Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом на нерухоме майно. В заяві\~зазначила,\~що \~ [INFO] сталася\~смерть \~матері її\~чоловіка [PERSON] \~ [PERSON] ,\~яка залишила\~заповіт на\~ім`я сина,\~що помер\~до відкриття\~спадщини,\~а саме:\~ [INFO] .\~З 2005\~року позивач\~постійно проживала\~однією сім`єю\~разом із\~спадкодавцем в належному тій та її сину [PERSON] житлі квартирі [ADDRESS] , здійснювала постійний догляд за спадкодавцем, вела з нею спільне господарство, несла видатки з утримання житла, сплати комунальних послуг, за рахунок власних коштів здійснила поховання свекрові. Інших спадкоємців у [PERSON] немає. Звернення позивача до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини увінчалось відмовою нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії на підставі відповідної постанови, винесення якої вмотивовано відсутністю доказів спільного зі спадкодавцем проживання. У зв`язку з викладеним просить встановити факт постійного, з 2005 року по день смерті спадкодавця, проживання разом з [PERSON] та визнати за нею право власності на частку в праві спільної часткової власності на житло у порядку спадкування як спадкоємця четвертої черги за законом. Ухвалою судді від 14.02.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в справі. Заходи забезпечення позову в справі не приймалися. Судом витребувано у П`ятій запорізькій державній нотаріальній конторі спадкову справу після смерті [PERSON] . Позивач до суду не з`явилася, надавши через свого представника письмове звернення, яке містить прохання про задоволення позову, вирішення справи у її відсутність, згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді. З аналогічною заявою, яка містить повне визнання позову, звернувся представник відповідача. За згаданих обставин суд у відповідності до ст. ст. 211, 233 ЦПК України знаходить за можливе розглядати справу у відсутність її учасників. З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, з наступних міркувань. Судом встановлено, що позивач є дружиною (вдовою) [PERSON] , чия смерть сталася 10 жовтня 2017 року (а. с. 76, зворотний бік). Позивач прийняла у спадщину після смерті чоловіка належну йому Ѕ частину квартири [ADDRESS] , отримавши свідоцтво про право на спадщину за законом (а. с. 18) [PERSON] , чия смерть сталася 21 серпня 2018 року, 15 лютого 2018 року заповідала [PERSON] належну їй частину квартири [ADDRESS] . Як випливає з матеріалів спадкової справи, після смерті [PERSON] 5 січня 2019 року до нотаріальної контори звернулася позивач із заявою про прийняття спадщини (а. с. 71). Інші спадкоємці із відповідними заявами до нотаріуса не звертались (а. с. 71-82). Звернення позивача до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини увінчалось винесенням постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії через відсутність доказів належності позивача до кола спадкоємців померлої (а. с. 81-82). За змістом ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до наведеного положення цивільного законодавства позивач, яка постійно з 2005 року проживала разом із спадкодавцем в одному житлі однією сім`єю аж до смерті спадкодавці, яка мала місце 21 серпня 2018 року, у відсутність спадкоємців попередніх черг є спадкоємцем четвертої черги за законом померлої [PERSON] . Право на спадкування здійснюється шляхом прийняття спадщини. Згідно із ст. ст. 1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини протягом шестимісячного строку, який починається з часу відкриття спадщини, а статтею 1273 ЦК України передбачено право спадкодавця відмовитися від спадщини, подавши протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, відповідну заяву. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно мешкав зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого законом строку не заявив про відмову від неї. Фізична особа, яка в силу ст. 12 ЦК України є вільною у здійсненні своїх прав, вправі прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Позивач здійснила право на прийняття спадщини, вчасно звернувшись до нотаріуса з відповідною заявою. Склад спадщини утворюють всі права та обов`язки, які належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини та не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Судом встановлено, що [PERSON] була учасником права спільної часткової власності на квартиру [ADDRESS] і їй належала Ѕ частина вказаного житла (17). Відмова нотаріуса не припиняє права спадкоємця на отримання спадщини, а його право в такому випадку підлягає судовому захисту. За роз`ясненнями п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Встановлені судом обставини справи і відповідні їм правовідносини підтверджуються сукупністю вивчених судом фактичних даних, що дає суду всі підстави для ухвалення рішення на користь позивача. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved