Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення з нього неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання малолітньої дитини утримання малолітньої дитини, [PERSON], [INFO] в розмірі 7930,06 грн. Свої вимоги\~обґрунтовує тим,\~що рішенням\~Рокитнянського районного\~суду Київської\~області від\~03,04,2008\~року з\~відповідача було\~стягнуто аліменти\~на користь\~позивача на\~утримання сина\~у розмірі\~? частини\~всіх видів\~його доходів\~(доходу),\~але не\~менше 30\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку до\~досягнення дитиною\~повноліття,\~починаючи з\~15.02.2008\~року.\~Через те,\~що відповідач\~не сплачував\~аліментів утворилася заборгованість по виплаті позивачу, аліментів на утримання сина [PERSON], а отже позивач має право на стягнення неустойки /пені/ у звязку з несплатою аліментів, згідно з нормами сімейного законодавства на стягнення з відповідача пені, яка відповідно до розрахованої заборгованості становить 7930,06 грн. Позивач в судове засідання зявилася, позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання зявився, позовні вимоги визнав, та вказав, що дитиною займається позивач, та не заперечував, що у нього дійсно є заборгованість по аліментам. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з урахуванням наступного. Судом встановлено, що рішенням Рокитнянського районного суду Київської області від 03.04.2008 року по справі №2-143/2008 з [PERSON] було стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини всіх видів його доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 15.02.2008 року. Виконавчий лист №2-143, виданий за рішенням суду, перебуває на примусовому виконанні у Білоцерківському міському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області. Рішення суду відповідач в повному обсязі не виконує, що призвело до виникнення заборгованості зі сплати аліментів, розмір якої, відповідно до довідки-розрахунку по аліментам державного виконавця №93 від 31.01.2018 року, станом на 01.05.2018\~року, складає 25 719,09 гривень, станом на 01.01.2018 року складає 49\~172,70 гривень Вказані обставини спору визнаються сторонами, а тому доказуванню відповідно до\~ст. 82 ЦПК України\~не підлягають. За вимогами\~ст.12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до положень\~статті 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст.\~196\~Сімейного кодексу\~України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, яка викладена в постанові від 02 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс1б, судам розяснено, що згідно із частиною першою статті 196\~СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. З урахуванням правої природи пені, як дієвого стимулу належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196\~СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість зі сплати аліментів за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Таким чином, внаслідок неналежного виконання відповідачем свого обов'язку зі сплати аліментів, позивачка набула право на стягнення неустойки (пені), яка станом на 01.01.18\~року складає - 49172,70 гривень. Розрахунок пені, викладений позивачем в позовній заяві, з урахуванням правової позиції ВСУ, відповідає чинному законодавству. Крім того, до сімейного законодавства було внесено зміни 17.05.2017 року, відповідно до яких врегульовано порядок розрахунку заборгованості по аліментах. А саме, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100% заборгованості. Розрахунок пені, зазначений позивачем відповідає порядку, що викладений вище, а розмір нарахованої пені не є більшим ніж розмір заборгованості визначений державним виконавцем. Згідно з ч. 4\~ст. 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З урахуванням вищевикладеного, з огляду на викладені в позові та визнані відповідачем обставини спору, оскільки визнання ним позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, а тому судом приймається, суд вважає\~позов обґрунтованим\~та доведеним та таким, що підлягає задоволенню. Згідно положень ч. 1\~ст. 142 ЦПК України\~у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір. Оскільки відповідачем позов визнано в розгляді справи по суті, а позивач звільнена від сплати судового збору, то положення вказаної норми не застосовуються. Разом з тим, інша частина судового збору в сумі 396.51 грн. у відповідності до\~ст. 141 ЦПК України\~підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved