overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-30 00:00:00

Позивачі 11 серпня 2015 року звернулись до суду з названим позовом, в якому вказували, що вони є власниками житлового будинку по вул. Квітнева, 7 в смт. Володарка, Київської області. [PERSON] проживав за вказаною адресою з відповідачем [PERSON], яку зареєстрував у вказаному будинку за адресою: Київська область, смт. Володарка, вул. Квітнева, 7. На даний час [PERSON] не проживає разом з відповідачем, так як будь-які відносини між ним та [PERSON] було припинено з березня 2014 року. Позивачі просять суд визнати [PERSON] такою, що втратила право на користування житловим приміщенням за адресою вул. Квітнева, 7 в смт. Володарка Київської області та зобовязати Володарський районний сектор управління державної міграційної служби України в Київській області зняти з реєстрації [PERSON], яка зареєстрована у вищевказаному будинку. Позивачі в позовній заяві зазначили, що просять суд розглядати справу без їхньої участі. Відповідач та представник третьої особи до суду подали заяви, в яких вказали, що просять суд розглядати справу без їхньої участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з огляду на наступне. По справі встановлено, що позивачі є власниками житлового будинку по вул. Квітнева, 7 в смт. Володарка Київської області (а.с.9). [PERSON] проживав за вказаною адресою з відповідачем [PERSON], яку зареєстрував у вказаному будинку за адресою: Київська область, смт. Володарка, вул. Квітнева, 7. На даний час [PERSON] не проживає разом з відповідачем, так як будь-які відносини між ним та [PERSON] було припинено з березня 2014 року. Відповідно до довідки, виданої виконкомом Володарської селищної ради Київської області свідчить проте, що [PERSON] зареєстрована, але не проживає за адресою вул. квітнева, 7 в смт. Володарка, Київської області (а.с. 14). Ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов'язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ч. 2 ст. 405 Цивільного Кодексу України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи, що відповідач заперечень щодо позову до суду не надавала, враховуючи докази в їх сукупності, позовні вимоги підлягають до задоволення, враховуючи, що відповідач за місцем реєстрації не проживає більше одного року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-10 00:00:00

Позивачі 12.06.2018 року звернулися до Кілійського районного суду Одеської області з позовною заявою до Новоселівської сільської ради Кілійського району Одеської області про визнання за позивачами права власності по ? частині земельної ділянки , в порядку спадкування за законом та заповітом після смерті [PERSON]. 24.10.2018 року позивачами подано уточнюючий позов, де вони просять встановити факт належності за померлою [PERSON] земельної ділянки, що розташована за адресою: Одеська область, Кілійський район, Новоселівська сільська рада та визнання за ними по ? частині права власності на вказану земельну ділянку в порядку спадкування за законом та заповітом після смерті [PERSON]. В обґрунтування викладених позовних вимог позивачі зазначили, що 16.08.2006 року в порядку спадкування за законом від [PERSON] до [PERSON] перейшло право на спадщину, до складу якої входила земельна ділянка , розташована на території Новоселівської сільської ради Кілійського район. зазначена обставина підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим державним нотаріусом Кілійської районної державної нотаріальної контори [PERSON], за спадковою справою №379/2006р. [PERSON] та [PERSON] є дітьми [PERSON] та [PERSON], що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження. У звязку із смертю матері [PERSON] реалізуючи права повязані із прийняттям спадщини позивачі звернулись до Приватного нотаріуса Кілійського районного нотаріального округу [PERSON] з приводу одержання свідоцтва про спадщину. За життя, а саме, 04 червня 2015 року [PERSON], склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Новоселівської сільської ради, згідно якого всі земельні ділянки, що знаходяться на території Новоселівської сільської ради Кілійського району Одеської області, які передані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, [PERSON] заповідала позивачам в рівних частках кожному. За відкритою нотаріусом [PERSON]Є спадковою справою, до кола спадкоємців за законом першої черги, щодо майна [PERSON], окрім [PERSON] входить її брат та син спадкодавця, [PERSON]. Прийнявши у спадщину за законом від померлого чоловіка земельну ділянку, [PERSON] не вдался до дій спрямованих на реєстрацію права на неї, як того вимагав Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та відповідно не одержала державний Акт про право власності на земельну ділянку. Листом за №222/02-14/201/2015 від 29.05.2018р. приватний нотаріус [PERSON],

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

Позивачі 14.09.2015р. звернулися до суду з позовом до [PERSON], в якому просив визнати [PERSON] батьком [PERSON], а також зобов'язати відділ РАЦС внести відповідні зміни. В обґрунтування позову зазначено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 18 травня 2000 року. Фактично сім'я розпалася у травні 2002 року і з цього часу вони сумісно не проживали. З листопада 2003 року [PERSON] знаходилася у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON], від яких у них народилася дитина. Оскільки після народження дитини їхні стосунки з [PERSON] були надто напружені, то вона прийняла рішення зареєструвати доньку на [PERSON], з яким на той час перебувала у зареєстрованому шлюбі. На даний час шлюб розірваний. Позивачка та представник позивача в судове засідання не з'явилися, подали до суду заяви, в яких зазначили, що на задоволенні позову наполягають та просять справу розглядати за їхньої відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився. Позивачі надали до суду нотаріальну посвідчену заяву [PERSON], в якій він вказав, що позовні вимоги визнає у повному обсязі, просив справу розглядати за його відсутності. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився. У зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Батьками [PERSON], [INFO] у свідоцтві про народження серії [NUMBER], виданого 18.08.2004р. в м.Харкові, відділом реєстрації актів цивільного стану Московського районного управління юстиції, зазначено [PERSON] та [PERSON] Шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано 05 травня 2005 року. Як убачається з листа Московського відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції від 12.08.2015р. №3656/04-05, відділом було повідомлено [PERSON]. про неможливість подання ним заяви про визнання батьківства стосовно [PERSON] до моменту виключення відомостей про «[PERSON]» як про батька дитини з актового запису про народження №1035, складеного 18.08.2004р. на [PERSON] Як убачається з нотаріально посвідченої заяви [PERSON] від 20.10.2015р., відповідач згоден з обставинами, викладеними у позові та не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до ч.1 ст.129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. Згідно з ч.1 ст.138 СК України жінка, яка народила дитину у шлюбі, має право оспорити батьківство свого чоловіка, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька дитини з актового запису про народження дитини. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

Позивачі 16.10.2014 року звернулися до суду із названим позовом, посилаючись на те, що 02 вересня 2014 року передали відповідачу в якості попередньої оплати за металопластикові вікна кошти в сумі 4500 гривень, із яких 2500 сплатила [PERSON] та 2000 гривень - [PERSON], про що відповідач написав розписку, в якій зазначив, що в разі неможливості доставити товар, він зобов»язаний повернути кошти до 26 вересня 2014 року, проте взятого на себе зобов»язання не виконав. Просять стягнути з відповідача передані йому кошти згідно розписки та судові витрати по справі. В судовому засіданні позивачі позовні вимоги підтримали в повному обсязі і просили їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, виходячи із наступного. Так, в судовому засіданні встановлено, що 02 вересня 2014 року відповідач взяв у позивачів в якості попередньої оплати за металопластикові вікна, кошти в сумі 4500 гривень, зокрема у [PERSON] - 2500 гривень та у [PERSON] - 2000 гривень, про що написав розписку, в якій зазначив, що в разі неможливості доставити товар, він зобов»язаний повернути кошти до 26 вересня 2014 року, проте взятого на себе зобов»язання не виконав. Встановлені обставини об»єктивно підтверджуються: поясненнями сторін, письмовою розпискою відповідача від 02.09.2014 року( а.с.-9). Таким чином, аналізуючи зібрані по справі і досліджені в суді докази, суд вважає , що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки в суді знайшов підтвердження той факт, що відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов»язання . Відповідно до ст.ст. 526,530 ЦК України зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов»язанні вказаний строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк ( термін). Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання. Відповідно до ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги до форми договору не встановлені законом. Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов»язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов»язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно ч.2 ст. 693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. Крім того, в силу ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь кожного позивача по 243 гривні 60 коп. судового збору .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-28 00:00:00

Позивачі 17.11.2020 р. звернулися до суду із зазначеним позовом. Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] померла їх мати [PERSON] , після смерті якої залишилося спадкове майно. За поважних причин своєчасно не звернулися до нотаріальної контори за оформленням спадщини. Просили визначити для них, додатковий строк в один місяць для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Позивачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про день слухання справи повідомлялися належним чином. Надали заяву, в якій просили розглянути справу без їх участі. Представник відповідача Військово-цивільної адміністрації м.Авдіївка Донецької області в судове засідання не з`явився, про день слухання справи повідомлявся належним чином. З урахуванням ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних доказів. Суд, дослідивши надані матеріали та проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, прийшов до наступного. [PERSON] померла [INFO] (а.с.4). Постановою від 06.10.2020 р. у вчиненні нотаріальних дій було відмовлено у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини (а.с.8). Згідно повідомлення в.о.державного нотаріуса Авдіївської державної нотаріальної контори, після смерті [PERSON] , відсутня інформація про наявність спадкової справи. Зазначені обставини встановлені з документів в матеріалах справи. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. У відповідності ст. 1269 ЦК України заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином, необхідною умовою застосування вказаної правової норми є поважність пропуску строку для прийняття спадщини. Відповідно до вимог ч. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.\~ Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивач через поважні причини пропустив строк на прийняття спадщини, а тому позовна заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

Позивачі 18.02.2015р. звернулися до суду з позовом, в якому просять визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням в будинку [ADDRESS], в зв`язку з їх відсутністю за місцем реєстрації більше одного року. В суд сторони не прибули, позивачі надали заяви про розгляд справи за їх відсутності; відповідачі були належно повідомленими про час розгляду справи, з неповажних причин не прибули до суду двічі. Тому суд розглядає справу за правилами заочного провадження, без участі сторін та без технічної фіксації. Позов обґрунтовано тим, що відповідачі зареєстровані у вказаному будинку, однак тривалий час не проживають в ньому. Від зняття з реєстрації відповідачі ухиляються, що позбавляє позивачів вільно розпоряджатися своєю власністю. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до таких висновків. За довідкою Приморської міської ради, [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS], але останні 5 років за вказаною адресою не проживають (а.с. 6). Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 27.01.2015р., [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину [PERSON], яка померла [INFO], у вигляді житлового будинку [ADDRESS] на ? частку кожному (а.с. 4,5). За довідкою Банівської сільської ради, [PERSON] проживає з вересня 2014р. без реєстрації за адресою: [ADDRESS] (а.с. 13). Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. То ж, суд вбачає, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] не є власниками будинку, фактично не проживають за цією адресою тривалий час - останні п`ять років, тому суд вважає, що вони втратили право користування житловим приміщенням, яке належить позивачам і повинні бути визнаними такими, що втратили право користування даним житловим приміщенням. Таким чином позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Про стягнення судових витрат позивач не заявляє вимог, то ж суд не вирішує це питання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

Позивачі 18.07.2013 р. звернулися до суду з позовом про визнання відповідача таким, що втратив право на користування квартирою [ADDRESS]. Свої позовні вимоги мотивують тим, що квартира [ADDRESS] належить їм на праві спільної часткової власності. Окірм них у квартирі зареєстрований відповідач - колишній чоловік [PERSON], який з червня 1999 року в спірному жилому приміщенні не проживає без поважних причин, не приймає участі в його утриманні, не веде господарства, місце проживання його невідоме, а тому просили позов задоволити. В судовому засіданні позивачі [PERSON] та [PERSON] позов підтримали з аналогічних підстав, покликаючись на мотиви такого, додатково пояснили суду, що відповідач на даний час перебуває за кордоном і і повертатись в Україну наміру не має. Просили позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце слухання і суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності. Заслухавши пояснення позивачів, дослідивши зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім?ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім?ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Згідно із ст.ст. 72, 163 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності [PERSON] /1/3 частка/ та [PERSON] /до шлюбу [PERSON]/ 2/3 частки/ (а.с. 9-11). З довідки ОСББ «Каменяр» з місця проживання про склад сім'ї та прописку від 25.06.2013 р. (а.с. 14) вбачається, що у спірній квартирі з 1991 року зареєстровані [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 15.06.1999 року (а.с. 12) шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. З актів ЖБК «МЖК «Каменяр» від 19.09.2001 р. та від 24.09.2013 р. (а.с. 24-25) вбачається, що відповідач [PERSON] зареєстрований за місцем проживання у квартирі [ADDRESS], однак з травня 1999 р. у ній не проживає. Виходячи з вище викладеного, аналізуючи зібрані по справі докази, суд приходить до переконання, що відповідач відсутній в квартирі понад встановлені законом строки, поважних причин його відсутності, а також вчинення дій, які б свідчили про намір зберегти право на користування житловим приміщенням, судом не встановлено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-21 00:00:00

Позивачі 18.11.2016 року звернулися до суду з зазначеним позовом, посилаючись на наступні обставини. Вони є власниками квартири [ADDRESS]. У вказаній квартирі, крім них зареєстрований їх рідний син та відповідач по справі [PERSON] Відповідач не проживає у їх квартирі з жовтня 2007 року, оскільки орендує квартиру для окремого від них проживання. Його речі у належній їм квартирі також відсутні. Самостійно знятися з реєстрації відповідач відмовляється. Вони неодноразово зверталися до відповідача з проханням знятися з реєстраційного обліку, але безрезультатно. Згідно акту № 3804 від 07.11.2016 року, складеного ОСББ «Фортуна-Н», відповідач у квартирі [ADDRESS] не проживає з жовтня 2007 року. Внаслідок реєстрації відповідача у належній їм квартирі, вони вимушені нести додаткові витрати по сплаті комунальних послуг, крім того, порушуються їх права як власників, щодо володіння, користування та розпорядження квартирою. На підставі викладеного, просять суд визнати [PERSON], [INFO] таким, що втратив право користування житлом за адресою:\~[ADDRESS]. Представник позивачів у судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує. (а.с.25). Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином за місцем реєстрації. Причини неявки суду не відомі. Суд на підставі\~ст.224 ЦПК України\~розглянув справу заочно. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов \~підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] та [PERSON] (а.с.10, 12 - 15). У вказаній квартирі, крім позивачів зареєстрований відповідач по справі [PERSON], [INFO], що підтверджується довідкою № 3804 від 07.11.2016 року, виданою ОСББ «Фортуна Н» (а.с. 11). На теперішній час відповідач орендує квартиру для окремого проживання, в квартирі позивачів його особистих речей немає. З акту №3804 від 07.11.2016 року, складеного ОСББ «Фортуна Н», вбачається, що, [PERSON], [INFO] зареєстрований за вищевказаною адресою, але не проживає з жовтня 2007 року (а.с. 8) За відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС України в Дніпропетровській області, [PERSON], [INFO] з 20.07.2009 року зареєстрований за адресою: [INFO] (а.с.23) Позивачі вимушені нести додаткові витрати за відповідача по оплаті за комунальні послуги. Крім того, порушуються їх права, як власників, щодо володіння, користування та розпорядження квартирою. У добровільному порядку відповідач не бажає вирішити спір. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне позов задовольнити.

Outcome: approved