Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-22 00:00:00

\~ позивач звернулася до суду із позовними вимогами до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 17.09.2016 Верховинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис №50. Свої вимоги мотивує тим, що спільне життя з відповідачем\~ не склалося через різні характери та погляди на сімейне життя. Протягом останніх двох років сімейне життя поступово погіршувалося, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має протилежні погляди на сімю. За час спільного проживання між ними постійно виникали конфлікти. Тривалий час вони разом не проживають, шлюб носить формальний характер, примирення між ними неможливе, а тому подальше його збереження позбавлене сенсу. Оскільки відповідач відмовляється розірвати шлюб в добровільному порядку в органах ДРАЦСу, змушена звернутися до суду, а тому просить позов задовольнити. Позивач і представник позивача в судове засідання не зявилися, подали клопотання, де позовні вимоги підтримують з підстав наведених в позовній заяві, просять розгляд справи проводити без їх участі, позивач вказала, що знаходиться за межами території України, а представник перебуває на санаторно-курортному лікуванні. А тому суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні відносно позову заперечила. Суду пояснила, що сторони проживали разом у відповідача рік до весілля та рік після нього. З липня 2017 відповідач знаходиться за межами України на роботі в республіці Польща, а позивачка виїхала до матері в м. Москва. З того часу разом не проживають. Однак, як мати і представник вважає, що шлюб необхідно зберегти, і цьому на її погляд сприятиме термін для примирення. Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши письмові докази у справі та оцінивши їх в сукупності, суд задовольняє позов з таких підстав. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ст.105, 110 Сімейного кодексу України за позовом одного із подружжя шлюб припиняється внаслідок його розірвання на підставі рішення суду. \~\~\~ \~ \~ \~ \~Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сімейне життя між сторонами не склалося, тривалий час вони разом не проживають, у шлюбі спільних дітей немає, подружні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть. З врахуванням наведеного, суд приходить до переконання про те, що що на даний час шлюб між сторонами існує формально, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе, воно буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб слід розірвати. При цьому суд не вбачає підстав для вжиття заходів для примирення сторін, оскільки з встановленого в судовому засіданні характеру відносин між сторонами вбачається переконливий висновок про неможливість досягнення законної мети цього заходу, і його невідповідність за даних обставин моральним засадам суспільства. Більш того, обоє з сторін знаходяться за межами території України в різних державах, і жодним із подружжя не виявлено реального бажання зберегти сімю. У звязку із наведеним позовні вимоги слід задовольнити, відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути понесені позивачем судові витрати у справі.

Outcome: approved