Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-20 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до відповідача про встановлення факту належності документу та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. Мотивує свій позов тим, що 30 вересня 1999 року помер її брат [PERSON]. Після його смерті залишилось спадкове майно, зокрема, земельна частка згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВЛ №0053892, який виданий 12 грудня 1996 року Горохівською районною державною адміністрацією. Позивачка є єдиною спадкоємицею майна померлого брата за законом, прийняла спадщину шляхом спільного проживання, однак оформити спадщину в нотаріальному порядку не може, так як відсутні будь-які правовстановлюючі документи на спадкове майно. Крім того, у вещавказаному сертифікаті було допущено помилку, оскільки покійний брат позивачки значиться в ньому як «Калинович Іван Миколайович», хоча правильно має бути «Калінович Іван Миколайович». Через допущену помилку в позивачки виникла проблема з оформленням спадкових прав. Просить встановити факт належності правовстановлюючого документу та визнати її право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. Позивачка в судове засідання не зявилася, однак в своїй заяві до суду позов підтримала повністю, просить визнати за нею право власності на спадкове майно, а справу слухати у її відсутність. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не зявився, однак в своїй заяві до суду позов визнав повністю, не заперечує щодо визнання за позивачкою права власності на спадкове майно. Справу просить слухати у його відсутність. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Згідно з свідоцтвом про смерть, [PERSON] помер 30 вересня 1999 року. З копії сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВЛ №0053892, виданого 12 грудня 1996 року Горохівською районною державною адміністрацією, вбачається, що покійний брат позивачки значиться як «Калинович Іван Миколайович». Відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства Згідно п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Таким чином, судом достовірно встановлено, що при оформленні сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВЛ №0053892 було допущено орфографічну помилку, оскільки брата позивачки зазначили «Калинович Іван Миколайович», хоча правильно має бути «Калінович Іван Миколайович», що підтверджено матеріалами справи. Через допущену помилку позивачка не може реалізувати своє законне право на оформлення спадщини. Відповідно до ст.527 ЦК УРСР, чинного на момент виникнення правовідносин, спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Відповідно до ст.530 ЦК УРСР, чинного на момент виникнення правовідносин, при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого з боку батька, так і з боку матері (друга черга). Відповідно до ст.548 ЦК УРСР, чинного на момент виникнення правовідносин, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Відповідно до ст.549 ЦК УРСР, чинного на момент виникнення правовідносин, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ч.2 ст.548 ЦК УРСР, чинного на момент виникнення правовідносин прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповіддю Горохівської державної нотаріальної контори №1573/01-09 від 18 серпня 2015 року вбачається, що згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №41227792 після померлого [PERSON], який помер 30 вересня 1999 року, спадкова справа не заводилась. Довідкою [PERSON] сільської ради №337 від 14 липня 2015 року стверджується, що єдиним спадкоємцем майна за законом після смерті [PERSON] є його сестра [PERSON], яка вступила у фактичне володіння майном шляхом догляду за ним. З сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВЛ №0053892, який виданий 12 грудня 1996 року Горохівської районною державною адміністрацією вбачається, що [PERSON] належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває в колективній власності розміром 3,35 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Як вбачається із письмового роз'яснення нотаріуса від 23 липня 2015 року, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Отже, судом встановлено, що позивачка після смерті брата [PERSON] прийняла спадщину, а тому суд, вважає, що слід встановити факт належності правовстановлюючого документу та встановити право власності по спадкуванню за законом [PERSON]

Outcome: approved