Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до відповідача, в якому просить суд стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання повнолітньої дитини сина [PERSON], [INFO], в розмірі третини усіх видів його заробітку щомісячно і до досягнення ним 23 років або до припинення навчання. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що перебувала з відповідачем у шлюбних відносинах до 24.03.2011 року. Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. До досягнення сином повноліття вона отримувала аліменти з відповідача у розмірі 1/3 частин усіх видів заробітку щомісячно на підставі рішення Дрогобицького міськрайонного суду від 17.02.2011 року. На даний час син навчається на другому курсі денного відділення ДВНЗ «Дрогобицький механіко-технологічний коледж» І рівня акредитації. За час навчання стипендії не отримував. Син має проблеми із здоровям, з дитинства він хворіє на хронічну сурдологічну двобічну сенсоневральну туговухість 2 ступеня. Знаходиться на обліку в отоларинголога. Крім того, сину потрібно додаткові кошти повязані зі навчанням. Вона працює, але отримує мінімальну заробітну плату. Тому утримувати сина лише за свої доходи їй важко, значні кошти йдуть на харчування сина та оплату комунальних послуг. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позові, який просила задоволити. Представник відповідача [PERSON] позов визнала частково, зокрема з мотивів викладених у письмовому заперечені. Додатково пояснила, що відповідач не відмовляється від утримання сина, однак сплата аліментів в розмірі 1/3 частині від його доходу є для нього непосильною, оскільки у нього є інша сімя. Вислухавши думку сторін, зясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов слід задоволити частково, виходячи з наступного. Встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 23.10.1997 року до 24.03.2011 року, від якого у них народився син [PERSON], [INFO]. З довідки Дрогобицького механіко-технологічного коледжу від 18.11.2016 року № 691 вбачається, що [PERSON] навчається на 2 курсі денного відділення у ДВНЗ «Дрогобицький механіко-технологічний коледж» і закінчує навчання 30.06.2019 року. Статтею 198 СК України встановлено, що батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Батьки повинні робити все можливе для утримання своїх дітей, оскільки повнолітні діти, через свій молодий вік, стан фізичного розвитку, навчання у ВУЗі як правило, не можуть самі себе утримувати, не мають можливості повноцінно працювати. Таким чином, з урахуванням матеріального становища позивачки, яка надає матеріальну допомогу сину, який хворіє, однак не може його повноцінно утримувати, оскільки несе інші витрати повязані з його фізичним, духовним та моральним розвитком, матеріальне становище відповідача, який вдруге уклав шлюб 07.12.2012 року, від якого у нього 15.12.2012 року народився син [PERSON], який згідно довідки МСЕК №100 потребує домашнього догляду, те, що за місцем роботи відповідача у ПАТ «Львівобленерго» загальна сума його доходу за січень-листопад 2016 року становить 108155,62 грн.; те, що відповідач витрачає певні кошти для особистих потреб та потреб нової сімї, суд вважає можливим визначити аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно, починаючи стягнення з 02 грудня 2016 року і до закінчення сином навчання у ДВНЗ «Дрогобицький механіко-технологічний коледж», тобто до 30.06.2019 року, але не більше, ніж до досягнення ним 23-річного віку. Суд, звертає увагу, що рішення суду має бути спрямовано на реальний захист порушених прав та обовязків, при ухваленні рішення суд має виходити з засад розумності та справедливості. Відповідно до п.6 ч.1 ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 551,20 грн. Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання.

Outcome: approved