Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-08 00:00:00

Позивач звернулася з позовною заявою про стягнення з відповідача [PERSON], [INFO] ідентифікаційний номер [NUMBER] на її користь половину понесених нею витрат за навчання та проживання дочки [PERSON], що становить 11198 грн., та понесені нею судові витрати, що складаються з судового збору - 243 грн. 60 коп. та витрат на правову допомогу - 500 грн. згідно квитанції. Вимоги позивач мотивувала тим, що між нею та відповідачем 14 вересня 1995 року було розірвано шлюб, який за рішенням Коломийського міськрайонного суду від 04 червня 2013 року розірвано. Від спільного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: доньку - [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. В даний час діти проживають із нею та перебувають на її утриманні. За рішенням Коломийського міськрайонного суду від 14.02.2012 року з відповідача стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 від заробітної плати. З 01.09.2013 року старша донька [PERSON] зарахована на навчання до Буковинського державного медичного університету на медичний факультет за спеціальністю «лікувальна справа». Форма навчання - денна на комерційній основі. Згідно угоди № 195/2091Л від 02.09.2013 року укладеної між Буковинським державним медичним університетом та нею, [PERSON], освітня послуга [PERSON] становить 101400 грн. (16900 грн. за навчальний рік). Оплата за проживання у гуртожитку протягом одного року становить 2100 грн. Згідно з п.3.2. даної угоди замовник вносить плату посеместрово у рахунок відкодування витрат на фахову підготовку за осінній семестр наступного курсу до 30 червня, за весняний семестр - не пізніше як за 20 днів до початку цього семестру. На виконання даної норми угоди вона внесла 8450 грн. за навчання та 1050 грн. за проживання в гуртожитку за перший осінній семестр 2013 року. Відповідач пообіцяв дочці [PERSON] заплатити за другий семестр навчання та проживання у гуртожитку, але так і не виконав своєї обіцянки і їй довелося сплатити аналогічну суму за весняний семестр 2014 року. Крім того, для навчання дитині необхідний персональний комп»ютер і вона придбала планшет вартістю 3397 грн., що підтверджується копією товарного чека № 2173 від 13 вересня 2013 року. Загалом нею було сплачено кошти за перший курс навчання, проживання та планшет у сумі 22397 грн., що стверджується копіями квитанцій. Добровільно повернути половину коштів, витрачених нею на навчання дитини відповідач відмовився. Половина понесених нею витрат становить 11198 грн. і дану суму вона бажає стягнути з відповідача. Позивач в судове засідання не з'явилася, однак подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила справу розглянути без її участі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно з невідомих для суду причин, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений в порядку передбаченому законодавством. Беручи до уваги заяву позивача, дослідивши інші матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з таких підстав. Згідно ст. 185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 30.10.1996 року відповідач [PERSON] є батьком, а позивач [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO] Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 14 лютого 2012 року вирішено стягувати з [PERSON] аліменти в користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на щомісячно до досягнення ними повноліття. Згідно угоди № 195/2091Л від 02.09.2013 року укладеної між Буковинським державним медичним університетом Міністерства охорони здоров»я України та [PERSON], [PERSON] зараховано студентом 1 курсу медичного факультету № 1 Буковинського державного медичного університету. Згідно п. 3.1. даної угоди розмір плати встановлюється за весь термін надання освітньої послуги і становить 101400 грн., а за навчальний рік - 16900 грн. Згідно з п.3.2. даної угоди замовник вносить плату посеместрово у рахунок відкодування витрат на фахову підготовку за осінній семестр наступного курсу до 30 червня, за весняний семестр - не пізніше як за 20 днів до початку цього семестру. Згідно квитанції № 036700351 від 15.08.2013 року [PERSON] за навчання внесено 8450 грн. Згідно квитанції № 055301291 від 27.08.2013 року [PERSON] за гуртожиток внесено 1050 грн. Згідно квитанції № 16246.556.1 від 30.12.2013 року [PERSON] на рахунок Буковинського державного медичного університету внесено 8450 грн. Згідно квитанції № 1010018 від 11.02.2014 року [PERSON] внесено оплату за гуртожиток в сумі - 1050 грн. Згідно чеку № 2173 [PERSON] придбала планшет, загальною вартістю 3397 грн. 30 коп. Виходячи з вище наведеного суд вважає, що оскільки з відповідача присуджено стягувати аліменти на утримання дитини [PERSON], і він зобов'язаний брати участь у додаткових витратах, які понесла позивач і які становлять 22397 грн. з нього необхідно стягнути на користь позивача половину суми витраченої нею, на навчання дитини, проживанням її в гуртожитку, та придбання планшета - 11198 грн. Крім того необхідно стягнути з відповідача на користь позивача понесені нею судові витрати, а саме - 243 грн. 60 коп. судового збору та 500 грн. за надання правової допомоги, які підтверджуються квитанціями. На підставі наведеного, ст.ст. 182, 185 Сімейного кодексу,

Outcome: approved