Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення з нього аліментів на утримання спільної дитини - [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 4000 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку посилаючись на те, що відповідач не належним чином виконує свій батьківський обов'язок щодо утримання дитини. Позивач в судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та вказував на те, що не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини в розмірі 1000 грн. щомісячно та пояснив, що його місячний розмір заробітної плати в середньому становить 3400 грн., крім того він не ухиляється від надання позивачу коштів на утримання спільної дитини, коли має таку можливість. Вислухавши пояснення позивача та відповідача, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги правомірними виходячи із наступного. [INFO] року у сторін народилася дитина - [PERSON]. З матеріалів справи убачається, що відповідач неналежним чином не виконує свій батьківський обов'язок по утриманню свого сина. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону (ч.2 ст. 184 СК України). Статтею 27 Конвенції про захист прав дитини визначено, що батько(- ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. З наданих відповідачем пояснень слідує, що він має постійне місце роботи, за наявності можливості надає кошти на утримання свого сина, однак той розмір аліментів, який просить стягнути з нього позивач, поставить його в скрутне матеріальне становище. Враховуючи наведене, суд вважає, що виходячи з того, що дитина сторін проживає разом із позивачем, у зв'язку з чим цілодобовий обов'язок останньої полягає не тільки у матеріальному забезпеченні дитини, а ще й у постійному вихованні, контролі, що потребує більших моральних витрат ніж періодичні зустрічі, враховуючи вік дитини, суд вважає за можливе визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 1300 грн. щомісячно. При визначенні розміру аліментів суд враховує ту обставину, що позивач має більший дохід ніж відповідач (16 000 щомісячно), розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років, відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2017 рік» становить 1777 грн., тому визначений судом розмір аліментів, суд вважає справедливим. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial