Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою і просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) на доньку [PERSON], [INFO], в звязку з її навчанням на час навчання в Житомирському державному університеті імені [PERSON], мотивуючи тим, що донька навчається в Житомирському державному університеті імені [PERSON] денної державної форми навчання. В звязку з навчанням донька потребує затрат на оплату проживання, придбання продуктів харчування, приналежностей для навчання та інших речей, а тому вона потребує матеріальної допомоги. В судове засідання позивач не зявилася, але надала заяву, в якій просить справу розглядати без її участі. Свої позовні вимоги підтримала. Погоджується на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не зявився, не повідомивши про причини неявки, хоча своєчасно та належним чином відповідно до вимог ст. 74 ЦПК України був повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовими повідомленнями. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. [PERSON], [INFO], є донькою відповідача, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І ТП №044869, виданого 06.09.1997. Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно довідки Житомирського державного університету імені [PERSON] №629 від 04.09.2015 [PERSON] є студенткою І-го курсу денного відділення даного університету державної форми навчання. Термін навчання закінчується в червні 2019 року. Копії товарного чеку №1507202335 від 21.07.2015 та квитанції Приватбанку №0.0.427275370.1 від 26.08.2015 підтверджують придбання ноутбуку та оплату за проживання в гуртожитку (а.с.9,10). Враховуючи, що [PERSON] потребує затрат на оплату проживання, харчування, придбання приналежностей для навчання, одягу, суд вважає, що вона потребує матеріальної допомоги. Відповідачем не надано доказів щодо неможливості надання матеріальної допомоги доньці, а тому суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. Відповідно до ст.191 СК України аліменти присуджуються з дня подачі заяви в суд. Аналізуючи зміст ст.ст.198, 199 та 200 СК України, в яких передбачено обовязок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги, суд вважає, що встановлений ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину в розмірі не менше 30% прожиткового мінімуму, не може бути застосований до гл.16 СК України, оскільки це буде суперечити положенням вищезазначених статей, а саме, що батьки повинні утримувати повнолітніх дітей тільки при умові, що вони можуть надавати матеріальну допомогу (наприклад отримують заробітну плату чи мають (можуть мати) інше джерело доходів). Від сплати судового збору позивач звільнена на підставі п.3 ч. 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 487 грн. 20 коп. в доход держави.

Outcome: approved