overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом і свої вимоги мотивує тим, що вона з відповідачем проживає в шлюбі з 2006 року. Від подружнього життя вони мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. На даний час сторони проживають окремо, відповідач не надає допомоги на утримання дітей, а тому позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімум для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати подачі позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Позивач в судове засідання не зявилася, направивши заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання також не зявився, надав суду заяви про розгляд справи без його участі, проти позову не заперечував. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 27 червня 2006 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 6). Від шлюбних\~відносин сторони\~мають двох\~неповнолітніх дітей:\~доньку [PERSON],\~[INFO],\~ та\~доньку [PERSON],\~[INFO]\~(а.с.\~5,6). Діти\~проживають разом\~з матірюта знаходяться на повному її утриманні (а.с. 4,5). Відповідно до ст. 141 ч.1 СК України мати та батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно чи перебувають вони у шлюбі між собою. \~ З урахуванням \~п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № N 16 від 12.06.98р. «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю України» (Із змінами, внесеними згідно з Постановою \~Верховного Суду \~N 3 від 15.05.2006р.), у частині, яка не суперечить Сімейному Кодексу України при вирішенні таких спорів суди повинні виходити не з формальних міркувань, \~а \~з фактичних інтересів дітей та умов їх нормального виховання. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. \~ Зважаючи на те, що відповідач є батьком неповнолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON], [INFO], він за законом зобовязаний надавати матеріальну допомогу на їх утримання, а тому з [PERSON] необхідно стягувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дітей, стан здоровя та матеріальне становище відповідача, який офіційно працює слюсарем КП СМР «Електроавтотранс», дітей, тому вважає за необхідне стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу) але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом і свої вимоги мотивує тим, що вона з відповідачем проживали в цивільному шлюбі з [PERSON] з вересня 2010 по березень 2018 роки. В вересні 2017 року [PERSON] усиновив [PERSON], [INFO]. На даний час позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі по 2500,00 гривень, щомісячно, починаючи з дати подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково та суду пояснив, що він згоден сплачувати на утримання дитини, враховуючи розмір його доходів в розмірі 1000,00 гривень, щомісячно. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного: Судом встановлено, що сторони проживали однією сім'єю без укладання шлюбу з 2010 по 2018 роки. Як вбачається з свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 4). На даний час дитина проживає разом з матір'ю, що підтверджується довідкою Юнаківської сільської ради № 44 від 04.01.2019 року (а.с. 7). Відповідно до ст. 141 ч.1 СК України мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно чи перебувають вони у шлюбі між собою. З урахуванням п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № N 16 від 12.06.98р. «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю України» (Із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду N 3 від 15.05.2006р.), у частині, яка не суперечить Сімейному Кодексу України при вирішенні таких спорів суди повинні виходити не з формальних міркувань, а з фактичних інтересів дітей та умов їх нормального виховання. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Зважаючи на те, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], він за законом зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на його утримання, а тому з [PERSON] необхідно стягувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, та те, що позивачем не надано доказів, що відповідач має змогу сплачувати на дитину аліменти у розмірі 2500,00 гривень щомісячно, тому вважає за необхідне стягувати з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі по 1000,00 гривень, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір 768 грн. 40 коп.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом і свої вимоги мотивує тим, що вона з відповідачем проживали в шлюбі з 2000 до 2013 роки. Від подружжя життя вони мають трьох дітей: доньку [PERSON], [INFO], неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], та неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. На даний час сторони проживають окремо, відповідач не надає допомоги на утримання дітей, а тому позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімум для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати подачі позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилася, направивши заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання також не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що в справі мається відповідна розписка. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі з 25.11.2000 року по 08.11.2013 року (а.с. 7). Від шлюбних відносин сторони мають трьох дітей: доньку [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 5,6). Діти проживають разом з матір'юта знаходиться на повному її утриманні (а.с. 15). Відповідно до ст. 141 ч.1 СК України мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно чи перебувають вони у шлюбі між собою. З урахуванням п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № N 16 від 12.06.98р. «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю України» (Із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду N 3 від 15.05.2006р.), у частині, яка не суперечить Сімейному Кодексу України при вирішенні таких спорів суди повинні виходити не з формальних міркувань, а з фактичних інтересів дітей та умов їх нормального виховання. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Зважаючи на те, що відповідач є батьком неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], він за законом зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на їх утримання, а тому з [PERSON] необхідно стягувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, який не має інших дітей, тому вважає за необхідне стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу) але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом і свої вимоги мотивує тим, що вона з відповідачем проживали однією сімєю без укладання шлюбу з 2005 по 2010 роки. Від подружнього життя вони мають сина [PERSON], [INFO]. На даний час позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімум для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не зявилася, направивши заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач та його представник в судове засідання також не зявилися, від відповідача надійшла заява про згоду з позовом, згоден сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімум для дитини відповідного віку. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Судом встановлено, що сторони проживали однією сімєю без укладання шлюбу з 2005 по 2010 роки. Від шлюбу\~сторони мають\~неповнолітнього сина\~[PERSON],\~[INFO]\~(а.с.\~4). На даний час дитина проживає разом з матірю, що підтверджується довідкою Косівшинської сільської ради № 55 від 18.01.2019 року (а.с. 5). Відповідно до ст. 141 ч.1 СК України мати та батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно чи перебувають вони у шлюбі між собою. \~ З урахуванням \~п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № N 16 від 12.06.98р. «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю України» (Із змінами, внесеними згідно з Постановою \~Верховного Суду \~N 3 від 15.05.2006р.), у частині, яка не суперечить Сімейному Кодексу України при вирішенні таких спорів суди повинні виходити не з формальних міркувань, \~а \~з фактичних інтересів дітей та умов їх нормального виховання. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. \~ Зважаючи на те, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], він за законом зобовязаний надавати матеріальну допомогу на його утримання, а тому з [PERSON] необхідно стягувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище відповідача, який не має інших дітей, тому вважає за необхідне стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом і свої вимоги мотивує тим, що вона з відповідачем проживали як подружжя без шлюбу з 1998 по 2012 роки. Від спільного життя вони мають доньку [PERSON], [INFO]. На даний часпозивач просить суд ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімум для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилася, направивши заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання також не з'явився, направивши заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Судом встановлено, що сторони перебували в спільних відносинах з 1998 року по 2012 рік. Від даних відносин сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 3). Дитина проживає разом з матір'юта знаходиться на повному її утриманні. Відповідно до ст. 141 ч.1 СК України мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно чи перебувають вони у шлюбі між собою. З урахуванням п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № N 16 від 12.06.98р. «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю України» (Із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду N 3 від 15.05.2006р.), у частині, яка не суперечить Сімейному Кодексу України при вирішенні таких спорів суди повинні виходити не з формальних міркувань, а з фактичних інтересів дітей та умов їх нормального виховання. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Зважаючи на те, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], він за законом зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на її утримання, а тому з [PERSON] необхідно стягувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, який не має інших дітей, має офіційний дохід, тому вважає за необхідне стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом і свої вимоги мотивує тим, що нею 02.11.2007 було зареєстровано шлюб з відповідачем. Сторони мають двох неповнолітніх дітей: дочку - [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO]. Спільне життя між подружжям не склалося, у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння, що призвело до розпаду їх сім'ї та фактичного припинення шлюбних відносини, а тому просить суд шлюб між ними розірвати, судові витрати по справі покласти на відповідача. Позивач в судове засідання не з'явилася, в своїй заяві на адресу суду наполягає на розірванні шлюбу та просить суд розглянути справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, звернувся до суду з письмовою заявою, у якій позов визнав повністю, просив суд розглянути справу за його відсутності. Згідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, в разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Із копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого виконкомом Сафонівської сільської ради Путивльського району Сумської області 02.11.2007, вбачається, що 02.11.2007 сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 03 (а.с.4). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що сім`я вже повністю розпалася і зберегти її неможливо, оскільки сторони фактично припинили шлюбні відносини та наполягають на розірванні шлюбу. Таким чином, на підставі ст.112 Сімейного кодексу України шлюб між сторонами необхідно розірвати. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сума понесених останньою судових витрат, пов'язаних зі сплатою судового збору у розмірі 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом і свої вимоги мотивує тим, що нею 10.09.1988 було зареєстровано шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя між подружжям не склалося, у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння, що призвело до розпаду їх сім'ї, в теперішній час сторони проживають окремо та фактично припинили шлюбні відносини, а тому просить суд шлюб між ними розірвати, судові витрати по справі покласти на неї та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Позивач в судове засідання не з'явилася, в своїй заяві на адресу суду наполягає на розірванні шлюбу та просить суд розглянути справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, звернувся до суду з письмовою заявою, у якій позов визнав повністю, просив суд розглянути справу за його відсутності. Згідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, в разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Із фотококопії повторного свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Путивльського районного управління юстиції Сумської області 07.10.2008 вбачається, що 10.09.1988 виконкомом Новослобідської сільської ради Путивльського району Сумської області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис за № 16. При цьому, дошлюбне прізвище позивача у вказаному свідоцтві зазначено - «[PERSON]» (а.с.7). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що сім`я вже повністю розпалася і зберегти її неможливо, оскільки сторони спільно не проживають, фактично припинили шлюбні відносини та наполягають на розірванні шлюбу Таким чином, на підставі ст.112 Сімейного кодексу України шлюб між сторонами необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище - «[PERSON]». На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом і свої вимоги мотивує тим, що нею 16.10.2015 було зареєстровано шлюб з відповідачем. Позивач має двох неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які народились до реєстрації вказаного шлюбу та відомості про батька у свідоцтвах про народження яких здійснені відповідно до ч.1 ст. 135 СК України. Спільне життя між подружжям не склалося, у звязку з відсутністю взаєморозуміння, що призвело до розпаду їх сімї, в теперішній час сторони проживають окремо та фактично припинили шлюбні відносини, а тому просить суд шлюб між ними розірвати, судові витрати по справі покласти на відповідача, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Філімоненко». Позивач в судове засідання не зявилася, в своїй заяві на адресу суду наполягає на розірванні шлюбу та просить суд розглянути справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, звернувся до суду з письмовою заявою, у якій позов визнав повністю, просив суд розглянути справу за його відсутності. Згідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, в разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Із копії свідоцтва про шлюб серії І-БП № 098021, виданого виконкомом Юрївської сільської ради Путивльського району Сумської області 16.10.2015, вбачається, що 16.10.2015 сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 02. При цьому, дошлюбне прізвище позивача у вказаному свідоцтві зазначено «Лазоренко» (а.с.3). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що сім`я вже повністю розпалася і зберегти її неможливо, оскільки сторони спільно не проживають, фактично припинили шлюбні відносини та наполягають на розірванні шлюбу Таким чином, на підставі ст.112 Сімейного кодексу України шлюб між сторонами необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище «Філімоненко». Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сума понесених останньою судових витрат, повязаних зі сплатою судового збору у розмірі 551 грн. 20 коп. та 300 грн. витрат, повязаних з оплатою правової допомоги адвоката, а всього 851 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом і свої вимоги мотивує тим, що нею 17.08.2013 року було зареєстровано шлюб з відповідачем. Позивач та відповідач перебувають в шлюбі вдруге. Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя між подружжям не склалося, оскільки на грунті сімейно-побутових проблем між ними постійно виникають сварки, в теперішній час сторони проживають окремо та фактично припинили шлюбні відносини, а тому просить суд шлюб між ними розірвати та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище - «Декет». Позивач звернулася до суду з письмовою заявою про розгляд справи за її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи був завчасно повідомлений належним чином, однак, в судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності на адресу суду не надходило. Згідно\~\~з ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування розгляду справи технічними засобами не здійснювалося.\~\~\~\~\~\~ Враховуючи зазначене, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних в ній доказів. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Із фотокопії свідоцтва про шлюб серії І-НА № 684076, виданого Відділом ЗАГС адміністрації Олександрівського району Володимирської області 17.08.2013 року, вбачається, що 17.08.2013р. сторонами було зареєстровано шлюб (а.с.3). Відповідно до ч. 1 ст. 58 Закону України «Про міжнародне приватне право» шлюб між громадянами України, що укладений за межами України відповідно до права іноземної держави, є дійсним в Україні за умови додержання щодо громадянина України вимог Сімейного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 63 Закону України «Про міжнародне приватне право» припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що сім`я вже повністю розпалася і зберегти її неможливо, оскільки сторони сумісно не проживають, позивач наполягає на розірванні шлюбу та зберегти сімю не бажає. Таким чином, на підставі ст.112 Сімейного кодексу України шлюб між сторонами необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище «Декет». Окрім\~\~того,\~\~відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, відповідач\~\~зобовязаний відшкодувати позивачеві\~\~понесені ним судові\~\~витрати, пов'язані з розглядом даної справи, а саме:\~\~243 грн. 60 коп. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved