Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-23 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулись в суд із позовом до [PERSON], третя особа - відділ реєстрації проживання особи Управління державної реєстрації Тернопільської міської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням - житловим будинком [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог зазначили, що вони є співвласниками зазначеного будинку, що належить їм на праві приватної власності. Відповідач по справі з 08.12.1998року зареєстрований в будинку, однак фактично не проживає в ньому з 2007року, його речі та майно відсутні, він не бере участі в утриманні будинку та не вносить плату за комунальні послуги. Позивачі та їх представник в судове засідання не з»явились, однак представником [PERSON] подано суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, просила позов задовольнити, щодо заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, розглянувши матеріали справи, вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. При розгляді справи судом встановлено наступне. Із інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, виданої 29.08.2016р., вбачається, що житловий будинок [ADDRESS] належить : ? [PERSON], ? [PERSON], ? [PERSON]. Згідно будинкової книги в житловому будинку [ADDRESS] зареєстрований з 08.12.1998року відповідач [PERSON]. Свідок [PERSON] повідомив суду про те, що йому відомо, що відповідач [PERSON] з 2007року не проживає в будинку [ADDRESS]. Позивач [PERSON], допитаний як свідок, повідомив, що відповідач не проживає в будинку з 2007року. У відповідності до вимог частини 2 статті 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч. 1 статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Статтею 212 ЦПК визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення, шляхом визнання [PERSON]таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - житловим будинком [ADDRESS]. Крім того, в силу вимог статті 88 ЦПК України, слід стягнути із відповідача на користь позивачів сплачений судовий збір в розмірі по 551,20 грн. на користь кожного з них.

Outcome: approved