Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-03 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, зареєстрованого 28.05.2010 року в відділі реєстрації актів цивільного стану Костопільського районного управління юстиції Рівненської області, актовий запис №92. Від шлюбу є двоє малолітніх дітей: [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову посилається на те, що в сімї відповідач зловживає спиртними напоями, неодноразово вчиняв сварки, скандали, дебоширить, погрожує їй. У їх відносинах постійні непорозуміння, які перетворилися на формальність. Матеріальним забезпеченням сімї не займається, не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання дітей, не проявляє батьківської турботи, не дбає про їх духовний розвиток. Просить розірвати шлюб, дітей передати їй на виховання, а з відповідача стягнути аліменти на її користь на утримання дітей в розмірі по 500 грн. на кожну дитину щомісячно. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги. Показала, що відповідач зловживає спиртними напоями. З січня 2014 року після народження сина він більше проживає в м. Костополі в своєї матері, де є зареєстрований, а додому приїжджає кілька разів в рік. Відповідач не надає коштів на утримання дітей, діти утримуються за рахунок держави, хоча і він працює неофіційно і має можливість сплачувати аліменти. Просить розірвати шлюб, а дітей залишити на проживання і виховання їй, з відповідача стягнути аліменти на утримання дітей.. Також показала, що за час надання сторонам терміну на примирення між ними примирення не відбулося, в поведінці відповідача нічого не змінилося. Відповідач став ще більше зловживати спиртними напоями, почав виносити з дому речі, гроші і пропиває все. Подружніх стосунків не підтримують більше року Відповідач в першому судовому засіданні позов визнав частково, а саме в частині розірвання шлюбу визнає і згідний на розірвання шлюбу. Позов про стягнення аліментів не визнає так як не працює і не має матеріальної можливості сплачувати аліменти. Показав, що він часто їздить додому до мами, їй 70 років і він їй допомагає. Алкогольними напоями не зловживає. Показав, що бажає зберегти сімю і вважає, що завжди є шанс зберегти сімю. В частині позову про стягнення аліментів, показав, що він не має можливості сплачувати аліменти. Заслухавши сторін, повно, всесторонньо і обєктивно дослідивши письмові докази і обставини справи суд знаходить, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст.174 ч.4 ЦПК України суд задовольняє позов в разі визнання його відповідачем. Відповідач позов в частині розірвання шлюбу визнав в повному обсязі. Крім того обґрунтованість позову доводиться іншими доказами. Шлюб між сторонами зареєстровано 28.05.2010 року в відділі реєстрації актів цивільного стану Костопільського районного управління юстиції Рівненської області, актовий запис №92., що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія І-ГЮ №057469 від 28.05.2010 року. Від шлюбу є двоє малолітніх дітей : дочка [PERSON] [INFO]; і син [PERSON], [INFO]. Сторони на даний час проживають окремо, більше одного року не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства. Сторонам надавався термін для примирення, однак примирення не відбулося. За цей термін ніхто із сторін не зробив спроби примиритися і зберегти сім»ю. Після закінчення наданого терміну в судовому засіданні відповідач не зявився. Позивач настоює на розірванні шлюбу. Визнання відповідачем позову в частині розірвання шлюбі в першому судовому засіданні і неявку його до суду після закінчення терміну на примирення суд розцінює як фактичне пасивне визнання ним позову в цілому. При таких обставинах суд знаходить, що сім»я розпалася остаточно, збереження її неможливе, шлюб сторін носить формальний характер. С1мя базується на добровільній згоді сторін на спільне проживання. Примусити сторони проживати спільно проти їх волі неможливо. Діти на даний час проживають з матірю і знаходяться на її утриманні. З акту обстеження матеріально-побутових умов сім»ї, проведеного комісією Добриводської сільської ради №15 від 10.03.2015 року, вбачається, що позивач з чотирма дітьми проживає в [INFO]. Умови проживання задовільні. Будинок газифікований. Позивач займається веденням підсобного господарства, обробіткою городу. Разом з тим відповідач, як батько, зобов»язаний матеріально утримувати дітей. В добровільному порядку такої допомоги він не надає. Батьком дітей є відповідач по справі. Дане підтверджується свідоцтвом про народження малолітньої [PERSON], 20.06.2012 року серія 1-ГЮ №173253, та малолітнього [PERSON] [PERSON] Вадимовича, [INFO] де батьком дітей записаний [PERSON]. Відповідач на даний час офіційно ніде не працює і не має сталого заробітку. Доказів, які б спростували це, суду не представлено. З показів позивача вбачається, що відповідач працює неофіційно отримує дохід. Поскільки відповідач на даний час ніде не працює і не має сталого заробітку, а працює періодично і має нерегулярний, мінливий дохід аліменти з нього слід стягнути в твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 СК України розмір аліментів не може бути меншим 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. З 01 січня 2015 року прожитковий мінімум на дитину віком до 6-ти років становить 1032 грн.. При визначенні розміру аліментів, які підлягають до стягнення, суд враховує вік дітей, матеріальне становище і стан здоров»я дітей і сторін. Син сторін [PERSON] , [INFO], хворіє і потребує лікування, на утриманні позивача крім того перебуває двоє старших дітей. Відповідач є здоровим і працездатним, інших дітей на утриманні він не має. Суд знаходить обгрутнованим і можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]. в розмірі по 500 грн. на кожну дитину щомісячно. Позову майнового характеру не заявлено. До стягнення також підлягають судові витрати по справі.

Outcome: approved