Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-12 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, просить стягнути з [PERSON] на користь непрацездатної матері [PERSON] аліменти в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивач є непрацездатною та відповідно до посвідчення інваліда є інвалідом ІІ групи довічно, має низку захворювань, які підтверджуються висновком УЗД черевної порожнини та за очеревинного простору: хронічний холецистит, хронічний панкреатит, хронічний пієлонефрит та ознаки хронічного гепатиту, а також хворіє гіпертензивною хворобою, цукровим діабетом 2-го типу та гіперурикемією, що підтверджується випискою з медичної карти. Місячний дохід позивача складається виключно з пенсії по інвалідності, яка складає 2863 грн. 45 коп., в той час як мінімальні витрати на лікування відповідно до фіскальних чеків становлять 2246 грн. 40 коп., залишок яким позивачу необхідно покрити витрати на харчування та оплату комунальних послуг за житло складає 617 грн. 05 коп. Відповідач є сином позивача, зареєстрований та проживає разом із нею, однак незважаючи на неодноразові прохання про матеріальну допомогу такої не надає, хоча офіційно працевлаштований та має задовільний стан здоров`я. В той час як дочка позивача належним чином утримує останню, допомагає з продуктами харчування та по господарству. Враховуючи наведене, оскільки позивач від виконання батьківських обов`язків не ухилялася, батьківських прав позбавлена не була, згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є непрацездатною, потребує матеріальної допомоги, яку відповідач згідно з ч.1 ст.202 СК України зобов`язаний надавати, а тому просить позовні вимоги задовольнити. Ухвалою від 18.10.2021 постановлено прийняти до розгляду та відкрити провадження у справі; розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; призначити судове засідання для розгляду справи по суті 03.11.2021, у якому оголошено перерву до 13.12.2021. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позовній заяві. В судовому засіданні прийнято відзив на позовну заяву, у якому представник відповідача просить в задоволенні позову відмовити, оскільки сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання та повинен супроводжуватися необхідністю в матеріальній допомозі, в той час як сама позивач у позовній заяві зазначає, що отримує пенсію, розмір якої згідно з представленою позивачем довідкою не є нижчим прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», стороннього догляду не потребує, також продуктами харчування та по господарству їй допомагає дочка, а доказів на підтвердження розміру витрат на лікування позивач не надає, тому вважає позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання позивача такими, що не підлягають до задоволення. В той же час у разі понесення позивачем додаткових витрат, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю, та невиконанні відповідачем свого обов`язку, передбаченого ст.203 СК України, брати участь у таких витратах, позивач не позбавлена можливості звернутися до суду за захистом такого права. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечив. Пояснив, що має двох дітей, на даний час проживає не з позивачем, а разом з цивільною дружиною, яка також має дитину, є учасником АТО та через незадовільний стан здоров`я на даний час не працює. Заслухавши пояснення сторін, представника позивача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно всі обставини справи та оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд встановив наступне. Відповідно до ч.1 ст.202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Згідно зі ст.205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. При цьому, як вбачається з роз`яснень пленуму Верховного Суду України, наданих у п.21 Постанови від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК), не є абсолютним. Згідно з ч. 2 ст. 205 СК при визначенні розміру аліментів на непрацездатних батьків необхідно враховувати можливість отримання ними матеріальної допомоги від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, а також від дружини, чоловіка та своїх батьків. Сторонами визнано, що позивач є матір`ю відповідача. З довідки з місця проживання про склад сім`ї і прописку від 26.07.2021 №0542 вбачається, що сторони є співвласниками квартири [ADDRESS] , де проживає позивач. [PERSON] є інвалідом другої групи, що підтверджується копією посвідчення № [NUMBER] . Як вбачається з копії довідки про доходи №6772737776851714 сума пенсії, отриманої позивачем за період з 01.02.2021 по 31.07.2021, складає 17080 грн. 70 коп., що в середньому становить 2846 грн. 78 коп. Звертаючись до суду із позовом про стягнення з відповідача аліментів, позивач посилається на ту обставину, що вказаний розмір пенсії не забезпечує останній належний рівень життя. Разом з тим, Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» встановлено прожитковий мінімум на осіб, які втратили працездатність в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня - 1769 гривень, з 1 липня - 1854 гривні, з 1 грудня - 1934 гривні. При цьому, прожитковий мінімум - це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості, а згідно з п.2. Методики визначення прожиткового мінімуму, затвердженої спільним Наказом Міністерства соціальної політики України, Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, Державної служби статистики України від 03.02.2017 №178/147/31, прожитковий мінімум на одну особу та для осіб, які відносяться до основних соціальних і демографічних груп населення, складається з вартісних величин: набору продуктів харчування, достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я (далі - набір продуктів харчування); мінімального набору непродовольчих товарів, необхідного для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (далі - набір непродовольчих товарів); мінімального набору послуг, необхідного для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (далі - набір послуг). Враховуючи наведене, пенсія у середньомісячному розмірі 2846 грн. 78 коп., яку отримує позивач та яка перевищує прожитковий мінімум на осіб, які втратили працездатність, повинна повністю покривати її видатки на продукти харчування, непродовольчі товари та набори послуг, що є необхідними для забезпечення нормального функціонування організму людини, і збереження здоров`я, задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Крім цього, суд також враховує і посилання самої позивача на те, що її дочка належним чином її утримує та допомагає з продуктами харчування і по господарству. Відповідно до ст.12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з тим, всупереч вищевказаним вимогам позивач не представила суду доказів того, що її витрати щомісяця перевищують розмір пенсії, яку вона отримує, що свідчило б про потребу у матеріальній допомозі та відповідно до вимог ст.202 СК України покладало б на відповідача обов`язок утримувати матір, а тому суд приходить до висновку, що підстави для задоволення позовним вимог відсутні. В той же час, позивач не позбавлена можливості звернутися до суду із вимогами до відповідача про стягнення відповідно до ст.203 СК України додаткових витрат, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю.

Outcome: dismissed