Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом та після уточнення позовних вимог, просила стягнути з відповідача на її користь суму боргу з урахуванням індексу інфляції в розмірі 45123,00 грн., 3% річних що становлять 1170,00 грн., штраф у розмірі 39000,00 грн.; 5000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди; 12653,00 на відшкодування витрат на правову допомогу та судовий збір у розмірі 1029 грн. 46 коп. В обґрунтування позову, позивач посилалася на те, що 10 вересня 2016 року між нею та [PERSON] було укладено попередній договір, відповідно до умов якого сторони взяли на себе зобов'язання укласти договір купівлі-продажу об'єкту нерухомості. Відповідно до договору позивач взяла на себе зобов'язання 12 листопада 2016 року придбати у відповідача трьохкімнатну квартиру № 34, яка розташована у будинку №32 по вул. Зубарєва в м. Харкові. Згідно п.2.6.1. п. 2.6 умов попереднього договору, позивачем було сплачено відповідачу завдаток, який складав еквівалент 1500 доларів США. Дану суму відповідач отримала особисто в повному обсязі при укладенні попереднього договору. У відповідності до п.2.4., договір купівлі-продажу квартири повинен був бути укладений до 17 годин 00 хвилин 12 листопада 2016 року у нотаріальній конторі приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу [PERSON], яка розташована за адресою: м. Харків, вул. Плеханівська, 63, офіс 303,309. 12 листопада 2016 року позивач разом із чоловіком прийшла до нотаріальної контори приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу [PERSON] за адресою: м. Харків, вул. Плеханівська, 63, офіс 303,309. Але відповідач у визначений в попередньому договорі час до нотаріуса не з'явилася. По телефону відповідач повідомила, що в неї не вистачило переданих їй грошей на оформлення документів на квартиру, сплату боргів за комунальні послуги. Факт неявки відповідача для укладання договору був зафіксований приватним нотаріусом [PERSON] Умовами попереднього договору було передбачено, що у разі не укладання договору купівлі-продажу з вини продавця, то продавець повинен повернути отримані кошти в якості завдатку та сплатити штраф в розмірі 100% від суми отриманого продавцем завдатку, а також компенсувати покупцю інші витрати, згідно п.5. ст.653 ЦК України. Договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] не було укладено з вини продавця - відповідача по справі, однак відповідач відмовляється повертати отримані за попереднім договором гроші. Сторони у судове засідання не з'явилися, про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку, що підтверджується матеріалами справи, про причини неявки суду не повідомили. Від представника позивача до суду надійшла заява, в якій вона просить справу розглянути за її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Проти розгляду справи в заочному порядку не заперечує. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до ст. 280 ЦПК України. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд, приходить до висновку про можливість їх часткового задоволення, з наступних підстав. Судом встановлено, що 10 вересня 2016 року, між позивачем та відповідачем було укладено у письмовій формі «договір - зобов'язання», відповідно до умов якого сторони зобов'язалися в строк до 12 листопада 2016 року укласти договір купівлі-продажу по якому позивач мав придбати у відповідача трьохкімнатну квартиру № 34, яка розташована у будинку №32 по вул. Зубарєва в м. Харкові. Вартість цієї квартири була визначена сторонами у сумі еквівалентній 27000 доларам США. Договір купівлі-продажу повинен був бути посвідчений до 17.00 год. 12 листопада 2016 року у нотаріуса [PERSON] за адресою: м. Харків, вул. Плеханівська, 63, оф.303, 309. Згідно умов попереднього договору, а саме п.п.2.6.1. п. 2.6, позивачем на забезпечення свого наміру і зобов'язання укласти договір купівлі-продажу вказаного об'єкту нерухомості була передана відповідачу грошова сума еквівалентна 1500,00 доларам СІЛА. Вказану суму відповідач отримала особисто в повному обсязі при укладенні попереднього договору. Передана сума грошей, в подальшому при укладенні договору купівлі-продажу, повинна була зарахуватися до загальної визначеної сторонами вартості спірної квартири. Виконуючи умови попереднього договору позивач 12 листопада 2016 року, у визначений сторонами у попередньому договорі час, прибула до нотаріальної контори приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу [PERSON] за адресою: м. Харків, вул. Плеханівська,63, офіс 303,309, а відповідач до нотаріуса не з'явилася. Зазначена обставина підтверджена свідоцтвом від 12 листопада 2016 року виданим приватним нотаріусом Харківського міського округу [PERSON] за№ 1268. Відповідно до п.п. 4.2.1. п. 4.2 ч. 4 попереднього договору (відповідальність сторін), якщо угода купівлі-продажу, не буде укладена з вини продавця, то продавець зобов'язується повернути грошову суму еквівалентну 1500 доларам США покупцю. Відповідно до п.п.4.2.2. п. 4.2. продавець також зобов'язується сплатити покупцю штраф, котрий сторонами встановлено в розмірі 100% суми отриманої продавцем, а саме еквівалентній 1500 доларам США (ст. 549 ЦК України) та відшкодувати понесені покупцем збитки, відповідно до ч. 5 ст. 653 ЦК України. Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частин першої та другої статті 509 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, належать договори та інші правочини. Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із частиною першою статті 177 ЦК України об'єктами цивільних прав є, зокрема, речі, у тому числі гроші. Частиною першою статті 202 ЦК України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно із частинами першою та другою статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Приписами частини першої статті 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Зобов'язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно зі ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Таким чином, внесення завдатку як способу виконання зобов'язання може мати місце лише в разі наявності зобов'язання, яке повинно було виникати на підставі договору купівлі-продажу квартири. Оскільки договір купівлі-продажу квартири, який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам закону, між сторонами у справі укладений не був, а сторони лише домовилися укласти такий договір в майбутньому, передана позивачем відповідачу грошова сума в розмірі еквівалентному 1500 доларів США є авансом, який підлягає поверненню позивачу. Разом з цим, відповідно до умов укладеного сторонами попереднього договору, а саме п.п.4.2.2. п. 4.2., продавець у разі не укладання договору купівлі-продажу з її вини, зобов'язувалася сплатити покупцю штраф, котрий сторонами встановлено в розмірі 100% суми отриманої продавцем, а саме еквівалентній 1500 доларам США (ст. 549 ЦК України) та відшкодувати понесені покупцем збитки, відповідно до ч. 5 ст. 653 ЦК України. Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст.533 ЦК України, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, то сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Відповідно до інформації, розміщеної на сайті Національного банку України, щодо офіційного курсу гривні по відношенню до основних іноземних валют, на 12.11.2016 року офіційний курс гривні до долара США встановлений на рівні 25,58 грн. за один долар США. Отже, станом на 12.11.2016 року, аванс внесений [PERSON] за придбання квартири в гривневому еквіваленті складав: 1500,00 (доларів США) х 25,58 = 38370 грн. Таким чином із [PERSON] підлягає стягненню аванс в розмірі 38370 грн. та передбачена п.п. 4.2.2. п. 4.2 неустойка у розмірі 38370 грн. Також на дані правовідносини поширюються положення ч. 2 ст. 625 ЦК України, а саме, що боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до довідки головного Управління статистики у Харківській області за № 443/06-15 від 20.07.2017 року індекс інфляції по України за період з серпня 2016 року по червень 2017 року становив 1, 157. У зв'язку з наведеним із [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню сума авансу з урахуванням індексу інфляції у розмірі 44394 грн. 09 коп. Три проценти річних від суми авансу, за період зазначений в уточненому позові, тобто за 11 місяців, складає 1050 грн. 18 коп. Позовна вимога позивача про стягнення із відповідача моральної шкоди завданої їй внаслідок невиконання умов попереднього договору не підлягає задоволенню у зв'язку з недоведеністю підстав для її відшкодування, передбачених ст. 23 ЦК України. Розподіл судових витрат суд вирішує в порядку ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір». Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові а позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд серед іншого враховує, чи пов'язані ці витрати з розглядом справи. Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу, суд доходить висновку, що вони не підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно п. 1 ч. З ст. 133 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до п. 2 ч. З ст. 79 ЦПК України (в редакції яка була чинною до 15.12.2017 року), до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належали витрати на правову допомогу. Позивачем та її представником суду не надано жодного документа на підтвердження того, що позивачу надавалася професійна правова допомога адвокатом або фахівцем в галузі права та того, що за надання правової допомоги вона понесла витрати. Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в розмірі 838 грн. 14 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial