Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 3225 грн. щомісячно на період навчання до досягнення двадцяти трьох років. На обґрунтування вимог позивач в позовній заяві зазначила, що сторони мають спільного сина [PERSON], [INFO]. В 2014 році сторони припинили подружні відносини й проживають окремо. Син знаходиться на утриманні позивачки та навчається на першому курсі Київського національного університету імені [PERSON] на денній формі навчання. Вартість річного навчання сина складає 29400 грн. Також позивач несе витрати на придбання одягу, продуктів харчування та на проїзд з м. Київ до м. Баштанка. Добровільно відповідач не надає допомогу на утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання. Посилаючись на викладене, позивачка просила про задоволення позову та необхідність стягнення з відповідача аліментів в твердій грошовій сумі, що становить 3225 грн щомісячно, що складається з: 1225 грн вартість навчання; 1500 грн витрати на придбання одягу та продуктів харчування; 500 грн вартість квитків з м. Київ до м. Баштанка. 15.06.2018 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, з якого слідує, що останній визнає позовні вимоги частково та просить стягнути з нього аліменти на повнолітнього сина, що продовжує навчання, в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно. Свою незгоду з визначеним позивачем розміром аліментів мотивував тим, що на даний час він не працює та не отримує будь-яких доходів. Також на підставі наказу Баштанського районного суду Миколаївської області від 07.06.2018 року він сплачує на користь позивачки аліменти на утримання їхньої спільної неповнолітньої дитини [PERSON], розмір яких становить 972 грн щомісячно. Крім того позивач отримує доходи від діяльності ФГ «Кравіа», головою якого вона є, а також від передачі в оренду землі. Вище зазначене вказує на те, що позивач має змогу утримувати дітей. 02.07.2018 року від позивача надійшла відповідь на відзив, в якому позивач вказує, що висловлені у відзиві відповідача заперечення є безпідставними. Від позивача надійшла заява про підтримання позову та розгляд справи за її відсутності. Відповідач до суду не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином. У наданому до суду відзиві на позов відповідач просив розглянути справу в його відсутність. Від третьої особи [PERSON] до суду надійшла заява про підтримання позову та розгляд справи за його відсутності. Оскільки учасники розгляду заявили про розгляд справи за їх відсутності суд ухвалив про розгляд справи за відсутності учасників. Дослідивши наявні у справі матеріали, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог і можливість часткового задоволення позову. На підставі наявних у справі документів (копії свідоцтва про народження; копії рішення Баштанського районного суду Миколаївської області від 17.09.2014 року; довідки відділу державної реєстрації виконавчого комітету Баштанської міської ради Баштанського району Миколаївської області від 29.05.2018 року № 2661; світлокопії договору про надання освітньої послуги (навчання) Київським національним університетом імені [PERSON] від 10.08.2017 року; довідки Київського національного університету імені [PERSON] від 20.04.2018 року № 040/984; Витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання від 11.08.2017 року; квитанцію від 11.08.2017 року; світлокопію Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 11.06.2018 року; повідомлення Баштанської ОДПІ від 10.06.2018 року; повідомлення Баштанського районного центру зайнятості № 95 від 11.06.2018 року; світлокопію дубліката чека ТS207865 від 13.06.2018 року; світлокопію судового наказу Баштанського районного суду Миколаївської області від 07.06.2018 року) в судовому засіданні встановлено, що з 23.10.1999 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням Баштанського районного суду Миколаївської області від 17.09.2014 року. Мають спільного сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні позивачки та є студентом денної форми навчання Київського національного університету імені [PERSON] зі строком навчання з 01.09.2017 року по 30.06.2021 року. Загальна вартість навчання за вказаний період складає 117600 грн, що в річному виразі складає 29400 грн (117600 грн : 4 роки). Сторони не досягли домовленостей про участь відповідача в утриманні повнолітнього сина, що продовжує навчання. Зазначені правовідносини врегульовані ст.ст. 198-201 Сімейного Кодексу України, із змісту яких слідує, що батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Для виникнення обовязку матері, батька утримувати повнолітніх дочку, сина, мати, батько мають бути матеріально забезпеченими, здатними забезпечувати дочку або сина. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надати матеріальну допомогу. Вирішуючи питання про можливість стягнення аліментів з відповідача на утримання повнолітнього сина [PERSON], який продовжує навчання, суд враховує те, що останній навчається на денній формі навчання Київського національного університету імені [PERSON] та вартість його навчання на місяць складає 1225 грн, що свідчить про те, що він потребує матеріальної допомоги. При цьому, відповідач є працездатною особою, не працевлаштований, не перебуває на обліку як безробітний, та має іншу дитину, на утримання якої з нього стягуються аліменти в розмірі однієї чверті всіх доходів щомісячно. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд виходить з наступного. Згідно з ч.1 ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~ст. 182 цього Кодексу. При цьому, зі змісту ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України слідує, що мінімальний розмір аліментів на одну особу не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковим мінімумом є вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» у 2018 році прожитковий мінімум на працездатну особу в розрахунку на місяць з 1 січня становить 1762 гривні. В даному випадку на час розгляду справи судом мінімальний розмір аліментів, який має стягуватись на користь повнолітнього сина, який продовжує навчання, становить 881 грн. (1762 х 50%). При цьому суд враховує те, що вартість навчання [PERSON] складає 1225 грн щомісяця. Доводи позивача про те, що ним здійснюються інші витрати на навчання повнолітнього сина не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки позивач не надав жодних належних, допустимих та достовірних доказів, які б підтверджували вказані обставини. З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку про можливість часткового задоволення позовних вимог і стягнення аліментів з відповідача на користь позивача в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно, оскільки саме вказаний розмір аліментів буде відповідати визначеним законом вимогам. Своїми діями відповідач порушує право повнолітнього сина, що продовжує навчання, на одержання утримання та матеріальної підтримки від батька. Зазначене є підставою для задоволення позову. Оскільки за даною категорією справ позивач звільнений від сплати судового збору та позов підлягає частковому задоволенню, тому з відповідача на підставі ч.1 ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір на користь держави. На підставі ст.ст. 198-201 Сімейного Кодексу України та

Outcome: partial