Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-31 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вимогами до відповідача про збільшення розміру аліментів. В ході розгляду справи позивач уточнила свої позовні вимоги, відповідно до заяви від 01.08.2017, в якій просила змінити визначений судом розмір аліментів у сумі 500,00 грн та спосіб їх стягнення у твердій грошовій сумі, стягнувши з відповідача аліменти у розмірі 25% від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, просить суд стягнути з відповідача на її користь сплачений нею судовий збір. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовула тим, що рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 31.10.2012 вирішено стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO] в розмірі 500 грн щомісячно і до закінчення ним навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років та [PERSON], [INFO] в розмірі 500 грн щомісячно до досягнення ним повноліття. Зазначає, що на сьогоднішній день старший син досяг віку 23 років, тому відповідач сплачує аліменти лише на молодшого сина [PERSON]. Позивач вважає, що розмір аліментів у вигляді фіксованої суми 500,00 грн на утримання сина щомісячно є недостатнім, дитина потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів, в звязку з чим вважає необхідним змінити спосіб стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина. Сторони в судове засідання не зявилися, подавши заяви про слухання справи у їх відсутності, позивач позов підтримує частково, та просить стягувати аліменти в розмірі 25% від усіх видів заробітку відповідача, але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Разом з тим, просить стягнути з відповідача на її користь сплачений нею судовий збір. Відповідач у своїй заяві зазначив, що позов визнає частково та погоджується сплачувати аліменти в розмірі 25% від усіх видів його заробітку, але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до вимог ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, кожна із сторін зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. [PERSON] встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO] (копія свідоцтва про народження серія І-СГ № 296759 від 11.09.2003). Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 31.10.2012 вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO] в розмірі 500 грн щомісячно і до закінчення ним навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років та [PERSON], [INFO] в розмірі 500 грн щомісячно до досягнення ним повноліття. Звертаючись до суду з цим позовом позивач звертала увагу на те, що на сьогоднішній день [PERSON], [INFO] досяг віку 23 років, а тому відповідач сплачує аліменти лише на молодшого сина [PERSON], [INFO] в розмірі 500 грн щомісячно. Позивач вважає, що розмір аліментів у вигляді фіксованої суми 500,00 грн на утримання сина щомісячно є недостатнім, дитина потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів, в звязку з чим вважає необхідним змінити спосіб стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина. За приписами ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень статтей 183, 184 СК України. Відповідно до положень ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. В п. 17 Постанови Пленуму Верховного [PERSON] України „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів від 15.05.2006 № 3 розяснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. У п. 23 Постанови Пленуму Верховного [PERSON] України „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів розяснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них. Враховуючи зміст статтей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у звязку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не повязує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 (ратифікована Україною 27.02.1991, дата набуття чинності для України 27.09.1991) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне змінити визначений рішенням суду спосіб стягнення аліментів та розмір на стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу) платника аліментів, визначивши розмір 1/4 частки або 25 відсотків всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. З огляду на наведенне, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України та ст. 4 Закону України „Про судовий збір з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 640 грн. Враховуючи наведене,

Outcome: approved