Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом у якому просить розірвати шлюб з [PERSON] зареєстрований 23 лютого 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 161 та стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі ? частки від заробітку відповідача, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги мотивує тим, що 23 лютого 2008 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб, від якого мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя, відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки. Спільного господарства вони не ведуть, проживають окремо, фактичні шлюбні відносини між ними припинені, а фізичні та духовні зв'язки втрачені, у зв'язку із чим шлюб має формальний характер, а збереження сім'ї неможливе та суперечитиме їхнім інтересам. Відповідач з моменту фактичного припинення шлюбних відносин матеріально не забезпечує та не приймає участі у вихованні дитини. Згоди з приводу матеріального утримання і виховання дитини між ними не має. В свою чергу відповідач офіційно працевлаштований та має постійний дохід. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, додатково пояснила, що з часу припинення шлюбних стосунків відповідач допомогу на утримання дитини надавав періодично не послідовно та у недостатньому розмірі. Відповідач судовому засіданні позовні вимоги визнав, пояснив, що матеріальну допомогу дитині він надавав, з позивачем разом не проживають із лютого 2017 року, він працевлаштований, інших утриманців не має. Суд, вислухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідач зареєстрували шлюб 23 лютого 2008 року, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м. Києва зроблений відповідний актовий запис за № 161 (а.с. 15). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 16). Відповідно до ст. 3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони тривалий час не підтримують сімейно-шлюбні стосунки, проживають окремо за різними адресами, взаєморозуміння між ними відсутнє, шлюб існує формально, позивач наполягає на розлученні, оскільки вважає, що збереження шлюбу бути не може, строк на примирення просить не надавати, відповідач позов визнав, тому суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, у зв'язку з чим вимоги у частині розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, а, згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що дитина сторін по справі проживає з позивачем та перебуває на її утриманні, відповідач постійно працевлаштований, на його забезпеченні інших утриманців не має. Відповідач вимоги про стягнення аліментів у заявленому розмірі визнав. Отже, наведені обставини є підставою для задоволення позову про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів у розмірі ? частки від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову, а саме з 12.05.2017 року і до досягнення дитиною повноліття. З відповідача, згідно ст. 88 ЦПК України, необхідно стягнути на користь позивача сплачений нею судовий збір в сумі 640 грн. у частині вимог про розірвання шлюбу та стягнути на користь держави судовий збір в сумі 640 грн. у частині заявлених вимог про стягнення аліментів. Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає обов'язковому негайному виконанню.

Outcome: approved