Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до відповідача, яким просить змінити спосіб стягнення аліментів за рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від 8 лютого 2006 року. Рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від 04 квітня 2016 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень щомісячно, починаючи з 01.03.2016 року і до повноліття дитини. [PERSON] просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , у розмірі 1 / 4 частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Вимоги мотивує тим, що визначений рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області 04 квітня 2016 року у справі № 388/233/16-ц розмір аліментів на даний час є не достатнім для утримання дитини, не дає можливості забезпечити нормальне існування дитини, оскільки зросла вартість продуктів харчування, одягу, які необхідні для створення необхідного рівня життя дитини. В судовому засіданні сторона позивача позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні залишив питання на розсуд суду. Судом встановлено, що рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області 04 квітня 2016 року у справі № 388/233/16-ц стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень щомісячно, починаючи з 01.03.2016 року і до повноліття дитини. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі ст.. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» встановлено прожитковий мінімум на одну особу дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 цього ж Кодексу встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача (ч.3 ст. 181 СК України). Право вимагати заміни способу присудження аліментів може обумовлюватися мінливістю життєвих обставин, зазначених ст. ст. 182 - 184 СК України. Аналіз змісту ч. 3 ст. 181, ст.ст. 183, 184 СК України дає підстави для висновку, що право вибору способу стягнення аліментів, в тому числі право вимагати зміни раніше визначеного рішенням суду способу стягнення коштів на утримання дитини, належить стягувачу (позивачу у даній справі). Змінюючи спосіб стягнення аліментів з платника суд має визначити їх розмір за правилами, встановленими ст. 182 СК України, тобто з урахуванням стану здоров`я та матеріального становища дитини, стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей і інших утриманців, наявності рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведених стягувачем аліментів витрат платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інших обставини, що мають істотне значення. При цьому, суд повинен враховувати встановлені ч. 2 ст. 182 СК України гарантії прав дитини, а саме: розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Так, позивачка просить збільшити розмір аліментів змінивши його спосіб стягнення з 500 гривень на 1 / 4 частину від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, стягнутих за рішенням Долинського районного суду від 04 квітня 2016 року. Згідно зі ст.. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» встановлено прожитковий мінімум на одну особу дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. Судом встановлено, що запропонований розмір аліментів відповідачем не відповідає мінімальному розміру аліментів установленого чинним законодавством України на утримання дитини. Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимого позивача. Разом з цим, так, як закон спеціально не встановлює особливості визначення часу з якого аліменти підлягають стягненню у новий спосіб та розмір, то можна дійти висновку, що відповідні зміни настають з часу набрання законної сили новим рішенням суду. Крім того, п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Отже, позивачка звільнена від сплати судового збору за подання цього позову. За змістом ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. В порядку ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір в розмірі - 840,80 грн.

Outcome: approved