Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], та аліментів на її утримання, посилаючись на те, що вона знаходиться у шлюбі з відповідачем, який зареєстровано між ними 22.02.2003 року, у якому вони мають трьох неповнолітніх дітей: [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які мешкають разом з нею та знаходяться на її утриманні, та на утримання яких відповідач зобовязаний надавати матеріальну допомогу, так як є працездатним, однак не надає, у звязку з чим просить стягнути з відповідача на її користь на утримання дітей аліменти: на утримання доньки [PERSON] та сина [PERSON] - у розмірі 516 грн. щомісячно, на утримання сина [PERSON] у розмірі 643 грн. щомісячно, починаючи з моменту звернення до суду та до досягнення дітьми повноліття, та на своє утримання до у розмірі 1218 грн. щомісячно, починаючи з моменту звернення до суду та до досягнення сином [PERSON] трьох років. У судовому засіданні позивач позов підтримала у повному обсязі, просила суд його задовольнити, надала пояснення, аналогічні викладеним в позові, зазначивши, що на теперішній час вони з відповідачем мешкають окремо, так як останній вигнав її з дому, і вона разом з дітьми проживає у батьків. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, заперечував проти його задоволення, пояснивши суду, що розмір аліментів, який просить стягнути позивач, є завеликим. Суд, вислухавши позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано між ними 22 лютого 2003 року у с. Тернова Чугуївського району Харківської області, про що зроблено запис за № 04, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ЖД № 360854 (а.с.5). У шлюбі вони мають трьох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], про що свідчать свідоцтва про народження: серії 1-ВЛ № 254993, видане Введенською селищною радою Чугуївського району Харківської області 08.08.2003 року (а.с.6), серії 1-ВЛ № 165400, видане Введенською селищною радою Чугуївського району Харківської області 09.07.2009 року (а.с.7), та серії І-ВЛ № 311474, видане виконкомом Введенської селищної ради Чугуївського району Харківської області 01.03.2013 року (а.с.8). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована\~Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ\~(78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, які на цей час мешкають разом з позивачем, що підтверджується інформацією виконавчого комітету Введенської селищної ради Чугуївського району Харківської області від 09.06.2015 року за № 481 (а.с.15) та актом виконавчого комітету Введенської селищної ради Чугуївського району Харківської області від 15.06.2015 року (а.с.16). Відповідно до ст.181 СК України способи виконання батьками свого обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Як розяснено в п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення до суду з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає. Частиною 2 ст.18 СК України передбачено, що суд застосовує ті способи захисту прав або інтересів учасників сімейних відносин, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Відповідно до\~ ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно із ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач працездатний, однак не працює, інших осіб на своєму утриманні не має. Відповідно до ст. 7 Закону України № 80-VІІІ від 28.12.2014 року «Про Державний бюджет України на 2015 рік» прожитковий мінімум для дитини з 1 січня 2015 року у віці до 6 років становить 1032 грн., від 6 до 18 років - 1286 грн. Згідно ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно ч. 4\~ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. N 606-XIV «Про виконавче провадження»\~загальний розмір усіх відрахувань із заробітної плати щодо стягнення аліментів на неповнолітніх дітей не може перевищувати 70 відсотків заробітної плати цієї особи. Згідно з ч.2 ст.184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору в дохід держави в сумі 243,60 грн.

Outcome: partial