Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду шляхом пред`явлення позову до відповідача [PERSON] , в якому просила стягнути з нього неустойку (пеню) від суми несплачених аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 17804,73 гривні. В обґрунтування вимог посилалася на те, що 18 вересня 2018 року Харківським районним судом Харківської області був виданий виконавчий лист про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] аліментів у розмірі ј частки з усіх видів доходу відповідача щомісячно, починаючи з 09 липня 2018 року до досягнення дитиною повноліття. Однак відповідач аліменти не сплачує, у зв`язку з чим за період часу з 09 липня 2018 року по 15 квітня 2019 року утворилася заборгованість по споаті аліментів у розмірі 19861,98 гривень. Посилаючись на правову позицію, викладену в постанові Великої палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року по справі №572/1762/15-ц, позивачем здійснено розрахунок пені від суми несплачених аліментів, яка за період з 09 липня 2018 року по 01 квітня 2019 року становить 23841 гривень. Оскільки відповідно до вимог цивільного законодавства загальний розмір пені не може перевищувати суми заборгованості по аліментам, позивач просить стягнути з відповідача пеню у сумі 17804,73 гривні. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 23 квітня 2019 року позовну заяву залишено без руху, встановлений строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків - 10 днів з дня вручення копії ухвали. У встановлений судом строк позивач усунула недоліки, надавши до суду 03 травня 2019 року уточнену позовну заяву. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 10 травня 2019 року провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги визнгав у повному обсязі, погодився з розрахунком суми пені та не заперечував проти стягнення з нього пені від суми несплачених аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 17804,73 гривні. Представник третьої особи Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та м. Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно і належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. Будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Під час судового розгляду встановлено, що сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , матір`ю якої в свідоцтві про народження значиться [PERSON] , батьком - [PERSON] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане Холодногірським районним у м. Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області 24 жовтня 2018 року). На виконанні у Міськрайонному відділі державної виконавчої служби по Харківському району та м. Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області знаходиться виконавчий лист №635/4654/18, виданий Харківським районним судом Харківської області 18 вересня 2018 року про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частки від усіх видів доходу відповідача щомісячно, починаючи з 09 липня 2018 року до досягнення дитиною повноліття. Як вбачається зі змісту довідки №11010, виданої Міськрайонним відділом державної виконавчої служби по Харківському району та м. Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області 16 квітня 2019 року, аліменти позивач [PERSON] за період з 09 липня 2018 року по 31 березня 2019 року згідно вищевказаного виконавчого листа не отримувала. Відповідно до розрахунку заборгованості по сплаті аліментів №10997 від 16 квітня 2019 року, здійсненого державним виконавцем Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та м. Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області Коліверда О.В., сума заборгованості по сплаті аліментів за період з 09 липня 2018 року по 01 квітня 2019 року складає19861,98 гривень. Згідно наданого позивачем розрахунку пені за прострочення сплати аліментів, сума такої пені складає 23841,65 гривні. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин та досліджених в судовому засіданні наданих доказів, прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав. Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі статтею 196 цього Кодексу у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. На час розгляду справи судом, відповідачем не надано даних, що свідчать про погашення заборгованості по аліментам у добровільному порядку, а тому суд вважає доведеною ту обставину, що відповідач був обізнаний про свій обов`язок сплачувати аліменти, однак не вжив достатніх заходів для виконання такого обов`язку, не сплатив жодного платежу в рахунок сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини на виконання рішення суду. Крім того, відповідач не довів, що заборгованість утворилась з незалежних від нього причин, зокрема у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для нарахування неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Відповідно до висновків Верховного Суду, які зроблені Великою палатою Верховного Суду у постанові від 25 квітня 2018 року по справі № 14-37цс18загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: ?p=(A1?1%?Q1)+(A2?1%?Q2)+……….(An?1%?Qn), де: ?p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2 - кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An - нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn - кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Разом з тим, суд не приймає розрахунок неустойки (пені) від суми несплачених аліментів, який був проведений позивачем за період виникнення заборгованості з 09 липня 2018 року по 01 квітня 2019 року і за розрахунками позивача становить 23841,65 гривень. Так, виходячи з висновків Верховного Суду, які зроблені Великою палатою Верховного Суду у постанові від 25 квітня 2018 року по справі № 14-37цс18та використовуючи для розрахунку пені від суми несплачених аліментів наведену у зазначених висновках формулу, належна до сплати відповідачем на користь позивача неустойка (пеня) від суми несплачених аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] за період з 09 липня 2018 року по 01 квітня 2019 року, починаючи з дня прострочення сплати аліментів до дня ухвалення судом рішення становить 44488,04 гривень ((1467,73Х0,01Х378)+(1939,75Х0,01Х347)+(2012Х0,01Х317)+(1994,50Х0,01Х286)+(2001Х0,01Х256)+(2268Х0,01Х225)+(2007,25Х0,01Х194)+(2057,25Х0,01Х166)+(2057,25Х0,01Х126)=24375,81). Разом з тим, виходячи з вимог ч. 1 ст. 196 ЦПК України, сума неустойки (пені) не може перевищувати 100 відсотків заборгованості по аліментам, яка в даному випадку становить 19861,98 гривень. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Отже, виходячи з позовних вимог позивача [PERSON] , суд стягує з відповідача на її користь суму неустойки (пені) від простроченої суми аліментів в межах заявлених позовних вимог у розмірі 17804,73 гривні. Проти стягнення зазначеної суми пені відповідач в ході судового розгляду не заперечував. Крім того, як вбачається зі змісту позовних вимог, позивач просить стягнути з відповідача неустойку (пеню) від суми несплачених аліментів на утримання неповнолітньої дитини. З вимогами щодо стягнення заборгованості по аліментам або заборгованості по аліментам з нарахованою неустойкою (пенею) від суми несплачених аліментів на утримання неповнолітньої дитини позивач не зверталася, у зв`язку з чим у суду відсутні підстави для стягнення з відповідача суми заборгованості по аліментам. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд покладає судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи ту обставин, що суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 768,40 гривень. На підставі викладеного і

Outcome: approved