Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до територіальної громади с.Обичів в особі Обичівської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом. Аргументує свої позовні вимоги тим, що [INFO] року помер [PERSON] з яким вона проживала разом однією сім»єю без реєстрації та вели спільне господарство до часу його смерті. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно, зокрема на право на земельну частку (пай) у землі, що розташована на території Обичівської сільської ради розміром 3,90 га в умовних кадастрових гектарах. Вона є єдиною спадкоємицею майна за заповітом після смерті [PERSON] Проте за життя спадкодавця оригінал сертифікату на право на вищевказану земельну частку (пай) було втрачено. Звернувшись з заявою до приватного нотаріуса Прилуцького районного нотаріального округу Шрайбера В.В. про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] їй було відмовлено, у зв»язку з недоведеністю факту спільного проживання зі спадкодавцем на момент смерті та відсутності оригіналу правовстановлюючого документу про належність спадкового майна спадкодавцю. Тому позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить встановити факт, що [PERSON] постійно проживав з нею до часу смерті та визнати за нею право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], який помер [INFO] року. В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, але надав письмову заяву, в якій проти задоволення позовних вимог не заперечує і просить розглянути справу у його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутністю осіб, які беруть участь в справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу не здійснюється. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та проаналізувавши наявні докази у справі, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з таких підстав: [INFO] року помер [PERSON] в с.Заудайка, Прилуцького району Чернігівської області(а.с.7) 26 лютого 2004 року [PERSON] склав заповіт, яким на випадок смерті заповів все своє майно [PERSON] (а.с.8) Відповідно до довідки Обичівської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області від 06.07.2017 року №317, [PERSON] проживала без реєстрації разом з [PERSON] за адресою: [ADDRESS], та вели спільне господарство до [INFO] року - часу смерті останнього(а.с.10) Згідно з ч.2 ст.256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Таким чином, у судовому засіданні встановлено факт, що позивачка постійно проживала разом з [PERSON] за адресою: [ADDRESS], на час відкриття спадщини [INFO] року. Відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серія [NUMBER] від 15 жовтня 1996 року, [PERSON] належить право власності на земельну частку (пай) у землі, що перебуває у колективній власності КСП «8 Березня» розміром 3,90 га, в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості)(а.с.9) Згідно листа міськрайонного управління у Прилуцькому районі та м.Прилуках Головного територіального управління держгеокадастру у Чернігівській області від 19.08.2017 року №29-25-0.181-1059/120-17, у відповідності до Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) громадянину [PERSON] дійсно належить сертифікат на право на земельну часту (пай) серії [NUMBER], що перебуває у колективній власності КСП «8 Березня» розміром 3.90 в умовних кадастрових гектарах на підставі розпорядження Прилуцької районної державної адміністрації від 15 серпня 1996 року №334(а.с.22) За приписами ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч.1 ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. На підставі ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Ч. 1 ст. 1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Ст. 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України ). Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. 20 липня 2017 року приватний нотаріус Прилуцького районного нотаріального округу Шрайбер В.В. надіслав на адресу [PERSON] лист-повідомлення, в якому останню повідомляється, що у зв»язку з відсутністю правостановлючих документів на спадкове майно, неможливо видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ім»я [PERSON], в тому числі на земельну частку (пай) в колективній власності КСП «8 Березня» Прилуцького району Чернігівської області, розміром 3,90 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), в порядку спадкування після [PERSON], який помер [INFO] року(а.с.11) В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] фактично прийняла спадщину після померлого [PERSON], оскільки постійно проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Оскільки оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) на ім»я [PERSON] було втрачено, то позивачка не мала можливості реалізувати свої спадкові права. За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність визнати за [PERSON] у порядку спадкування за заповітом після померлого [INFO] року [PERSON] право на земельну частку (пай) розміром 3,90 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «8 Березня» на території Обичівської сільської ради, яка належала спадкодавцю на підставі Сертифікату серії [NUMBER]. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст. ст. 15, 16, 392, 1261, 1268, 1270 Цивільного кодексу України та,

Outcome: approved