Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-23 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] 24.01.2017 року звернулися до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування, в якому зазначили, що 07.09.2010 року померла їх рідна мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді 1/3 частки квартири, що розташована за адресою: Донецька область, м. Донецьк, вул. Університетська, 29/29, яка належала їй на підставі свідоцтва про право власності на спадщину за законом від 17.01.2008 року, а також на 1/6 частку вищевказаної квартири, що належала їй на підставі свідоцтва про право власності від 20.04.1999 року, виданого Представництвом фонду державного майна України в м. Донецьку. Зазначили, що вони та їх батько [PERSON] є єдиними спадкоємцями померлої. 04.03.2011 року вони звернулися до Першої Донецької державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини, а [PERSON] фактично прийняв спадщину, оскільки мешкав зі спадкодавцем на час її смерті. 16.12.2013 року їх батько [PERSON] помер, після йог смерті відкрилася спадщина на 1/6 частки квартири, що розташована за адресою: Донецька область, м. Донецьк, вул. Університетська, 29/29. Однак, до початку проведення на території м. Донецька антитерористичної операції свідоцтва про право на спадщину за законом вони отримати не встигли. 22.08.2016 року вони звернулися до Головного територіального управління юстиції у Донецькій області із заявою щодо можливості отримання на теперішній час свідоцтва про право на спадщину за законом. Натомість вони отримали відповідь, що документи з Першої Донецької державної нотаріальної контори не були вивезені, на теперішній час доступу до них немає. В звязку з чим, видати свідоцтва про право на спадщину не представляється можливим. Просять суд визнати за [PERSON], РНОКПП [NUMBER], право власності на спадщину за законом, що відкрилася після смерті [PERSON], яка померла 07 вересня 2010 року, у вигляді 1/6 частини квартири [ADDRESS] у Ворошиловському районі міста Донецька, загальною площею 56,0 кв.м., житловою площею 37,4 кв.м., та право власності на спадщину за законом, що відкрилася після смерті [PERSON], який помер 16 грудня 2013 року, у вигляді 1/6 частини вищевказаної квартири. А також визнати за [PERSON], РНОКПП [NUMBER], право власності на спадщину за законом, що відкрилася після смерті [PERSON], яка померла 07 вересня 2010 року, у вигляді 1/6 частини квартири [ADDRESS] у Ворошиловському районі міста Донецька, загальною площею 56,0 кв.м., житловою площею 37,4 кв.м., та право власності на спадщину за законом, що відкрилася після смерті [PERSON], який помер 16 грудня 2013 року, у вигляді 1/6 частини вищевказаної квартири. Позивачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просять їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Представник відповідача, Територіальної громади в особі Ворошиловської районної у м. Донецьку ради, в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. За таких обставин в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 224 ЦПК України, за згодою позивача, суд вважає за можливе вирішити справу у відсутності відповідача, на підставі наявних в ній даних і доказів, з постановленням заочного рішення. Представник третьої особи, Першої Донецької державної нотаріальної контори, в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав суду заяву в якій просить розглянути справу за його відсутності. Суд, дослідивши надані докази та матеріали справи, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, прийшов до наступного. Відповідно до свідоцтва про народження серія VII-НО № 456534 від 29.12.1988 року, виданого Ворошиловським районним відділом РАЦС в м. Донецьку, [PERSON] народилася 04.12.1988 року, її батьками є [PERSON] та [PERSON] Згідно свідоцтва про народження серія VIIІ-НО № 340011 від 20.08.1990 року, виданого Ворошиловським районним відділом РАЦС в м. Донецьку, [PERSON] народився 11.07.1990 року, його батьками є [PERSON] та [PERSON] Згідно свідцовта про право власності на квартиру (будинок) № 4715від 20.04.1999 року, виданого Представництвом фонду державного майна України в м. Донецьку, квартира, що розташована за адресою: Донецька область, м. Донецьк, вул. Університетська, 29/29, належить на праві спільної часткової власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] по 1/6 частці квартири кожному. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.01.2008 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Донецької державної нотаріальної контори, [PERSON] отримала в порядку спадкування за законом після смерті своєї матері [PERSON], яка померла 26.05.2007 року, 1/3 частки квартири, що розташована за адресою: Донецька область, м. Донецьк, вул. Університетська, 29/29 та зареєстровано Комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації м. Донецька» в державному реєстрі за № 21270305 від 13.05.2008 року. Згідно свідоцтва про смерть серія І-НО № 480818 від 07.09.2010 року, виданого Донецьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] померла 07.09.2010 року, актовий запис № 878. Відповідно до витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно № 21270305, квартира, що розташована за адресою: Донецька область, м. Донецьк, вул. Університетська, 29/29, належить на праві спільної часткової власності [PERSON] 1/3 частка квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.01.2008 року, [PERSON] 1/6 частка квартири на підставі свідоцтва від 20.04.1999 року виданого Представництвом фонду державного майна України в м. Донецьку, [PERSON] 1/6 частка квартири на підставі свідоцтва від 20.04.1999 року виданого Представництвом фонду державного майна України в м. Донецьку, [PERSON] 1/6 частка квартири на підставі свідоцтва від 20.04.1999 року виданого Представництвом фонду державного майна України в м. Донецьку та [PERSON] 1/6 частка квартири на підставі свідоцтва від 20.04.1999 року виданого Представництвом фонду державного майна України в м. Донецьку. Загальна площа квартири складає 56,0 кв.м., житлова площа 37,40 кв.м. Згідно свідоцтва про смерть серія І-НО № 732252 від 17.12.2013 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Калінінського районного управління юстиції у м. Донецьку, [PERSON] помер 16.12.2013 року, актовий запис № 1212. Згідно довідки № 312 від 03.01.2014 року, виданої КП «Служба єдиного замовника», [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO], разом із нею за вищевказаною адресою зареєстровані [PERSON], [INFO], [PERSON] була зареєстрована по день смерті 07.09.2010 року, [PERSON] був зареєстрований по день смерті 16.12.2013 року, Як вбачається з листа Головного територіального управління юстиції у Донецькій області № С-363-2122 від 16.09.2016 року, [PERSON] було повідомлено, що отримання на теперішній час свідоцтва про право на спадщину за законом є неможливим, оскільки документи з Першої Донецької державної нотаріальної контори не були вивезені і на теперішній час доступу до них немає. Згідно інформаційних довідок зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину, заповіт/спадкові справи) № 47158253 та № 47153673 від 21.03.2017 року, наданих державним нотаріусом Першої Донецької державної нотаріальної контори [PERSON], спадкова справа після смерті [PERSON], яка померла 07.09.2010 року відсутня у спадковому реєстрі. Заповіт від імені [PERSON] не складався. Згідно інформаційних довідок зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину, заповіт/спадкові справи) № 47158375 та № 47153632 від 21.03.2017, наданих державним нотаріусом Першої Донецької державної нотаріальної контори [PERSON], спадкова справа після смерті [PERSON], який померл 16.12.2013 року відсутня у спадковому реєстрі. Заповіт від імені [PERSON] не складався. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця та той з подружжя, який його пережив. Відповідно ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Ст. 1261 ЦК України передбачає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця та той з подружжя, який його пережив. Згідно зі ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно зі ст. 1268 ч.5 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно роз'яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, що містяться у листі № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Оскільки позивачі не мають можливості отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі, у звязку з тим, що спадкові справи щодо спадщини, яка залишилася після смерті їх батьків, заведені та залишилися на непідконтрольній території, їхнє право підлягає захисту в судовому порядку. Аналізуючи вищевказані норми закону, суд вважає, що позивачі позбавлені можливості іншим шляхом захистити своє право власності на спадщину за законом, до складу якої входить нерухоме майно, а тому приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом підлягають задоволенню в порядку ст. 1216, ст. 1217, п.1 ч. 2, абз .2 ст.16 ЦК України, так як способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved