Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Територіальної громади в особі Синельниківської міської ради про визнання прав та обовязків спадкодавця на гараж в порядку спадкування за законом. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що 30 березня 2016 року помер її чоловік [PERSON], який постійно мешкав за адресою: [ADDRESS]. Після його смерті відкрилася спадщина на гараж, розташований за адресою: Дніпропетровська область, м.Синельникове, вул. Миру (район жи\-лого будинку № 10). Заповіту [PERSON] не залишив. Вона єдиний спадкоємець першої черги в порядку спадкування за законом який прийняв спадщину. Спадщину після смерті чоловіка вона прийняла згідно із ст.ст.1268,1269 ЦК України, так як постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та у встановлений законом шестимісячний строк після смерті спадкодавця подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Вона звернулася до державного нотаріуса Першої Синельниківської дер\-жавної нотаріальної контори з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно. Але нотаріус відмовив їй у видачі цього свідоцтво в зв'язку з тим, що право власності на дане майно не зареєстрованого підтверджується постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07 червня 2017 року. Згідно довідки комунального підприємства «Синельниківське міжміське бюро технічної інвентаризації» № 528 від 22.05.2017 року вищезазначений гараж належить [PERSON] на підставі виписки з рішення виконкому Синельниківської міської ради за № 550 від 24.12.1992 року, але право власності не зареєстровано. Дійсно, її чоловік збудував гараж Г-1 з підвалом № 1, площею, 19,8 кв. м. по вулиці Миру в м.Синельникове, в районі жилого будинку № 10. На підставі рішення №550 виконавчого комітету Синельниківської міської ради від 24 грудня 1992 року будівництво вищевказаного гаража було узаконено. Тобто будівництво цього гаража здійснювалося згідно із законом, але чоло\-вік не зареєстрував право власності на своє ім'я і помер. [PERSON] не встиг за життя отримати свідоцтво про право власності на гараж і зареєструвати його, а тому його права та обов'язки, як спадкодавця, а саме зареєструвати право власності на гараж, перейшли до неї, як до спадкоємця. У звязку з цим, позивач просить визнати за нею, [PERSON], [INFO], права та обов'язки спадкодавця на гараж Г-1 з підвалом № 1, загаль\-ною площею 19,8 квадратних метри, розташований по вулиці Миру (район жилого будинку № 10) в м.Синельникове Дніпропетровської області в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер 30 березня 2016 року, з правом реєстрації права власності на гараж в органах державної реєстрації. До початку судового засідання позивачка надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала і просила їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] до початку судового засідання надала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги визнала в повному обсязі. При визнанні позову суд ухвалює рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, прийшов до наступного висновку. Факт смерті спадкодавця [PERSON], померлого 30 березня 2016 року, підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-КИ № 683613. Після його смерті відкрилася спадщина на гараж, розташований за адресою: Дніпропетровська область, м.Синельникове, вул. Миру (район жи\-лого будинку № 10). З довідки комунального підприємства «Синельниківське міжміське бюро технічної інвентаризації» № 528 від 22.05.2017 року вбачається, що гараж, розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул. Миру належить [PERSON] на підставі виписки з рішення виконкому Синельниківської міської ради за № 550 від 24.12.1992 року. Внутрішня площа гаражу складає 19, 8 кв. м., на земельній ділянці знаходиться: гараж Г-1 цегляний рік забудови 1992 рік, підвал № 1, збудований 1992 рік. Право власності на гараж в Синельниківському МБТІ не зареєстровано. З виписки з рішення виконавчого комітету Синельниківської міської ради народ\-них депутатів № 550 від 24.12. 1992 року вбачається, що [PERSON] узаконено самочинне будівництво гаража розміром 4,20 х 6,10 по вул. Миру, в районі житлового будинку №10. З копії свідоцтва про одруження серії ІІ-ЯР №961331 вбачається, що 18.07.1959 року одружилися [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], якій після укладення шлюбу присвоєно прізвище «Бут». Відповідно до копії технічного паспорта на гараж розташований за адресою: м. Синельникове, вул. Миру, гараж складається з: гараж Г-1 з підвалом № 1, загаль\-ною площею 19,8 квадратних метри. Постановою державного нотаріуса Першої Синельниківської державної нотаріальної контори від 07 червня 2017 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно після смерті 30 березня 2016 року [PERSON] у звязку з тим, що право власності на дане майно не зареєстроване. В матеріалах спадкової справи № 228/2016 до майна померлого 30 березня 2016 року [PERSON] міститься заява [PERSON] про прийняття спадщини за заповітом після смерті спадкодавця на інше спадкове майно, заява [PERSON] про відмову від обовязкової частки після смерті спадкодавця на майно, зазначене в заповіті. Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) та спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною 1 статті 1220 ЦК України передбачено відкриття спадщини внаслідок смерті особи та часом відкриття спадщини є день смерті особи. Останнє місце проживання спадкодавця є місцем відкриття спадщини, що передбачено ч.1 ст.1221 ЦК України. У відповідності до вимог ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Отже, [PERSON] за життя не встиг отримати свідоцтво про право власності на гараж і зареєструвати його, а тому його права та обовязки, як спадкодавця, а саме, зареєструвати право власності на дане майно, перейшли до спадкоємця [PERSON] Таким чином, зясувавши всі обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, повністю підтверджені документально, визнані відповідачем, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved