Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвали у 2005 році. На даний час спільна дитина - [PERSON] проживає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні. Крім того, зазначила, що має на своєму утриманні ще двох дітей, у зв'язку із чим не може повністю забезпечити фізичний, духовний розвиток дитини. Позивач подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання 17.05.2016 року не з'явився, хоча про час, дату та місце розгляду заяви повідомлений належним чином у відповідності до вимог ст. ст. 74-76 ЦПК України. Поштовий конверт повернувся на адресу суду за закінченням терміну зберігання. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення в заочному провадженні, у відсутності відповідача, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України та у відсутність позивача, що відповідає положенню ч. 2 ст. 158 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 16.08.2005 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що зроблено відповідний актовий запис за №766. /а.с. 3/ Зі змісту свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20.06.2000 року відповідач є батьком неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO]. /а.с. 4/ Відповідно до довідки виданої КП «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №15» Житомирської міської ради №347 від 13.02.2016 року вбачається, що дитина [PERSON], [INFO] зареєстрований та проживає разом із матір'ю. /а.с. 5/ Оскільки відповідач є батьком дитини і нарівні з матір'ю зобов'язаний утримувати її до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 Сімейного кодексу України передбачено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються між ними. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються від дня пред'явлення позову. Згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Домовленість сторін щодо виконання цього обов'язку відсутня, а тому суд стягує з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно норм до ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 551,20 грн.

Outcome: partial