Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу посилаючись на те, що з відповідачем по справі зареєстрували шлюб 18.02.2015. Від спільного проживання народився син [PERSON] , [INFO] . Однак, подружнє життя у сторін не склалося, міцної сім`ї вони не створили, що призвело до фактичного розпаду сім`ї. Як наслідок, подружні стосунки припинено, а шлюб носить формальний характер. А тому шлюб просить розірвати, прізвище залишити « [PERSON] », сина залишити проживати з нею. Від позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 18.02.2015 у відділі ДРАЦС по місту Калушу реєстраційної служби Калуського міськрайонного управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 69 (а.с. 4). Від спільного проживання народився син [PERSON] , [INFO] (а.с. 5). Подружнє життя у сторін не склалося, міцної сім`ї вони не створили, більше 2 років проживають окремо. Як наслідок, подружні стосунки припинено, а шлюб носить формальний характер. Згідно із ч. 2\~ст. 104 Сімейного Кодексу України\~шлюб припиняється\~\~внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 2\~ст. 112 Сімейного Кодексу України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст. 24 Сімейного кодексу України). Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній (ст. 55 Сімейного кодексу України). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч. 3, 4\~ст. 56\~\~Сімейного кодексу України). Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім`ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. За приписами\~ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач в заяві зазначила, що після розірвання шлюбу хоче надалі іменуватися цим прізвищем, а тому після реєстрації розірвання шлюбу прізвище позивача слід залишити « [PERSON] ». В порядку ч. 2\~ст. 115 СК України\~після набрання даним рішенням законної сили воно підлягає направленню до органу РАЦС за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Сина [PERSON] , [INFO] слід залишити при матері. На підставі викладеного, ст.ст. 24, 55, 56, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved