Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-19 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів, покликаючись на те, що постановою Залізничного районного суду м. Львова від 05 січня 2001 року вирішено стягувати аліменти з відповідача на утриманняч доньки [PERSON], [INFO] до її повноліття. Донька досягла повноліття та відповідач перестав сплачувати аліменти на її утримання, хоча вона продовжує навчатись у Львівському національному університеті ім. І.Франка та не може утримувати себе самостійно. Просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача, починаючи із дня пред'явлення позову, до закінчення нею навчання. Відповідача належним чином повідомлено про розгляд справи у порядку спрощеного провадження, направлено ухвалу про відкриття провадження у справі рекомендованою поштовою кореспонденцією, що стверджується наявним у матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення, яке отримано відповідачем [PERSON] 23 червня 2018 року, однак відповідач не подав до суду відзив на позовну заяву, а відтак суд вважає, що справу слід вирішити на підставі наявних у ній даних та доказів. У зв'язку із здійсненням розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши докази, наявні у матеріалах заяви суд вважає, що позов слід задовольнити повністю. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження І-СГ №121993. Згідно з ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'яз\-ку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до довідки №161/18 від 04 квітня 2018 року Львівського національного університету ім. І.Франка [PERSON] навчається на денному відділені філологічного факультету та закінчує навчання в червні 2021 року. Оскільки, у судовому засіданні, було встановлено, що [PERSON] навчається на денному відділені філологічного факультету Львівського національного університету ім. І.Франка, враховуючи матеріальне становище [PERSON], яка навчається та потребує утримання, суд вважає, що з метою забезпечення їй рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, що є обов'язком [PERSON], як батька слід стягувати з відповідача та користь позивача аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача, починаючи із дня пред'явлення позову, до закінчення [PERSON] навчання - до 30 червня 2021 року. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позову знайшли своє повне ствердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення. Судовий збір у справі підлягає стягненню з відповідача у повному обсязі відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved