Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання зареєстрованого з відповідачем 17 червня 2011 року шлюбу, від якого вони дітей не мають. Посилаючись на те, що подружнє життя у них не склалося через несумісність характерів, різні погляди на сімейне життя, втрати порозуміння між подружжям, та втрати почуття любові один до одного, шлюбні відносини між ними на даний час фактично припинилися з січня 2018 р., подальше спільне проживання та примирення між ними є неможливими, просила розірвати шлюб. Через канцелярію суду, позивач подала заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності та розірвати шлюб між сторонами. Відповідач до початку судового засіданні подав заяву, в якій просив вищевказану справу розглянути за його відсутності, з позовними вимогами згодний у повному обсязі. У заяві зазначив, що шлюбні відносини між сторонами припинені з січня 2018 р., спору про майно подружжя не має, проти надання судом строку для примирення відповідач категорично заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Згідно із ч.4 ст.206 ЦПК України (2017 р.) у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу положень ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 17 червня 2011 р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 793, що підтверджено оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Шлюбні відносини між сторонами припинені з січня 2018 р. через відсутність взаєморозуміння, втрати почуттів один до одного. Спору про розподіл майна подружжя між сторонами на момент розгляду справи немає. Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Приписами ч. 1 ст. 24 СК України встановлено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Надання строку на примирення суд вважає недоцільним, тому що шлюбні відносини між сторонами припинені вже тривалий час, обидва подружжя просять розірвати шлюб та про надання строку на примирення суду не заявили. Встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя є неможливим, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і не відповідає інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім`ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і тому може бути розірваним. Визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Таким чином, суд, оцінивши докази в їх сукупності, вважає за необхідне задовольнити позов, розірвавши шлюб між сторонами по справі. Згідно ст.115 ч.2 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили підлягає направленню до Подільського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб від 17 червня 2011 року № 793, складеному Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві. На підставі викладеного,

Outcome: approved