Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи позов тими обставинами, що 06.11.1999 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу зазначає ті обставини, що у них з відповідачем спільне життя не склалося. Після поступового погіршення відносин з 01.03.2017 року між подружжям припинено спільне проживання. Увесь цей час сторони не підтримують сімейно-шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства, мають окремий для кожного бюджет. Шлюб існує формально. Збереження шлюбу за таких обставин вважає не можливим. Позивач в судове засідання не з'явилася, на адресу суду надала заяву згідно якої підтримала заявлені вимоги та просила суд їх задовольнити з підстав викладених у позові та розглянути справу без її участі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає заявлені вимоги законними та обґрунтованими, у зв'язку з чим вони підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 06.11.1999 року Суворовським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Херсона, актовий запис №438. Судом встановлено, що шлюбні відносини між подружжям припинені. Причиною розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння між подружжям, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки. Шлюб носить формальний характер. Примирення і подальше спільне проживання неможливе і суперечить інтересам позивача. Частиною 3 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем, або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи ці обставини, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже в зв'язку з задоволення позову з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 640 грн. в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Outcome: approved