overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-12 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом та просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 28 вересня 1995 року у Пісочинській селищній раді народних депутатів Харківського району Харківської області, актовий запис № 70. В обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося, сім`я розпалася по причині втрати порозуміння. Сторони шлюбні стосунки не підтримують з вересня 2021 року, спільного господарства не ведуть. Шлюб між сторонами носить формальний характер і його збереження суперечить інтересам позивача. На примирення позивач не згодна. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 15 листопада 2021 року відкрито провадження по справі. Позивач у судове засідання не з`явилася, подала суду заяву, в якій заявлені позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, також просила розглянути справу без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явився про день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно і належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України та направлення SMS-повідомлення про виклик до суду на номер телефону, що вказаний у позовній заяві, причини неявки суду не повідомив. Враховуючи заяву позивача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у суду матеріалів. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 28 вересня 1995 року у Пісочинській селищній раді народних депутатів Харківського району Харківської області, актовий запис № 70 від 28 вересня 1995 року, що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , що видано 28 вересня 1995 року Пісочинською селищною радою народних депутатів Харківського району Харківської області. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка та примушування жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, враховуючи що сторони не бажають перебувати у шлюбі, на примирення не згодні, тому суд вважає що шлюб підлягає розірванню на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому за заявою позивача, суд вважає залишити їй прізвище після розірвання шлюбу « [PERSON] ». Таким чином, суд повністю задовольняє вимоги позивача та питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-11 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом та просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 28 жовтня 2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову № 2 Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1543. В обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося, сім`я розпалася по причині втрати порозуміння, почуттів любові та поваги один до одного. Сторони шлюбні стосунки не підтримують з липня 2018 року, спільного господарства не ведуть. Шлюб між сторонами носить формальний характер і його збереження суперечить інтересам позивача. На примирення позивач не згодна. Від шлюбу сторони мають трьох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 06 квітня 2020 року відкрито провадження по справі. Позивач у судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги в повному обсязі, просила їх задовольнити, на примирення не згодна. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення вимог позивача не заперечував, примирення між сторонами не можливе. Суд, заслухавши пояснення позивача та відповідача, надані ними в судовому засіданні, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 28 жовтня 2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову № 2 Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1543 від 28 жовтня 2005 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , що видано повторно 12 червня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову № 2 Харківського міського управління юстиції. Від шлюбу сторони мають трьох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , про що свідчать копії свідоцтва про їх народження. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка та примушування жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, враховуючи що сторони не бажають перебувати у шлюбі, на примирення не згодні, тому суд вважає що шлюб підлягає розірванню на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому за заявою позивача, суд вважає відновити їй дошлюбне прізвище після розірвання шлюбу « [PERSON] ». Таким чином, суд повністю задовольняє вимоги позивача та питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-17 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом та просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 28 квітня 2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову № 1 Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 543. В обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося, сім`я розпалася по причині втрати порозуміння. Сторони шлюбні стосунки не підтримують протягом останніх трьох років, спільного господарства не ведуть. Шлюб між сторонами носить формальний характер і його збереження суперечить інтересам позивача. На примирення позивач не згодна. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 18 листопада 2020 року відкрито провадження по справі. Позивач у судове засідання не з`явилася, подала суду заяву, в якій заявлені позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, також просила розглянути справу без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав суду заяву, в якій проти задоволення вимог позивача не заперечував, просив розірвати шлюб з позивачем, також просив розглянути справу без його участі. Враховуючи заяву позивача та відповідача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у суду матеріалів. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 28 квітня 2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову № 1 Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 543 від 28 квітня 2007 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , що видано 28 квітня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову № 1 Харківського міського управління юстиції. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копії свідоцтва про її народження. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка та примушування жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, враховуючи що сторони не бажають перебувати у шлюбі, на примирення не згодні, тому суд вважає що шлюб підлягає розірванню на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому за заявою позивача, суд вважає відновити їй дошлюбне прізвище після розірвання шлюбу « [PERSON] ». Таким чином, суд повністю задовольняє вимоги позивача та питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-17 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом та просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 28 квітня 2012 року у Височанській селищній раді Харківського району Харківської області, актовий запис № 5. В обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося, сім`я розпалася по причині втрати порозуміння. Сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть. Шлюб між сторонами носить формальний характер і його збереження суперечить інтересам позивача. На примирення позивач не згодна. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 15 березня 2021 року відкрито провадження по справі. Позивач у судове засідання не з`явилася, подала суду заяву, в якій заявлені позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, також просила розглянути справу без її участі. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно і належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, причини неявки суду не повідомив. Враховуючи заяву позивача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у суду матеріалів. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 28 квітня 2012 року у Височанській селищній раді Харківського району Харківської області, актовий запис № 5 від 28 квітня 2012 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , що видано 28 квітня 2012 року Височанською селищною радою Харківського району Харківської області. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про її народження. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка та примушування жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, враховуючи що позивач не бажає перебувати у шлюбі з відповідачем, на примирення не згодна, тому суд вважає що шлюб підлягає розірванню на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому за заявою позивача, суд вважає залишити їй прізвище після розірвання шлюбу « [PERSON] ». Таким чином, суд повністю задовольняє вимоги позивача та питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-06 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом та просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 29 вересня 2007 року у Комінтернівському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 520. В обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося, сім`я розпалася по причині втрати порозуміння. Сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть. Шлюб між сторонами носить формальний характер і його збереження суперечить інтересам позивача. На примирення позивач не згоден. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , 2010 року народження. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 05 серпня 2019 року відкрито провадження по справі. Позивач у судове засідання не з`явилася, подала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, також просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав суду заяву, в якій проти задоволення вимог позивача не заперечував, просив розірвати шлюб з позивачем, також просив розглянути справу без його участі. Будь-яких клопотань сторонами не надано. Враховуючи заяви позивача та відповідача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у суду матеріалів. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 29 вересня 2007 року у Комінтернівському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 520 від 29 вересня 2007 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , що видано 29 вересня 2007 року Комінтернівським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про його народження. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка та примушування жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, враховуючи що сторони не бажають перебувати у шлюбі, на примирення не згодні, тому суд вважає що шлюб підлягає розірванню на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому за заявою позивача, суд вважає залишити їй прізвище після розірвання шлюбу « [PERSON] ». Таким чином, суд повністю задовольняє вимоги позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-05 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом та просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 29 квітня 2011 року у Червонозаводському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 101. В обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося, сім`я розпалася по причині втрати порозуміння. Сторони шлюбні стосунки не підтримують протягом останніх двох років, спільного господарства не ведуть. Шлюб між сторонами носить формальний характер і його збереження суперечить інтересам позивача. На примирення позивач не згодна. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 11 грудня 2020 року відкрито провадження по справі. Позивач у судове засідання не з`явилася, подала суду заяву, в якій заявлені позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, також просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав суду заяву, в якій проти задоволення вимог позивача не заперечував, просив розірвати шлюб з позивачем, також просив розглянути справу за його відсутністю. Враховуючи заяву позивача та відповідача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у суду матеріалів. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 29 квітня 2011 року у Червонозаводському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 101 від 29 квітня 2011 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , що видано повторно 23 березня 2017 року Червонозаводським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] , про що свідчать копії свідоцтва про їх народження. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка та примушування жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, враховуючи що сторони не бажають перебувати у шлюбі, на примирення не згодні, тому суд вважає що шлюб підлягає розірванню на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому за заявою позивача, суд вважає залишити їй прізвище після розірвання шлюбу « [PERSON] ». Таким чином, суд повністю задовольняє вимоги позивача та питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-12 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом та просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 29 липня 2002 року у Циркунівській сільській раді Харківського району Харківської області, актовий запис № 16. В обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося, сім`я розпалася по причині втрати порозуміння. Сторони шлюбні стосунки не підтримують протягом останніх чотирьох років, спільного господарства не ведуть. Шлюб між сторонами носить формальний характер і його збереження суперечить інтересам позивача. На примирення позивач не згодна. Від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 18 листопада 2019 року відкрито провадження по справі. Позивач у судове засідання не з`явилася, подала суду заяву, в якій заявлені позовні вимоги підтримала, просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав суду заяву, в якій проти задоволення вимог позивача не заперечував, шлюб з позивачем просив розірвати, також просив розглянути справу за його відсутності. Враховуючи заяву позивача та відповідача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у суду матеріалів. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 29 липня 2002 року у Циркунівській сільській раді Харківського району Харківської області, актовий запис № 16 від 29 липня 2002 року, що підтверджено свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , що видано 29 липня 2002 року Циркунівською сільською радою Харківського району Харківської області. Від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , про що свідчать копія свідоцтва про їх народження. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка та примушування жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, враховуючи що сторони не бажають перебувати у шлюбі, на примирення не згодні, тому суд вважає що шлюб підлягає розірванню на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому за заявою позивача, суд вважає залишити їй прізвище після розірвання шлюбу « [PERSON] ». Таким чином, суд повністю задовольняє вимоги позивача та питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-05 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом та просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 30 березня 1991 року у Палаці одруження «Орджонікідзевський» м. Харків, актовий запис № 212. В обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося, сім`я розпалася по причині втрати порозуміння. Сторони шлюбні стосунки не підтримують з 2013 року, спільного господарства не ведуть. Шлюб між сторонами носить формальний характер і його збереження суперечить інтересам позивача. На примирення позивач не згодна. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 31 травня 2021 року відкрито провадження по справі. Позивач у судове засідання не з`явилася, подала суду заяву, в якій заявлені позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, також просила розглянути справу без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав суду заяву, в якій проти задоволення вимог позивача не заперечував, просив розірвати шлюб з позивачем, також просив розглянути справу без його участі. Враховуючи заяву позивача та відповідача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у суду матеріалів. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 30 березня 1991 року у Палаці одруження «Орджонікідзевський» м. Харків, актовий запис № 212 від 30 березня 1991 року, що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , що видано 30 березня 1991 року Палацом одруження « [PERSON] ». Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка та примушування жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, враховуючи що сторони не бажають перебувати у шлюбі, на примирення не згодні, тому суд вважає що шлюб підлягає розірванню на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому за заявою позивача, суд вважає залишити їй прізвище після розірвання шлюбу « [PERSON] ». Таким чином, суд повністю задовольняє вимоги позивача та питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved