Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом до [PERSON] з вимогами про визначення частки співвласника у праві спільної сумісної власності та визнання права власності в порядку спадкування законом. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач є співвласником 44/100 частини домоволодіння № 44 по вул. Кооперативній в сел. Комишани м. Херсона. Іншими співвласниками цієї частини домоволодіння є [PERSON], а також [PERSON], який помер 19.11.2013 року. Померлий є її сином. Після смерті сина відкрилася спадщина на належну йому частку домоволодіння. [PERSON] звернулася у встановлений законом строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки частки за кожним із співвласників вказаного домоволодіння не було визначено, та роз'яснив необхідність звернутися до суду за захистом. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала заяву згідно якої заявлені вимоги повністю підтримала, просила їх задовольнити та розглянути справу без її участі. Відповідач та представник третьої особи в судове засідання також не з'явились, подали заяви, в яких просили розглянути справу без їх участі, позовні вимоги визнали, не заперечували проти задоволення позову. Відповідно до ст.\~247\~ЦПК судовий розгляд проведено без фіксування судового процесу технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає заявлені вимоги законними та обґрунтованими, у зв'язку з чим вони підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] є матірю [PERSON], який помер 19.11.2013 року. На підставі рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 19.12.2012 року у справі №2114/24027/11 [PERSON], [PERSON] та [PERSON] належить 44/100 частин домоволодіння, що розташоване за адресою: м. Херсон, сел. Комишани, вул. Кооперативна, буд. 44. Їх право спільної сумісної власності на вказане майно зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно Реєстраційною службою Комсомольського районного управління юстиції у м. Херсоні від 26.04.2013 року, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 46690465101, номер запису про право власності 805704. Відповідно до ч. 1 ст.368\~ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно довідки Виконавчого комітету Комишанської селищної ради Комсомольського району м. Херсона від 18.04.2016 року за вих. № 1073 на момент смерті [PERSON] в будинку № 44 по вул. Кооперативній в сел. Комишани м. Херсона разом з ним проживали: мати [PERSON] та сестра [PERSON]. Згідно довідки Третьої Херсонської державної нотаріальної контори за вих. № 143/01-16 від 26.01.2017 року після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилася. За приписами ст.1216\~ЦК України перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) є спадкуванням. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом). Відповідно до ст.1218\~ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У разі відсутності заповіту, право на спадкування одержують спадкоємці за законом. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців з часу відкриття спадщини, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до матеріалів справи [PERSON] своєчасно звернулась до нотаріальної контори щодо видачі свідоцтва про право на спадщину на частину житлового будинку, що знаходиться за адресою м. Херсон, смт. Комишани, вул. Кооперативна, буд. 44, після померлого сина. Але у видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно їй було відмовлено у зв'язку з тим, що не визначено частку кожного власника у спільній сумісній власності. Згідно п.23 постанови Пленуму\~ВСУ №7\~від 30.05.2008\~року «Про\~судову практику\~по справам\~про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємця, який прийняв спадщину. У випадку відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки. У п. 3.4. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 судам роз'яснено, що у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Згідно ст.370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Основоположні принципи здійснення правомочностей власника сформульовані у статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод (Рим, 04 листопада 1950 року), що набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та є складовою її правової системи відповідно до вимог статті 9 Конституції України. Згідно вимог ст.\~370\~ЦК України у разі виділу частки із майна, що є в спільній сумісній власності, частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду та правовідносини, що випливають з права на спадкування. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст.372\~ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділено між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності і нього припиняється. Згідно п.5 постанови Пленуму\~ВСУ «Про\~судову практику\~у справах\~за позовами\~про захист\~права приватної\~власності» за\~№20\~від 22.12.1995\~року частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. Відповідно до пункту 4.15. глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства\~юстиції України\~22.02.2012\~\~№296/5 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Відповідно до ч. 5 ст.1268\~ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно п. 224 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус може видати свідоцтво про право власності на спадщину після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після виділення (визначення) частки померлого в спільному майні. Відповідно до положень ст. 1226 ЦК України, суб'єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності\~\~до її визначення та виділу в натурі. Таким чином, оскільки при спадкуванні частки в майні, розмір якої не визначено, істотне значення має встановлення її розміру, що може бути зроблено також після відкриття спадщини, спадкоємець не позбавлений законом такого права, і його право на визначення частки померлого витікає з поняття спадкування, яке відповідно до ст. 1216 ЦК України, є перехід права та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців), а оскільки позивач [PERSON] є матірю померлого [PERSON] та відповідно до положень ст.1261\~ЦК України має право на спадкування після смерті сина в першу чергу. З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, оскільки у разі смерті одного з співвласників спільної сумісної власності необхідно визначити частку померлого у спільному майні, яка і буде об'єктом спадкування, а відтак є всі підстави щодо визначення ідеальних часток усіх співвласників будинку - [PERSON], [PERSON], [PERSON]. На під ставі викладеного, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Outcome: approved