Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою і просить позбавити відповідача батьківських прав щодо його неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], мотивуючи тим, що відповідач з моменту народження дочки ухиляється від виконання своїх обов'язків по належному її утриманню та вихованню. Вихованням та матеріальним забезпеченням дочки займається вона. Аліменти на утримання дочки відповідач сплачує в мінімальному розмірі, яких недостатньо для гармонійного розвитку дитини. Він епізодично спілкується з дочкою, а саме перші два роки після народження дочки він спілкувався з нею по 3 рази на рік, а останній час 1 раз на рік - на день народження дочки. В 2013 році він взагалі жодного разу не спілкувався з дочкою та не привітав її і на день народження - [INFO] . Відповідач абсолютно не цікавиться її життям та здоров'ям. В останній рік жодних стосунків із дочкою не підтримує . В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги. Відповідач в судовому засіданні щодо задоволення позову заперечив. Представник органу опіки та піклування в судове засідання не з'явилася, але надала заяву в якій просить справу розглядати без її участі. Вважає, що задоволення позову є недоцільним. В судовому засіданні 02.12.2013 року також щодо задоволення позову заперечувала. Прокурор в судовому засіданні щодо задоволення позову покладається на погляд суду. Вислухавши пояснення сторін та їх представників, представника органу опіки та піклування, думку прокурора, показання свідків та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 24.07.2008 року вбачається, що сторони є батьками дитини - [PERSON], [INFO] (а.с.3). Правовою нормою ст. 164 СК України закріплено підстави позбавлення батьків батьківських прав. Так, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Позивач підставою для позбавлення відповідача батьківських прав зазначає ухилення його від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини та її утриманню. В п. 16 Постанови від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» Пленум Верховного Суду України роз'яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. В судовому засіданні встановлено, що сторони прожили разом після народження дочки не значний період, 2-3 неділі (позивач пояснювала, що проживали три неділі, а відповідач - дві). Рішенням Овруцького районного суду від 03.11.2009 року по справі №2-1198/09 шлюб між ними було розірвано (а.с.5). Як пояснювала сама позивач в судовому засіданні перші два роки відповідач приходив відвідувати дитину. Потім приходив тільки один раз на рік - на день народження доньки. Вона знала, що то тато. Запитувала чому він уходить. В 2013 році він не прийшов навіть на день народження, а тільки зателефонував. Після того, як дитина не захотіла з ним спілкуватися, сказав, щоб йому передзвонили і сказали, що їй купити. Твердження представника позивача, що та обставина, що відповідач ніколи не приходив до дитини сам, а постійно з кимсь: племінником, друзями, свідчить про відсутність справжніх батьківських почуттів, бажання спілкування з дитиною, не можуть розцінюватися судом, як ухилення батька від виконання своїх обов'язків. Причому, як пояснив відповідач, в нього склалися неприязні відносини з сім'єю позивача. Він приходив сам і з друзями, часто їх просто не пускали у двір і він змушений був передавати подарунки. З 2011 року він працює в відділі прикордонної служби «Млачівка», який знаходиться в с. Млачівка Поліського району Київської області. Приїздить він додому в м. Овруч біля п'яти разів на місяць. Він хотів спілкуватися з донькою, але позивач не брала трубку. Коли дитина хворіла, позивач його про це не повідомляла. В 2012 році йому казали, що дитина не піде в садочок, так як її буде доглядати дідусь - батько позивача. Позивач в судовому засіданні підтвердила, що певний період не була на зв'язку, так як була на заробітках поза межами держави. Дитину доглядають її батьки. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтвердили пояснення відповідача в частині перешкоджання йому з боку сім'ї позивача в спілкуванні з дитиною. Свідок [PERSON] показав, що відповідач спочатку приходив до дитини. Приходив з одним другом і декількома. Останній рік не приходив взагалі. Зі слів сусідів він зараз не спілкується з дитиною. Свідки [PERSON] та [PERSON] показали, що вони бачили відповідача тільки один раз на дні народження дитини - чотирьох років. Він сидів за столом, а дитина бігала. Крім цього, [PERSON] повідомила в судовому засіданні, що відповідач приходив до дитини в садочок, передавав пакунок. Свідок [PERSON] в судовому засіданні також підтвердила пояснення позивача про відвідування відповідачем дитини до чотирьох років, а після чотирьох ні. Орган опіки та піклування Овруцької райдержадміністрації надав висновок №02-10/3084 від 05.12.2013 року, з якого вбачається, що орган опіки та піклування Овруцької райдержадміністрації вважає, що позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його малолітньої доньки буде недоцільним і не буде відповідати інтересам дитини. Відповідач виконує свої батьківські обов'язки в міру можливостей, не зазіхаючи на особисте життя матері дитини. В судовому засіданні відповідач пояснював, що має намір звернутися в орган опіки та піклування для визначення йому днів для зустрічей з дитиною, оскільки зустрічатися в будинку батьків позивача не має можливості. Не своєчасну сплату аліментів на дитину та їх невеликий розмір суд не може покласти в основу рішення по справі, оскільки як пояснював відповідач та не заперечувала і позивач, що він перебував на військовій службі, на навчанні. Розмір аліментів залежить від розміру заробітку відповідача. Оскільки, відповідно до ч.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, та враховуючи, всі обставини справи, зокрема проживання дитини в батьків позивача, з якими склалися неприязні відносини, що робить неможливим для відповідача активно приймати участь у вихованні доньки, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 114 грн. 70 коп. в доход держави.

Outcome: dismissed