Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] та [PERSON] 6400 грн. боргу, вказавши, що 13 лютого 2014 року між нею та відповідачами було укладено договір позики, згідно якого позивач передала відповідачам грошові кошти в розмірі 6400 гривень, які останні зобов'язувалися повернути позивачу до 15 червня 2014 року, що підтверджується розпискою, яка засвідчена особистим підписом відповідача та підписами свідків: [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Однак в обумовлений строк відповідачі позику не повернули. На неодноразові попередження позивача про повернення грошових коштів, відповідачі ігнорують, та ухиляється від виконання. 10 вересня 2014 року та 29.09.2014 року позивач надіслала [PERSON] та [PERSON] рекомендовані листи (попередження) про повернення раніше отриманих ними грошових коштів в розмірі 6400 грн., до 15 червня 2014 року, однак відповідачі відмовилися їх повертати. Так як, вище зазначенні умови договору позики відповідачами [PERSON] та [PERSON] не виконані, позивач просить суд стягнути з відповідачів на її користь 6400 грн. основного боргу та судові витрати в розмірі 250 грн.. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, однак подала до суду заяву в якій просить розглянути справу без її участі, позов підтримує та просить задовольнити у повному обсязі. Не заперечує проти заочного рішення. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] до суду не з'явилися, причини неявки суду не повідомили, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлені відповідно до ст. 76 ЦПК України, а тому по справі необхідно постановити заочне рішення, відповідно до ст. 224 ЦПК України, через неявку відповідачів в судове засідання. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за договором позики підлягають задоволенню у повному обсязі. Судом встановлено, що 13 лютого 2014 року позивачем надано в борг відповідачам 6400 гривень, які останні зобов'язалися повернути позивачу до 15 червня 2014 року, що підтверджується розпискою та підписами свідків: [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Однак в обумовлений строк відповідачі позику не повернули. Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається в письмовій формі. Зазначена форма закону дотримана, що підтверджується договором позики, згідно якого позивач передала відповідачам грошові кошти в розмірі 6400 гривень. (а.с. 3). Відповідно до ч.1 ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем, у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно вищезгаданого договору позики відповідачі [PERSON] та [PERSON] зобов'язалися повернути борг до 15.06.2014 року. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства. Ст. 530 ч. 2 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про стягнення боргу в сумі 6400 грн. боргу, підлягає задоволенню, оскільки відповідачі не виконали взяті на себе зобов'язання за договором позики, грошові кошти позивачу не повернули. Відповідно до вимог ст. ст. 81, 88 ЦПК України, слід стягнути з відповідачів на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 250 гривень 00 коп. забезпечення розгляду справи. Також, відповідно до ст. 84 ЦПК України з відповідачів слід стягнути витрати на правову допомогу в сумі 500 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved