Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-19 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до Івано-Франківського обласного державного об`єднання спиртової лікеро-горілчаної промисловості про стягнення компенсації за затримку виплати заробітної плати в розмірі 38 325 грн. 10 коп. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона працювала на Івано-Франківському ОДОСП в структурі Виробничо-комерційний центр «Княгинин» продавцем І категорії з 15.01.2009 року. Звільнена 29.06.2017 року по ст. 40 п.1 ч.1 КЗпП України. Рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 29.08.2017 року з Івано-Франківського обласного державного об`єднання спиртової та лікеро-горілчаної промисловості стягнуто на її користь заборгованість заробітної плати, а також компенсацію за невикористану відпустку в сумі 19556 гривень 19 копійок та моральну шкоду в сумі 2000 (дві тисячі) гривень. Заступником начальника Івано-Франківського МІ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області Богаком Я.В. 22.05.2018 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №54821278 у зв`язку із визнанням відповідача банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури. А тому просить стягнути компенсацію втрати частини доходу у зв`язку із порушенням строків виплати заробітної плати згідно з Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків їх виплати». Просить позов задовольнити повністю. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, не заперечила щодо заочного розгляду справи. В судове засідання відповідач свого представника не направив, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Третя особа в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася належним чином, клопотань про розгляд справи у її відсутності чи про відкладення розгляду справи від неї не надходило, письмові пояснення також до суду не надходили. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Враховуючи викладене, справу, зі згоди позивача, розглянуто без відповідача в порядку заочного розгляду на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Статтею 43 Конституції передбачено право кожної людини на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею. Зазначеному праву людини, яка належним чином виконує свої трудові обов`язки, в рівній мірі кореспондується обов`язок працедавця своєчасно та належним чином оплачувати труд працівника і своєчасно виплачувати йому заробітну плату. Судом встановлено, що позивач перебувала у трудових відносинах з Івано-Франківським обласним державним об`єднанням спиртової та лікеро-горілчаної промисловості та 29.06.2017 року була звільнена з займаної посади згідно п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України. Відповідно до розрахункового листка за червень 2017 року, виданого ВСП ОДОСП ВКЦ «Княгинин» заборгованість за підприємством перед [PERSON] на кінець місяця складає 19556,19грн. Як вбачається з копії рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 29.08.2017 року позов [PERSON] до Івано-Франківського обласного державного об`єднання спиртової та лікеро-горілчаної промисловості про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку при розрахунку з роботи і відшкодування моральної шкоди задоволено частково. Стягнуто з Івано-Франківського обласного державного об`єднання спиртової та лікеро-горілчаної промисловості в користь [PERSON] заборгованість заробітної плати, а також компенсацію за невикористану відпустку в сумі 19556 гривень 19 копійок та моральну шкоду в сумі 2000 (дві тисячі) гривень. В решті позовних вимог відмовлено. По виконанні вказаного рішення суду відкрито виконавче провадження ВП №54821278. Згідно копії постанови про закінчення виконавчого провадження від 22.05.2018 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №344/9609/17 виданого 28.09.2017 Івано-Франківським міським судом про стягнення з Івано-Франківського обласного державного об`єднання спиртової та лікеро-горілчаної промисловості на користь [PERSON] заборгованості заробітної плати, а також компенсації за невикористану відпустку в сумі 19556,19 грн. закінчено на підставі п.8 ст. 39, ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження» Згідно із ст. 34 Закону України «Про оплату праці» компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Відповідно до статей 1, 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати» підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам. З матеріалів справи вбачається, що відповідач допустив затримку у виплаті заробітної плати позивачу більш ніж на один місяць, а тому у нього в силу наведених норм закону виник обов`язок виплатити компенсацію втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням строків їх виплати. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати» сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). За положеннями п. 4 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 159 від 21.02.2001, сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом. Як випливає з розрахунку, наданого позивачем, сума компенсації за затримку виплати заробітної плати за період з червня 2017 року до травня 2019 року становить 37 805 грн. 71 коп; за період з червня 2019 року до січня 2020 року - 519 грн. 39 коп. З огляду на те, що відповідачем не спростовано вказаного розрахунку, суд дійшов висновку, що позовну вимогу про стягнення компенсації за затримку виплати заробітної плати необхідно задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача компенсацію у розмірі 38 325,10 грн. За правилами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд приймає аргументи позивача, які викладені у заяві по суті та підтверджено поданими доказами, що містяться у матеріалах справи. Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача слід стягнути 840 гривні 80 коп. судового збору на користь держави. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved