Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 17.05.2012 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстровано Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис №605. Від вказаного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. На протязі останніх років сімейне життя погіршилося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. На даний момент спільного господарства не ведуть, за глибоким переконанням позивачки подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Вважає, що збереження сім'ї є неможливими. Просить розірвати шлюб. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив розірвати шлюб. Відповідач судове засідання не з'явилася, направила до суду заяву про слухання справи своїй відсутності, позовні вимоги визнала, просила їх задовольнити. У зв'язку з неявкою сторін в силу ч. 2ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 17 травня 2012 року сторони зареєстрували шлюб у міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №605. Від подружнього життя в них народилася донька - [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 20.09.2013 року Франківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис №399. Судом встановлено, що між сторонами виникли розбіжності, у них різні погляди на життя, вони тривалий час проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків, сім'я фактично розпалась, її збереження недоцільне. У відповідності до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно з ч. 2ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною 1 ст. 110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Зі змісту ст. 112 Сімейного кодексу України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, укладеного між [PERSON] та [PERSON], є неможливим, оскільки сторони тривалий час не мешкають разом, не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, строк для примирення нічого не змінить. За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] 17 травня 2012 року у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №605. На підставі викладеного та

Outcome: approved