overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-31 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 18 жовтня 1997 року. Подружжя має неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . Спільне проживання у сторін не склалося, спільне господарство не ведуть з лютого 2018 року, шлюб існує формально. Просить суд шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON] . Позивач в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, причини неявки суду не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином що підтверджується його підписом на рекомендованих повідомленнях про вручення поштових відправлень, якими спрямовувалися судові виклики; будь-яких заяв, клопотань, заперечень, а також відзив на позов не надав. Розгляд справи проведено за відсутності сторін, у порядку ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів, яких достатньо для вирішення справи. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Згідно ст.21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. 18 жовтня 1997 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, зареєстрований Скадовським райвідділом реєстрації актів громадянського стану Херсонської області, актовий запис №12 (а.с.8). Подружжя має доньку - [PERSON] , [INFO] (а.с.9). Відповідно до ст.3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Статтею 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. На підставі обставин, викладених у позові, судом встановлено, та не спростовано під час судового розгляду, що спільне проживання у сторін не склалося, з лютого 2018 року сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, будь-які інші спільні інтереси між ними відсутні, шлюб існує формально. Спір про поділ спільного майна та місце проживання неповнолітньої дини відсутній. За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, оскільки подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе та не відповідає інтересам сторін. Підстав для надання подружжю строку для примирення судом не встановлено. Заявлена позивачкою вимога про залишення прізвища, присвоєного у зв`язку з реєстрацією шлюбу, підлягає задоволенню відповідно до положень ст.113 Сімейного кодексу України. Сплачені позивачем судові витрати покладаються на відповідача на підставі ст.ст.141, 142 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 18 травня 2005 року. Від шлюбу мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO] Спільне проживання не склалося, почуття любові та взаємної поваги втрачені, шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведуть. Вважає подальше збереження сім'ї неможливим. Просить суд шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позові. Просила шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON]. Відповідач в судове засідання не з'явився, був допитаний у порядку окремого доручення компетентним судом Російської Федерації, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Між [PERSON] та [PERSON] 18 березня 2005 року укладено шлюб, зареєстрований відділом ЗАГС муніципального утворення міста Радужний Ханти-Мансийського автономного округу-Югри, актовий запис № 83 (а.с.3). Спільне проживання у сторін не склалося, стосунки погіршились, що призвело до формального існування шлюбу, сторони понад вісім років проживають окремо, спільного господарства не ведуть, будь-які інші спільні інтереси між ними відсутні. Спір про місце проживання неповнолітньої дитини та розділ спільного майна відсутній. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе та не відповідає інтересам сторін. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Вимога позивачки про залишення прізвища, присвоєного у зв'язку з укладенням шлюбу, підлягає задоволенню на підставі ст.113 СК України, відповідно до якої особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судові витрати покладаються на відповідача на підставі ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 19.09.2011 року. Подружжя мають спільну дитину: сина [PERSON], 11.03.2009 р. н. Спільне проживання не склалося, шлюбні відносини припинені останні 8 місяців, спільне господарство не ведуть. Вважає подальше збереження сімї неможливим. Просить суд шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позові, пояснила, що почуття любові та поваги втрачені, взаєморозуміння відсутнє, тому спільне проживання неможливе, останні вісім місяців проживають окремо, шлюб існує формально. Просила шлюб розірвати, прізвище залишити [PERSON]. Відповідач в судовому засіданні заявлену позивачем вимогу не визнав, вважав можливим зберегти сімю, заперечував проти розірвання шлюбу. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.3 Сімейного кодексу України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Згідно ст.21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] (до шлюбу Дригваль) [PERSON] уклали шлюб 19 вересня 2011 року, зареєстрований виконавчим комітетом Красненської сільської ради Скадовського району Херсонської області, актовий запис №7 (а.с.5). Подружжя має спільну дитину сина [PERSON], 11.03.2009 р. н. (а.с.6). Спільне проживання у сторін не склалося, стосунки погіршились, що призвело до формального існування шлюбу, сторони почали проживати окремо. Питання про поділ спільного майна, та про місце проживання неповнолітньої дитини сторони мають намір вирішувати у подальшому у визначеному законом порядку. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя. Судом було надано сторонам строк для примирення. В судовому засіданні позивач пояснила, що примирення не відбулося, наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач в судовому засіданні підтвердив, що примирення не відбулось, проти розірвання шлюбу не заперечував. Статтею 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За таких обставин, з урахуванням позиції сторін після спливу строку на примирення, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе та не відповідає інтересам сторін. Заявлена позивачкою вимога про залишення прізвища, присвоєного у звязку з реєстрацією шлюбу, підлягає задоволенню на підставі ст.113 Сімейного кодексу України. Судові витрати покладаються на відповідача на підставі ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 19 грудня 2009 року. Від шлюбу мають дитину - сина [PERSON], 2010 р. н. Вважає шлюб невдалим, який існує формально, оскільки шлюбні відносини припинені з весни 2014 року, спільне господарство не ведуть. Вважає подальше збереження сім'ї неможливим. Просить суд шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не заявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, підтвердив викладені в позові обставини, не заперечував проти розірвання шлюбу. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Між [PERSON] та [PERSON] 19 грудня 2009 року укладено шлюб, зареєстрований Антонівською сільською радою Скадовського району Херсонської області, актовий запис № 15 (а.с.6). Спільне проживання у сторін не склалося, стосунки погіршились, що призвело до формального існування шлюбу, сторони не проживають разом з понад півроку, спільного господарства не ведуть, будь-які інші спільні інтереси між ними відсутні. Спір про місце проживання неповнолітньої дитини та поділ спільного майна відсутній. За вказаних обставин суд вважає подальше збереження шлюбу неможливим і таким, що суперечитиме інтересам сторін. Судові витрати у сумі 243,60 грн. (а.с.1) покладаються на відповідача на підставі ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 19 жовтня 1996 року. Подружжя має спільних дітей - доньку [PERSON], [INFO] р. н., та сина [PERSON], [INFO] р. н. Спільне проживання не склалося, шлюбні стосунки припинено близько півроку. Просить суд шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлену вимогу підтримала, просила після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON]. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав. Розгляд справи проведено за відсутності сторін, у порядку ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів, яких достатньо для вирішення справи. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Згідно ст.21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Між [PERSON] та [PERSON] 19 жовтня 1996 року укладено шлюб, зареєстрований Скадовським районним відділом реєстрації актів громадянського стану Херсонської області, актовий запис №116 (а.с.8). Подружжя має спільних дітей - доньку [PERSON], [INFO] р. н., та сина [PERSON], [INFO] р. н. (а.с.9, 10). Відповідно до ст.3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Статтею 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. На підставі викладених у позові обставин судом встановлено, та не спростовано під час судового розгляду, що спільне проживання у сторін не склалося, шлюбні відносини припинені, сторони спільне господарство не ведуть, будь-які інші спільні інтереси між ними відсутні, шлюб існує формально. Спір про місце проживання неповнолітніх дітей та про поділ спільного майна відсутній. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе та не відповідає інтересам сторін. Заявлена позивачкою вимога про залишення прізвища, присвоєного у зв'язку з реєстрацією шлюбу підлягає задоволенню відповідно до положень ст.113 Сімейного кодексу України. Судові витрати покладаються на відповідача на підставі ст.ст.141, 142 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 19 листопада 2016 року. Подружжя спільних дітей не має. Спільне проживання у сторін не склалося, з лютого 2019 року ведення спільного господарства та сумісне проживання припинено. Просить суд шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується його підписом на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, яким спрямовувалася ухвала про відкриття провадження, у подальшому судові повістки повернулися на адресу суду з відміткою про закінчення терміну зберігання. Розгляд справи проведено за відсутності сторін, у порядку ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів, яких достатньо для вирішення справи. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Згідно зі ст.21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. 19 листопада 2019 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, зареєстрований Корабельним районним у місті Херсоні відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, актовий запис №156 (а.с.9). Подружжя спільних дітей не має. Відповідно до ст.3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Статтею 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. На підставі обставин, викладених у позові, судом встановлено та не спростовано під час судового розгляду, що спільне проживання у сторін не склалося, сторони проживають окремо з лютого 2019 року, спільне господарство не ведуть, будь-які інші спільні інтереси між ними відсутні, шлюб існує формально. Спір про поділ спільного майна відсутній. За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, оскільки подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе та не відповідає інтересам сторін. Підстав для надання подружжю строку для примирення судом не встановлено. Сплачені позивачкою судові витрати (а.с.1) покладаються на відповідача на підставі ст.ст.141, 142 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 20.10.2012 року. Від шлюбу мають спільну дитину доньку [PERSON], 2012 р. н. Спільне проживання не склалося, шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведуть. Вважає подальше збереження сімї неможливим. Просить суд шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позові, пояснила, що з листопада 2014 року сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Просила шлюб розірвати, прізвище після розірвання шлюбу залишити [PERSON]. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Між [PERSON] та [PERSON] 20 жовтня 2012 року укладено шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Скадовського районного управління юстиції у Херсонській області, актовий запис № 99 (а.с.4). Спільне проживання у сторін не склалося, стосунки погіршились, що призвело до формального існування шлюбу, сторони з листопада 2014 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть, будь-які інші спільні інтереси між ними відсутні. Спір про місце проживання дитини та поділ спільного майна відсутній. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе та не відповідає інтересам сторін. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Заявлена відповідачкою вимога про залишення прізвища, присвоєного у звязку з реєстрацією шлюбу підлягає задоволенню, що відповідає положенням ст.113 СК України. Судові витрати покладаються на відповідача на підставі ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 21 грудня 2013 року. Від шлюбу мають спільну дитину доньку [PERSON], 20.06.2014 р. н. Спільне проживання не склалося, шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведуть. Вважає подальше збереження сімї неможливим. Просить суд шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позові, просила шлюб розірвати, прізвище після розірвання шлюбу залишити [PERSON]. Представник позивача адвокат [PERSON] зазначив про формальне існування шлюбу, оскільки фактично сімя розпалась, збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. [PERSON] Андрійовичем та [PERSON] 21 грудня 2013 року укладено шлюб, зареєстрований міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області, актовий запис № 1252 (а.с.3). Спільне проживання у сторін не склалося, стосунки погіршились, що призвело до формального існування шлюбу, сторони з липня 2014 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть, будь-які інші спільні інтереси між ними відсутні. Спір про місце проживання дитини та поділ спільного майна відсутній. За таких обставин, з урахуванням категоричної позиції сторін, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе та не відповідає інтересам сторін. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Заявлена позивачкою вимога про залишення прізвища, присвоєного у звязку з реєстрацією шлюбу підлягає задоволенню, що відповідає положенням ст.113 СК України. Судові витрати покладаються на відповідача на підставі ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 21 жовтня 2000 року. Подружжя має спільну доньку, яка на теперішній час повнолітня. Спільне проживання у сторін не склалося, ведення спільного господарства та сумісне проживання припинено. Просить суд шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти заочного розгляду справи, після розірвання шлюбу просила залишити прізвище [PERSON] . Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується його підписом на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, яким спрямовувалася судова повістка. Розгляд справи проведено за відсутності сторін, у порядку ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів, яких достатньо для вирішення справи. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Згідно зі ст.21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. 21 жовтня 2020 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, зареєстрований Скадовським районним відділом реєстрації актів громадянського стану Херсонської області, актовий запис №119 (а.с.7). Подружжя має спільну дитину - доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Відповідно до ст.3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Статтею 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. На підставі обставин, викладених у позові, судом встановлено та не спростовано під час судового розгляду, що спільне проживання у сторін не склалося, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, будь-які інші спільні інтереси між ними відсутні, шлюб існує формально. Спір про поділ спільного майна відсутній. За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, оскільки подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе та не відповідає інтересам сторін. Підстав для надання подружжю строку для примирення судом не встановлено. Заявлена позивачкою вимога про залишення прізвища, присвоєного у зв`язку з реєстрацією шлюбу, підлягає задоволенню відповідно до положень ст.113 Сімейного кодексу України. Сплачені позивачкою судові витрати (а.с.1) покладаються на відповідача на підставі ст.ст.141, 142 ЦПК України.

Outcome: approved