Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] боргу за договором позики вказуючи, що 27.03.2013 року відповідач під розписку взяв у неї в борг 7500.00 грн.. 17.04.2013 року він отримав від неї ще 4350,00 грн.,доповнивши про це вищезазначену розписку і 01.06.2013 року взяв в займи ще 8000,00грн,доповнивши про це вищезазначену розписку. Згідно умов усного договору відповідач зобов'язувався повернути суму боргу в розмірі 19850,00 грн в строк до 01.11.2013. Вказує, що на її вимогу повернути кошти відповідач позичену суму коштів не повернув. Просить суд стягнути з відповідача на її користь суму боргу-19850 грн., з урахуванням індексу інфляції за період з 01.11.2013 року по 01.11.2014 року у розмірі 3374,14 грн. та 3 % річних за цей самий період у розмірі 595,50 грн., а всього суму 23819,64 грн., а також судовий збір у сумі 238,20 грн. В судовому засіданні позивач підтримала свої вимоги. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково і вказав, що дійсно 27.03.2013 року він позичив у позивача 5000,00 грн. а не 7500 грн, як вона зазначає. 17.04.2013 року він допозичив у позивача ще 3000 грн, а не 4350 гн, як зазначає позивач, а 03.06.2013 року. він не позичав у Картошової 8000 грн., як зазначено нею Він підтвердив,що розписку, яка додана до позовної заяви ,він складав власноруч. Запис про займ 8000 грн.,він зробив на прохання чоловіка позивача.Ніхто при цьому не знаходився поряд з ними.Він визнає борг перед позивачем лише у сумі 8000 грн.. Заслухавши позивача,відповідача та його представника, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Як вбачається і розписки відповідача , 27.03.2013 позивачем надано йому в борг -7500 грн.. 17.04.2013 р. ще 4350 грн.. 03.06.2013 року ще 8000 грн..зобов*язавшись повернути борг до 01.11.2013 року. Згідно ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається в письмовій формі. Зазначена форма закону дотримана, що підтверджується вищезазначеною розпискою відповідача.(а.с.5). Відповідачем на день подання позову до суду сума боргу не повернута. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно із ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги знайшли повне підтвердження в судовому засіданні. В судовому засіданні відповідач підтвердив ,що записи в розпизці він здійснював власноручно. Голословним залишилось його посилання на те, що він 27.03.2013 року взяв у позивача в займи лише 5000 грн.а не 7500 грн. як записано, 17.04.2013 року- 3000 грн. а не 4350 грн.,як записано і зовсім не брав в займи 03.06.2013 року,хоча ним записано,що отримав в зазначений день 8000 грн. Таким чином, оскільки відповідач борг своєчасно не повернув, з відповідача на користь позивача за період встановлений ним ,з01.11. 2013 року по 01.11. 2014 року підлягає стягненню сума основного боргу-19850 грн.; з урахуванням індексу інфляції-3374,14 грн. та три відсотки річних від простроченої суми -595,50 грн., а всього 23819,64 грн. Крім того, згідно ст. 88 ЦПК України, потрібно стягнути з відповідача на користь позивача сплачені нею і документально підтверджені судові витрати у сумі 238,20 грн. і в дохід держави недоплачений судовий збір у сумі 05,40 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: approved