Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-22 00:00:00

позивач звернулася з позовом, в якому просить суд визначити місце проживання малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] з нею, їх матірю, [PERSON] [INFO]; стягувати з [PERSON], [INFO], інн. [NUMBER] зареєстрованого [INFO] на користь [PERSON] [INFO], інн. [NUMBER] зареєстрованої [INFO] аліменти на утримання дочки [PERSON] [INFO], та сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позову покликається на те, що 14 вересня 2006 року між сторонами укладено шлюб, від якого народилося двоє дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які зареєстровані та проживають за місцем реєстрації відповідача, за адресою вул. Тиха №5 с. Загіря, Самбірського району, Львівської області. На протязі двох років, що передували року подачі позовної заяви, стосунки подружжя поступово погіршувалися, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Позивач покликається, що відповідач нехтуючи сімейними цінностями, постійно провокував виникнення сварок у сімї, свідками яких були діти, що негативно впливало на психологічний стан дітей та позивачки. На час подачі вищезазначеної позовної заяви до суду, тривав розгляд справи про розлучення подружжя позивача і відповідача у Самбірському міськрайонному суді Львівської області. Домовленості, в позасудовому порядку, про місце проживання малолітніх дітей позивач з відповідачем не дійшли. Оскільки відповідач належним чином не виконує свої батьківські обовязки, позивачка вважає, що діти повинні проживати з нею, так як вона матір та в повній мірі усвідомлює свою особисту відповідальність за виховання дітей, піклування про їх добробут, збереження психічного та фізичного здоровя, забезпечення духовного та розумового розвитку, а відтак вважає, що діти повинні проживати разом з нею. На прохання позивача надати дозвіл на реєстрацію дітей у її власному будинку, відповідач висловив свої заперечення, мотивуючи відмову втратою пільг на оплату комунальних послуг у його будинку. Разом з тим, покликається, що сімя відповідача (його мати та батько) впливають на формування у дітей негативної думки щодо неї та перешкоджають їй у побаченнях з дітьми. Зазначає, що у відповідача неврівноважений характер, останній схильний до фізичних образ, зловживає алкогольними напоями, через що у нього були проблеми за місцем його праці та у їхній сімї. Відповідач, як зазначає позивач, здійснюючи неналежне матеріальне забезпечення сімї, матеріальні цінності та коштовні речі вносив у якості застави та одержані кошти витрачав на алкогольні напої та свої особисті потреби. Остаточним фактором, який вплинув на припинення сімейних відносин сторін, було нанесення позивачці відповідачем 20.10.2016 року легких тілесних ушкоджень, про що нею подано відповідну заяву до Самбірського ВІІ ГУНП у Львівській області, за результатами розгляду якої порушено кримінальне провадження за ч. 1 ст. 125 КК України. Наведені обставини, на думку позивачки, можуть негативно відобразитись па психічному здоровї дітей. З огляду на досвід, який склався у суспільстві, проживання дітей саме з матірю є для них більш прийнятним, оскільки в матері більше емоційно-вольової мотивації, можливостей та часу щоб приділяти дітям увагу. Враховуючи вік дітей, а також те, що між дитиною та матірю у ранньому віці існує тісний зв'язок, розірвання якого може призвести до негативного впливу на розвиток дитини, просить суд визначити місце проживання її дітей з матірю. Ненадання відповідачем коштів на утримання дітей при спільному проживанні подружжя, є свідченням того, на думку позивача, що відповідач не буде добровільно надавати їх у випадку роздільного проживання з дітьми, що спонукало позивачку звернутися до суду з позовною вимогою про стягнення аліментів. Ухвалою від 31.01.2017 року провадження у справі відкрито. 25.04.2017 року протокольною ухвалою суд відмовив в задоволенні клопотання відповідача [PERSON] про передачу справи за підсудністю до Самбірського міськрайонного суду Львівської області. Ухвалою судового засідання від 01.06.2017 року суд задоволив частково клопотання представника позивача [PERSON] та зобовязав орган опіки та піклування Самбірської РДА надати письмовий висновок обстеження умов проживання позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] 20.07.2017 судом залучено Пустомитівську РДА як орган опіки та піклування до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. У звязку із тим, що у судді Пустомитівського районного суду Львівської області Добош Н.Б., в провадженні якої перебувала вказана цивільна справа, припинені повноваження, згідно повторного автоматизованого розподілу справ між суддями від 10.10.2017 суддя Мельничук І. І. в порядку ст. 11-1 ЦПК України визначена для розгляду даної справи та призначено справу до судового розгляду. 15.11.2017 року задоволено клопотання представника відповідача [PERSON] про допит свідків та долучення доказів. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав наведених у позовній заяві, просила суд позов задоволити. У своїх поясненнях вказала, що шлюб між сторонами розірвано за рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 16.01.2017 року. На даний час син сторін [PERSON] проживає із нею у с. Зимна Вода, Пустомитівського району, а донька [PERSON] із батьком, відповідачем по справі, та його батьками у с. Луки, Самбірського району, Львівської області. Покликалась на те, що дітям краще проживати з нею, оскільки батько не приділяє належної уваги їхньому вихованню, не водить на гуртки, останнім часом перебуває в тривалих відрядженнях, що перешкоджає йому виконувати батьківські обовязки, а функції по догляду за дітьми покладені на бабусю. Разом з тим пояснила, що у с. Зимна Вода, Пустомитівського району, Львівської області, проживає з другим чоловіком, у січні 2018 року у неї у другому шлюбі народжена ще одна дитина. В судовому засіданні позивачка зазначила, що відповідач не може виконувати свої батьківські обовязки, оскільки зловживав та зловживає алкогольними напоями, через що у нього виникали проблеми за місце праці, що в подальшому призвело до його звільнення. Мирно врегулювати спір позивачка відмовилась, так як відповідач сам спровокував подачу нею позову у суд, першим звернувшись до неї з позовом про стягнення аліментів на утримання дітей, який був задоволений Самбірським міськрайонним судом. Стверджує, що відповідач разом зі своїми батьками формує у дітей негативну думку щодо неї, чим зумовлено небажання доньки [PERSON], на даний час, проживати разом з нею. Просить позов задоволити в повному обсязі. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Пояснив, що причиною розірвання шлюбу між сторонами було застосування насильства відповідачем до своєї дружини, а тому місце проживання дітей має бути визначене з матірю, оскільки лише вона здатна забезпечити повноцінний моральний, матеріальний і психологічний розвиток своїх дітей. Доказом неналежного піклування дітей є те, що як вбачається з довідки Комунального закладу амбулаторії загальної практики сімейної медицини с. Луки за № 197 від 02.12.2016 року [PERSON] з приводу здоровя неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON], за медичною допомогою не звертався, довідки про стан здоровя дітей не отримував, проте 14.09.2016 р. приводив на профілактичне щеплення сина [PERSON]. Натомість позивачка неодноразово зверталась за медичною допомогою, проходила необхідні обстеження і лікування, попередні профілактична щеплення та ін.. Просить позов задоволити в повному обсязі. Відповідач, допитаний в судовому засіданні в якості свідка, пояснив, що в кінці травня 2016 року позивачка [PERSON] покинула сімю, дочка [PERSON] проживає з ним, а сина [PERSON] остання забрала до себе в червні 2017 року, так як він значно молодший доньки, і не чинив спротиву матері, коли та його забрала та залишила проживати разом із собою. [PERSON], зі слів відповідача, проживає із ним та його батьками, ходить до школи, успішно навчається, однак має психологічні переживання, що її заберуть і переведуть в іншу школу, чого вона не хоче і виявляє бажання жити тільки з ним, батьком, оскільки місце проживання мами для неї чуже. Окрім того, відповідач зазначив, що утримував і надалі утримує дітей, оскільки офіційно працює і має дохід, телефонує до сина, який проживає з матірю, проте остання часто негативно впливає на дитину і формує в нього небажання розмовляти з батьком, настроює сина проти нього. Додав, що не має ніяких заперечень щодо того щоб позивачка брала участь у вихованні дочки і не заперечує проти встановлення графіку побачень, але у звязку з тим, що [PERSON] висловила бажання жити лише з татом, заперечує проти задоволення позову позивачки. Щодо застосування насильства до позивачки пояснив, що такого не було, що це є вигадкою позивачки з метою вигородити себе, адже подружня зрада стала причиною розпаду їхньої сімї. Відповідач також зазначив, що причиною звернення до суду з позовом про визначення місця проживання дітей стало рішення суду про стягнення з позивачки на користь відповідача аліментів на утримання дітей, оскільки, як встановлено судом при розгляді справи про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, діти проживають з відповідачем, а мати не брала участі у матеріальному утриманні дітей. Разом з тим, щодо своєї трудової діяльності пояснив, що тривалий час працював директором народного дому, його діяльність була повязана зі сферою культури, оскільки має музичну освіту. Звільнення з цієї роботи пояснив малим заробітком, на що власне і покликається відповідачка, та змушений для того, щоб належно забезпечувати свою сімю, їздити періодично у відрядження, оплата яких гідно оплачується. Просив суд в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON], допитана в якості свідка, позовні вимоги заперечила просила суд в задоволенні позову відмовити та взяти до уваги думку дитини [PERSON], яка категорично проти визначення її місця проживання з мамою, а має бажання проживати разом з батьком, зазначила, що вона з чоловіком - дідом дітей, допомагає батькові у їх вихованні. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] проти позову заперечив з наведених відповідачем підстав та просить в задоволенні позову відмовити. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] позов заперечив з тих підстав, що права батьків у вихованні та утриманні дітей є рівними, батько, а в даній ситуації, коли дитина проявляє бажання жити з ним, має таке ж передбачене законом право щоб з ним проживали діти, як і мама, зокрема, у випадку, коли він може надати їм усе необхідне для повноцінного розвитку, що зокрема передбачено рішеннями Європейського Суду з Прав Людини. В судовому засіданні [PERSON] повністю підтримав позицію свого довірителя, просив в задоволенні позову відмовити. Представник органу опіки та піклування Пустомитівської РДА, [PERSON], в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив з тих підстав, що першочерговим при вирішенні даного спору є думка дітей, зокрема дочки [PERSON], яка хоче жити з батьком, а також вказав, що з огляду на гармонійний розвиток дітей рекомендовано не розлучати дітей та визначати їм різне місце проживання, оскільки це вкрай негативно вплине на психологічний стан дітей, оскільки вони мають дуже тісний психологічний звязок. Представник органу опіки і піклування Самбірської РДА в судове засідання не зявився, хоч належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи. Суд, заслухавши пояснення сторін, представника органу опіки та піклування, пояснення відповідача, допитаного в якості свідка, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з таких підстав. Законодавство про охорону дитинства ґрунтується на Конституції України, Конвенції ООН про права дитини, міжнародних договорах, згода на обовязковість яких надана Верховною [PERSON] України, і складається із Закону України «Про охорону дитинства» від 21.06.2001 року № 2558-III, а також інших нормативно-правових актів, що регулюють суспільні відносини в цій сфері. Відповідно до «Декларації про загальні засади державної політики України стосовно сімї та жінок», схваленої Постановою Верховної [PERSON] України № 475-ХFV від 05.03.1999 року, держава захищає материнство та дитинство і визначає пріоритетність інтересів малолітньої дитини і матері в суспільстві та забезпечує неухильне додержання законодавства України та норм міжнародного права стосовно сімї і жінок. Статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалась з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосованого закону і процедур , що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки не піклуються про дитину. Згідно ст. 51 Конституції України сімя, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» сімя є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сімї разом із батьками або в сімї одного з них та на піклування батьків. Право дитини на отримання належного сімейного виховання виникає у неї від народження. Відповідно до ст. 3 СК України сімя є первинним та основним осередком суспільства, дитина належить до сімї своїх батьків і тоді, коли вони спільно не проживають. Відповідно до ст. 160 ч.2 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. За приписами ст. 161 СК України, якщо мати, батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішувати орган опіки та піклування або суд. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обовязків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоровя та інші обставини, що мають істотне значення. Приписами ч. 1, 2 ст. 171 СК України зазначено, що дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сімї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сімї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Як розяснено у п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 року при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та зясовувати, з ким з батьків вона бажає проживати. З приводу вище зазначеного наголошує Конвенція з прав дитини. Відповідно до ст. 15 ЗУ «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ним регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобовязані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 14 вересня 2006 року, що вбачається з копії свідоцтва про шлюб серії 1-СГ №279016, виданого повторно Самбірським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану 26.08.2016 року. 30.01.2007 року у сторін народилась донька [PERSON], що стверджується копію свідоцтва про народження Серія 1-СГ № 099096 від 15.02.2007 року. 04.07.2009 року у сторін народився син [PERSON], що вбачається із копії свідоцтва про народження Серія 1-СГ № 201856 від 20.09.2009 року. Рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 16.01.2017 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] Я розірвано. Згідно із копії довідки Луківського навчально-виховного комплексу «Середня загальноосвітня школа I-III ступенів дошкільний навчальний заклад» від 18.11.2016 року №05-04/245 вбачається, що [PERSON], 30.01.2007 ороку народження дійсно навчається у 4 класі даного навчального закладу, на час видачі вказаної довідки. Згідно із копії довідки Луківського навчально-виховного комплексу «Середня загальноосвітня школа I-III ступенів дошкільний навчальний заклад» від 18.11.2016 року №05-04/244 вбачається, що [PERSON], [INFO] дійсно навчається у 2 класі даного навчального закладу, на час видачі вказаної довідки. Разом з тим, з копії довідок № 353, 354 від 25.11.2016 року Зимноводівськокої загальноосвітньої школи № 1 I-III ступенів, вбачається, що [PERSON] дійсно буде навчатися у четвертому класі, а [PERSON] у другому класі Зимноводівськокої загальноосвітньої школи № 1 I-III ступенів. З копії довідки, виданої Рудківською дитячою музичною школою від 05.12.2016 року № 34 вбачається, що [PERSON] з 01.09.2014 року навчається по класу фортепіано. Зі слів класного керівника [PERSON] всі заходи, в яких бере участь [PERSON] відвідуються мамою [PERSON], а також оплата за навчання з 01.09.2014 року по 01.12.2016 року проводилася також [PERSON] В матеріалах справи наявна характеристика [PERSON], [INFO] від 18.11.2016 року Луківського навчально-виховного комплексу «Середня загальноосвітня школа I-III ступенів дошкільний навчальний заклад», яка характеризує дитину виключно із позитивної сторони. З копії відповіді головного лікаря комунального закладу амбулаторії загальної практики сімейної медицини с. Луки від 02.12.2016 року №197 [PERSON], вбачається, що [PERSON] з приводу здоровя неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] за медичною допомогою не звертався, довідки про стан здоровя дітей не отримував, проте 14.09.2016 року приводив сина [PERSON] на профілактичне щеплення (АДП-м). [PERSON] мати дітей, неодноразово зверталася за медичною допомогою, проходила необхідні обстеження і лікування, попередні профілактичні щеплення, виконувала рекомендації лікаря. Згідно довідок виданих комунальним закладом Амбулаторії загальної практики сімейної медицини с. Луки від 02.03.2017 року №12 [PERSON] та 07.08.2017 року № 37, вбачається що з червня 2016 року діти [PERSON] та [PERSON] знаходяться під опікою батька [PERSON] З, який періодично звертається за медичною допомогою для своїх дітей. З копії довідки виданої виконкомом Луківської сільської ради Самбірського району Львівської області від 24.11.2016 року №3272 вбачається, що [PERSON], [INFO] є власником будинку за адресою: с. Загіря, вул. Шевченка, буд 106, Самбірського району Львівської області. З копії довідки № 1 виданої директором ТзОВ «Ю.Н.С» від 11.01.2017 року, вбачається, що [PERSON] дійсно працює на посаді кухаря з 11.01.2017 року в ТзОВ «Ю.Н.С». Згідно копії відповіді слідчого Самбірського ВП ГУ НП у Львівській області [PERSON] вбачається, що 25.10.2016 внесено відомості до ЄРДР за №12016140290001363 попередня правова кваліфікація за ч. 1 ст. 125 КК України на підставі заяви [PERSON] від 24.10.2016 року по факту побиття 20.10.2016 року її чоловіком [PERSON], зареєстрованої в ЄО Самбірського ВП ГУНП у Львівській області за №7007. З копії акту обстеження умов проживання представниками Органу опіки та піклування Пустомитівської РДА від 11.01.2017 року буд. 37, по вул. Суховільська, с. Зимна вода, Пустомитівського району Львівської області, з метою подання позовної заяви про визначення місця проживання дітей та стягнення аліментів, вбачається, що за вказано адресою проживають і мають постійне місце проживання [PERSON] голова двору, [PERSON] син, [PERSON] співмешканка сина. Створено задовільні умови для навчання, виховання, проживання та розвитку дітей [PERSON] та [PERSON]. Особи що проживають за вказаною адресою зарекомендували себе з позитивної сторони, стосунки між ними добрі, є взаєморозуміння та повага один до одного. [PERSON] та [PERSON] В . не заперечують, щоб діти [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] проживали разом із ними у вказаному будинку. З копії довідки про склад сімї від 10.11.2016 року виданої [PERSON], [INFO] Луківською сільською радою №3259 вбачається, що за адресою с. Загіря, вул. Тиха, № 5 до складу сімї (зареєстрованих) входять [PERSON], [INFO] батько, [PERSON] [INFO] мати, [PERSON] [INFO] дочка, [PERSON] [INFO] син, [PERSON] [INFO] дружина зареєстрована, але не проживає. Загальна площа будинку 125,5 м. кв., житлова площа 67,6 м. кв. Згідно висновку акта обстеження умов проживання сімї [PERSON], [INFO] у с. Загіря, Самбірського району львівської області від 07.08.2017 року: діти [PERSON] проживають разом із батьком в будинку батьків за адресою: с. Загіря, вул.. тиха, буд. 5, Самбірського району Львівської області. Діти забезпечені всім необхідним і отримують належний догляд , в будинку є всі необхідні умови для проживання і розвитку дітей. На час обстеження виявлено: діти забезпечені одягом і взуттям, кожній дитині відведено окрему кімнату, в будинок підведено воду, є ванна кімната, дітям дідусь і бабуся придбали компютер, телевізор, в будинку зроблено сучасний ремонт, на час відсутності батька за дітьми здійснюють догляд дідусь і бабуся, які ніде не працюють, а допомагають сину виховувати дітей, утримуючи підсобне господарство забезпечують дітей екологічно чистими продуктами. На час обстеження в будинку перебувала дочка, а сина забрала без дозволу мати. З копії довідки про доходи № 1 [PERSON] від 10.07.2017 року вбачається, що загальна сума її доходу за період з 11.01.2017 по 30.06.2017 року за винятком аліментів становить 18457,50 грн. Згідно із довідки, виданої ТзОВ «НАДРА» м. Нижньовартовськ, Російської Федерації від 22.08.2017 року № 10, копія і офіційний переклад якої наявний в матеріалах справи, [PERSON], [INFO] дійсно працює в організації Товариство з обмеженою відповідальністю «НАДРА» на посаді Помічник бурильника КРС 4 розряду з 29 червня 2017 р. по теперішній час. Згідно характеристики [PERSON] з місця праці в ТзОВ «НАДРА» м. Нижньовартовськ, Російської Федерації від 01.09.2017 року № 10, копія і офіційний переклад якої наявний в матеріалах справи, [PERSON], [INFO] є співробітником ТзОВ «Надра» і працює за професією помічником бурильника КРС 4 розряду з 29 червня 2017 року по теперішній час. За час роботи в ТзОВ «Надра» [PERSON] зарекомендував себе як висококваліфікований працівник, фахівець своєї справи, користується повагою у колективі фірми, колеги вважають його справжнім товаришем, він дуже чуйний і доброзичливий, керівництво цінує його як хорошого співробітника. [PERSON] чудово знаходить спільну мову з працівниками нашої організації. Всі помічають його ввічливість і любязність. Працьовитість і висока працездатність теж є характерними рисами [PERSON]. Окрім того, факт працевлаштування відповідача [PERSON] стверджується наявними в матеріал справи копіями та офіційними перекладами патенту виданого на імя [PERSON], Серія РМ №0255869 від 23.06.2017 року, міграційної карти [PERSON]Серія 1516 №0188204, трудового договору №1740 від 29.06.2017 року. Згідно розрахунку заборгованості по аліментах позивача [PERSON], на підставі виконавчого листа№452/2759/16-ц від 24.04.2017 року на виконання рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дітей [PERSON] та [PERSON], які проживають із батьком [PERSON], загальна сума заборгованості станом на 01.07.2017 року становить 7425,03. Згідно висновку про визначення місця проживання малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] Самбірської РДА Львівської області від 01.12.2017 року №02-30-4219/1-14 комісія вивчивши всі представлені матеріали, виходячи з інтересів малолітніх дітей та враховуючи думку дитини, вважає за доцільне проживання малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] як з матірю, [PERSON], так і з батьком, [PERSON]. Суд вважає, що мати в супереч інтересам двох своїх дітей, з власних міркувань забрала сина [PERSON], розділивши дітей на шкоду їх інтересам, оскільки сам факт розлучення рідних брата і сестру є психотравмуючим фактором. Суд,

Outcome: dismissed