Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Гаражно-будівельного кооперативу «Волгоградський» про визнання права власності на спадкове майно. Просила суд встановити факт прийняття нею спадщини - гаража [ADDRESS] визнати за нею (позивачем) право власності в порядку спадкування на зазначений гараж після померлого [PERSON]. Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначила, що після смерті [INFO] [PERSON], вона, як спадкоємець за заповітом, звернулася до Дев'ятої Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину. Оскільки померлим за життя не було у встановленому законом порядку зареєстровано право власності на гараж, у володіння та користування яким позивач фактично вступила, нотаріусом не було видано свідоцтва про право власності на спадкове майно, то позивач змушена звернутися з позовом до суду. Ухвалами суду від 10 лютого 2014 року у якості третіх осіб у справі залучено Київську міську раду, Головне управління юстиції у м. Києві, ухвалою від 16 квітня 2014 року - [PERSON]. Позивач та його представник у судовому засіданні підтримали позов та просили його задовольнити, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини. Від відповідача до суду надійшла заява про підтримання позову з проханням розглядати справу за відсутності його представника. Від третьої особи Головного управління юстиції у м. Києві до суду надійшли пояснення, в яких третя особа просила розглядати справу за відсутності її представника. Третя особа [PERSON] та представник третьої особи Київської міської ради до суду не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про день, час і місце розгляду справи, а тому суд вважає за можливе розглядати справу за їх відсутності. Суд, заслухавши позивача та її представника, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з таких підстав. Судом встановлено, що згідно з даними договору купівлі-продажу гаража від 04 листопада 1996 року [PERSON] купив у [PERSON] гараж [ADDRESS] (а.с. 111). Відповідно до даних свідоцтва про смерть, виданого 30 вересня 2011 року Виконавчим комітетом Червономотовилівської сільської ради Фастівського району Київської області, [PERSON] помер [INFO] (а.с. 12). Після смерті [PERSON] Дев'ятою Київською державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу №204/2012 до майна померлого (а.с. а.с. 89-113), позивачем подано заяву про прийняття спадщини (а.с. 90 зворот). З даних заповіту від 27 березня 2011 року видно, що [PERSON] все належне йому майно заповів [PERSON] (а.с.95). З повідомлення Дев'ятої Київської державної нотаріальної контори від 15 серпня 2013 року видно, що видати свідоцтво про право на спадщину на гараж немає можливості, так як правовстановлюючий документ на спадкове майно - договір купівлі-продажу не зареєстрований в органі, який здійснює державну реєстрацію нерухомого майна (а.с. 113). Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з даними спадкової справи інші особи з заявами про прийняття спадщини після померлого [PERSON] у шестимісячний строк до нотаріальної контори не зверталися. Відповідно до ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Судом встановлено, що відповідно до даних повідомлення Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна від 02 квітня 2014 року (а.с. 128), згідно з даними Бюро, гараж [ADDRESS] на праві власності зареєстрована за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 29.03.1996 року (а.с. 129). Згідно з даними довідки Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна від 19 грудня 2012 року (а.с. 26), загальна площа гаража [ADDRESS] становить 15, 8 кв.м. Відповідно до даних Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо об'єкта нерухомого майна від 23 квітня 2014 року відомості щодо права власності на гараж [ADDRESS] у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні (а.с.138). Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, серед іншого і визнання права власності. Згідно зі ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки право власності [PERSON] на гараж після його придбання не було зареєстровано у передбачено законодавством порядку, що унеможливлює отримання свідоцтва про право на спадщину спадкоємицею [PERSON], то суд вважає за можливе визнати за нею право власності на гараж у порядку спадкування за заповітом після померлого [PERSON] Разом з тим, так як позивач як спадкоємець майна [PERSON] за заповітом вчасно звернулася з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса, то позовні вимоги про встановлення факту прийняття спадщини позивачем - майна, право власності на яке не було зареєстровано за померлим [PERSON], суд вважає необгрунтованими, а тому такими, що не підлягають задоволенню. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial