Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом і вимоги обґрунтовує тим, що вона з 19.08.1996 року була прийнята на роботу інженером - конструктором у відділ головного конструктора виробництва хімобладнання (наказ від 16.08.1996 №6499/ОК) і по 13.11.2018 року знаходилась у трудових відносинах з публічним акціонерним товариством «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання». Згідно ч.3 ст.38 КЗпП України її було звільнено за власним бажанням у зв'язку з невиконанням власником умов колективного договору. Починаючи з 01.12.2017 року заробітну плату їй стали виплачувати нерегулярно. В день звільнення заробітна плата виплачена не була, розрахунок при звільненні не проведено. Загальна сума заборгованості з виплати заробітної плати становить 51846грн.00коп. Відповідно до вимог ч.1 ст.115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після\~закінчення періоду,\~за який\~здійснюється виплата. Згідно ч.1 ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всім сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з\~Публічного акціонерного товариства\~«Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» на її користь нараховану мені заробітну плату в сумі 51846грн. 00коп. Суд, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав: Судом встановлено, що позивач [PERSON] перебувала\~у трудових\~відносинах з Публічним акціонерним товариством «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання». 13.11.2018 року позивач була звільнена з роботи за власним бажанням у зв'язку\~з невиконанням\~власником умов\~колективного договору\~ч.3\~ст.38\~КЗпП України. Викладені обставини підтверджуються копією трудової книжки позивача [PERSON] (а.с.5-7). Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку (частина перша статті 117 КЗпП України). Судом встановлено, що в день звільнення позивача ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» не виплатило належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст.116 КЗпП України. Як вбачається з наданого позивачем розрахункового листа заборгованість по заробітній платі перед [PERSON] становить 51846грн., включаючи суму вихідної допомоги (а.с.8). Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по заробітній платі в розмірі 51846грн. 00коп. (ця сума визначена з урахуванням утриманого податку на доходи фізичних осіб та військового збору). Відповідно до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 704грн.80коп.

Outcome: approved