Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про встановлення факту батьківства, а також визнання права власності в порядку спадкування за законом на частку у праві спільної часткової власності на нерухоме майно. В позові в обгрунтування своїх вимог зазначила, що є спадкоємцем першої черги за законом [PERSON], що доводилася матірю позивачеві і померла 28 травня 2007 року, і [PERSON], який доводився позивачеві батьком і смерть якого сталася 3 січня 2009 року. За життя матері і батькові позивача на підставі свідоцтва про право власності на житло належало право на частку в праві спільної часткової власності на квартиру [ADDRESS]; іншими учасниками права спільної власності на вказане житло є сторони, а також треті особи в справі. Розмір часток співвласників є рівним і становить 1/9 частину квартири. Після смерті матері позивача її спадкоємці першої черги за законом позивач, відповідач, а також [PERSON], які постійно проживали із спадкодавцем на момент її смерті, - також звернулись і до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, у звязку з чим вважаються такими, що прийняли спадщину. Розмір успадкованої кожним з перелічених осіб частки в праві спільної часткової власності на вказане нерухоме майно становить 1/27 (або 2/54) частину (частини) квартири. Після смерті батька сторін [PERSON] відкрилась спадщина на належну йому частку, а також на частку, яку він успадкував після смерті [PERSON], але не оформив право власності на неї, а саме: на 4/27 (або на 8/54) частини (частин) квартири (1/9 частина, що належала спадкодавцеві на підставі свідоцтва про право власності, + 1/27 (2/54), що успадковані після смерті [PERSON]К.). Спадкоємці [PERSON] сторони в справі, що доводились йому доньками, - прийняли спадщину, так як постійно проживали із спадкодавцем на момент відкриття спадщини. Отримана кожною з них в порядку спадкування за законом після смерті батька частка в праві спільної часткової власності становить 4/54 частини квартири. Оформити у позасудовому порядку право власності не сталося можливим через відсутність правовстановлюючих документів на житло, а також у відсутність відомостей про походження сторін від [PERSON], який, хоча й проживав разом з [PERSON] на момент народження сторін і є їхнім біологічним батьком, проте відомості про нього не внесені до актових записів про їхнє народження. У звязку з викладеним просить встановити факт батьківства [PERSON] щодо неї, а також визнати за нею право власності на 2/54 частини квартири [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [PERSON], а також на 4/54 частини вказаного житла в порядку спадкування після смерті [PERSON] [PERSON] подала до суду зустрічний позов, який містить ті й самі вимоги і правове обґрунтування, що і первісний позов. Сторони до суду не зявилися, надавши письмові звернення, які містять прохання про задоволення їхніх вимог, вирішення справи у їхню відсутність, повне визнання позовів один одного, заяву про усвідомлення ними наслідків прийняття судом визнання позову, передбачених ч. 4 ст. 206 ЦПК України, а також згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді справи. Зазначені обставини в силу ст. ст. 211, 223 ЦПК України є підставою для розгляду справи без участі сторін. Треті особи, належним чином повідомлені про дату, час та місце вирішення спору, до суду не зявилися, надавши письмові заяви про проведення судового розгляду без їхньої участі, в силу чого суд у відповідності до ст. 211 ЦПК України ухвалює рішення у відсутність третіх осіб. \~ \~ \~ \~Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд знаходить як первісний, так і зустрічний позови обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, із наступних міркувань. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 28 травня 2007 року сталася смерть [PERSON] (а. с. 18). [PERSON] помер 3 січня 2009 року (а. с. 19). В силу ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а відповідно до ст. 1269 ЦК є спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час її відкриття не проживав постійно разом із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. При спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є, зокрема, діти спадкодавця, той з подружжя, хто його пережив, як випливає зі ст. 1261 ЦК України. Сторони в справі, а також [PERSON] здійснили право на спадкування, так як постійно проживали разом з [PERSON] на момент її смерті, тому в силу ст. 1268 ЦК України вважаються такими, що прийняли спадщину. Розмір отриманої кожним із спадкоємцев [PERSON] частки в праві спільної власності на житло становить 1/27 частину квартири (1/9 частину, належну [PERSON], : 3). Із розяснень п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матірю дитини, факт його батьківства може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. За розясненнями п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Вирішуючи вимоги позову, суд виходить з того, що право на спадкування сторін залежить від встановлення факту спорідненості з [PERSON] і враховує, що такий спосіб захисту права передбачений статтею 130 СК України, відповідно до якої у випадку смерті чоловіка, що не перебував у шлюбі з матірю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень здійснений у відповідності до частини першої статті 135 СК України. Заяву про встановлення батьківства може бути подано особами, що зазначені в частині третій статті 128 цього Кодексу. Позов про визнання батьківства може бути предявлений матірю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, що досягла повноліття (ч. 3 ст. 128 СК). Дійшовши висновку про обґрунтованість заяви в цій частині, суд вважає, що обставини, на які посилаються сторони, доведені ними наданими фактичними даними про їхнє біологічне походження від [PERSON] У звязку з викладеним суд знаходить підстави для встановлення факту батьківства на підставі рішення суду. Належні [PERSON] 4/27 (або 8/54) частин (частини) квартири, з яких 1/9 частина належала йому на підставі свідоцтва про право власності, а 1/27 частину, або 2/54 частин він успадкував після смерті [PERSON], прийняли у спадщину в рівних частках, а саме: по 4/54 частини квартири, його спадкоємці перщої черги за законом сторони в справі, проживаючи постійно із спадкодавцем на момент його смерті. За розясненнями п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Звернення сторін до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після смерті батьків увінчалося винесенням постанов нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а. с. 82, 97, зворотний бік, 98). Наявність згаданих судом постанов державного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] і [PERSON] є підставою для звернення до суду, тому суд не вбачає перешкод для застосування захисту права позивачів в обраний ними спосіб. Склад спадщини згідно із ст. 1218 ЦК України утворюють всі належні спадкодавцеві на момент смерті права та обовязки, що не припинилися внаслідок його смерті. Належність спадкодавцям майна, на отримання якого в порядку спадкування претендують сторони, підтверджують матеріали наданих суду спадкових справ (а. с. 65- 98), тому суд знаходить за необхідне задовольнити вимоги позову про визнання права власності на це майно. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved