Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-23 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернулася до суду з позовом до ТОВ «Фінансова компанія «Сіті фінанс» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимиром Вікторовичем, зареєстрованого в реєстрі за № 2854 та виданого 06 березня 2020 року, постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Романа Васильовича від 15 квітня 2020 року було відкрито виконавче провадження № 61840944 про стягнення з позивача на користь відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Сіті фінанс» заборгованості в розмірі 24522,72 грн. Вважає, що виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі № 2854, вчинений 06 березня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, слід визнати таким, що не підлягає виконанню, оскільки нотаріус не мав жодних підстав для вчинення відносно неї виконавчого напису, через те що ТОВ «Фінансова компанія «Сіті фінанс»» не надало належних документів, що свідчать про безспірність вимог. Указує, що станом на дату вчинення спірного виконавчого напису нотаріуса чинне законодавство передбачало можливість вчинення виконавчого напису лише за умови подання оригіналу нотаріально посвідченого договору чи його дублікату, що має силу оригіналу. Вчинення виконавчого напису на підставі копій договорів та договорів не посвідчених нотаріально, чинним законодавством не передбачалось. Вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Крім того, зазначила, що підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню є те, що оспорюваний виконавчий напис вчинено за межами повноважень нотаріуса, оскільки приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області, що видав виконавчий напис, здійснює свою діяльність у Броварському районі Київської області, тож його повноваження не розповсюджуються на територію м.Торецьк Донецької області , де зареєстрована та фактично проживає позивач. У зв`язку з вищевикладеним, просила визнати виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Позивач та її представник в судове засідання не прибули, представником позивача надано заяву про розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення суду не заперечував. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судових повісток, однак доказів поважності своєї неявки, відзиву на позовну заяву або заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Третя особа приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клименко Роман Васильович в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судових повісток. Третя особа приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судових повісток. Відповідно до\~ст. 223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. На підставі\~ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за умови належного повідомлення відповідача про дату, час та місце судового засідання, неявки останнього в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, неподання ним відзиву і якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У відповідності до положень ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених вимог, дослідивши матеріали справи і докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на таке: Судом встановлено, що 29 квітня 2013 року між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 93784/0005XSGF про відкриття банківського (карткового) рахунку, кредитного обслуговування рахунку та встановлення кредитного ліміту, згідно якого банк надав клієнту у користування особистий спеціальний платіжний засіб - міжнародну платіжну картку Visa Electron та відкрив поточний рахунок у гривнях. Згідно договору, банк здійснює кредитне обслуговування рахунку, шляхом надання клієнту кредитного ліміту у вигляді відкличної відновлюваної кредитної лінії без забезпечення з метою проведення платежів за товари та послуги понад суми власних коштів клієнта на рахунки (на споживчі потреби). Розмір кредитного ліміту становить 10000,00 грн., розмір щомісячного платежу становить 650,00 грн., щомісячна комісія за обслуговування рахунку становить 199 грн. (розділ І Договору). Строк дії Кредитного ліміту 36 місяців з моменту укладення цього Договору (п. 1.7 Договору). Згідно п. 7.5 Договору, строк дії Договору в частині кредитування дорівнює строку дії Кредитного ліміту, але в будь-якому разі до повного виконання Клієнтом своїх зобов`язань за даним Договором. Строк дії Кредитного ліміту може бути подовжений на новий термін, за умови укладання сторонами відповідного додаткового договору до цього Договору. (п. 7.6. Договору). У разі відсутності заяви про закриття рахунку та Кредитного ліміту та наявності непогашеної Кредитної заборгованості банк продовжує нараховувати всі передбачені цим Договором обов`язкові платежі за поточний місяць. Порядок закриття кредитного ліміту передбачений правилами та цим Договором. (п. 4.5 Договору) (а.с. 76) 06 березня 2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимиром Вікторовичем вчинено виконавчий напис № 2854 про звернення стягнення з громадянки [PERSON] , [INFO] , місце народження - невідомо, РНОКПП [NUMBER] ; адреса реєстрації: [ADDRESS] ; місце проживання: [ADDRESS] , фактичне місце роботи\~невідоме, яка є боржником за кредитним договором № 93784/0005XSGF від 29 квітня 2013 року, укладеним нею із ПАТ « Платинум Банк», правонаступником усіх прав і обов`язків на підставі Договору про відступлення прав вимоги від 22.02.2018 року якого є ТОВ «Фінансова компанія «Сіті фінанс». Стягнення заборгованості проводиться за період з 22 лютого 2018 року по 08 жовтня 2019 року. Сума повної заборгованості складає 24022,72 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 18636,53 грн., прострочена заборгованість за комісією становить 0,00 грн.; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 5386,19 грн. За вчинення виконавчого напису нотаріусом отримана плата із стягувача ТОВ «Фінансова компанія «Сіті фінанс» в розмірі 500,00 грн, яка підлягає стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника на користь ТОВ «Фінансова компанія «Сіті фінанс», складає 24522,72грн. (а.с.77-78) Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клименком Р.В. 15 квітня 2020 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 61840944 на підставі виконавчого напису № 2854, виданого 06 березня 2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимиром Вікторовичем, про стягнення з боржника [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Сіті фінанс» заборгованості в розмірі 24522,72 грн. (а.с. 9). 15.04.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клименком Р.В. винесено постанову про арешт кошті боржника що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом. (а.с.12) За загальним правилом статей\~15,\~16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою\~статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до\~ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ч. 1\~ст. 1 Закону України від 2 вересня 1993 року №3425-XII «Про нотаріат»\~(надалі - Закон) нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим\~Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється цим\~ Законом\~та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений\~наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5\~та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (надалі - Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена\~Глава 14 Закону\~та Глава 16 розділу ІІ Порядку. Так, згідно зі\~статтею 87 Закону, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону\~визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї\~статті Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис,\~законом\~встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172\~(надалі - Перелік). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. При цьому цей Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в\~Законі\~та Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, пунктом 2 Переліку (в редакції чинній на час вчинення виконавчого напису), передбачено, що для одержання виконавчого напису за кредитним договором, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Водночас, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14\~постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~в частині стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, було визнано незаконною та не чинною. Згідно вказаної постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року, вона набирає законної сили з моменту проголошення. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року зазначена вище постанова була залишена без змін. Пленум Вищого адміністративного суду України у п. 10.2 Постанови від 20 травня 2013 року № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі» роз`яснив, що визнання акта суб`єкта владних повноважень не чинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Суд визначає, що рішення суб`єкта владних повноважень є не чинним, тобто втрачає чинність з певного моменту лише на майбутнє, якщо на підставі цього рішення виникли правовідносини, які доцільно зберегти. Судом встановлено, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року не визначено моменту, з якого втрачає чинність\~постанова Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662, а відтак вона втрачає чинність у загальному порядку - з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням. За таких обставин, оспорюваний виконавчий напис вчинено після набрання законної сили вказаним вище судовим рішенням про скасування положень, на підставі яких його було вчинено, а саме пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Крім цього, суд зазначає, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, з якою останній погоджується, що, відповідно, виключає можливість спору щодо її розміру, строку, за який вона нарахована тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність, і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними, та такими, що містять вираз волі стосовно наявності певної заборгованості не тільки кредитора, а й самого боржника, або ж стовідсотково підтверджують наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 05 липня 2017 року у справі №6-887цс17, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Так, перевіряючи факт подання кредитором документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника, суд дійшов висновку, що ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутність будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитись в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. В матеріалах справи відсутні будь-які відомості про те, що на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису, тобто станом на 06 березня 2020 року, у [PERSON] перед ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» існувала безспірна заборгованість, як і докази на підтвердження того, що така заборгованість взагалі мала місце, її розмір, чи відповідала вона сумам, які вказано у спірному виконавчому написі. Окрім того, в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» є правонаступником усіх прав та обов`язків ПАТ «Платинум Банк». Відтак, суд має переконання, що нотаріус не мав належних і достатніх підстав вважати, що вимоги стягувача і борг, для стягнення якого кредитор просив вчинити виконавчий напис, є безспірними. Враховуючи усі вищевикладені обставини, суд доходить висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими, порушене право позивача підлягає захисту шляхом визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Пунктом 1 ч.2 ст.141 ЦПК України передбачено, що у разі задоволення позову, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Отже, в силу\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір який було нею сплачено за подання позову в сумі 840,80 грн. (а.с.2), а також сума судового збору, сплачена за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 420,40 грн (а.с.25).

Outcome: approved