Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-14 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на її утримання в розмірі 1000 гривень щомісяця, до досягнення дочкою [PERSON] , [INFO] трирічного віку та витрат за надання професійної правничої допомоги в розмірі 1200 грн. Позов мотивує тим, що з відповідачем з 29 серпня 2019 року перебуває в зареєстрованому шлюбі. [INFO] в сторін у справі народилась донька [PERSON] . Дитина проживає разом з позивачем, відповідач участі в її утриманні не приймає. 10 липня 2020 року Іваничівським районним судом Волинської області ухвалено рішення про стягнення з відповідача на її користь на утримання дочки [PERSON] аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн. Вказує, що перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а тому не має змоги працювати та просить стягувати з відповідача аліменти на її утримання. Як на підставу позову посилається на положення ст.ст. 75, 84, 141 СК України. Ухвалою суду від 06 серпня 2020 року прийнято позов до розгляду, відкрито провадження у справі та справу прийнято розглядати за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивач не з`явилася, однак від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю та просить позов задоволити. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про дату та час розгляду справи повідомлявся своєчасно, шляхом направлення судових повісток. Також, відповідач викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Враховуючи, що відповідно до положень ст. 128 ЦПК України, з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, а також те, що представник позивача не заперечує проти заочного вирішення справи, а відповідач відзив не подав, наявні всі умови, встановлені ст. 280 ЦПК України, які необхідні для ухвалення заочного рішення. Таким чином, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін за доказами, що містяться в матеріалах справи, при заочному розгляді справи відповідно до положень ст. 281 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши письмові докази, надані позивачем на виконання вимог ст.ст. 76, 81 ЦПК України і, які сторона вважає достатніми для обґрунтування своїх позовних вимог, та, з`ясувавши фактичні обставини, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову з наступних підстав. З свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що сторони перебувають на час розгляду справи в зареєстрованому шлюбі (а.с.7). З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Згідно копії довідки про склад сім`ї від 24 липня 2020 року № 718, позивач разом із дочкою [PERSON] , матір`ю [PERSON] та бабою [PERSON] проживають в [ADDRESS] . (а.с.9). Довідкою Управління соціального захисту населення Іваничівської РДА Волинської області від 24 липня 2020 року № 322 стверджується, що [PERSON] перебуває на обліку в Управлінні та одержує щомісячну, одноразову допомогу при народженні дитини на дочку [PERSON] з 01 березня 2020 року по 28 лютого 2023 року в сумі 860 грн. на місяць. Інших видів допомог не отримує станом на 24 липня 2020 року. (а.с.10). 10 липня 2020 року Іваничівським районним судом Волинської області ухвалено рішення про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн. на дитину але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13 травня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття. (а.с.11-13). Відповідач не скористався своїм правом на відзив та не заперечив факту проживання дитини разом з позивачем. У відповідності до положень частини 2, 4, 6 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право матері на утримання чоловіком - батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що жінка, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить жінці - матері незалежно від цієї обставини. Оскільки судовим розглядом встановлено, що дитина проживає разом з позивачем, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, відповідач не надав суду доказів про неможливість надання ним такої допомоги та що на його утриманні є інші особи в тому числі непрацездатні батьки, а тому суд вважає, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання позивача в розмірі 1000 гривень щомісячно, до досягнення дитиною трирічного віку. Суд також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів сторін), сформовану у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29). Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Відповідно до ст. 10 ЦПК України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, астаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину та дружину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Датою подачі позову є 04.08.2020 року. Згідно ст. 430 ЦПК України, стягнення аліментів за один місяць слід звернути до негайного виконання. При цьому у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню в користь держави судові витрати в розмірі 840,8 гривень судового збору, оскільки позивач від сплати таких звільнена. До стягнення з відповідача на користь позивача на підставі п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України підлягають 1200 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Понесення вказаних витрат позивачем підтверджується договором про надання професійної правничої допомоги від 23 липня 2020 року, ордером на надання правничої (правової ) допомоги, розрахунком судових витрат та квитанцією до прибуткового касового ордера від 28 липня 2020 року.

Outcome: approved