Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-16 00:00:00

позивач звернулася до суду із наведеною вище позовною вимогою, та просила стягнути аліменти на утримання дитини сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від заробітної плати [PERSON], але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини, починаючи з дня предявлення позову до суду, та допустити рішення до негайного виконання. В обґрунтування поданої заяви позивач зазначає, що 25.07.2011 року виконавчим комітетом Старосільської сільської ради Городищенського району Черкаської області був зареєстрований шлюб з відповідачем. За час перебування у шлюбі, мають спільного сина [PERSON], [INFO], на даний час проживає та перебуває на утриманні матері. Відомо, що відповідач працює, але не офіційно, отримує дохід, та вважає, що батько дитини повинен допомагати утримувати сина, сплачуючи аліменти у розмірі визначеному законодавством. Іншим способом відповідач аліментів не сплачує, та домовленість щодо способу утримання дитини відсутня. У судовому засіданні позивач підтримала позов, вказавши, що за час спільного з відповідачем проживання, [PERSON] працював і отримував середньомісячну зарплату 9-10тис. грн., чи працює наразі невідомо, батько дитини за час не проживання спільно, надавав певні кошти на утримання дитини, має бажання, щоб аліменти стягувалися за рішенням суду з метою подальшого уникнення непорозуміння щодо способу та розміру утримання. Відповідач не заперечує, та зазначає, що від утримання дитини не відмовлявся та не відмовляється, є непрацюючим, так як намагаючись зберегти сімю, розрахувався з попереднього місця роботи, щоб проживати разом, інших утриманців не має. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, а також дослідивши матеріали справи, та у відповідності до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, вважає, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ст. ст. 180, 183 Сімейного кодексу України, батьки повинні матеріально утримувати дитину до досягнення нею повноліття, при цьому, частка заробітку, що стягується як аліменти на дитину, визначається судом у розмірі передбаченому законодавством ст.182 СК України, за відсутності домовленості щодо способу виконання батьками обовязку по утриманню дитини, ст.181 СК України. Вбачається, що батьком [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтва про народження І-СР №137840 від 14.12.2011р., актовий запис №16, є [PERSON], відповідач по справі, який проживає окремо, у с. Драбівка, Корсунь-Шевченківського району Черкаської області. Шлюб між сторонами, що укладений 25.11.2011 року не розірваний. За даними довідки виконавчого комітету Старосільскої сільської ради Городищенського району Черкаської області від 07.06.2016р. №608, виданій [PERSON], про те, що проживає з своєю малолітньою дитиною [PERSON], [INFO], і знаходиться на її утриманні. При визначенні розміру аліментів суд враховує, відповідно до ст.182 СК України, стан здоровя та матеріальне становище дитини (1), стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів (2), наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина (3), інші обставини, що мають істотне значення (4), та те, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Судом не встановлено, що у відповідача є інші утриманці, та те, що останній працевлаштований, як на те вказує позивач. Разом з тим, суд враховує, що максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника відповідно до ч.3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» не повинен перевищувати 50% заробітної плати цієї особи - абз. 4 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 р.. Отже, вирішуючи питання щодо розміру аліментів на утримання дитини, суд ураховує вищенаведені норми матеріального права, та вважає, що відповідач, за відсутності заперечень щодо предявленого позову, має можливість сплачувати аліменти у визначеному позивачем розмірі. Суд стягує з відповідача судовий збір, що узгоджується із ст. 3, ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674. На підставі викладеного,

Outcome: approved