Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позов обґрунтовано тим, що 25 квітня 2009 року між [PERSON] і [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований ВРАЦС реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №164. Під час перебування у шлюбі у них народилась спільна дитина - [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини фактично припинені з серпня 2014 року, з того ж часу вони проживають окремо. Спільного господарства не мають. Примирення неможливе, подальше спільне життя суперечить їх інтересам. На цей час відповідач не виконує своїх обов'язків з утримання дитини, не надає коштів на її утримання. Позивачка самостійно піклується про дитину. За розрахунками позивачки на утримання дитини необхідно витрачати 1600 гривень. Позивачка просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, стягнути з відповідача на свою користь аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 800 гривень щомісячно на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення ним повноліття, судові витрати покласти на відповідача. Позивачка в судовому засідання підтримала свої позовні вимоги, просила їх задовольнити. Сім'ю зберегти неможливо, примирення неможливе, спір про розподіл майна відсутній. Просить стягнути аліменти з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій формі в розмірі 800 гривень,покласти судові витрати на відповідач. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Пояснив, що не заперечує щодо розірвання шлюбу. Шлюбні відносини з позивачкою припинені. Спору про розподіл майна немає. Не заперечував також, щодо стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Пояснив, що офіційно працює на ПАТ «Оріхівській хлібокомбінат». Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про шлюб (а.с.7) 25 квітня 2009 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований Ленінським відділом РАЦС Запорізького МУЮ, актовий запис №164. Після реєстрації шлюб дружина отримала прізвище [PERSON]. Згідно із свідоцтвом про народження [PERSON] народився [INFO]. Батьками зазначені позивачка та відповідач. (а.с.8) Відповідно до довідки ПАТ «Оріхівській хлібокомбінат» від 15 квітня 2015 року [PERSON] працює на зазначеному підприємстві водієм автотранспортного засобу з 9 квітня 2014 року і отримує заробітну плату. (а.с.17,18) Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Враховуючи зазначені позивачем причини розірвання шлюбу, характер відносин сторін, наполягання позивача на розірванні шлюбу, твердження, що збереження сім'ї неможливо, строк для примирення не потрібний, що позивач просить шлюб розірвати, відповідач не заперечує, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню, шлюб між сторонами необхідно розірвати. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; інші обставини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Відповідач є батьком [PERSON], [INFO], а отже, зобов'язаний утримувати його. Відповідач має постійний заробіток, згідно з довідкою від 15 квітня 2015 року [PERSON] працює в ПАТ «Оріхівській хлібокомбінат» водієм автотранспортного засобу з 9 квітня 2014 року і отримує заробітну плату. Враховуючи встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини підлягають задоволенню частково. Визначений позивачкою розмір аліментів у сумі 800,00 грн. є необґрунтованими, оскільки відповідач працює і має постійний заробіток, а тому аліменти слід стягнути в 1/4 частці від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 243,60 грн., на користь позивачки - 243,60 грн.

Outcome: partial