Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-20 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернулася з позовом до відповідача в якому просить визнати в порядку спадкування за заповітом її право власності на земельні ділянки згідно з Державним актом на право приватної власності на землю серії ІІ-ВЛ №036996, як на спадкове майно померлої [PERSON], яка померла 03 червня 2017 року. Мотивує свій позов тим, що вказане вище майно в рівних частинах посвідчила їй та її брату [PERSON], заповітом [PERSON] Остання померла 03 червня 2017 року. Враховуючи, що після її смерті позивач прийняла спадщину, є спадкоємцем за заповітом, а інший спадкоємець за заповітом від прийняття спадщини відмовився, просить поданий позов задовольнити. Позивач, [PERSON], в заяві до суду просила розгляд справи проводити у її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити. Представник відповідача, Шклинської сільської ради Горохівського району Волинської області в заяві до суду просить розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. А відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно з ч.1 ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Статтею 1235 ЦК України надається право заповідачу на призначення спадкоємців. А відповідно до ч.1 ст.1275 ЦК України, якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за заповітом, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за заповітом і розподіляється між ними порівну. З заповіту, складеного [PERSON] 25 лютого 2003 року, який було посвідчено секретарем виконавчого комітету Шклинської сільської ради Горохівського району Волинської області та зареєстровано в реєстрі за №18 видно, що вона належний їй державний акт серії ІІ-ВЛ №036996 заповіла в рівних частинах [PERSON] та [PERSON]. Документами про родинні відносини стверджується, що [PERSON] є дочкою [PERSON] Згідно з свідоцтвом про смерть, [PERSON] померла 03 червня 2017 року. Постановою державного нотаріуса від 08 лютого 2018 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на імя [PERSON] після смерті [PERSON] було відмовлено. Довідкою Шклинської сільської ради Горохівського району Волинської області від 23 лютого 2018 року №103 стверджується, що заповіт [PERSON] не змінений та не скасований. Згідно з Державним актом на право приватної власності на землю серії ІІ-ВЛ №036996, [PERSON] належали земельні ділянки відповідних розмірів. Заявами [PERSON], [PERSON] та [PERSON] стверджується, що вони відмовляються від обовязкової частки після смерті [PERSON] З спадкової справи після померлої [PERSON] видно, що від імені [PERSON], яка діяла в інтересах позивача, [PERSON], до державної нотаріальної контори надходила відповідна заява про прийняття спадщини. Інший спадкоємець за заповітом, [PERSON], від прийняття спадщини за заповітом відмовився. Спадкоємці [PERSON] та [PERSON] зверталися з заявами про прийняття спадщини за законом. Судом встановлено, що [PERSON] після померлої [PERSON] прийняла спадщину, є її спадкоємцем за заповітом. А тому суд, вважає, що слід визнати в порядку спадкування за заповітом право власності [PERSON] на земельні ділянки згідно з Державним актом на право приватної власності на землю серії ІІ-ВЛ №036996, як на спадкове майно померлої [PERSON], яка померла 03 червня 2017 року. Суд звертає увагу позивача на дотримання вимог ст.ст.162, 164, 167, 174 Податкового кодексу України.

Outcome: approved