Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

Позивач звернуся до суду з вищезазначеним позовом, в якому з уточненням своїх позовних вимог посилається на те, що ОКПК «Дніпропетровський академічний театр опери та балету» є балансоутримувачем будинку по вул. Баумана, 6 в м. Дніпропетровську та є виконавцем послуг з утримання зазначеного будинку. [PERSON] є наймачем кімнати № 313, в будинку № 6 по вул. Баумана у м. Дніпропетровську. Також в зазначеній кімнаті зареєстрована [PERSON] Відповідачі користуються житлово-комунальними послугами, але не здійснюють оплату за надані послуги, в звязку з чим станом на 10 грудня 2015 року утворилася заборгованість в сумі 2\~752, 66 грн., яку позивач просить стягнути солідарно з відповідачів. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити з урахуванням уточнень. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вислухавши представника позивача, дослідившита перевіривши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з нормою ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як встановлено в судовому засіданні, згідно з розпорядженням голови Дніпропетровської обласної ради № 76-р від 17 травня 2010 року обласне комунальне підприємство культури «Дніпропетровський академічний театр опери та балету» є балансоутримувачем будинку по вул. Баумана, 6 в м. Дніпропетровську. Відповідно до рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 13 червня 2012 року № 611 «Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій підприємствами, організаціями різної форми власності» позивач є виконавцем послуг з утримання зазначеного будинку. [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [INFO] та користується житлово-комунальними послугами, які надаються позивачем. В звязку з тим, що відповідачі належним чином не виконують свої зобовязання по оплаті за надані послуги станом на 10 грудня 2015 року утворилася заборгованість в розмірі 2\~752, 66 грн. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги (до яких відповідно до п. І ч. 1 ст. 13 цього ж закону віднесено і послуги з обслуговування та утримання будинку та прибудинкової території) у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору. Згідно п. 17 Правил користування приміщеннями жилих будинків та прибудинковими територіями, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08 жовтня 1992 року власники та наймачі квартир багатоквартирних будинків повинні вносити на відповідний рахунок власника будинку плату за утримання будинку та прибудинкової території щомісячно не пізніше 10 числа наступного, за оплачуваним місяцем. Обовязком споживача є укладення договору про надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обовязком виконавця надання послуг вчасно та відповідно якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання. Таким чином, необхідність укладення договору про надання житлово-комунальних послуг передбачена законом і його укладення визначено як обовязок сторін, а не право. Сама по собі відсутність письмового договору між сторонами не можу бути підставою для відмови в позові про стягнення заборгованості за фактично надані послуги, однак відповідальність за несплату за ці послуги мають нести наймач, на якого відкритий особовий рахунок, або власник житла з яким укладено договір про надання послуг, які згідно до закону є споживачами таких послуг. Відповідно до ст. 68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Радою Міністрів Української РСР. Пунктом 1 та 2 ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 19 червня 1992 року встановлено, що утримання приватизованих квартир, здійснюється за рахунок коштів власників згідно Правил користування приміщенням жилих будинків та при домовими територіями незалежно від форм їх власності та власники квартир багатоквартирних будинків є власниками допоміжних приміщень будинку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою, і зобов'язання приймати участь у загальних витратах з утримання будинку та при домової території у відповідності до своєї долі майна. Враховуючи вищевикладене суд вважає за необхідне стягнути з відповідача заборгованість за житлово-комунальні послуги станом на 10 грудня 2015 року в розмірі 2\~752, 66 грн. Крім цього на підставі ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесенні нею і документально підтвердженні судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved