Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи вимоги тим, що має на праві власності квартиру [ADDRESS]. За даною адресою зареєстрований відповідач, який на той час був її чоловіком. На даний час відповідач не проживає в квартирі понад три роки, подав заяву про розлучення, створив іншу сім»ю. Реєстрація відповідача створює перешкоди позивачу у реалізації її права власності, оскільки вона надмірно сплачує кошти за комунальні послуги, не має можливості оформити субсидію. Тому позивач просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування вищезазначеним житлом. Позивач в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, мотивувала обставинами викладеними в позовній заяві. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату та час судового розгляду, повторно в судове засідання не з'явився, відомостей про поважність причин неявки суду не повідомив. Заяв, клопотань до суду не надавав. Відзиву на позов також не подав. На підставі вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд за згодою позивача, ухвалив рішення про заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів. Заслухавши позивача, покази свідків, дослідивши письмові докази, які є в матеріалах справи, суд дійшов до наступного. Відповідно до ч.4 ст. 41 Конституції України право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч.1 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Згідно ст.317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У силу ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.ст.386, 391 ЦК України власник має право звертатися до суду за захистом свого права\~\~власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод\~\~у здійсненні ним права користування та розпорядження\~\~своїм майном. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що позивач є власником квартиру [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу від 22 жовтня 1999 року. Згідно довідки про склад сімї від 17 серпня 2017 року в вищезазначеній квартирі зареєстровані: власник [PERSON], чоловік [PERSON], донька [PERSON] Згідно рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 28 серпня 2017 року, шлюб між сторонами припинено. Допитані в судовому засіданні в якості свідків сусідки позивача [PERSON] та [PERSON] показали, що часто спілкуються з позивачкою з побутових питань. Вже декілька років не бачили в квартирі позивачки відповідача, її колишнього чоловіка - [PERSON] За відомою їм інформацією, він створив нову сім»ю, проживає окремо. З огляду на вищенаведене, позовна вимога про визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом, підлягає задоволенню, оскільки позивачем доведено, що відповідач не проживає в належній їй квартирі понад рік, а його реєстрація створює перешкоди у реалізації права власності. Судові витрати, згідно ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до задоволення позовних вимог.

Outcome: approved