Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача та просила стягнути з останнього на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з дати подання позову і до досягнення дитиною двадцятитрьохрічного віку чи до закінчення її навчання, у звязку із тим, яка із зазначених обставин настане раніше. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що від шлюбу між сторонами, який було розірвано 09 березня 2005 року, у них є спільна дитина [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. На даний час дитина є повнолітньою, однак навчається на 4 курсі дошкільного відділення денної форми навчання комунального закладу вищої освіти «Дніпровський педагогічний коледж» Дніпропетровської обласної ради, а тому є необхідність у стягненні з відповідача аліментів на утримання дитини. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 14 січня 2019 року відкрито провадження у справі за даною позовною заявою та до розгляду цивільної справи у якості третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, залучено [PERSON]. Позивач у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила задовольнити позов повністю. Відповідач визнав позовні вимоги у повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. Пояснив суду, що у нього є ще одна дитина [PERSON], [INFO]. Однак заперечував проти обставин, на які позивач посилалася на підставу своїх вимог, а саме зазначив, що він сплачував аліменти, допомагав доньці та пропонував їй працевлаштуватися. Третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] у судове засідання не зявилася, про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у її відсутність Вислухавши сторони, дослідивши докази, судом встановлені наступні фактичні обставини. Сторони перебували у шлюбі, який було розірвано 09 березня 2005 року (а.с.7,8). Позивач та відповідач по справі є батьками третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON], [INFO] (а.с.9). Також судом встановлено, що сторони проживають окремо, дитина проживає разом з позивачем. Згідно довідки КЗВО «Дніпровський педагогічний коледж» Дніпропетровської обласної ради» від 03 грудня 2018 року, [PERSON] є студенткою 4 курсу дошкільного відділення денної форми навчання та навчається на бюджетній основі (а.с.10). Згідно ч.ч.1,2 ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. За наявності визначених законом підстав: досягнення третьою особою повноліття, продовження навчання, потреба третьою особою у звязку з продовженням навчання у матеріальній допомозі та можливість надання такої допомоги відповідачем, враховуються судом та згідно приписів ч.ч.1,2 ст. 199 Сімейного кодексу України призводять до того, що відповідач зобовязаний сплачувати аліменти позивачу на утримання третьої особи на період навчання до досягнення нею двадцяти трьох років. Відповідно до ч. 2 ст. 18 цього ж кодексу, суд застосовує ті способи захисту прав або інтересів учасників сімейних відносин, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Між сторонами є спір щодо розміру аліментів, які відповідач має сплачувати на утримання третьої особи, отже аліменти підлягають стягненню з нього за рішенням суду. Визначаючи розмір аліментів на утримання третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, суд враховує, що згідно ч.ч.1,2 ст. 200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначені розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надавання утримання другим з батьків. Відповідно до ч. 1 ст. 182 цього ж Кодексу, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Дитина, донька [PERSON], [INFO] самостійного доходу не має; має задовільний стан здоровя. Відповідач має задовільний стан здоровя; є працездатною особою, працює приватним підприємцем; має малолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с.22). За ст. 201 Сімейного кодексу України, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються\~норми статей 187, 189 - 192 і 194 - 197 цього Кодексу. Враховуючи визначені ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України обставини, суд дійшов висновку, що заявлений позивачем розмір аліментів є таким, що відповідає як фактичним обставинам справи, так і вимогам закону, тому суд вирішив стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця. На підставі п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved