Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-23 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до відповідача про позбавлення його батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову зазначено, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі по 23.06.2011 р., який розірвано рішенням суду. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з нею після розірвання шлюбу. На підставі виконавчого листа №1109/8136/12 від 30.10.2018 року виданого Кіровським районним судом м. Кіровограда від 28. 09. 2012 року стягуються аліменти з [PERSON] , [INFO] , проживаючого у [ADDRESS] на користь [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання [PERSON] , [INFO] , починаючи з 15 серпня 2012 року до досягнення [PERSON] повноліття, яке наступить [INFO] . Однак [PERSON] ухиляється від сплати аліментів, не надавав матеріальної допомоги по утриманню дитини, в результаті чого станом на 01. 03. 2018 року року борг по виплаті аліментів складає 60461,72грн. дані обставини підтверджуються довідкою -розрахунком заборгованості по сплаті аліментів від 24. 04. 2019 року виданих Фортечним відділом ДВС міста Кропивницький ГТУЮ у Кіровоградській області . Вказується, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню сина: не спілкується з ним, не цікавиться станом його здоров`я, навчанням, матеріальним станом. Комісія з питань захисту прав дитини при службі у справах дітей Органу опіки та піклування Міської ради міста Кропивницького , вважає за доцільне позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , а тому просить задовольнити позов повністю . До судового засідання позивач надала заяву про розгляд справи без її участі та підтримання позов у повністю . Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлено рекомендованими листами (а. с. 48,58), поважні причини неявки суду не повідомлено, відзив на позов не надходив. Представником третьої особи підтримано висновок органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав . Згідно ст. 223ЦПК України, суд визнає причини неявки неповажними і вирішує справу розглядати за даної явки і наявних матеріалів у справі. Позивач згідно заяви не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи Сторони перебували в зареєстрованому щлюбі, що підтверджується копією рішення суду від 23. 06.2011 року (а. с. 8). Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а. с.7). На підставі виконавчого листа №1109/8136/12 від 30.10.2018 року, виданого Кіровським районним судом м. Кіровограда від 28. 09. 2012 року стягуються аліменти з [PERSON] , [INFO] , проживаючого у [ADDRESS] на користь [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання [PERSON] , [INFO] , починаючи з 15 серпня 2012 року до досягнення [PERSON] повноліття, яке наступить 26 [INFO] . Станом на 01.03.2018 року борг по виплаті аліментів складає 60461,72грн. дані обставини підтверджуються довідкою -розрахунком заборгованості по сплаті аліментів від 24. 04. 2019 року виданих Фортечним відділом ДВС міста Кропивницький ГТУЮ у Кіровоградській області . Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню сина: не спілкується з ним, не цікавиться станом його здоров`я, навчанням, матеріальним станом, що підтверджується довідкою з навчального закладу ( а.с. 68) та письмовими завіреними поясненнями сусідів ( а.с. 63-67). Відповідно до Положень Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, принципово визначено, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Також, ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» - виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст.150 СК України, батьки зобов`язані: піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Статтею 164 СК УКраїни передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до роз`яснення п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення та поновлення батьківських прав» дані роз`яснення, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєння нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ст. 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно з положеннями ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. При винесенні рішення, суд керується ст.13 ЦПК України, щодо розгляду судом справ в межах заявлених вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності , суд дійшов висновку щодо задоволення позову, оскільки відповідач не цікавиться життям дитини , його станом здоров`я, не оплачує за харчування у НЗ, не відвідує навчальні заклади, не провідував сина вдома, що підтверджується також висновком Органу опіки та піклування Міської ради міста Кропивницького від 19.06. 2019року (а. с.27). Згідно ст. ст.134,142ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави 768,40 грн. сплаченого судового збору .

Outcome: approved