Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

Позивач звернулось до суду з цим позовом, посилаючись на те, що між ПАТ «Укрсиббанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, за яким останній отримав кредит в сумі 80 000,00 доларів США та зобов'язався повернути у повному обсязі в строк до 05.06.2028р. або достроково зі сплатою 14,50 процентів річних за користування кредитом. В забезпечення зобов'язання за договором між банком та відповідачем укладено іпотечний договір, згідно умов якого банку в іпотеку було передано квартиру [ADDRESS]. У зв'язку з тим, що зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконуються, позивач просив суд в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на предмет іпотеки (вказане вище нерухоме майно); визнати за позивачем право власності на це майно, припинити право власності відповідача на нього, виселити громадян, що проживають та зареєстровані за вищевказаною адресою. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач та представник третьої особи до суду не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Причини неявки суду невідомі. Представник третьої особи просив справу розглянути у його відсутності (пояснення від 13.05.2014р.). Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають правове значення для розгляду справи і вирішення спору по сутті, суд приходить до наступного. 05.06.2008р. між АКІБ «Укрсиббанк» та відповідачем було укладено договір №11356215000, предметом якого є надання банком позичальнику грошових коштів у розмірі 80 000,00 доларів США на строк до 05.06.2028р. та на умовах, передбачених у цьому договорі, а позичальник, у свою чергу, зобов'язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати свої зобов'язання у повному обсязі у строки, передбачені цим договором. Разом з тим, з метою забезпечення виконання зобов'язання 05.06.2008р. між АКІБ «Укрсиббанк» та відповідачем укладено іпотечний договір, згідно п.2 якого на забезпечення виконання основного зобов'язання, іпотекодавець передав в іпотеку іпотекодержателю належне йому на праві власності майно: квартиру [ADDRESS]. Статтею ст.627 ЦК України визначено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011р. між ПАТ «Укрсиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» право вимоги за вищевказаним кредитним договором, відступлене позивачу - ПАТ «ДельтаБанк». Судом встановлено, що позичальник свої зобов'язання за кредитним договором не виконує, внаслідок чого у нього перед банком виникла заборгованість у розмірі 136 466,31долар США (1 206 089,24грн.), яка складається з: - 78 116,56 доларів США (690 394,16грн.) - заборгованість за кредитом; - 58 349,75 доларів США (515 695,08грн.) - заборгованість за процентами. Згідно ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Позивач, посилаючись на Закон України «Про іпотеку», просив в рахунок погашення заборгованості з кредитним договором звернути стягнення на зазначену вище квартиру. Так, відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Разом з тим, згідно ч.1 ст.1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно зі статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами-резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140кв. метрів для квартири та 250кв. метрів для житлового будинку. Отже, [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість перед позивачем в сумі 1 206 089,24грн. Однак, зважаючи на вимоги Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», який діє на час розгляду справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ПАТ «Дельта Банк».

Outcome: dismissed