Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-02 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, вказуючи, що 20 вересня 2003 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у Носачівській сільській раді Смілянського району Черкаської області, актовий запис № 9. Від шлюбу вони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Причиною розпаду сім`ї вказує те, що зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. Відповідач застосовував фізичну силу по відношенню до позивачки, внаслідок чого зверталась за медичною допомогою до медичного закладу. На даний час сторони проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують. Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, участі у її вихованні не приймає. Оскільки відповідач в добровільному порядку допомоги на утримання дитини не надає, вона змушена звертатися з позовом до суду. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 27 липня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 22 вересня 2020 року на 08-45 год. в спрощеному провадженні. В судове засідання позивач скерувала заяву в якій позов підтримала, просила шлюб розірвати та стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дитини аліменти в розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходів), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дати подачі позову і до повноліття дитини. Відповідач в судове засідання скерував заяву в якій позовні вимоги визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу та сплати аліментів. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами сімейного законодавства. Судом встановлено, що 20 вересня 2003 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Носачівській сільській раді Смілянського району Черкаської області, актовий запис № 9. Від шлюбу мають неповнолітню доньку, [PERSON] , [INFO] . Сторони сімейних та подружніх стосунків не підтримують. Відповідно до ч. 1 ст. 21 Сімейного Кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Стаття 112 Сімейного кодексу України визначає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що позов в частині розірвання шлюбу підлягає до задоволення, оскільки сім`я розпалась остаточно, для її відновлення можливостей немає, сторони сімейних відносин не підтримують і поновлювати їх не збираються, подальше збереження сім`ї неможливе, а тому суд вважає за необхідне шлюб між сторонами - розірвати. Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження останньої. Неповнолітня проживає разом зі своєю матір`ю та перебуває на її утриманні. Згідно із ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Аліменти - це встановлена законом грошова сума, що передається одним із батьків у власність дитини та використовується для задоволення потреб дитини. Розмір аліментів залежить від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також від доходу платника аліментів. Розмір аліментів визначається у відсотковому відношенні від заробітку (доходу), у випадках, коли дохід неможливо визначити, то розмір аліментів присуджується у твердій грошовій сумі, але не менше 50 % встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку Ч. 2 ст. 182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 182 СК України виходячи з принципу справедливості та розумності (ч. 9 ст. 7 СК), суд, при визначенні розміру аліментів враховує такі обставини як стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи те, що відповідач згідний сплачувати аліменти у тому розмірі, що просила позивач у позові, суд визначає розмір частки ј що відповідатиме принципу справедливості та розумності. Суд вважає, стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти в розмірі ј частини всіх видів заробітку на утримання дитини до її повноліття. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved