Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, мотивуючи це тим, що [INFO] року помер її батько - [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 16,55 гектарів, що розташована на території Водянської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області. Вказану спадщину прийняли позивач, дружина та син спадкодавця по 1/3 частині кожен. Згодом, після виготовлення технічної документації на свою частину земельної ділянки у відповідності до ст. 79-1 ЗК України та присвоєння кадастрового номера, позивач звернулась до Реєстраційної служби Петрівського районного управління юстиції з заявою про державну реєстрацію права власності, однак державним реєстратором прав на нерухоме майно було винесено рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень, яке вмотивоване тим, що документи, подані для проведення державної реєстрації прав не відповідають вимогам, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують. Позивач вважає, що таким чином не визнається її право власності на земельну ділянку, а тому вона вимушена звернутись до суду з позовом про визнання права власності. Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак письмовою заявою прохав суд розглядати справу без його участі, позов підтримав повністю. Представник відповідача Водянської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області в судове засідання не з'явився, проте письмовою заявою прохав суд розглядати справу без його участі, позов визнав у повному обсязі. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, Реєстраційної служби Петрівського районного управління юстиції Кіровоградської області в судове засідання також не з'явився, проте письмовою заявою прохав суд розглядати справу без його участі, з позовом згідні. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] року помер батько позивачки - [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина у виді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 16,55 гектарів, в межах згідно з планом, що розташована на території Водянської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області, кадастровий номер ділянки: [NUMBER]. На вказану спадщину було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом від 22.07.2014 року зареєстрованого в реєстрі під № 381 серії [NUMBER] (а.с.12-13), в якому вказано, що спадкоємцями майна [PERSON] є: його дружина [PERSON], [INFO] на 1/3 частки, донька [PERSON], [INFO] на 1/3 частки та син [PERSON], [INFO] на 1/3 частки. Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно від 22.07.2014 року № 14612264 (а.с.14) вирішено: провести державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, що розташована: Кіровоградська область, Петрівський район, Водянська сільська рада, кадастровий номер земельної ділянки: [NUMBER]; форма власності: приватна, спільна часткова, розмір частки: 1/3. Суб'єктом реєстрації права власності є: [PERSON], податковий номер [NUMBER]. Після чого позивач отримала Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 22.07.2014 року, №24566125 (а.с.23) в якому зазначено, що вона є власником 1/3 частини земельної ділянки, що розташована за адресою: Кіровоградська область, Петрівський район, Водянська сільська рада, кадастровий номер: [NUMBER]. 07.08.2014 року позивач замовила виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу та об'єднання земельної ділянки державному підприємству «Кіровоградський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою». Згідно технічного завдання від 07.08.2014 року на поділ та об'єднання земельної ділянки громадянки [PERSON] (а.с.15) загальна площа земельної ділянки становить: 5,4962 га, підстава для виконання робіт: угода на виконання робіт від 07.08.2014 року № 6189. Серед матеріалів виготовленої технічної документації із землеустрою щодо поділу та об'єднання земельної ділянки (а.с.15-22) міститься угода (а.с.16), згідно якої [PERSON], [PERSON] та [PERSON] ні зараз, ні в майбутньому не будуть мати претензій один до одного з приводу розподілу земельної ділянки в рівних долях у відповідності з грошовою оцінкою та документами виготовленими спеціалістами ДП «Кіровоградський інститут землеустрою». Згідно акту прийому-передачі межових знаків на зберігання від 23.10.2014 року (а.с.18) в п. 5 якого вказано, що власниками суміжних ділянок претензій до існуючих меж не заявлено. Зокрема нижче містяться і підписи власника земельної ділянки №1130-3 [PERSON] та власника земельної ділянки №1130-1 [PERSON], що говорить про те, що земельну ділянку з кадастровим номером [NUMBER] було фактично розділено на 3 ділянки. На основі виготовленої технічної документації із землеустрою щодо поділу та об'єднання земельної ділянки (а.с.15-22) було здійснено державну реєстрацію земельної ділянки позивача та присвоєно кадастровий номер, що підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 24.10.2014 року № НВ-3501383752014 (а.с.24-26), в якому зазначено кадастровий номер земельної ділянки: [NUMBER], цільове призначення: землі сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площа: 5,4962 га. За результатами звернення до Реєстраційної служби Петрівського районного управління юстиції з заявою про державну реєстрацію права власності, позивач отримала винесене державним реєстратором прав на нерухоме майно [PERSON] рішення від 20.12.2014 року за № 18182830 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень (а.с.30), мотивоване тим, що документи, подані для проведення державної реєстрації прав не відповідають вимогам, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують, а саме фактичний поділ земельної ділянки з кадастровим номером [NUMBER] відбувся без укладання договору про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, який укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню. Відповідно до положень ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 328 ЦК України Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч. 2 ст. 367 ЦК України у разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи викладене та беручи до уваги те, що позивачем було правомірно набуто право спільної власності на майно: земельну ділянку з кадастровим номером [NUMBER], а також те, що зазначене майно було фактично поділено, однак без укладання договору про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, проте фактично всі дії для виконання даного договору були здійснені, що підтверджується матеріалами справи, а згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, суд вважає за необхідне позов задовольнити. На підставі ст. ст. 319, 321, 328, 367, 392 ЦК України,

Outcome: approved