Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-17 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної шкоди внаслідок скоєння злочину. Позовні вимоги мотивовано тим, що 20 жовтня 2014 року відповідач викрав у позивача грошові кошти в сумі 5\~200 грн., також він 25 жовтня 2014 року повторно викрав 5\~000 грн. За вказаним фактом було порушено кримінальну справу за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. Вироком Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 11 лютого 2015 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі. Під час розгляду кримінального провадження відповідачем добровільно повернуто 5\~400 грн., решту шкоди в добровільному порядку не повертає. Внаслідок злочину позивачу заподіяно моральні страждання, які полягають в тому, що викравши грошові кошти відповідач змусив пережити [PERSON] нервове напруження. За вказаних обставин позивач просила стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду у сумі 4\~800 грн., моральну шкоду у сумі 5\~000 грн. В судове засідання позивач не зявилася надала заяву про розгляд справи за їх відсутністю, відповідно до змісту якої на задоволенні вимог про стягнення майнової шкоди та відшкодування моральної шкоди наполягала. Відповідач в судове засідання не зявився надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, відповідно до змісту якої позов визнав. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Вимоги підлягають задоволенню повністю. Судом встановлено, що вироком Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 11 лютого 2015 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України [PERSON] від відбування покарання звільнено з випробуванням з іспитовим строком 2 роки. Вироком встановлено, що в результаті крадіжки [PERSON] заподіяно матеріальну шкоду на загальну суму 10\~200 грн. (а.с. 2). Згідно з ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 11 лютого 2015 року у справі за обвинуваченням [PERSON] № 658/255/15-к є обовязковим для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанова суду, з питань, чи мали місце ці дії чи вчинено вони цією особою. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч. 1 ст. 1166 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно з п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у звязку з ушкодження здоровя, у порушенні нормальних життєвих звязків через неможливість продовження громадського життя, настанні негативних наслідків. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обовязковому зясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен зясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору (п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4). Відповідно до розяснень, що містяться у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд приймає до уваги стан здоровя потерпілого, тяжкість вимушених змін у його житті, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити з засад розумності, виваженості та справедливості. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 4 ст. 60 ЦПК України). Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» № 2 від 12 червня 2009 року у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. У разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову (ч. 4 ст. 174 ЦПК України). Суд, виходячи із засад розумності та справедливості, оцінюючи докази, надані позивачем, обґрунтованість спричинення останньому моральних страждань, та враховуючи характер завданих моральних страждань, заявлені позивачем позовні вимоги, щодо розміру моральної шкоди, суд вважає, що позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди підлягають задоволенню у розмірі 5\~000 грн., які підлягають стягненню з відповідача, при цьому судом враховано, що внаслідок вчинення злочину позивач втратив нормальний спосіб життя, кардинально порушено його нормальні життєві звязки, що спричинило йому моральні страждання, яких він, зазнав в результаті злочину. При визначенні розміру моральної шкоди на користь позивача судом також враховується і матеріальне становище відповідача. Суд, дослідивши надані письмові докази, вважає, що діями відповідача, позивачу завдана матеріальна шкода, що підтверджена належними доказами та складається з викрадених у [PERSON] грошей в сумі 4\~800 грн., тому у позивача є право вимоги на відшкодування завданої і підтвердженої належними доказами майнової шкоди. Таким чином, стягненню з відповідача на користь: позивача підлягає 4 800 грн., в рахунок відшкодування майнової шкоди, а також в рахунок відшкодування моральної шкоди в розмірі 5\~000 грн. На підставі ч. 3 ст. 88 ЦПК України судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved