Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-18 00:00:00

Позивач звернулася з зазначеним позовом до суду, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона до 23 жовтня 2007 року перебувала у шлюбі з [PERSON]. Від цього шлюбу вона має неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. В жовтні 2014 року в зв'язку з початком воєнного конфлікту на території міста Горлівка, позивач разом з донькою [PERSON] покинула місто Горлівку та переїхала до міста Дніпро. Натомість відповідач [PERSON] залишився мешкати в місті Горлівка та припинив спілкуватися з дитиною, приймати участь в її утриманні та вихованні, припинив цікавитися інтересами дитини. У червні 2017 року дитина [PERSON] має можливість виїхати із бабусею [PERSON] до Російської Федерації, а саме до міста Москва, до родичів на відпочинок та оздоровлення на період часу з 01 червня 2017 року по 31 серпня 2017 року включно. Проте відповідач [PERSON] на неодноразові звернення позивача про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України відповідає відмовою, не пояснюючи її причин. Позивач вважає, що батько дитини своєю відмовою порушує інтереси дитини. Натомість права відповідача через вказаний виїзд обмежені та порушені не будуть, оскільки дитина виїжджає за кордон не на постійне місце проживання, а на відпочинок. Тому просить суд задовольнити заявлені нею позовні вимоги. Позивач [PERSON], будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Згідно ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказі, а на підставі ст. ст. 224, 225, 226 ЦПК України, суд в праві постановити заочне рішення. Представник третьої особи Управління - служби у справах дітей Амур-Нижньодніпровської районної у місті ради в судове засідання не з'явився. Третя особа надала суду заяву про розгляд справи без участі її представника та просила ухвалити рішення, враховуючи інтереси дитини. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що заявлений позов підлягає задоволенню. Так, відповідно до Свідоцтва про народження, актовий запис 1483, Серія [NUMBER], виданого Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції Донецької області 23 серпня 2006 року, вбачається, що батьками [PERSON], [INFO], є відповідач [PERSON] та позивач [PERSON]. Частиною 2 статті 150 СК України передбачено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно Свідоцтва про розірвання шлюбу, Серія [NUMBER], виданого Микитівським відділом реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції Донецької області 23 жовтня 2007 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 23 жовтня 2007 року, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 157. З довідки про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції від 24 жовтня 2014 року № 1205000174 вбачається, що позивач [PERSON] разом з неповнолітньою донькою [PERSON] взята на облік, як особа переміщена з тимчасово окупованої території, яка раніше постійно проживала за адресою: [ADDRESS], і перемістилася за адресою: [ADDRESS]. Частиною 3 статті 313 ЦК України передбачено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Відповідно до п. 3 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, здійснюється за згодою обох батьків та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Відповідно до Свідоцтва про народження, виданого відділом РАЦС Микитівського райвиконкому міста Горлівки Донецької області 06 вересня 1985 року, Серія [NUMBER], [PERSON] є матір'ю позивача [PERSON], а отже бабусею дитини [PERSON]. Згідно з паспортом громадянина України, Серія [NUMBER], виданим Микитівським РВ Горлівського МУУМВС України в Донецькій області 08 лютого 2002 року, датою народження [PERSON] є [INFO]. Отже вона досягла передбаченого законодавством віку, необхідного для можливості бути особою, уповноваженою батьками супроводжувати дитину при виїзді з України. Згідно з п. 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється: 1) за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску; 2) без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків: рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Згідно з ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Таким чином, в судовому засіданні було встановлено, що надання тимчасового дозволу на виїзд дитини за межі України з 01 червня 2017 року по 31 серпня 2017 року включно, без згоди відповідача сприятиме всебічному та гармонійному розвитку дитини - [PERSON], розширенню кругозору, спілкування з близькими родичами, а тому відповідатиме якнайкращому забезпеченню її інтересів. На підставі викладеного,

Outcome: approved