Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом у якому просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 2 200 грн. щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Вимоги мотивує тим, що з 29.06.2006 року по 02.10.2015 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідач не виконує свого батьківського обов'язку по утриманню дитини, не надає ніякої допомоги, дитину матеріально не забезпечує та участі у вихованні не приймає. Офіційно відповідач не працевлаштований, постійної роботи не має, але працює та має нерегулярний мінливий дохід. Всі витрати по утриманню дитини вона несе самостійно, відповідач аліменти нікому не платить, стягнення за виконавчими документами з нього не проводяться, інших неповнолітніх дітей та непрацездатних батьків не має. В судовому засіданні позивач підтримала заявлені вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач та його представник [PERSON] в судовому засіданні позов визнали частково, а саме у розмірі по 600 грн. щомісячно. Відповідач додатково пояснив, що він не працює з 2001 року, його дружина має хороші доходи, аліменти на дитину він не сплачує близько пів року. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Як убачається із матеріалів справи, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 29 червня 2006 року. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 02.10.2015 року шлюб між позивачем та відповідачем розірваний (а.с. 3-3 зв.). Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Частиною 2 статті 141 Сімейного кодексу України визначено, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач суду пояснив, що він не працевлаштований, останні пів року кошти на утримання дитини не надає. За нормою ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. При визначенні розміру аліментів суд враховує вік дитини, щоденну потребу у забезпеченні її необхідним харчуванням та предметами вжитку, а також те, що малолітній [PERSON] проживає разом з позивачем, перебуває на утриманні матері, відповідач є батьком дитини, особою працездатного віку, на даний час не працює, медичних показань щодо працевлаштування та заняття певними видами діяльності відповідачу не встановлено, доказів про наявність утриманців суду надано не було, на забезпеченні відповідача будь які інші неповнолітні особи не перебувають, зобов'язань за виконавчими документами не має, тому в сукупності оцінених судом доказів є підстави вважати, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання малолітньої дитини у розмірі по 1000 грн. щомісячно з дня подачі позову до досягнення дитиною повноліття. У решті вимог слід відмовити, оскільки позивачем не надано доказів того, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у заявленому розмірі. Згідно ч. ч. 1, 3, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За викладених обставин позов підлягає задоволенню частково. З відповідача, згідно ст. 88 ЦПК України, також необхідно стягнути на користь держави судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп. Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає обов'язковому негайному виконанню.

Outcome: partial