Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з указаним позовом в інтересах її недієздатної дочки [PERSON] , посилаючись на те, що остання з відповідачем [PERSON] перебуває у шлюбі з 01 серпня 1998 року. Шлюб зареєстровано Теплицьким районним відділом реєстрації актів громадського стану Вінницької області, що підтверджується свідоцтвом про одруження, серії [NUMBER] . Від даного шлюбу у них є двоє дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Теплицького районного суду № 2-о-106/2010 р. від 08 жовтня 2010 року, [PERSON] визнано недієздатною та встановлено над нею опіку, призначено її опікуном [PERSON] . На даний час [PERSON] проживає разом з [PERSON] , відповідач [PERSON] проживає окремо від дружини, спільним побутом вони не пов`язані, у них відсутні взаємні права та обов`язки, батьківських прав він позбавлений, про хвору дружину не піклується. Шлюб [PERSON] з відповідачем фактично припинив існування, подальше спільне життя і збереження шлюбу не має сенсу. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, у поданій до суду письмовій заяві просить розгляд справи проводити за її відсутності, вказує, що позов підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, відзив на позов не подав, із заявами, клопотаннями до суду не звертався. Згідно з повідомленням виконавчого комітету Теплицької селищної ради Гайсинського району Вінницької області від 22 лютого 2021 року № 88 відповідач [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою [ADDRESS] по теперішній час. Саме на цю адресу судом направлялась відповідачу судова повістка про виклик у судове засідання на 30.03.2021 року, яка повернулась без вручення із поштовою поміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Тому судом здійснено оголошення про виклик [PERSON] у судове засідання шляхом розміщення його на офіційному веб-сайті судової влади України. Таким чином, відповідач є належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. У відповідності до положень ст.ст. 223 ч. 4, 280-284 ЦПК України суд за згодою представника позивача вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних в ній доказів в порядку заочного розгляду. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01 серпня 1998 року між [PERSON] та відповідачем [PERSON] Теплицьким районним відділом реєстрації актів громадянського стану Вінницької області зареєстровано шлюб за актовим записом № 28, що підтверджується свідоцтвом про одруження, серії [NUMBER] (а.с. 9). В даному шлюбі у сторін народилися двоє дітей, [PERSON] , [INFO] (а.с. 13), та [PERSON] , [INFO] (а.с. 14), на яких відповідач [PERSON] позбавлений батьківських прав, що підтверджується рішенням Теплицького районного суду Вінницької області № 2-174/2010 р. від 17 травня 2010 року (а.с. 15). На час розгляду справи сторони проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з частиною п`ятою статті 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частинами третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 Кодексу. Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а також, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній її волі, розірвання шлюбу не призведе до порушення особистих та майнових прав сторін та їх дітей, суд дійшов висновку, що даний шлюб слід розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За проханням позивача [PERSON] , яка діє в інтересах недієздатної дочки [PERSON] після розірвання шлюбу залишити дочці набуте внаслідок реєстрації шлюбу прізвище « [PERSON] ». Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до положень п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю І та ІІ груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю, а тому позивача від сплати судового збору звільнено. На підставі ст.ст. 24, 55, 56, 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved