Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом і свої вимоги обґрунтовує тим, що 22.03.2018 року вона звільнилася з роботи у зв'язку з невиконанням власником умов колективного договору за ч.3 ст.38 КЗпП України. Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. При звільненні з позивачем не був проведений остаточний розрахунок. На сьогодні, відповідач заборгував позивачу 53937,21грн., в тому числі вихідна допомога 28160,60грн. Крім того, невиплачена компенсація витрат на відрядження в сумі 759,18грн. згідно розрахункового листа за лютий 2018 року. Оскільки з дня звільнення відповідач не виплатив позивачу заробітну плату тому, відповідно до ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені ст.116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути на користь позивача невиплачену заробітну плату в сумі 53937,21 грн., компенсацію витрат на відрядження в сумі 759,18грн., середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні, відповідно до ст.117 КЗпП України, по день фактичного розрахунку. В судове засідання позивач, представник позивача не з'явилися. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримує повністю. В судове засіданні представник відповідача не з`явився, наданий відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відображена у Довідці заробітна плата належна позивачу до виплати у день звільнення зазначена після відрахувань податку з доходів фізичних осіб (ПДФО) та військового збору, складає 53937грн. 21коп., в тому числі вихідна допомога у сумі 28160грн. 60коп. Крім того, на день звільнення позивачу належала до виплати компенсація витрат на відрядження у сумі 759грн. 46коп. (податки не утримуються). Відображена у Довідці середньоденна заробітна плата складала 457грн. 90коп. зазначена без утримання ПДФО та військового збору, отже у разі стягнення з Товариства на користь позивача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні із загальної суми такого стягнення необхідно утримувати ПДФО та військовий збір. При визначенні кількості робочих днів для обчислення стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні для позивача необхідно виходити із робочих днів, встановлених наказом відповідача від 21.03.2014 року №75 (понеділок, вівторок, середа), яка на 06 липня 2018 року (день підписання нього відзиву на позовну заяву) (з 26.03.2018 року (перший робочий день Товариства після звільнення позивача) по 06.07.2018 року (день підписання цього відзиву на позовну заяву) становить 39 робочих днів, а саме: березень - 3 робочих дні (26,27,28 березня), квітень - 11 робочих днів (2,3,4,10,11,16,17,18,23,24,25 квітня), травень - 10 робочих днів (7,8,14,15,16,21,22,23,29,30) травня), червень 12 робочих днів (4,5,6,11,12,13,18,19,20,25,26,27 червня), липень - 3 робочих дні (2,3,4 липня липня). Сума середньоденного заробітку позивача складала 457грн. 90коп. Сума середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні становить 17858,10грн. Враховуючи принцип справедливості та співмірності на користь позивача можуть бути стягнені кошти за час затримки розрахунку в сумі, що не перевищує 10000грн. Розгляд справи просять здійснити без участі представника Товариства. Суд, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав: Судом встановлено, що позивач [PERSON] працювала в ПAT «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання». 22.03.2018 року позивач звільнилася з роботи у зв'язку з невиконанням власником умов колективного договору за ч.3 ст.38 КЗпП України. Викладені обставини підтверджуються копією трудової книжки позивача (а.с.3). Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку (частина перша статті 117 КЗпП України). Судом встановлено, що в день звільнення позивачки ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» не виплатило належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст.116 КЗпП України, що визнано відповідачем. Згідно довідки ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» №16-07/668 від 04.05.2018 року заборгованість по заробітній платі перед [PERSON] становить 53937грн.21коп. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по заробітній платі в розмірі 53937грн.21коп. (ця сума визначена з урахуванням утриманого податку на доходи фізичних осіб та військового збору). Відповідно до Наказу № 75 від 21.03.2014 року у ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» з 26.05.2014 року встановлено всім працівникам робочу неділю з режимом роботи 3 робочі дні: понеділок, вівторок, середа. Згідно з довідкою Товариства середньоденна заробітна плата позивача становить 457грн.90коп. Період затримки розрахунку при звільненні позивача на дату ухвалення цього рішення, тобто з 23.03.2018 року по 09.06.2018 року становить 41 робочих днів, а саме: березень - 3, квітень - 11, травень - 11 (2,7,8,14,15,16,21, 22,23,29,30), червень - 12, липень - 4 (2,3,4,9), а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 18773грн.90коп. (457,90 х 41 = 18773грн.90коп.). Законодавчо визначені підстави для зменшення суми середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні відсутні. Згідно з ст.121 КЗпП України працівники мають право на відшкодування витрат та одержання інших компенсацій у зв'язку з службовими відрядженнями. Відповідно до довідки №16-07/668 від 04.05.2018 року, виданої Публічним акціонерним товариством «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання», загальна сума компенсації витрат за відрядження позивача становить 759,46грн. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача компенсацію витрат за відрядження у сумі 759,46грн. З огляду на викладене, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити та стягнути з Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» на користь позивача заборгованість по заробітній платі у розмірі 53937грн.21коп., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 18773грн.90коп. та 759грн.46коп. компенсації витрат у зв'язку з відрядженням. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 704грн.80коп.

Outcome: approved