Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що з 2009 року по теперішній час на підставі укладених договорів від 01.01.2013 року та 03.01.2013 року вона знаходиться з відповідачем в договірних відносинах щодо оренди торгового обладнання на території ринку «Хмільник» по проспекту Миру в м. Житомирі, отримавши в оренду торговий кіоск площею 4,5 кв.м. Відповідач взяв на себе зобов'язання з цілодобового нагляду за майном, що орендується. Однак своїми діями відповідач допустив викрадення 14.10.2013 року належного їй товару на загальну суму 4016 грн. з орендованого нею кіоску. Охорона ринку не виконала своїх обов'язків належним чином, а саме не викликала працівників міліції, не повідомила позивача, не опечатала кіоск, навісила замок, чим допустила можливість проникнення до торгового кіоску. На її звернення до адміністрації ринку їй було відмовлено у відшкодуванні завданого збитку. У позові вказала, що діями відповідача їй також була завдана моральна шкода, яка полягає в порушенні нормальних життєвих зв'язків, порушенні права власності та розпорядження товаром, відсутності прибутку, порушенні ділових стосунків з партнерами по бізнесу, неможливості продовження нормального ритму життя і вона змушена витрачати час на відвідування міліції та адміністрації, що щоразу викликає у неї стрес. Тому просить стягнути з відповідача на її користь 4016,00 грн. на відшкодування викраденого товару та 2000 грн. на відшкодування моральної шкоди. В подальшому подала до суду письмову заяву, в якій збільшила розмір позовних вимог та просить стягнути з відповідача 200000 грн. на відшкодування моральної шкоди. У судовому засіданні позивач вимоги позову підтримала, обґрунтовуючи їх обставинами, викладеними в позовній заяві, пояснивши, що після викрадення товару нею були викликані працівники міліції та відомості по її заяві були весені до Єдиного реєстру досудових розслідувань і на даний час триває досудове розслідування. Представник відповідача в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки до суду не повідомив, заяви про розгляд справи в його відсутності до суду не надходило, а тому зі згоди позивача суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі ст. ст. 224-226 ЦПК України. Суд, заслухавши позивача, дослідивши письмові матеріали, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Правові наслідки порушення зобов'язання передбачені ст. 611 ЦК України, якою визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмовивід зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, аборозірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз'яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних та фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями інших осіб. Судом встановлено, що 03.01.2013 року між позивачем (орендарем) та відповідачем (орендодавцем) було укладено договір оренди обладнання, згідно п. 1.1 якого останній передав позивачу у тимчасове володіння та користування за плату торговий кіоск площею 4,5 кв. м (торгове місце [NUMBER]), який розташований по просп. Миру, 15 в м. Житомирі (ринок «Хмільники»), з метою провадження торгівельної діяльності орендаря. Внаслідок укладення договору відповідач як орендодавець зобов'язався забезпечити безперешкодне використання позивачем зазначеного торгового кіоску на умовах цього договору та забезпечити цілодобовий нагляд за майном, що орендується, для підтримки громадського порядку навколо вказаного майна (п. 5.1.1 та 5.1.3. договору). Із довідки про прийняття і реєстрацію заяви слідчого СВ Житомирського МВ УМВС України в Житомирській області Васіковської І.П. вбачається, що 15.10.2013 року до Житомирського МВ УМВС України в Житомирській області позивачем було подано заяву про те, що в період часу з 20-00 год. 13.110.2013 року по 10-30 год. 15.10.2013 року невстановлена слідством особа шляхом збиття замка проникла до кіоску [NUMBER] по просп. Миру, 15 в м. Житомирі (ринок «Хмільники»), звідки таємно викрала майно, а саме побутову хімію, яка належить [PERSON], сума збитку становить 4016,00 грн. Відомості по її заяві були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12013060020000192 та розпочато досудове розслідування. 24.10.2013 року позивач зверталася до відповідача з письмовою заявою з проханням відшкодувати їй завдану шкоду, на що письмової відповіді не отримала. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Аналіз встановлених судом обставин та досліджених доказів свідчить про те, що між сторонами існують договірні відносини, які виникли на підставі укладеного між ними договору оренди обладнання від 03.01.2013 року. Цим договором не передбачено обов'язку орендодавця по відшкодуванню орендарю шкоди у зв'язку з втратою ним товару, а п. 5.1.3 договору визначає обов'язок орендодавця щодо забезпечення цілодобового нагляду за майном, що орендується для підтримки громадського порядку навколо нього, та не зобов'язує орендодавця відшкодувати орендарю збитки, понесені внаслідок втрати товару. Поряд з цим позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження належності їй на праві власності товару на суму 4016,00 грн., який вона вважає втраченим. Тому за наведених обставин суд не вбачає підстав для задоволення позову, оскільки вимоги позивача про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої порушенням зобов'язань за умовами договору оренди, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи та не ґрунтуються на вимогах закону. Враховуючи викладене та

Outcome: dismissed