Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, який мотивує тим, що між нею та [PERSON] було укладено шлюб. Від шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою. В даний час сім'я позивача та відповідача розпалася, подружні відносини фактично припинені. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між нею та [PERSON] та стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 прожиткового мінімум для дитини відповідного віку, до повноліття дітей. Також просить стягнути судові витрати в сумі 768,40 гривень. В судове засідання позивач не зявилася, направивши заяву про розгляд справи без її участі, змінені позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач та його представник в судове засіданні також не зявилися, від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи без їх участі, проти змінених позовних вимог заперечень не мають. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Судом встановлено, що 04.02.2006 року між сторонами було укладено шлюб , зареєстрований у виконавчому комітеті Токарівської сільської ради Сумського району Сумської області, актовий запис № 02 (а.с. 9). Від шлюбних відносин сторони мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 10) та сина [PERSON], [INFO] (а.с. 11). За час перебування у шлюбі сімейні стосунки між позивачем і відповідачем не склалися внаслідок різних поглядів на сімейне життя. Між подружжям втрачено почуття любові, подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим. Примирення між сторонами неможливе. За таких обставин суд вважає, що сімя існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, суперечить як інтересам подружжя, так і інтересам їхньої дитини, а тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст. 141 ч.1 СК України мати та батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно чи перебувають вони у шлюбі між собою. \~ З урахуванням \~п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № N 16 від 12.06.98 р. «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю України» (Із змінами, внесеними згідно з Постановою \~Верховного Суду \~N 3 від 15.05.2006р.), у частині, яка не суперечить Сімейному Кодексу України при вирішенні таких спорів суди повинні виходити не з формальних міркувань, \~а \~з фактичних інтересів дітей та умов їх нормального виховання. Також, згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України відповідач як батько дитини зобовязаний утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, тому з нього належить стягувати аліменти на утримання дітей. Оскільки діти проживають з позивачкою, відповідач є особою працездатного віку, інших утриманців не має, суд з врахуванням обставин, викладених в ст. 182, 183 СК України, визначає розмір аліментів на дітей у вигляді 1/3 частини від його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір 768 грн. 40 коп. та на користь позивача 768,40 гривень у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Outcome: partial