Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про позбавлення відповідача батьківських прав щодо неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO]. В позові зазначила, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому 14 лютого 2004 року шлюбі, який розірваний на підставі рішення суду від 14.10.2013 року, що набрало законної сили. Сторони є батьками доньки [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки сторони припинили з 2012 року, і з зазначеного часу відповідач проживає за межами держави Україна. Дитина проживає з позивачем і перебуває на її повному утриманні; життям доньки відповідач не цікавиться з того часу, як залишив сім'ю, не відвідує її, участі в утриманні, вихованні не приймає, не піклується про її фізичний, розумовий, духовний розвиток, не надає і матеріальної допомоги. Виключно позивач піклується про дитину, створює необхідні для її гідної життєдіяльності умови. На підставі викладеного просить про позбавлення відповідача батьківських прав щодо дитини. В судове засідання позивач не з'явилася, надавши суду письмове звернення, яке містить прохання про задоволення позову, вирішення справи у її відсутність, згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді справи. У зв'язку з викладеним суд вважає за можливе у відповідності до ст. ст. 158, 169 ЦПК України розглядати справу без участі позивача і її представника. Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце вирішення справи, до суду не з'явився, заперечень проти позову не надав. За вказаних обставин суд зі згоди позивача і представника, викладеної у їхній письмовій заяві, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Представник третьої особи надав суду заяву з проханням вирішувати справу без його участі. Наведені судом обставини з урахуванням наявності письмового висновку Шевченківського відділу управління (служби) у справах дітей Запорізької міської ради, який в силу ст.19 СК України є обов'язковим при розгляді справ цієї категорії, в силу ст. 36 ЦПК України є підставою для проведення судового розгляду у відсутність представників органу з захисту прав дітей. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, виходячи з таких міркувань В силу ст. ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний, моральний розвиток, утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків з виховання дитини. Як випливає з роз'яснень в пункті 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. З огляду на наведені положення законодавства та роз'яснення Верховного Суду України, лише навмисні дії батьків з нехтування своїми обов'язками щодо виховання дитини можуть бути підставою для вжиття такого суворого заходу як позбавлення батьківських прав. Надані суд фактичні дані, а саме: висновок органу з захисту прав дітей, який містить умовиводи про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, позитивні характеристики матері і дитини, довідка з місця проживання позивача, акт про не проживання відповідача з сім'єю з 11 лютого 2012 року, свідоцтва, які містять записи про акти цивільного стану, рішення суду про розірвання шлюбу між сторонами, підкріплюють міркування суду щодо можливості вирішення спору на користь позивача, оскільки свідчать про свідоме невиконання батьком своїх обов'язків щодо виховання дитини. Судовий збір відповідно до правил цивільного процесуального законодавства має бути стягнутим з відповідача на користь позивачки.

Outcome: approved