Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

Позивач звернулася із позовом до суду, в якому просила визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] в порядку поділу майна подружжя; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію 1/2 частини ринкової вартості автомобілю Volkswagen Passat, 1991 року випуску, реєстраційний № [NUMBER] у розмірі 35\~500 грн.; стягнути [PERSON] на користь [PERSON] витрати по сплаті судового збору у розмірі 1635 грн. В обґрунтування посилалась на те, що 26.11.1983 року між нею та відповідачем було укладено шлюб Сеймською селищною радою Мантурівського району Курської області, актовий запис за № 31. В період шлюбу за сумісні кошти спільного бюджету на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 31.07.2013 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 4107 сторонами була придбана однокімнатна квартира [ADDRESS]. Право власності на вказану квартиру зареєстроване на імя відповідача [PERSON] 31.07.2013 року. Крім того, 01.04.2014 року за спільні кошти сторонами було придбано автомобіль Volkswagen Passat, 1991 року випуску, реєстраційний № [NUMBER], який зареєстрований на імя [PERSON] в органах ДАІ. У звязку із тим, що в добровільному порядку сторонами не було досягнуто угоди про розподіл майна, позивачка і звернулась до суду із вказаним позовом. У судове засідання позивачка та її представник не зявились, надали суду заяву із клопотанням про розгляд справи у їх відсутність, свої позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити. В судове засідання відповідач не зявився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином і своєчасно, причини неявки суду не повідомив, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224 - 226 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові документи та матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав... Судом встановлено, що 26.11.1983 року між нею та відповідачем було укладено шлюб Сеймською селищною радою Мантурівського району Курської області, актовий запис за № 31 (а.с.4). Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 06.12.2016 року шлюб між сторонами було розірвано. Під час шлюбу за сумісні кошти спільного бюджету на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 31.07.2013 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 4107 сторонами була придбана однокімнатна квартира [ADDRESS] житловою площею 18,50 кв.м., загальною площею 36,40 кв.м. Право власності на вказану квартиру зареєстроване на імя відповідача [PERSON] 31.07.2013 року (а.с.5, 6). Крім того, 01.04.2014 року за спільні кошти сторонами було придбано автомобіль Volkswagen Passat, 1991 року випуску, реєстраційний № [NUMBER], який зареєстрований на імя [PERSON] в органах ДАІ (а.с.7). Відповідно до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Позивачка стверджує, що спірна квартира та автомобіль були придбані на спільні кошти подружжя. За ствердженням останньої, частки подружжя є рівними. Жодних заперечень, або доказів від відповідача про спростування такої інформації чи про докази щодо відступлення від рівності часток суду [PERSON] не надано. Таким чином, суд задовольняє вимоги позивачки та визнає за нею право власності на 1/2 частину квартири № 73 в б. 54 по [PERSON] у м. Харкові як на частку у спільній сумісній власності майна подружжя. Крім того, придбаний у період шлюбу транспортний засіб Volkswagen Passat, 1991 року випуску, реєстраційний № [NUMBER] зареєстрований в УДАІ ГУМВС України в Харківській області на імя [PERSON] і фактично знаходиться в його користуванні. Відповідно до ч.2 ст. 71 СК України, неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Згідно ч.4 ст. 71 СК України, присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України. Згідно звіту спеціаліста-автотоварознавця від 05.10.2016 року по оцінці вартості транспортного засобу, ринкова (дійсна) вартість автомобілю Volkswagen Passat, 1991 року випуску, реєстраційний № [NUMBER] становить 71\~000 грн. (а.с.8) Враховуючи, що спірний автомобіль відноситься до неподільних речей знаходиться у фактичному користуванні відповідача, належить [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності і у разі поділу їх частки є рівними, суд залишає автомобіль у користуванні відповідача, стягнувши з нього на користь позивачки грошову компенсацію у розмірі 1/2 частини його ринкової вартості, а саме 35\~500 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати по справі пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 1635 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved