Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-23 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] 10.08.2016 року звернулися до суду з зазначеним позовом. Обґрунтували його наступним. 12.10.2015 року помер [PERSON], який доводився батьком [PERSON] та чоловіком [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на належні йому на праві власності : земельну ділянку площею 0.25 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та частку житлового будинку, що розташовані за адресою: Полтавська область, Глобинський район, село Зарічне, вулиця Шевченка, 7. Вона - [PERSON], є спадкоємцем майна померлого за законом, і вчасно прийняла спадщину, [PERSON] спадщину не прийняла і на неї не претендує. Житловий будинок перебуває у спільній сумісній власності їх - [PERSON] та [PERSON], Синяк (нині [PERSON]) Р.А. та померлого [PERSON] 20 травня 2016 року, вона [PERSON], звернулася до Четвертої Кременчуцької державної нотаріальної контори з проханням видати їй свідоцтво про право на спадщину на вищевказану присадибну земельну ділянку, але нотаріус винесла постанову, якою відмовила їй у видачі свідоцтва. Мотивувала тим, що державний акт виданий на імя померлого не відповідає нормам законодавства, адже право власності на житловий будинок, розташований на ній мають чотири особи. Тобто, після набуття права спільної сумісної власності на житловий будинок, земельна ділянка також мала перейти у спільну сумісну власність. Посилаючись на викладене, існування складнощів в нотаріальному оформленні свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, позивачі прохали суд: - припинити право спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на житловий будинок розташований за адресою: Полтавська область, Глобинський район, село Зарічне, вулиця Шевченка, 7, належний їм на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого 26.05.1995 року Держплемзаводом «Жовтень»; - визнати за [PERSON], право власності, в порядку спадкування за законом після померлого 22.10.2015 року батька [PERSON] на 1/4 частку житлового будинку, господарських будівель та споруд та на ? частку земельної ділянки, призначеної для будівництва житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,25 га, що розташовані за адресою: Полтавська область, Глобинський район, село Зарічне, вулиця Шевченка, 7; - визнати за [PERSON], право власності на ? ідеальну частку житлового будинку, господарських будівель та споруд та ? частку земельної ділянки, призначеної для будівництва житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,25 га, що розташовані за адресою: Полтавська область, Глобинський район, село Зарічне, вулиця Шевченка, 7, яке підлягає державній реєстрації; - визнати за [PERSON] право власності на ? ідеальну частку житлового будинку, господарських будівель та споруд та на 1/4 частку земельної ділянки, призначеної для будівництва житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,25 га, що розташовані за адресою: Полтавська область, Глобинський район, село Зарічне, вулиця Шевченка, 7, яке підлягає державній реєстрації. - визнати за [PERSON] право власності на ? ідеальну частку житлового будинку, господарських будівель та споруд та на ? частку земельної ділянки, призначеної для будівництва житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,25 га, що розташовані за адресою: Полтавська область, Глобинський район, село Зарічне, вулиця Шевченка, 7, яке підлягає державній реєстрації. У судове засідання позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] не зявилися, направили до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Вказали, що позовні вимоги підтримують. Представники відповідача Обознівської сільської ради Глобинського району Полтавської області та третіх осіб - Четвертої Кременчуцької державної нотаріальної контори , Сектору державної реєстрації Глобинської районної державної адміністрації у судове засідання не зявилися. Належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи. В заявах, адресованих суду, прохали розглянути справу у їх відсутності, проти задоволення позову не заперечували. Представник третьої особи - відділу Держгеокадастру у Глобинському районі Полтавської області у судове засідання не зявився. Належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Суд, дослідивши та оцінивши надані письмові докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємного звязку встановив наступне. 22 жовтня 2015 року помер [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про смерть серії І-КЕ № 306705, виданим 23.10.2015 року Автозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 995. До складу спадщини входить земельна ділянка площею 0.25 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та частка житлового будинку з господарськими будівлями, що розташовані за адресою: Полтавська область, Глобинський район, село Зарічне, вулиця Шевченка, 7. Вказана земельна ділянка належала спадкодавцю [PERSON] на підставі Державного акту на праві приватної власності на землю серії ПЛ 464, виданого 24 грудня 1996 року Обізнівською сільською радою. Згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки грошова оцінка земельної ділянки під забудову складає 22916,60 грн. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 26.05.1995 року, виданого Держплемзаводом «Жовтень», зареєстрованого в Кременчуцькому бюро технічної інвентаризації 24.03.2008 року, одноквартирний будинок по вул. Шевченка, 7 с. Обізнівка (нині с. Зарічне) на праві спільної сумісної власності належить [PERSON], [PERSON], [PERSON] (нині Романюк) [PERSON], Синяк (нині [PERSON]) [PERSON]. Згідно дослідженої судом копії спадкової справи № 55/2016, наданої Четвертою Кременчуцькою державною нотаріальною конторою Полтавської області, спадщину після померлого 25 жовтня 2015 року [PERSON] в установлений законом строк прийняла дочка померлого - [PERSON], подавши відповідну заяву. Інших заяв про прийняття спадщини або про відмову від спадщини не надходило. Державний нотаріус Четвертої Кременчуцької державної нотаріальної контори постановою від 20.05.2016 року відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане нерухоме майно, у звязку з тим, що для оформлення земельної ділянки витребовується Витяг з ДЗК про земельну ділянку, а відповіддю Глобинського РВВ ПРФ ДП «Центр ДЗК» у Глобинському районі Полтавської області від 12.05.2016 року відмовлено у наданні відомостей, оскільки документ на землю не відповідає чинному законодавству. Як вбачається з відповіді Глобинського РВВ ПРФ ДП «Центр ДЗК» у Глобинському районі Полтавської області № 140/01 від 12.05.2016 року, право власності на присадибну земельну ділянку на підставі Державного акту належить одній особі, а право власності на житловий будинок, який розташований на ній - чотирьом особам, що не відповідає вимогам чинного законодавства, а саме ст. 120 ЗК України відповідно до якої у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами, право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Відповідно до ч. 1 ст. 42 Земельного кодексу України (1990 року), в редакції чинній на час виникнення правовідносин, громадяни, яким жилий будинок, господарські будівлі та споруди і земельна ділянка належать на праві спільної сумісної власності, використовують і розпоряджаються земельною ділянкою спільно. Використання і розпорядження земельною ділянкою, що належить громадянам на праві спільної часткової власності, визначаються співвласниками цих об'єктів і земельної ділянки пропорційно розміру часток у спільній власності на даний будинок, будівлю, споруду. Разом з цим, як встановлено судом, Державний акт на право приватної власності на землю серії ПЛ 464 від 20.12.1996 року, виданий Обізнівською сільською радою (так записано в документі) лише на імя [PERSON], що суперечило нормам законодавства, яке діяло на момент його видачі. Вказана обставина не дозволяє позивачу [PERSON] оформити спадщину батька. Спір може бути вирішено лише в судовому порядку. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст. ст. 1217, 1218 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ч.1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ч.2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Ч. 3 ст. 372 ЦК України визначено, що у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Оцінивши надані докази, суд дійшов до висновку, що оскільки учасниками спільної сумісної власності не було укладено договору про визначення часток, то їх частки у праві власності на житловий будинок та земельну ділянку є рівними - по 1/4 частці. Встановивши, що позивач [PERSON] - єдиний спадкоємець за законом, яка вчасно прийняла спадщину, суд дійшов висновку, що вона має право на визнання за нею права власності на 1/4 частку названого нерухомого майна, належну її батькові в порядку спадкування. Її сумарна частка у нерухомому майні (будинку та земельній ділянці становитиме ? (1/4 + ?). Позов ґрунтується на законі, доведений належними доказами, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved