Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-18 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до відповідача в якому просить визнати в порядку спадкування за заповітом її право власності на житловий будинок з господарськими, побутовими будівлями і спорудами, що розташований в [ADDRESS] , як на спадкове майно, що залишилося після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Мотивує свій позов тим, що вказане вище майно посвідчила йому заповітом його мама [PERSON] . Остання померла [INFO] . Враховуючи, що після її смерті позивач прийняв спадщину, є спадкоємцем за заповітом, нотаріально оформити спадщину змоги не має, просить поданий позов задовольнити. Позивач в заяві до суду просив розгляд справи проводити у його відсутність, позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити. Представник відповідача, Мар`янівської селищної ради Горохівського району Волинської області, в заяві до суду просить розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. А відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно з ч.1 ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Статтею 1235 ЦК України надається право заповідачу на призначення спадкоємців. З заповіту, складеного [PERSON] 13 вересня 2007 року, який було посвідчено секретарем Бранівської сільської ради Горохівського району Волинської області та зареєстровано в реєстрі за №130 вбачається, що вона все належне їй майно заповіла своєму сину [PERSON] . Згідно з свідоцтвом про смерть, [PERSON] померла [INFO] . Документами про родинні відносини стверджується, що позивач є сином померлої [PERSON] . Постановою державного нотаріуса від 26 грудня 2019 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ім`я [PERSON] після смерті [PERSON] було відмовлено. Довідкою Мар`янівської селищної ради Горохівського району Волинської області від 17 грудня 2019 року №686 стверджується, що заповіт померлої [PERSON] не змінений та не скасований. Спадкоємцем за заповітом є [PERSON] , який прийняв спадщину шляхом спільного проживання. Технічною документацією на житловий будинок з відповідними надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] стверджується, що вказаний житловий будинок збудований з дотриманням відповідних будівельних норм. З спадкової справи після померлої [PERSON] вбачається, що від імені [PERSON] до державної нотаріальної контори надходила відповідна заява про прийняття спадщини. Інший спадкоємець від прийняття спадщини відмовився. Судом встановлено, що [PERSON] після померлої [PERSON] прийняв спадщину, є її спадкоємцем за заповітом. А тому суд, вважає, що слід визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарськими, побутовими будівлями і спорудами, що розташований в [ADDRESS] , як на спадкове майно, що залишилося після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] .

Outcome: approved