд, вислухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали справи, а саме: позовну заяву, заперечення на неї, копії паспортів, Акту встановлення меж земельної ділянки, яка передається у приватну власність, рішень Оріхівської міської ради Запорізької області, Акту про розгляд заяви [PERSON], схеми-плану, рахунку, Державного акту на право приватної власності на землю, Витягу про державну реєстрацію прав, технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі за адресою: [ADDRESS], виписку з історії хвороби, технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за адресою: [ADDRESS], висновку експерта, приходить до наступних висновків. У судовому засіданні встановлено, що позивач на підставі Державного акту на право власності на земельну діялнку серії ЗП №088507, зареєстрованого 23 липня 2004 року за №166 має у власності земельну ділянку площею 0,0673 га за цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, розташовану за адресою: [ADDRESS]. Позивач, стверджуючи, що відповідачі створюють їй перешкоди у користуванні належною їй земельною ділянкою шляхом перенесеня межових знаків, звернулася до суду з клопотанням про призначення судової топографо-геодезичної експертизи, яку було судом проведено та відповідно до висновку експерта від 25 липня 2014 року №2 встановлено, що згідно даних топографо-геодезичної зйомки фактичні розміри земельної ділянки [ADDRESS] не відповідають розмірам згідно державного акту на право власності на земельну ділянку ЗП №088507. Фахівцем було встановлено, що площа земельної ділянки [NUMBER], згідно державного акту дорівнює 0,0673 га, а фактична площа по існуючій огорожі ділянки [NUMBER] дорівнює 0,651 га. Також мають місце відхилення в конфігурації та лінійних розмірах земельної ділянки [NUMBER], вказаних в державному акті та фактичних по існуючій огорожі. Фахівцем було встановлено, що якщо відбудовувати межі земельної ділянки [NUMBER] від огорожі зі сторони земельної ділянки [NUMBER] згідно лінійних розмірів вказаних в державному акті, виданому [PERSON], то порушення меж земельної ділянки існуючою огорожею (дротяна сітка) сталося з боку ділянки [NUMBER], а саме: зі сторони вул. Тімірязєва, порушення становить 0,37 м та з тильної сторони ділянки становить 0,16 м. Таким чином, встановлено порушення відповідачами меж земельної ділянки, належної позивачу, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст.55 Закону України «Про землеустрій» встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) проводиться відповідно до топографо-геодезичних і картографічних матеріалів. Встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на основі технічної документації із землеустрою, якою визначається місцеположення поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Документація із землеустрою щодо встановлення меж житлової та громадської забудови розробляється у складі генерального плану населеного пункту, проектів розподілу територій і є основою для встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості). Межі земельної ділянки в натурі (на місцевості) закріплюються межовими знаками встановленого зразка. Власники землі та землекористувачі, у тому числі орендарі, зобов'язані дотримуватися меж земельної ділянки, закріпленої в натурі (на місцевості) межовими знаками встановленого зразка. Відповідно до п.г ч.1 ст.96 ЗК України землекористувачі зобов'язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів. Відповідно до ст.106 ЗК України власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяти встановленню твердих меж. Відповідно до ч.2 ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. На підставі викладеного,

Outcome: approved