Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду та просить встановити факт батьківства, а саме, що [PERSON] , який помер [INFO] , є батьком [PERSON] , [INFO] , а також внести до актового запису про народження №2, складеного 17.01.2007 виконавчим комітетом Гошівської сільської ради Овруцького району Житомирської області відносно [PERSON] наступні зміни, а саме: в графі «батько» зазначити « [PERSON] », громадянин України, всі інші відомості залишити без змін, мотивуючи тим, що з 20.11.2005 вона проживала спільно однією сім`єю та вела спільне господарство з [PERSON] в будинку [ADDRESS] без реєстрації шлюбу. Своїх шлюбних стосунків у відділі державної реєстрації актів цивільного стану вони не реєстрували, так як не придавали цьому значення. 20.11.2005 вони були повінчані в церкві. [INFO] у них народилася донька [PERSON] . Оскільки, вони не перебували у шлюбних стосунках, то при реєстрації народження доньки батько був записаний з її слів відповідно до ст. 135 СК України. Після народження доньки вони продовжували проживати разом з [PERSON] за вказаною адресою. [PERSON] з самого народження доньки визнавав себе батьком, піклувався про неї, утримував її. В 2012 році вони припинили спільне проживання, так як він став зловживати спиртними напоями, але продовжували підтримувати подружні стосунки, проживали спільно епізодично. Однак, відношення [PERSON] до доньки не змінилося, він продовжував піклуватися про неї та утримувати її. [INFO] [PERSON] помер. На день його смерті відкрилася спадщина на належну йому на праві власності земельну ділянку розміром 1,5906 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Гошівської сільської ради. Тому донька є спадкоємцем за законом після смерті свого батька. Спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] є брат померлого, який спадщину фактично прийняв, так як проживав з ним на день його смерті. Відзиву на позовну заяву відповідачем не надано. В судовому\~ засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги, з підстав зазначених у позові. Відповідач в судове засідання не з`явився, не повідомивши про причини неявки, хоча своєчасно та належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується розпискою про отримання судової повістки. Представником третьої особи Овруцького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Коростенському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Хмельницький) надано пояснення на позовну заяву, в яких останній просить справу слухати у їх відсутність. При цьому зазначили, що позивачем у заяві не зазначено дати народження [PERSON] . Натомість позивач просить зазначити в графі батько « [PERSON] , громадянин України», всі інші відомості залишити без змін. Однак, вимога щодо зазначення громадянства батька «громадянин України» не підтверджена документами, долученими до позовної заяви. Також враховуючи той факт, що громадянство підтверджується паспортом громадянина України, просять суд додатково дослідити вказаний факт. Також звертають увагу, що актовий запис про народження №2, складений 17.01.2007 виконавчим комітетом Гошівської сільської ради Овруцького району Житомирської області відносно [PERSON] , а заявником зазначено [PERSON] . Також до правил українського правопису чоловічому імені « [PERSON] » відповідає по батькові жіночої статі « [PERSON] ». Крім того, просять суд врахувати норми статі 145 СК України, відповідно до яких прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Водночас, позивач у позовній заяві не висловлює свою позицію щодо того яке має бути прізвище дитини. Просять дослідити вказане питання, враховуючи думку дитини, та у разі його зміни, зазначити про це у резолютивній частині рішення.\~\~ Вислухавши в судовому засіданні пояснення позивача та її представника, показання свідків та\~ дослідивши письмові докази в справі, суд\~ вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Статтею 51 Конституції України, ч.ч.2-3 ст. 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. В ч.8 ст. 7 СК України законодавець закріпив, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Відповідно до ч. 2 ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Згідно із ч.ч. 1,2 ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Статтею 130 СК України передбачено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу. Згідно із ч.1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Тобто, передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства є запис про батька дитини у книзі записів народжень за вказівкою матері. Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах реєстрації актів цивільного стану (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі сукупності доказів. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК України, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства. Згідно зі ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. У постанові Верховного Суду від 21 лютого 2020 року у справі № 643/9245/18 (провадження № 61-16732св19) зроблено висновок щодо застосування ст. 130 СК України та вказано, що закон не встановлює конкретного переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від даної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України. Доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Припинення цих відносин до народження дитини може бути підставою для відмови в позові лише у випадках, коли це сталося до її зачаття. Спільне виховання дитини має місце, коли вона проживає з матір`ю та особою, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, або коли ця особа спілкується з дитиною, проявляє батьківську турботу щодо неї. Під спільним утриманням дитини слід розуміти як перебування її на повному утриманні матері й особи, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, так і, як правило, систематичне надання цією особою допомоги в утриманні дитини незалежно від розміру допомоги. Такі правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 543/738/16-ц (провадження № 61-4163св18), від 29 серпня 2018 року у справі № 641/9147/15-ц (провадження № 61-26210св18), від 21 листопада 2018 року у справі № 225/6301/15-ц (касаційне провадження № 61-30047св18). В п.7 постанови № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Пленум Верховного Суду України роз`яснив, що\~ у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 12 ЦПК України\~\~ цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи\~ мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав\~ та обов`язків, визначених законом.\~ Кожна сторона повинна довести ті обставини,\~ які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.ч. 5-6 ст.81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В ст.89 ЦПК України законодавець закріпив, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Факт батьківства у даній справі не може бути встановлено в окремому провадженні, оскільки існує спір про право на спадщину. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 17.12. 2020 (а.с. 3). З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17.01.2007 вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] , де у графі «батьки» вказано: батько [PERSON] та мати [PERSON] (позивач) (а.с.4). Згідно копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України від 21.01.2021 відомості про батька [PERSON] , [INFO] , записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (а.с. 5). Копія свідоцтва про таїнство вінчання від 20.11.2005 (а. с. 8) підтверджує факт вінчання 20.11.2005 [PERSON] з [PERSON] у Овруцькому Свято-Преображенському соборі. З копії свідоцтва про таїнство хрещення, звершеного 21.01.2007 у Свято-Михайлівській церкві с. Гошів над [PERSON] , наданого позивачем, вбачається, що одним з хресних батьків дитини є також і [PERSON] , тобто відповідач. Суд звертає увагу, що прізвище дитини зазначено « [PERSON] ». Копія довідки Овруцької міської ради №4 від 04.01.2021 підтверджує, що [PERSON] проживала з [PERSON] без реєстрації з 21.11.2005 по 2012 рік по [ADDRESS] . З копії довідки Овруцької міської ради №23 від 13.01.2021 вбачається, що [PERSON] , [INFO] , дійсно був зареєстрований та проживав по [ADDRESS] до дня своєї смерті [INFO] . Разом з ним проживав та був зареєстрований брат [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Факт батьківства, а саме, що [PERSON] , який помер [INFO] , є батьком [PERSON] , [INFO] , підтвердили в судовому засіданні також і свідки: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Так, свідки [PERSON] та [PERSON] показали, що вони працюють продавцями в магазині. Знають, що у 2005 році в [PERSON] та [PERSON] було весілля, яке вони святкували в м. Овручі в кафе « [INFO] ». Вінчалися також в Овручі, в соборі. Спочатку вони проживали з її батьками, а вже потім в його хаті. Згодом в них народилася [PERSON] . Потім вони розійшлися, так як [PERSON] став випивати, але навіть коли вони не жили разом, з донькою [PERSON] завжди спілкувався. Бувало приходив до магазину, і завжди, щось їй купував.\~ Свідок [PERSON] , яка є сестрою позивача, також підтвердила, що [PERSON] є дочкою [PERSON] . В [PERSON] та [PERSON] було весілля, вони вінчалися в церкві. В її батьків вони пожили трошки, а потім перейшли до нього, в хату його батьків. [PERSON] з ними не жив ніколи, вони жили самі. Він був тільки зареєстрований. Вони жили разом коли народилася [PERSON] . Розійшлися, бо [PERSON] став пити, але спілкувалися вони постійно, він їм допомагав. Коли ж захворів він, то [PERSON] з [PERSON] їздили до нього, допомагали вже йому. Років 5 чи 7 вони разом не проживали. Факт вінчання позивача з покійним нині [PERSON] , факт весілля підтверджується також і весільними фотографіями, оглянутими в судовому засіданні. При цьому, свідки підтвердили, що на фотографіях відображено саме їх весілля, вінчання.\~\~ Таким чином, у суду відсутні будь-які підстави не довіряти поясненням позивача, показанням свідків, та письмовим доказам, які узгоджуються між собою, є належними та допустимими і в своїй сукупності з достовірністю підтверджують спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до зачаття дитини; визнання покійним [PERSON] свого батьківства та спільне утримання дитини при житті, і відповідно підтверджують походження [PERSON] , [INFO] , від [PERSON] , який помер [INFO] , а тому суд приходить до висновку, що факт батьківства, а саме: що [PERSON] , який помер [INFO] , є батьком [PERSON] , [INFO] , є доведеним. Відповідно до п.п.20 п.1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. В ст. 134 СК України законодавець закріпив, що на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Відповідно\~ підлягають внесенню зміни до актового запису №2 від 17.01.2007 про народження [PERSON] , [INFO] , що був складений виконавчим комітетом Гошівської сільської ради Овруцького району Житомирської області, зазначивши батьком дитини [PERSON] , [INFO] . Від сплати судового збору позивачка звільнена на підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 908 грн. 00 коп. в дохід держави.\~\~

Outcome: approved