Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням у квартирі [ADDRESS]. В обґрунтуванні позовних вимог вказує на те, що він з відповідачем та третьою особою зареєстровані в спірній квартирі, [ADDRESS]. Хоча, відповідач і зареєстрований у спірній квартирі однак він там фактично не проживає, не несе жодних витрат по утриманню квартири та сплаті комунальних платежів. Також, відповідач має інше постійне місце проживання, однак залишаться бути прописаним в квартир. В зв'язку з чим просить визнати такого таким, що втратив право на користування жилим приміщенням в спірній квартирі. Позивач в судове засідання не з'явився, направив суду заяву в якій позовні вимоги підтримав, просив позов задоволити. Відповідач та третя особа в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином про час і місце розгляду справи були повідомлені. Представник відповідача та третя особа, направила суду заяву в якій просила позов задоволити З'ясувавши обставини справи та дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити. Судом встановлено, що позивач зареєстрований та проживає в [ADDRESS]. Крім нього в квартирі зареєстровані також і відповідач та третя особа. Відповідач без поважних на те причин не проживає у спірній квартирі, що стверджується представленими суду доказами, зокрема - поясненнями позивача та заявою про визнання позовних вимог наданої суду представником відповідача. Так, з урахуванням наведеного в силу ст. ст. 10, 60 ЦПК України, суд вважає доведеним факт відсутності відповідача за місцем його реєстрації протягом тривалого часу. Згідно п. 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 01.11.1996р. «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» - наявність чи відсутність прописки самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім'ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому. Згідно ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла, або законом. Згідно ст. 71 Житлового кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Ст. 72 Житлового Кодексу України встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться у судовому порядку. Виходячи із наведених норм закону та встановлених обставин справи суд вважає доведеною підставність позову, оскільки реєстрація відповідача у власній квартирі позивача створює останньому незручності у користуванні та розпорядженні своїм майном, які виявляються зокрема у вимушеній необхідності нести додаткові витрати на комунальні послуги. Спірна квартира є приватною частковою власністю позивачам та третьої особи. Відтак, суд приходить до висновку про підставність та обґрунтованість позову, позивачем доведено обставини на які він покликався, як на підстави його задоволення, а тому позов слід задовольнити.

Outcome: approved