Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-22 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до [PERSON] , яким просить визначити для [PERSON] додатковий строк тривалістю в три місяці для подання заяви до Токмацької районної Державної нотаріальної контори Запорізької області про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] в с. Новогорівка, Токмацького району, Запорізької області. Позов обґрунтовує наступним. [INFO] помер батько позивача [PERSON] в с. Новогорівка Токмацького району Запорізької області. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому нерухоме майно: - земельну ділянку, розміром 1,57 га., цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Тарійської сільської ради Токмацького району, Запорізької області, яка належала йому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, серії III - ЗП № 006613 від 28 січня 2002 року, виданого на підставі рішення 19 сесії Таврійської сільської Ради народних депутатів, Запорізької області від 19.09.2001 року № 4; - житловий будинок [ADDRESS] , який йому належав на підставі права власності. Спадкоємцем за законом першої черги після смерті батька [PERSON] , є позивач. Спадкоємцем за заповітом на вище вказаний житловий будинок є відповідач. Інших будь яких спадкоємців, ні на законом, ні за заповітом немає. Оскільки відповідачу не було де жити батько позивача по заповіту відписав відповідачу даний житловий будинок, в якому фактично відповідач проживає і на даний час. 08 червня 2019 року позивач звернулася до Токмацької районної Державної нотаріальної контори Запорізької області, за отриманням свідоцтва про право на спадщину за законом після спадкодавця батька позивача [PERSON] Але, у видачі позивачу було відмовлено та видана постанова «Про відмову у вчиненні нотаріальної дії» від 08.06.2019 року № 616/02-31. У зв`язку з тим, що позивач пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини. Нотаріусом додатково було роз`яснено право на звернення до суду з позовною заявою «Про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини». Насамперед, 13 грудня 2004 року позивач виїхала до держави Італії на заробітки. 16.03.2010 року позивач отримала там офіційний дозвіл на працевлаштування. Разом із цим, 04.04.2013 року позивач там отримала італійський паспорт «з видом на проживання». Потім, 10.06.2017 року позивач прибула у м. Бєлгород Російської федерації. Де пробула там до 02.06.2019 року. Після чого, позивач приїхала до м. Мелітополь Запорізької області, Україна. І лише 03.06.2019 року позивач дізналася що батько помер. Тобто, майже 15 років поспіль позивач не приїздила до України, а тому не спілкувалася зі своїм батьком, через, що позивачу не було відомо про смерть батька. Отже, позивачу тільки 03 червня 2019 року (по приїзду до України) стало відомо, що позивача батько [PERSON] помер, а тому в позивача з цього часу виникло право на спадкування за законом, після батька [PERSON] , як у спадкоємця першої черги. У зв`язку з чим, 04.06.2019 року позивач отримала свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Ухвалою судді від 31.07.2019 року дана позовна заява була прийнята до розгляду, відкрито провадження у даній цивільній справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, надали заяву про розгляд справи без їх участі, позов підтримали. Відповідач в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав, відзив на позовну заяву не надав. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] в с. Новогорівка Токмацького району Запорізької області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 04.06.2019 року. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому нерухоме майно: - земельну ділянку, розміром 1,57 га., цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Тарійської сільської ради Токмацького району, Запорізької області, яка належала йому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, серії III - ЗП № 006613 від 28 січня 2002 року, виданого на підставі Рішення 19 сесії Таврійської сільської Ради народних депутатів, Запорізької області від 19.09.2001 року № 4; - житловий будинок [ADDRESS] , який йому належав на підставі права власності. Спадкоємцем за законом першої черги після смерті батька [PERSON] , є позивач. Спадкоємцем за заповітом на вище вказаний житловий будинок є відповідач. Інших будь яких спадкоємців, ні на законом, ні за заповітом немає. Оскільки відповідачу не було де жити батько позивача по заповіту відписав відповідачу даний житловий будинок, в якому фактично відповідач проживає і на даний час. 08 червня 2019 року позивач звернулися до Токмацької районної Державної нотаріальної контори Запорізької області, за отриманням свідоцтва про право на спадщину за законом після спадкодавця батька позивача [PERSON] Але, у видачі позивачу було відмовлено та видана постанова «Про відмову у вчиненні нотаріальної дії» від 08.06.2019 року № 616/02-31. У зв`язку з тим, що позивач пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини. Нотаріусом додатково було роз`яснено право на звернення до суду з позовною заявою «Про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини». Насамперед, 13 грудня 2004 року позивач виїхала до держави Італії на заробітки. 16.03.2010 року позивач отримала там офіційний дозвіл на працевлаштування. Разом із цим, 04.04.2013 року позивач там отримала італійський паспорт «з видом на проживання». Потім, 10.06.2017 року позивач прибула у м. Бєлгород Російської федерації. Де пробула там до 02.06.2019 року. Після чого, позивач приїхала до м. Мелітополь Запорізької області, Україна. І лише 03.06.2019 року позивач дізналася що батько позивача помер. Тобто, майже 15 років поспіль позивач не приїздила до України, а тому не спілкувалася зі своїм батьком, через, що позивачу не було відомо про смерть батька. Отже, позивачу тільки [INFO] року (по приїзду до України) стало відомо, що позивача батько [PERSON] помер, а тому в позивача з цього часу виникло право на спадкування за законом, після батька [PERSON] , як у спадкоємця першої черги. У зв`язку з чим, 04.06.2019 року позивач отримала свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Відповідно до листа Токмацької районної державної нотаріальної контори від 07.09.2019 року №877/01-16 спадкова справа після смерті [PERSON] , померлого [INFO] заведена. Згідно ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини із поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як вбачається із положень ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємців, які пропустили строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити позивачам додатковий строк, достатній для подання позивачам заяви про прийняття спадщини. Позивач пропустив встановлений строк для прийняття спадщини, тому вправі звернутись до суду з позовом для визначення позивачу додаткового строку для заяви про прийняття спадщини. У відповідності до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що суди відкривають провадження по справам у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. Це положення також закріплено у інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/04-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування». Також, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст.76 ЦПК України докази в їх сукупності, оскільки позивач пропустив строк прийняття спадщини, суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцями поважними, а позов задовольнити і визначити позивачу додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини. У зв`язку з цим, посилання позивача на те, що позивачем пропущено строк для прийняття спадщини, з поважних причин, так як позивач не мав реальної можливості звернутися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за заповітом протягом шести місяців після смерті [PERSON] від незалежних від позивача причин, а саме те, що позивач 13 грудня 2004 року виїхала до держави Італії на заробітки де пробула там до 02.06.2019 року. За таких обставин, суд призначає позивачу додатковий строк у три місяці, для подання позивачем заяви про прийняття спадщини. Відповідно до статті 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий у розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved