Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-17 00:00:00

Позивач звернулася з позовом, в якому вказує, що [INFO] померла її мати [PERSON]. Після її смерті залишалося спадкове майно у вигляді житлового будинку з надвірними спорудами по [ADDRESS] та земельна ділянка за цією адресою в м Артемівську. Позивач є єдиними спадкоємцем даного майна, відповідно заповіту. Однак спадщину оформити вона не має можливості, оскільки спадкодавець не зареєструвала право власності на вищевказане майно, після оформлення спадщини за законом. Оскільки позасудове вирішення питання неможливо позивач просить визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними спорудами по [ADDRESS] та земельну ділянку за цією адресою в м Артемівську у порядку спадкування. Ці обставини і з'явилися підставою позову. В судовому засіданні представник позивача наполягає на задоволенні позовних вимог. В судовому засіданні представник відповідача проти позовних вимог не заперечує. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Згідно свідоцтва про смерть [NUMBER], [PERSON]. померла [INFO]. Згідно свідоцтва про народження [PERSON],[INFO], матір'ю записана [PERSON] Згідно повідомлення про реєстрацію шлюбу №739 [PERSON]. 05.03.1971 року уклала шлюб з [PERSON], актова запис №344, після реєстрації шлюбу її прізвища - [PERSON]. Згідно свідоцтва про шлюб [PERSON]. 04.05.1978 року уклала шлюб з [PERSON], актова запис 788, після реєстрації шлюбу її прізвища - [PERSON]. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.10.1980 року, [PERSON] є спадкоємцем житлового будинку з надвірними спорудами по [ADDRESS] та земельна ділянка за цією адресою в м Артемівську, після смерті [PERSON]., який помер [INFO]. Згідно державного акту на право приватної власності на землю ІІ-ДН №0443365, [PERSON] є власником земельної ділянки по [ADDRESS] для обслуговування житлового будинку і господарських будівель. Згідно заповіту від 03.05.2007 року [PERSON]. заповіла [PERSON], все своє майно, яке буде належати їй на день смерті, де б воно не знаходилося. Згідно довідки Першої Артемівської державної нотаріальної контори від 05.02.2015 року за № 151/01-16 після смерті [PERSON], померлої [INFO], згідно заяви [PERSON] було заведено спадкову справу, інших заяв від інших спадкоємців не надходило, свідоцтво про право на спадщину ще не видано. Згідно ст.. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонено законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності із ст. 1261 ЦК у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст.. 1268 ЦК України, спадкоємець за законом має право прийняти спадщину. Згідно глава 10. «Видача свідоцтв про право на спадщину» п.4.18. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за № 296/5 від. 22.02.2012 року, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно з абз. абз. 1,2 п. 10 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах спадкування» № 7 від 30.05.2008 р., відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Згідно положень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З матеріалів справи вбачається, що у зв'язку з тим, що Державний акт на спадкову земельну ділянку виданий на померлу особу, позивач звернувся до суду за захистом свого права як спадкоємця, оскільки в нотаріальній конторі йому було відмовлено. Судом встановлено, що відповідач проти позову не заперечує. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, за наявних для того законних підстав, суд ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин, враховуючи, що визнання позову відповідачем і його задоволення судом не суперечить діючому законодавству та не порушує прав та свобод інших осіб, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Outcome: approved