Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача боргу за договором позики. Свій позов мотивує тим, що 27.10.2015 відповідач позичив у неї 2 500 доларів США. Ці кошти відповідач зобовязався повернути до 27.01.2016 року. На підтвердження укладення договору позики відповідачем було написано розписку, в якій засвідчено суму боргу, строк його повернення та розмір відсотків за користування коштами. Відповідач кошти вчасно не повернув, при цьому порушивши строки виконання зобов'язання. 17.11.2015 року нею з відповідачем було укладено ще один договір позики на суму 2 000 доларів США. Ці кошти відповідач зобовязався повернути до 20.02.2016 року. На підтвердження укладення договору позики відповідачем було написано розписку, в якій засвідчено суму боргу, строк його повернення та розмір відсотків за користування коштами. Відповідач не виконав умови договору, позику не повернув. У зв'язку із вищенаведеним, просить стягнути на її користь суму боргу за договором позики від 27.10.2015 року у розмірі 10 308,24 грн., в тому числі 3 189,42 грн. - відсотки за користування позикою, 5 880,82 грн. - інфляційні витрати, 1 238 грн. - 3% річних за користування позикою у період з 29.04.2016 року по 03.07.2016 року; а також, стягнути з відповідача у її користь борг за договором позики від 17.11.2015 року у сумі 60 194,39 грн, в тому числі 51 030,80 грн. - суми загальної заборгованості, 1 275,77 грн. - відсотки за користування позикою, 6 306,82 грн. - інфляційні витрати, 1 581 грн. - 3% річних за користування позикою у період з 17.11.2015 року по 28.11.2016 року. Позивач в судове засіданні не з явилася, від її представника надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, причини неявки невідомі. Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, тому, враховуючи клопотання представника позивача, суд приходить до висновку про можливість та доцільність проведення заочного розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до повного задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 27.10.2015 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики грошових коштів, згідно якого [PERSON] передала [PERSON] 2 500 доларів США. Станом на день укладення договору 2 500 доларів США було еквівалентно 63 788,50 грн. Відповідно до боргової розписки [PERSON] зобов'язався повернути [PERSON] борг в розмірі 2 500 доларів США до 27.01.2016 року під 2,5%, які повинен був погашати щомісячно до 27 числа з частковим погашенням суми позики (а.с. 6). При поверненні 29.04.2016 року суми боргу 500 доларів США, відповідач прострочив термін повернення коштів на 92 дні (з 28.01.2016 року по 28.04.2016 року). При поверненні 04.07.2016 року суми боргу 2 000 доларів США, відповідач прострочив термін повернення коштів на 66 дні (з 29.04.2016 року по 03.07.2016 року). Відсотків за користування позикою не сплатив взагалі. 17.11.2015 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики грошових коштів, згідно якого [PERSON] передала [PERSON] 2 000 доларів США. Станом на день укладення договору 2 000 доларів США було еквівалентно 51 030,80 грн. Відповідно до боргової розписки [PERSON] зобов'язався повернути [PERSON] борг в розмірі 2 000 доларів США до 20.02.2016 року під 2,5% (а.с. 7). Вказаний борг відповідач не повернув, відсотки за користування позикою не сплатив. Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частина 2 ст. 1047 Цивільного кодексу України допускає пред'явлення на підтвердження укладення договору позики та його умов розписки позичальника або іншого документа, який би посвідчував передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей . Тобто, факт написання розписок, та особистий підпис відповідача на них, відповідно до положень ч.2 ст. 1047 ЦК України, є доказом передачі грошей від позикодавця до позичальника. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Однак, у порушення зазначених норм закону та умов розписки відповідач зобов'язання належним чином не виконав. Як встановлено судом, відповідач не вчасно повернув позивачу суму позики за договором від 27.10.2015 року та не сплатив відсотків за кристування коштами. До дня звернення в суд, тобто до 03.02.2017 року борг за договором позики від 17.11.2015 року в сумі 2 000 доларів США відповідачем взагалі не повернуто, відсотки за користування коштами позивачу не сплачено. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути заборгованість за договором позики від 27.10.2015 року в сумі 10 308,24 грн., в тому числі 3 189,42 грн. - відсотки за користування позикою, 5 880,82 грн. - інфляційні витрати, 1 238 грн. - 3% річних за користування позикою у період з 29.04.2016 року по 03.07.2016 року; та заборгованість за договором позики від 17.11.2015 року у сумі 60 194,39 грн, в тому числі 51 030,80 грн. - суми загальної заборгованості, 1 275,77 грн. - відсотки за користування позикою, 6 306,82 грн. - інфляційні витрати, 1 581 грн. - 3% річних за користування позикою у період з 17.11.2015 року по 28.11.2016 року. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому вимога позивача про відшкодування відповідачем судових витрат, а саме: судового збору в розмірі 705,03 грн. підлягає до задоволення, оскільки підтверджуються відповідною квитанцією.

Outcome: approved