Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 4 000 грн., щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до закінчення дитиною навчання, або досягнення сином 23 років. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 14.12.2016 року рішенням Залізничного районного суду м. Львова шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . [PERSON] , [INFO] є студентом третього курсу денного відділення філологічного факультету Львівського Національного університету імені Івана Франка. Степендії він не отримує, форма навчання платна. Також вказує, що відповідач знає про навчання сина, однак за весь період часу надав лише один раз кошти на оплату навчання. Відповідач не цікавиться, за які кошти харчується син, чи потребує він іншої матеріальної допомоги. Враховуючи, що позивач невзмозі самостійно забезпечувати усі матеріальні потреби сина, просить суд задовольнити вимоги позовної заяви у повному обсязі. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 22.03.2021 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. 14.04.2021 року від відповідача у справі [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що останній просить суд позов задовольнити частково, не заперечує проти стягнення з нього аліментів у сумі 2 000 грн. Зазначає, що свідомий свого обов`язку щодо сплати аліментів, однак сплачує аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] згідно судового наказу, також зазначає, що на його утриманні перебуває непрацездатна матір [PERSON] , [INFO] . Щодо свого доходу зазначає, що на даний час офіційно не працевлаштований, його дохід складає близько восьми тисяч грн. на місяць. У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши справу у порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Зі змісту ст. 76-80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази повинні відповідати ознакам належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - достатності. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 14.12.2016 року розірвано (а.с. 3-4), від спільного подружнього життя, згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] сторони мають повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який згідно довідки з місця проживання про склад сім`ї і прописки зареєстрований та проживає разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6), що не заперечується відповідачем. З даних довідки Львівського національного університету імені І. Франка № 75/21 від 16.02.2021 року встановлено, що [PERSON] є студентом третього курсу, денної форми навчання, філологічного факультету, закінчує навчання у червні 2022 року (а.с. 8). Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Крім того, згідно з ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. У пункті 20 постанови від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Пленумом Верховного Суду України судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Дослідженням поданих відповідачем письмових доказів встановлено, що згідно податкової декларації фізичної особи-підприємця за 2020 рік дохід [PERSON] складає 6 000 грн. Також встановлено, що судовим наказом № 462/5747/20 Залізничного районного суду м. Львова від 09.10.2020 року ухвалено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] - аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] у розмірі однієї чверті від заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 21.09.2020 року». Виходячи з наведеного, а також з відсутності підтвердження позивачем вартості навчання сина, факту сплати відповідачем аліментів згідно судового наказу на утримання доньки [PERSON] ,

Outcome: partial