Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вказаною позовною заявою до відповідачів посилаючись на те, що вона є власником бази відпочинку, яка розташована по [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 29.12.2004 року, право власності зареєстровано 17.03.2006 року. Рішенням Лазурненської селищної ради № 106 від 24.10.2006 року затверджено технічну документацію та надано Херсонському державному університету у постійне користування земельну ділянку площею 5,1188 га по [ADDRESS] під розміщення спортивно-оздоровчого табору «[INFO]». На підставі вказаного рішення Херсонському державному університету видано державний акт на право постійного користування земельною ділянкою, зареєстрований 14.11.2006 року. Позивач вважає, що відведення земельної ділянки у постійне користування Херсонському державному університету здійснено з порушенням законодавства та прав позивачки виходячи з наступного. Херсонському державному університету надано у постійне користування, у тому числі, земельну ділянку, на якій розташована база відпочинку, яка належить позивачу на праві власності, чим порушені її права як власника нерухомого майна, володіти, користуватися та розпоряджатися нерухомим майном, земельною ділянкою під нерухомим майном та територією, необхідною для її обслуговування. Крім того, Херсонському державному університету надано у користування нову земельну ділянку, іншої площі, межі якої не визначено в натурі (на місцевості). Відведення цієї земельної ділянки у користування повинно було проводитись з обов'язковим розробленням проекту землеустрою. Також згідно висновку Скадовського районного відділу земельних ресурсів від 05.09.2006 року вказана земельна ділянка відноситься до земель рекреаційного призначення, а тому підлягає обов'язковій державній експертизі землевпорядної документації, однак вказана документація із землеустрою експертизу землевпорядної документації не проходила. Просила визнати недійсним рішення Лазурненської селищної ради № 106 від 24.10.2006 року, яким затверджено технічну документацію та надано Херсонському державному університету у постійне користування земельну ділянку площею 5,1188 га по [ADDRESS] під розміщення спортивно-оздоровчого табору «[INFO]», визнати недійсним державний акт на право постійного користування земельною ділянкою серія ЯЯ № 322884 виданий Херсонському державному університету 14.11.2006 року. В судове засідання представники позивача з'явилися, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, наполягали на їх задоволенні. Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог посилаючись на докази, які надав представник Херсонського державного університету в судовому засіданні. Вважає, що оскільки помилки, які були допущені при виготовленні технічної документації із землеустрою, виникли не з вини Херсонського державного університету, а з вини органу місцевого самоврядування - Лазурненської селищної ради, тому це не може порушувати прав Херсонського державного університету на оформлення права користування земельною ділянкою. На підставі викладеного просив відмовити у задоволенні позову. Представник відповідача Лазурненської селищної ради в судове засідання з'явився, позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення. Пояснив, що дійсно рішення Лазурненської селищної ради № 106 від 24.10.2006 року було прийнято з порушенням чинного законодавства та без урахування майнових інтересів власників нерухомого майна, яке розташовано на спільній земельній ділянці, а тому підлягає скасуванню як і сам державний акт на право постійного користування земельною ділянкою серія ЯЯ № 322884 виданий Херсонському державному університету 14.11.2006 року. Представник відповідача Херсонського державного університету в судове засідання з'явилася, позовні вимоги не визнала, заперечувала проти їх задоволення, надала заперечення проти позову, пояснила, що в рішенні про надання дозволу на виготовлення технічної документації йшлося не про виділення земельної ділянки, а про оформлення технічної документації на земельну ділянку, яка вже фактично знаходилась у користуванні ХДУ. Під час виготовлення технічної документації, при погодженні меж з державною установою «Держгідрографія» виявилось, що земельна ділянка площею 0,0742 га під світнім навігаційним знаком «Софіївський» знаходиться у постійному користуванні ДУ «Держгідрографія». Внаслідок виконаних робіт після корегування загальна площа земельної ділянки змінилась і становить 5,1188 га. В результаті цього проектною організацією було виготовлено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в постійне користування ХДУ під оздоровчий табір «[INFO]» загальною площею 5,1188 га. Примірник № 2 вказаного проекту землеустрою було надано ХДУ. «Примірник № 1 для службового користування» передано у Скадовський районний відділ земельних ресурсів. З невідомих університету причин обкладинка та перша сторінка примірника № 1 має назву не «Проект землеустрою…», а «Технічна документація із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у постійне користування Херсонському державному університету під спортивно-оздоровчий табір «[INFO]» загальною площею 5,1188 га розташованого на території Лазурненської селищної ради Скадовського району Херсонської області із земель державної власності на території Лазурненської селищної ради». До примірника №1 додано висновок № 01-05/2150 від 05.09.2006 року згідно якого відділ погоджує технічну документацію щодо відведення земельної ділянки в постійне користування Херсонському державному університету під спортивно-оздоровчий табір «[INFO]» загальною площею 5,1188 га розташованого на території Лазурненської селищної ради Скадовського району Херсонської області. Усі інші матеріали в примірнику № 1 та примірнику № 2 - ідентичні. Представник відповідача вважає, що Скадовський районний відділ земельних ресурсів отримавши свій примірник землевпорядних документів, які з невідомих причин замість «проекту землеустрою» називались технічною документацією, помилково вважаючи її технічною документацією замість землевпорядної експертизи, як того вимагає порядок затвердження проектів землеустрою, підготував вищевказаний висновок про погодження технічної документації. Лазурненська селищна рада прийняла технічну документацію та висновок щодо її відповідності як такі, що повністю відповідають вимогам чинного законодавства щодо оформлення та змісту. Базуючись саме на цьому висновку Лазурненська селищна рада прийняла рішення про затвердження технічної документації. На думку представника відповідача, Лазурненська селищна рада діяла в межах діючого на той час законодавства. Також, на її думку, оспорюваний державний акт з цих підстав видано законно. Представник відповідача підтвердила, що на момент отримання ХДУ державного акту серії ЯЯ № 322884 на право постійного користування земельною ділянкою на її території дійсно знаходилось майно, що належить на праві власності [PERSON], однак представник відповідача вважає, що вказане майно не відноситься до об'єктів нерухомості. Також представник відповідача наголосила на пропущенні позивачем строків позовної давності. Просила відмовити у задоволенні позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що рішенням ІX сесії п'ятого скликання Лазурненської селищної ради Скадовського району Херсонської області від 24 жовтня 2006 року № 106 затверджено технічну документацію по наданню в постійне користування Херсонському державному університету - земельної ділянки площею 5,1188 га під розміщення існуючого спортивно-оздоровчого табору «[INFO]» із земель запасу селищної ради за адресою: [ADDRESS] Скадовського району Херсонської області. 14.11.2006 року був зареєстрований державний акт на право постійного користування землею серія ЯЯ № 322884 на найменування Херсонського державного університету на земельну ділянку площею 5,1188 га розташовану за адресою: [ADDRESS] Скадовського району Херсонської області. Із копії державного акту на право постійного користування землею серії І-ХС № 001539, виданого 04 червня 1996 року, вбачається, що раніше в постійному користуванні у Херсонського державного університету знаходилась земельна ділянка площею 5,25 га під розміщення спортивно-оздоровчого табору «[INFO]». Обласна інспекція по охороні пам'яток історії та культури своїм висновком від 20.04.2006 року № 593-П, Скадовський відділ екологічного контролю Держуправління екоресурсів в Херсонській області своїм висновком від 31.07.2006 року № 18-290, управління містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Херсонської обласної державної адміністрації своїм висновком від 01.08.2006 року № 6-1760/3, відділ містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Скадовської районної державної адміністрації своїм висновком від 07.08.2006 року № 7-12-337 погодили проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 5,147 га Херсонському державному університету під розміщення спортивно-оздоровчого табору «[INFO]». Висновком від 05.09.2006 року № 01-05/2150 відділ Держкомзему у Скадовському районі погодив технічну документацію щодо відведення земельної ділянки в постійне користування Херсонському державному університету під розміщення спортивно-оздоровчого табору «[INFO]» загальною площею 5,1188 га, розташований на території Лазурненської селищної ради Скадовського району Херсонської області. Також в даному висновку зазначено, що земельна ділянка надається в постійне користування із земель рекреаційного призначення Лазурненської селищної ради. [PERSON] є власником бази відпочинку за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу ВВТ 708128 від 29.12.2004 року посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] за реєстровим номером 3881, що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 29.12.2004 року, копією витягу Херсонського державного бюро технічної інвентаризації про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 17.03.2006 року № 10128049. Херсонський державний університет є власником спортивно-оздоровчого табору «[INFO]», розташованого за адресою: [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 30.01.2008 року №10. Згідно частини 1,3,6 ст. 123 ЗК України (в редакції станом на 24.10.2006 року) надання земельних ділянок юридичним особам у постійне користування здійснюються на підставі рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування за проектами відведення цих ділянок. Юридична особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у постійне користування із земель комунальної власності, звертається з відповідним клопотанням до районної, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій або сільська, селищна, міська рада розглядає клопотання у місячний строк і дає згоду на розроблення проекту відведення земельної ділянки. Проект відведення земельної ділянки погоджується із землекористувачем, органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органами архітектури та охорони культурної спадщини і після одержання висновку державної землевпорядної експертизи по об'єктах, які їй підлягають, подаються до відповідної державної адміністрації або сільської, селищної міської ради, які розглядають його у місячний строк і, в межах своїх повноважень, визначених цим Кодексом, приймають рішення про надання земельної ділянки. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації» (який діяв на момент виникнення спірних правовідносин) обов'язковій державній експертизі підлягають зокрема проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення. Приймаючи до уваги вищевикладене, оскільки земельна ділянка, яка відводилась Херсонському державному університету, відноситься до земель рекреаційного призначення, то проект землеустрою щодо її відведення мав обов'язково проходити державну експертизу землевпорядної документації, чого зроблено не було, що, в свою чергу, є грубим порушення процедури відведення земельної ділянки в постійне користування. Також відповідно до ч.1 ст. 50 Закону України «Про землеустрій» проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок складаються у разі надання, передачі, вилучення (викупу), відчуження земельних ділянок. Згідно п.2 Порядку розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, затвердженого постановою Кабінету міністрів України № 677 від 26.05.2004 року, проект відведення земельної ділянки не розробляється у разі коли земельна ділянка, межі якої визначено в натурі (на місцевості), надаються у користування або безоплатно передається у власність без зміни її цільового призначення. Херсонському державному університету надано у користування нову земельну ділянку, іншої площі, межі якої не визначено в натурі (на місцевості). Відведення цієї земельної ділянки у користування повинно було проводитись з обов'язковим розробленням проекту землеустрою. Лазурненською селищною радою у порушення вимог ст. 123 ЗК України, ст. 50 Закону України «Про землеустрій» надано у користування Херсонському державному університету земельну ділянку площею 5, 1188 га., під розміщення спортивно-оздоровчого табору «Буревесник» не на підставі проекту землеустрою, а на підставі технічної документації із землеустрою щодо складання державного акта на право постійного користування земельною ділянкою. Частиною 10 ст. 123 ЗК України передбачено, що земельна ділянка надається у користування саме на підставі рішення про надання її у користування за проектом відведення. При цьому саме на підставі рішення про надання земельної ділянки у користування за проектом відведення здійснюється затвердження проекту відведення земельної ділянки, надання земельної ділянки особі у користування з визначенням категорії земель та її використання і затвердженням умов надання. Згідно з пунктами «б», «в», частини першої статті 20 Закону України «Про землеустрій» (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) землеустрій проводиться в обов'язковому порядку на землях усіх категорій незалежно від форми власності в разі встановлення та зміни меж об'єктів землеустрою, надання, вилучення (викупу), відчуження земельних ділянок. Стаття 50 цього Закону передбачала обов'язкове складання проекту землеустрою (у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України) у разі надання, передачі, вилучення (викупу), відчуження земельних ділянок. Порядок розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок затверджено постановою Кабінету Міністрів України № 677 від 26.05.2004р. Цим порядком на час виникнення спірних правовідносин передбачалося, що проект відведення земельної ділянки не розробляється лише у разі, коли земельна ділянка, межі якої визначено в натурі (на місцевості), надається в користування або безоплатно передається у власність чи набувається у власність на підставі цивільно-правових угод без зміни її цільового призначення (абзац другий пункту 2 Порядку). В усіх інших випадках розроблення проекту землеустрою є обов'язковим. Таким чином, у разі надання у користування земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності, межі якої не встановленні в натурі або цільове призначення якої змінюється, обов'язковим є розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Зазначена правова позиція щодо обов'язкового розроблення проекту землеустрою у випадках надання у користування земельних ділянок державної чи комунальної власності межі якої не встановленні в натурі, викладена також у постанові Верховного суду України від 14.05.2014 у справі № 6-35 цс 14. У свою чергу статтею 56 Закону України «Про землеустрій» (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) передбачалась можливість розробки технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, але при обов'язковій умові наявності раніше прийнятого рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про надання або передачу земельної ділянки у власність або надання у користування, у тому числі на умовах оренди. Однак Лазурненською селищною радою раніше не приймалось рішення про затвердження документації із землеустрою та надання спірної земельної ділянки у користування Херсонському державному університету для розміщення спортивно-оздоровчого табору. Таким чином, підстави для затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання державного акту на право постійного користування земельною ділянкою Херсонському державному університету під розміщення спортивно-оздоровчого табору площею 5,1188 га із земель державної власності на території Лазурненської селищної ради відсутні. Оскільки державний акт видається на підставі рішення органу місцевого самоврядування, тому вирішення питання про правомірність видачі державного акта безпосередньо залежить від законності рішення органу, на підставі якого акт видано. Відповідно до частини першої статті 125, частини першої статті 126 ЗК України (у редакції, яка була чинною на момент прийняття селищною радою рішення) право постійного користування у ХДУ на земельну ділянку виникло з моменту отримання нею державного акта та його державної реєстрації. Таким чином, оскільки зазначені норми встановлювали нерозривний зв'язок між виникненням права постійного користування на земельну ділянку з обов'язковим одержанням державного акта на право постійного користування земельної ділянки, то суд на підставі зазначених норм приходить до висновку про визнання недійсним і державного акта, виданого Лазурненською селищною радою на підставі недійсного рішення селищної ради. Враховуючи те, що в даному випадку рішення Лазурненської селищної ради № 106 від 24.10.2006 року, на підставі якого виданий Херсонському державному університету державний акт, є незаконним, то і сам державний акт на право постійного користування земельною ділянкою серія ЯЯ № 322884 виданий Херсонському державному університету 14.11.2006 року, підлягає визнанню недійсним. Окрім того, відведення земельної ділянки у постійне користування Херсонському державному університету здійснено з порушенням законодавства та майнових прав [PERSON] Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 377 ЦК України (в редакції станом на 24.10.2006 року) до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для її обслуговування. Можливість використання земельної ділянки під об'єктом нерухомого майна, який належить особі на праві власності, є необхідною умовою реалізації власником свого права на користування і розпорядження даним майном. Внаслідок надання Лазурненською селищною радою земельної ділянки, на якій розташовані об'єкти нерухомого майна [PERSON], у користування Херсонському державному університету, [PERSON] позбавлена можливості користування власним нерухомим майном. Також суд не приймає до уваги посилання представника ХДУ щодо пропущення позивачем строків позовної давності, оскільки згідно п. 4 ч. 1 ст. 268 ЦК України позовна давність не поширюється на вимогу власника або іншої особи про визнання незаконним правового акту органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, яким порушено право власності або інше речове право. На підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо вдосконалення порядку здійснення судочинства» п. 4 ч. 1 ст. 268 ЦК України був виключений, але відповідно до підпункту 3 п. 5 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо вдосконалення порядку здійснення судочинства» від 20.12.2011 року протягом трьох років з дня набрання чинності цим Законом особа має право звернутися до суду з позовом про визнання незаконним правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, яким порушено право власності або інше речове право особи. Отже, строк звернення до суду із даним позовом позивачем не пропущено. На підставі викладеного,

Outcome: approved