Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, про стягнення заборгованості по заробітній платі. В обґрунтування своїх вимог вказувала, що в період з 13 вересня 1995 року по 23 травня 2017 року перебувала у трудових відносинах з відповідачем, обіймала посаду головного бухгалтера Черкаського міського РЕМ. На підставі наказу № 302-п/тз від 23 травня 2017 року вона була звільнена з роботи на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України за власним бажанням, у звязку з невиконанням власником законодавства про працю, умов колективного договору. В день її звільнення та по теперішній час їй не виплачено заробітну плату за період з 01.02.2017 по 23.05.2017. Оскільки при звільненні відповідач не провів повний розрахунок, просила суд стягнути з відповідача на її користь невиплачену заробітну плату у розмірі 56102,73 грн. та середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати у розмірі 5257,67 грн. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю та просила суд їх задоволити, а також проти заочного розгляду справи не заперечувала. Представник відповідача в судове засідання не зявився, належним чином був повідомлений, причини неявки суду не відомі. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами трудового законодавства. Як встановлено в судовому засіданні, позивач в період з 13 вересня 1995 року по 23 травня 2017 року перебувала у трудових відносинах з відповідачем та обіймала посаду головного бухгалтера Черкаського міського РЕМ. На підставі наказу № 302-п/тз від 23 травня 2017 року позивач була звільнена з роботи згідно ч. 3 ст. 38 КЗпП України за власним бажанням, у звязку з невиконанням власником законодавства про працю, умов колективного договору. У силу ст. 116 ч. 1 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Однак в порушення зазначених норм відповідач при звільненні не виплатив позивачу нараховану заробітну плату. Згідно з відомостями про заборгованість, нарахована позивачу заробітна плата складає 56102,73 грн. Згідно ч. І ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ч. І ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в стати 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 24.12.1999 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі. - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користі, працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Пунктом 8 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» від 8 лютого 1995 р. № 100. середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Розмір середнього заробітку за затримку розрахунку, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає 5257,67 грн. Таким чином, суд вважає, що з відповідача ПАТ «Черкасиобленерго» Черкаський міський РЕМ м. Черкаси підлягає до стягнення на користь позивача невиплачена заборгованість по заробітній платі в сумі 56102,73 грн. та середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати у розмірі 5257,67 грн. З відповідача підлягають до стягнення судові витрати.

Outcome: approved