overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду із даним позовом. Вказала, що 12 листопада 2004 року зареєструвала шлюб з відповідачем по справі. Від спільного проживання у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Діти проживають з нею. Шлюбні відносини не склалися і фактично припинені на початку 2014 року. Примирення з відповідачем та подальше спільне проживання є неможливим. Тому просить суд винести рішення, яким розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 12 листопада 2004 року Олешинською сільською радою Хмельницького району Хмельницької області. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву за вх..№4275 від 07.07.2014 року з клопотанням справу розглянути у його відсутність, з заявленими позовними вимогами згідний. Вивчивши надані матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. Із досліджених судом письмових доказів, що є у справі встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі із 12 листопада 2004 року. Від спільного проживання мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Сторони не проживають однією сім'єю. Сторони миритись не бажають, оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу. Оцінюючи усі докази в їх сукупності, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, інтересам їхніх неповнолітніх дітей, що мають істотне значення, а тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем, або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається із свідоцтва про одруження позивач при реєстрації шлюбу своє прізвище «[PERSON]» змінила на прізвище чоловіка «[PERSON]», не заявила вимогу про зміну прізвища на дошлюбне, а навпаки просила залишити їй прізвище «[PERSON]», тому суд має підстави залишити позивачеві прізвище «[PERSON]». Що стосується вимоги позивача про стягнення із відповідача на її користь понесених нею витрат на правову допомогу адвоката, суд вважає, що у цій частині вимог необхідно відмовити, так як у матеріалах справи присутня тільки квитанція №48 від 16 червня 2014 року, з якої вбачається, що позивач сплатила адвокату сто п'ятдесят гривень за надання правової допомоги, однак не надано доказів того, що [PERSON] витратила саме 150 гривень на надання їй правової допомоги, у матеріалах справи відсутній розрахунок погодинного виконання робіт, відсутній акт виконаних робіт. Тому, суд приходить до висновку, що дана вимога позивача не підтверджується матеріалами справи і не встановлена судом. Тому у цій частині вимог необхідно відмовити. Відповідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому суд має підстави для стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] понесені нею судові витрати пов'язані із оплатою судового збору у сумі 243 гривні 60 копійок згідно квитанції від 13 червня 2014 року.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду із даним позовом. Вказала, що 13 вересня 2003 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. Від спільного проживання мають двох неповнолітніх синів - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя у них не склалося. Вони намагалися всіма силами зберегти сім'ю. Вони переконалися, що є зовсім різними людьми, і тому в їх інтересах та інтересах їхніх неповнолітніх дітей, шлюб між ними необхідно розірвати. Тому вона змушена звернутися до суду із даним позовом та просити суд постановити рішення, яким розірвати шлюб між нею та [PERSON] Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, подала до суду письмову заяву за вхід.№1210 від 02.03.2016 року, в якій просить суд справу слухати в її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить шлюб розірвати та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище чоловіка «[PERSON]». Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, подав до суду письмову заяву за вхід.№1211 від 02.03.2016 року, в якій просить суд справу слухати у його відсутність, позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення. Вивчивши надані матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення. Із досліджених судом письмових доказів, що є у справі встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі із 13 вересня 2003 року. Від спільного проживання мають неповнолітніх синів - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сторони миритись не бажають, оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Оцінюючи усі докази в їх сукупності, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, інтересам їхніх неповнолітніх дітей, що мають істотне значення, а тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем, або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається із свідоцтва про одруження позивач при реєстрації шлюбу своє прізвище «[PERSON]» змінила на прізвище чоловіка «[PERSON]», не заявила вимоги про зміну прізвища на дошлюбне, а навпаки просить суд залишити їй прізвище чоловіка, а тому суд має підстави залишити їй прізвище чоловіка «[PERSON]». При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позовні вимоги позивача задоволено, а тому у порядку ст.88 ч.1 ЦПК України має підстави стягнути із відповідача на користь позивача понесені судові витрати по оплаті судового збору у сумі 551 гривня 20 копійок згідно квитанції №N06JJ52838 від 02.03.2016 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду із даним позовом. Вказала, що 13 січня 2014 виконкомом Довжоцької сільської ради Ямпільського району Вінницької області був зареєстрований шлюб між нею та [PERSON] Від спільного проживання дітей не мають. Зазначила, що шлюбні відносини із відповідачем припинені, одруження виявилось невдалим. Спільне життя з відповідачем не склалося так як не зійшлися характерами. Примирення із відповідачем та подальше спільне життя є неможливим. Позивач просить розірвати її шлюб із [PERSON] Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений у порядку, встановленому ст.74 ЦПК України - судовою повісткою, врученою відповідачу особисто, про що свідчить його розписка про отримання поштового рекомендованого відправлення. Належним чином повідомлений відповідач не прибув у судове засідання, про причини неявки суд не повідомив. Судом встановлено відсутність поважних причин неявки в судове засідання належно повідомленого відповідача, ухвалено про розгляд справи без його участі. Судом встановлені такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Із досліджених судом письмових доказів, а саме свідоцтва про шлюб, виданого 13.01.2014, встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі із 13.01.2014. Сторони сімейних стосунків не підтримують, мір до примирення ніхто із сторін не приймав. Не бажають подальшого спільного життя. Оцінюючи усі докази, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, сторони не мають наміру підтримувати сімейні стосунки, що мають істотне значення, а тому шлюб необхідно розірвати. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається із свідоцтва про одруження, відповідач при реєстрації шлюбу своє прізвище «Косаковська» змінила на прізвище чоловіка «Рутковська», заявила вимогу про зміну прізвища на дошлюбне. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами врегульовані ст.ст.4, 110, 112, 113 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду із даним позовом. Вказала, що 15 листопада 2011 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем по справі. Від спільного проживання мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Син проживає з нею та знаходиться на її утриманні. З серпня 2013 року сімейні стосунки між ними припиненні по тій причині, що у них різні характери, між ними виникали суперечки, сварки, з того часу проживають окремо. Вважає, що їхня сім'я розпалася і у подальшому їхні сімейні стосунки не нормалізуються. Тому просить суд винести рішення, яким розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 15 листопада 2011 року відділом РАЦС Ямпільського РУЮ Вінницької області, після розірвання шлюбу їй залишити прізвище «[PERSON]», а також не надавати додаткового строку для примирення. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явився, подав до суду письмову заяву, в якій просить суд справу слухати в його відсутність, заявлені позовні вимоги визнав, згідний на розірвання шлюбу. Вивчивши надані матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення. Із досліджених судом письмових доказів, що є у справі встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі із 15 листопада 2011 року. Від спільного проживання мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сторони не проживають однією сім'єю з серпня 2013 року. Сторони миритись не бажають, оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу. Оцінюючи усі докази в їх сукупності, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, інтересам їхнього малолітнього сина, що мають істотне значення, а тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем, або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається із свідоцтва про одруження позивач при реєстрацію шлюбу своє прізвище «[PERSON]» змінила на прізвище чоловіка «[PERSON]», не заявила вимогу про зміну прізвища на дошлюбне, а навпаки просить залишити їй прізвище «[PERSON]», а тому суд має підстави залишити позивачеві прізвище «[PERSON]». Відповідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому суд має підстави для стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] понесені нею судові витрати пов'язані із оплатою судового збору у сумі 243 гривень 60 копійок згідно квитанції №82 від 08 травня 2014 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду із даним позовом. Вказала, що 15 січня 2008 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. Від спільного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою та перебувають на її утриманні та вихованні. Шлюбні відносини з відповідачем не склалися і фактично припиненні у зв'язку із різними поглядами на подальше спільне сумісне життя, наміру миритися не мають. Відповідач проживає окремо. Тому вона змушена звернутися до суду із даним позовом та просити суд постановити рішення, яким розірвати шлюб між нею та [PERSON] Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, подала до суду письмову заяву за вхід.№5798 від 18 вересня 2017 року, в якій просить суд справу слухати в її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити та змінити її прізвище «[PERSON]» на дошлюбне «[PERSON]». Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, подав до суду письмову заяву за вхід.№5799 від 18 вересня 2017 року, в якій просить суд справу слухати в його відсутність, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Вивчивши надані матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення. Із досліджених судом письмових доказів, що є у справі судом встановлено, що 15 січня 2008 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], остання змінила своє дівоче прізвище на прізвище чоловіка [PERSON] (копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER]). Від спільного проживання сторони мають двох неповнолітніх синів - [PERSON], [INFO] ( копія свідоцтва про народження серії [NUMBER](а.с.6) та [PERSON], [INFO]( копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.7). Сторони миритись не бажають, оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Сторони не проживають однією сім'єю, як на це вказує позивач. Оцінюючи усі докази в їх сукупності, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, інтересам їхніх неповнолітніх синів, а тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем, або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається із свідоцтва про укладення шлюбу позивач при реєстрації шлюбу своє прізвище «[PERSON]» змінила на прізвище чоловіка «[PERSON]», заявила вимоги про зміну їй прізвища на дошлюбне, а тому суд має підстави для зміни її прізвища «[PERSON]» на дошлюбне прізвище «[PERSON]». При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позовні вимоги позивача задоволено, а тому у порядку ст.88 ч.1 ЦПК України має підстави стягнути із відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 640 гривень згідно квитанції №29 від 16.08.2017 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду із даним позовом. Вказала, що 16 жовтня 1999 року між нею та відповідачем було зареєстрвоано шлюб. Від спільного проживання мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з відповідачем. Шлюбні відносини із [PERSON] не склалися у звязку з різними поглядами на подальше спільне сумісне життя. Тому вона змушена звернутися до суду із даним позовом та просити суд постановити рішення, яким розірвати шлюб між нею та [PERSON] Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, подала до суду письмову заяву за вхід.№1562 від 13 березня 2017 року, в якій просить суд справу слухати в її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, подав до суду письмову заяву за вхід.№2245 від 07 квітня 2017 року, в якій просить суд справу слухати в його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить розірвати шлюб між ним та позивачем. Вивчивши надані матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення. Із досліджених судом письмових доказів, що є у справі судом встановлено, що 16 жовтня 1999 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], остання змінила своє дівоче прізвище на прізвище чоловіка [PERSON] ( копія свідоцтва про шлюб (виданого повторно) серії І-АМ № 173653 від 18 лютого 2016 року(а.с.5)). Від спільного шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] ( копія свідоцтва про народження 1-АМ № 154568 (а.с.6)). Оцінюючи усі докази в їх сукупності, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам та інтересам їхнього неповнолітнього сина, а тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем, або відновити своє дошлюбне прізвище. Сторони миритись не бажають, оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Як вбачається із свідоцтва про шлюб позивач при реєстрації шлюбу своє прізвище «Кривенко» змінила на прізвище чоловіка «Пятковська», не заявила вимогу про зміну її прізвища на дошлюбне, а навпаки просить суд залишити їй прізвище чоловіка «Пятковська», а тому суд не має підстав змінювати її прізвище «Пятковська». При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позовні вимоги позивача задоволено, а тому у порядку ст.88 ч.1 ЦПК України має підстави стягнути із відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 640 гривень згідно квитанції №13 від 09 березня 2017 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду із даним позовом. Вказала, що 17 вересня 2005 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. Від спільного проживання у них є двоє малолітніх дітей - донька [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], які проживають разом із позивачкою та знаходяться на її утриманні. Шлюбні відносини із відповідачем не склалися і фактично припинені з серпня 2013 року у зв'язку із різними поглядами на подальше спільне сумісне життя. Наміру миритися не має. Просить суд винести рішення, яким розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 17 вересня 2005 року виконавчим комітетом Великокісницької сільської ради Ямпільського району Вінницької області. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином - судовими повістками із рекомендованими листами, що підтверджується витягами з вихідної кореспонденції по Ямпільському районному суду Вінницької області від 02 грудня 2013 року та 15 січня 2014 року. Про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи у його відсутність до суду не надійшло, заперечень не надав. Вивчивши надані матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення. Із досліджених судом письмових доказів, що є у справі встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі із 17 вересня 2005 року. Від спільного проживання мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Сторони не проживають однією сім'єю із серпня 2013 року. Сторони миритись не бажають. Оцінюючи усі докази в їх сукупності, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, інтересам їхніх неповнолітніх дітей, що мають істотне значення, а тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем, або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається із свідоцтва про одруження позивач при реєстрацію шлюбу своє прізвище «[PERSON]» змінила на прізвище чоловіка «[PERSON]», заявила вимогу про зміну прізвища на дошлюбне, а тому суд має підстави змінити їй прізвище «[PERSON]» на дошлюбне прізвище «[PERSON]». Відповідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому суд має підстави для стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] понесені нею судові витрати пов'язані із оплатою судового збору у сумі 229 гривень 40 копійок згідно квитанції №70 від 29 листопада 2013 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду із даним позовом. Вказала, що 17 вересня 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ямпільського районного управління юстиції у Вінницькій області був зареєстрований шлюб між нею та відповідачем. Від спільного проживання неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя у них не склалося, через протилежні погляди на сімейне життя, відсутність взаєморозуміння між ними. Спільно з відповідачем не проживає з березня 2015 року, всі шлюбні стосунки між ними припинені. Вважає що збереження сім'ї неможливе та суперечить інтересам сторін. Тому просить суд винести рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем по справі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, подав до суду письмову заяву за вхід.№3526 від 04.06.2015 року, в якій просить суд справу слухати в його відсутність, заявлені позовні вимоги визнає, не заперечує проти задоволення позову. Вивчивши надані матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення. Із досліджених судом письмових доказів, що є у справі встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі із 17 вересня 2014 року. Сторони не проживають однією сім'єю. Сторони миритись не бажають. Оцінюючи усі докази в їх сукупності, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, що мають істотне значення, а тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем, або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається із свідоцтва про одруження позивач при реєстрації шлюбу своє прізвище «[PERSON]» змінила на прізвище чоловіка «[PERSON]», не заявила вимогу про зміну прізвища на дошлюбне, тому суд має підстави для залишення позивачеві прізвища «[PERSON]». Відповідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому суд має підстави для стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] понесені нею судові витрати пов'язані із оплатою судового збору у сумі 243 гривні 60 копійок.

Outcome: approved