Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-10 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Вимоги мотивовано тим, що сторони є батьками неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . На теперішній час неповнолітня дитина проживає з матірю, відповідач матеріальної допомоги на утримання дочки не надає. За вказаних обставин, позивач просила стягувати з відповідача на свою користь аліменти в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Відзиву на позов не надходило. У судове засідання сторони не з`явилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутністю, відповідно до змісту яких позивач на позовних вимогах наполягала, відповідач позов визнав. Судом ухвалено про проведення судового засідання за відсутності учасників справи. Суд встановив, що відповідно до записів в свідоцтві про народження [PERSON] народилася [INFO] , її батьком є [PERSON] , матірю - [PERSON] (а.с.5). Відповідач в порушення ст. 180 СК України ухиляється від матеріального забезпечення дитини. Суд вбачає доведеною ту обставину, що відповідач не виконує свого батьківського обов`язку по утриманню спільної із позивачем дитини, тому вимога про стягнення аліментів є правомірною. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі, яка підлягає індексації відповідно до закону. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України). Підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст.183, 184 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а відтак, вимога позивача підлягає задоволенню з дня подання позовної заяви до суду. Таким чином суд вбачає, що відповідач має нормальний стан здоров`я, не є інвалідом, не має хронічних захворювань, є працездатним, не має на утриманні інших дітей, інших непрацездатних осіб на утриманні не має, може та погодився надавати матеріальну допомогу в розмірі, який заявлений позивачем. Враховуючи фактичні обставини справи та вимоги закону, а також працездатний вік відповідача, наявні у справі докази щодо його матеріального стану, обов`язку обох батьків утримувати дитину, фактичне приділення позивачкою більше сил та засобів на виховання та розвиток дитини через проживання останньої з нею, суд вважає розумним, справедливим та достатнім з урахуванням наведеного вище, бажання відповідача сплачувати аліменти в розмірі визначеному в позові, визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на утримання дитини в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дати подачі позову до суду. На підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача на користь держави. Відповідно ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved