Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача на її користь 28550 грн. додаткових витрат на двох дітей. Свої вимоги мотивує тим, що 06.03.2014 р. Залізничний районний суд м. Львова ухвалив рішення по справі за її позовом про стягнення аліментів на утримання дітей. Даним рішенням суд частково задовольнив її вимоги, постановивши стягувати з відповідача на її користь 750 грн. на утримання малолітньої дитини [PERSON] та 500 грн. на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання [PERSON] Окрім поточних витрат на утримання дітей вона самостійно оплачує витрати на лікування [PERSON], що страждає на психічне захворювання - затримку психічного розвитку, з приводу цього захворювання стоїть на диспансерному обліку, є інвалідом дитинства, потребує періодичного підтримуючого лікування. У 2015 році [PERSON] проходив черговий курс підтримуючого лікування, відповідно до довідки ТзОВ «Медікаль» його вартість становила 12700 грн. Проте оплатити вказану суму вона не має можливості через брак коштів. Крім цього вона в травні 2015 р. самостійно оплатила вартість туристичної путівки для оздоровлення двох дітей, загальна вартість путівки на трьох осіб становила 33300 грн. Відповідач не страждає на жодне захворювання, не має інших утриманців, на праві власності володіє автомобілем, є приватним підприємцем, а тому вважає, що відповідач спроможний сплатити додаткові кошти на утримання дітей. В добровільному порядку відповідач сплачувати додаткові кошти на утримання дітей не бажає. У зв'язку із наведеним, просить суд позов задовольнити. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав, дав пояснення аналогічні наведеним, просить суд позов задовольнити. Суд ухвалив справу розглядати у заочному порядку без відповідача, який у судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Проте матеріалів справи достатньо для прийняття рішення по суті. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами /розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо/. Згідно із ч. 2 ст. 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Судом встановлено: сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірваний 13.12.2013 року рішенням Залізничного районного суду м. Львова /а.с.3/. У даному шлюбі мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] /а.с.7-8/. Відповідно до посвідчення серія [NUMBER], [PERSON], [INFO] є інвалідом дитинства /а.с.9/. Згідно із витягом № 25/11 Клініки озонотерапії ТзОВ компанія «Медікаль», [PERSON] знаходився на лікуванні з 11.03.2015 р. із заключним клінічним діагнозом: відставання в психомоторному розвитку. Загальний кошторис лікування становить 12700 грн. /а.с.15/. Відповідно до договору № 1727 на туристичне обслуговування від 20.04.2015 р., укладеному між ПП «Фірма Пілігрим» та [PERSON], остання купила три путівки /для себе та двох дітей/ загальною вартістю 33300 грн. /а.с.10-14/. Враховуючи наведене, встановивши, що [PERSON] страждає на психічне захворювання - затримку психічного розвитку, є інвалідом дитинства, у зв'язку із чим потребує додаткових витрат на утримання, тому з відповідача слід стягнути 6350 грн. витрат на лікування /що становить 1/2 частину із витрат на лікування/ та 5550 грн. витрат на відпочинок /з розрахунку, що загальна сума путівки на трьох осіб становить 33300 грн., тобто на одну особу 11100 грн., а половина путівки [PERSON] коштує 5550 грн./. Щодо стягнення додаткових витрат на утримання повнолітньої [PERSON], то у задоволенні таких слід відмовити, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. З аналізу глави 16 СК України вбачається, що правила ст. 185 СК України поширюються на правовідносини щодо обов'язку батьків по утриманню неповнолітніх дітей. Обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і зв'язку із цим потребують матеріальної допомоги, передбачений главою 16 СК України, однак норми цієї глави не поширюють дію положень ст. 185 СК України на правовідносини, які виникають між батьками з приводу їх участі в утриманні повнолітніх дітей. Така ж позиція викладена у Постанові Верхового Суду України від 24.12.2014 р. про перегляд ухвали суді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18.06.2014 р. Враховуючи наведене, суд вважає, що у стягненні додаткових витрат на повнолітню дитину [PERSON] слід відмовити за безпідставністю. Крім цього з відповідача слід стягнути відповідний розмір судового збору з розрахунку частини задоволених вимог на користь позивачки.

Outcome: partial