Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-31 00:00:00

Позивач, звернулася до суду із зазначеною позовною заявою, в якій уточнюючі позовні вимоги, просила змінити спосіб стягнення аліментів з відповідача, зі стягнення у твердій грошовій сумі на стягнення 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили до повноліття дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 22.07.2015 Криворізьким районним судом Дніпропетровської області ухвалено рішення про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання двох малолітніх дітей, в твердій грошовій сумі в розмірі 1100,00 гривень, тобто по 550,00 гривень на кожну дитину. У звязку із тим, що прожитковий мінімум виріс, а на матеріальне забезпечення дітей позивачу не достатньо стягнутої з відповідача суми, позивач вимушена звернутися до суду. Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду письмову заяву, в якій просила цивільну справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач також надав суду заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги визнав. В звязку з тим, що сторони правом на участь в судовому засіданні не скористалися, відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до\~ч.\~3,4\~ст.200\~ЦПК України\~за результатами\~підготовчого провадження\~суд ухвалює\~рішення у\~випадку визнання\~позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому\~статтями 206,\~207\~цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~ В судовому засіданні встановлено що, Криворізьким районним судом Дніпропетровської області 22.07.2015 позивачу видано виконавчий лист, відповідно до якого, з відповідача присуджено до стягнення аліменти на користь позивача, на утриманні двох неповнолітніх дітей в розмірі 1100,00 гривень щомісячно, тобто по 550,00 гривень на кожного (а.с.15). На підставі зазначеного виконавчого листа, 05.09.2016, державним виконавцем Криворізького районного відділу ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області відкрито виконавче провадження (а.с. 16). В своїй позовній заяві позивач посилається на те, що станом на 2018 рік, їй не вистачає тих коштів, які стягуються з відповідача, у звязку із чим вона вимушена звернутися до суду. Відповідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Частина перша ст.192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Судом встановлено, що з часу присудження аліментів, які були визначені в твердій грошовій сумі, через значні інфляційні процеси в Україні значно підвищилася вартість життя і прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. У зв'язку з чим, 550,00 гривень аліментів на кожну дитину не можуть забезпечити належний рівень матеріального утримання дитини, оскільки даний розмі р навіть менший ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років, тому суд приходить до висновку про те, що, розмір стягуваних аліментів підлягає зміні з 1100,00 гривень (по 550,00 гривень на кожну дитину) на 1/3 частку від заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Outcome: approved