Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, посилаючись на те, що вона з відповідачем 17 серпня 2012 року зареєструвала шлюб. Від цього шлюбу є син [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з [PERSON] не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними. Вже тривалий вони не підтримують шлюбні стосунки. Спільне господарство не ведуть. Спору про спільне майно немає. Відповідач не надає їй кошти на утримання їхнього сина, фактично він самоусунувся від виконання батьківських обов`язків. Вважає, що збереження сім`ї і подальше спільне життя з відповідачем неможливе, на примирення не згідна, а тому просила шлюб розірвати та стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 2500 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня звернення до суду та стягнути судові витрати. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та підтвердила викладене в позовній заяві, просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти розірвання шлюбу та стягнення аліментів, однак аліменти згідний платити в мінімальному розмірі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що сторони 17 серпня 2012 року зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.5). Судом було вжито заходи щодо примирення подружжя, зокрема сторонам надавався і термін для примирення. Однак, після закінчення терміну для примирення відновити сімейні відносини сторонам не вдалося, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Суд вважає, що сім`я сторін розпалась, її зберегти неможливо, спільне життя подружжя і збереження шлюбу, на думку суду, суперечить інтересам позивача, яка не бажає продовжувати подружні відносини, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 184 ч. 2 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Від шлюбу у сторін народився [INFO] син [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.10). В судовому засіданні встановлено, що відповідач є працездатним та має можливість надавати матеріальну допомогу дитині. Інших неповнолітніх дітей він не має. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини, які відповідач не надає. Але разом з тим суд вважає, що позивачем не доведені обставини, що мають істотне значення для стягнення аліментів з відповідача в твердій сумі в розмірі 2500 грн., щомісячно. Доказів тому, що відповідач заробляє в місяць суму з якої б можна було б утримати аліменти в розмірі 2500 грн. в судовому засіданні позивачем надано не було. А тому враховуючи всі матеріали справи, матеріальний стан позивача та відповідача, суд вважає, що з відповідача на користь позивача на утримання їхньої неповнолітньої дитини мають бути стягнуті аліменти в твердій сумі, але в розмірі меншому, ніж це просить позивач. На думку суду розмір аліментів має складати 1600 грн. в місяць, а отже з відповідача на користь позивача на утримання дитини мають бути стягнуті аліменти в твердій сумі в розмірі 1600 грн., щомісячно, починаючи з 30 вересня 2019 року, до повноліття дитини. Крім того з відповідача мають бути стягнуті судові витрати по справі в сумі 840 грн. 80 коп. на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: partial