Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову зазначила, що 30 квітня 2010 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у Кіровському відділі реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис № 207. Від спільного шлюбу мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Позов мотивує тим, що подальше спільне життя з відповідачем стало неможливим, постійні сварки неодноразово відбувались в присутності дитини. Вказала, що дитина є ще маленькою і не розуміє багато речей, але в подальшому сварки можуть суттєво вплинути на її психіку, погляди на життя, в тому числі на життя в шлюбі та формування її світогляду, особливо щодо відносин в родині між чоловіком та жінкою, які є основою для будь - якої сім'ї. Вона неодноразово звертала увагу на це свого чоловіка, але відповідач повністю ігнорував та ніяк не реагував на її зауваження. В сімейних стосунках нічого не змінюється за останніх кілька років, хоча вони прикладали для цього максимально зусиль. Відповідач на протязі пів року проживав та працював в м. Києві. В результаті розмов з відповідачем вона дійшла до висновку, що розлучення це єдиний вихід для них побудувати нове щасливе життя та зберегти нормальне бачення про сім'ю їхньої спільної дитини. Вказала, що відповідач особисто вирішив розірвати з нею будь-які стосунки та переїхав проживати до своєї мати. На підставі вищевикладеного, збереження сім'ї та подальше спільне проживання з відповідачем неможливе. Вказала, що відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Крім того, син дуже часто та сильно хворіє, лікування якого взяли на себе її батьки. Зазначила, що відповідач не має іншої родини та інших неповнолітніх дітей, не має на утриманні інших осіб, зокрема батьків чи осіб, які потребують обов'язкового утримання з його боку. В судове засідання позивач надала заяву в якій зменшила позовні вимоги. Просила з урахуванням позовних вимог стягнути з відповідача аліменти в розмірі 700 грн. Зменшені позовні вимоги просила задовольнити. Відповідач в судове засідання надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 30 квітня 2010 року сторони зареєстрували шлюб у Кіровському відділі реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис № 207 (а.с. 5). Від спільного шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Згідно свідоцтва про народження [NUMBER] виданого 09 листопада 2010 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис про народження № 2320, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Відповідно до ч. 2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те, що сторони фактично припинили шлюбні відносини, спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння в сім'ї, що призвело до втрати взаємної довіри і поваги, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню, так як подальше проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Таким чином, позовні вимоги в частині розірвання шлюбу є доведеними та обгрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.1, ч.2 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. На підставі зазначеного, аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, враховуючи те, що судом достовірно встановлено, що відповідач [PERSON] матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, дитина знаходяться на повному утриманні позивача по справі, при цьому суд враховує сімейний та матеріальний стан відповідача, а також те, що допомоги на утримання інших дітей він не надає, працює неофіційно та має нерегулярний дохід, а також те, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька дитини та відповідач має змогу надавати таку допомогу, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 700 грн. щомісяця є обгрунтованими та підлягають задоволенню. Крім того, згідно ч. 1 ст. 191 СК України, стягнення аліментів у зазначеному розмірі слід здійснювати, починаючи від дня пред'явлення позову, тобто з 01.12.2014 року та до досягнення [PERSON] повноліття. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, в зв'язку з чим з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені нею судові витрати. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України у разі, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі ст. ст. 180, 182 - 184, ч.1 ст.191 СК України,

Outcome: approved