Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-17 00:00:00

Позивач звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з вказаним позовом, посилаючись на те, що 07 жовтня 1995 року між сторонами зареєстровано шлюб у Відділі реєстрації актів громадського стану Радянського району м. Києва, актовий запис №511 від 07.10.1995 року. Від шлюбу [INFO] народилася спільна дитина, [PERSON] , який проживає з позивачем. Сімейне життя не склалося, подружні відносини припинені з 01.01.2014 р. З цього часу сторони спільного господарства не ведуть, не мають спільного бюджету та спільного побуту, сімейних відносин не підтримують. У зв`язку з цим вважає, що збереження шлюбу є неможливим та суперечитиме її інтересам. На підставі викладеного позивач просить суд розірвати шлюб між сторонами. В судове засідання позивач не з`вилася, однак подала заяву про розгляд справи у її відсутності, проти заочного рішення суду не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Оскільки, сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи, то відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно з роз`ясненнями, викладеними в п. 12 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року N 11, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З свідоцтва про шлюб, виданого Відділом реєстрації актів громадського стану Радянського району м. Києва, вбачається, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07.10.1995 р., актовий запис № 511. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки сторони фактично сімейних відносин не підтримують. Судом встановлено, що сторони разом не проживають з 01 січня 2014 року, шлюбні відносини не підтримують, що свідчить про тривалість і стійкість конфлікту між ними та остаточний розпад сім`ї. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб. Приймаючи до уваги відсутність згоди позивача на примирення, суд вважає, що причини, що спонукають його наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved