Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом і свої вимоги обґрунтовує тим, що 23 березня 2016 року між ПАТ «Банк Михайлівський» та нею було укладено договір банківського рахунку «Поточний рахунок для обслуговування строкового вкладу (депозиту)» №980-019-000002194. На виконання Договору було відкрито поточний рахунок №26200530726501. В подальшому поточний рахунок використовувався для поповнення та зняття готівкових коштів через карту Банку, для безготівкових зарахувань відсотків від депозитів та повернення коштів з депозитних рахунків. Нею також було укладено договір №980-019-000233243 від 05.05.2016 року, як позикодавцем, та ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр», як позичальником. На виконання цього договору вона перерахував 75900,00грн., на рахунок ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» згідно платіжного доручення №633979 від 05.05.2016 року. Умовами договору №980-019-000233243 від 05.05.2016 року передбачено, що кошти надаються позивачем позичальнику в тимчасове користування за плату, а ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» зобов'язане повернути позивачеві отримані кошти в зазначений строк на рахунок в ПАТ «Банк Михайлівський» та сплатити за період користування відповідні проценти. Також пунктом 5.4.3 договору передбачено право позичальника достроково повернути кошти з власної ініціативи. За договором №980-019-000233243 від 05.05.2016 року, як повернення коштів, так і сплата процентів повинні здійснюватися на рахунок №26200530726501 в ПАТ «Банк Михайлівський». На виконання цього договору, на її поточний рахунок №26200530726501 19 травня 2016 року від ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» надійшли кошти в розмірі: 75900,00грн., з призначенням платежу «Повернення коштів згідно з договором №980-019-000233243 від 05.05.2016 року»; 687,52грн. з призначенням платежу «Оплата процентів по договору №980-019-000233243 від 05.05.2016 року». Надходження коштів та зарахування їх на її поточний рахунок підтверджується випискою по особовому рахунку, наданою як довідка про стан рахунку ПАТ «Банк Михайлівський» №ЗГ1(К)/97 від 10.08.2016 року. Відповідно до рішення Правління Національного банку України від 12.07.2016 року №124-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 12 липня 2016 року №1213 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» та делегування повноважень ліквідатора банку». Згідно з зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» з 13 липня 2016 року до 12 липня 2018 року включно, призначено уповноважену особу Фонду гарантування провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків [PERSON]. Рішенням виконавчої дирекції Фонду №1702 від 01 вересня 2016 року змінено уповноважену особу Фонду на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» на [PERSON] з 05 вересня 2016 року. Згідно з випискою, станом на день запровадження тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк Михайлівський» на поточному рахунку №26200530726501 Вкладника (позивача) залишок коштів становив 76590,05 гривень, які відповідно до ч.1 ст.26, п.3 ч.2 ст.27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» гарантуються Фондом гарантування вкладів фізичних осіб у граничному розмірі відшкодування коштів 200000,00грн. та підлягають відшкодуванню за рахунок коштів Фонду. Звернувшись до банка-агента Фонду в Сумській області, яким є ПАТ ПУМБ, вона, отримала інформацію, що її немає в реєстрі на виплату. На день подання цього позову кошти, які були перераховані від ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» та обліковуються на поточному рахунку позивача №26200530726501, у розмірі 76590,05грн. - не виплачені, та по ним немає інформації в реєстрі на виплати гарантованого відшкодування відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Згідно ст.1074 ЦК України, обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом. З викладеного вбачається, що Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» та Фондом гарантування вкладів фізичних осіб не визнаються (заперечуються) та порушуються її права власності на права вимоги за гарантованими законом виплатами відшкодування за вкладом у розмірі 76590,05грн. Згідно п.3 ст.2 Закону , вклад - це кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу, банківського рахунку або шляхом чи іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти. Отже, кошти, які надійшли на її поточний рахунок є вкладом в розумінні Закону раїни «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Слід наголосити, що означений переказ коштів від ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр», на її рахунок не має жодних ознак помилкового чи неналежного переказу, які визначено Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні». Отже, набуття коштів отримувачем є належним та підставним, оскільки переказ здійснений на виконання договору належному отримувачу. Отже, Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію наділена повноваженнями щодо формування повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, на підставі якого Фонд гарантування вкладів фізичних осіб формує Загальний реєстр вкладників. Приписами п.5 розділу II Положення №14 передбачено, що протягом дії тимчасової адміністрації та ліквідації банку уповноважена особа Фонду може надавати зміни та доповнення до переліків, зокрема щодо переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду. З огляду на наведене, в частині поновлення порушених і невизнаних прав Позивач просить суд зобов'язати ПАТ «Банк Михайлівський» в особі уповноваженої особи Фонду, та Фонд гарантування вкладів фізичних осіб вчинити усі необхідні дії в межах наданих законом повноважень, на здійснення їй виплати відшкодування коштів в межах гарантованої суми. Позивач просить суд ухвалити рішення яким визнати право (ІПН [NUMBER], адреса реєстрації: вул. Янки Купала, 17/1 м.Суми) на отримання відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» відшкодування за рахунком №26200530726501 на суму 76590,05 гривень, зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо [PERSON] (ІПН [NUMBER]) як вкладника ПАТ «Банк Михайлівський», яка має право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду за рахунком № 26200530726501 на суму 76590,05 гривень, зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (ЄДРГЮУ 21708016) вчинити усі необхідні дії в межах наданих законом повноважень, на здійснення виплати їй відшкодування коштів в межах гарантованої суми як вкладнику неплатоспроможного банку ПАТ «Банк Михайлівський». Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю з зазначених в позові підстав та просила їх задовольнити. Представник відповідача - Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» в судове засідання не з`вився, надано заперечення на позов, в якому зазначено, що 05.05.2016 року між позивачем та ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» (далі ТОВ «ІРЦ») укладено договір №980-019-000233243 тип договору «Капітал+» (Новий) (з виплатою процентів в кінці строку). Сума договору 75900,00грн. Строк розміщення коштів 42 днів. Відповідно до умов укладеного Договору позивач передає ТОВ «ІРЦ» у власність грошові кошти в розмірі, порядку та на строк, передбачені цим Договором, а ТОВ «ІРЦ» зобов'язується повернути кошти позивачу та виплатити проценти, в порядку та на умовах, встановлених цим Договором (п.1.1. Договору). Днем надання суми коштів у власність (позику) ТОВ «ІРЦ» вважається день зарахування суми коштів, зазначеної у п.п.1) п.1.2 Договору, на поточний рахунок ТОВ «ІРЦ» відповідно до умов Договору (п.п. 1.3 Договору). Відповідно до п.8.3 Договору Сторони підтверджують, що даний Договір є договором позики та регулює відносини сторін, що пов'язані з наданням позики позивачем ТОВ «ІРЦ» у сумі, на строк та у порядку, передбаченому цим Договором, в зв'язку з чим взаємовідносини сторін за цим Договором регулюються ст.ст.1046-1053 Цивільного кодексу України та іншими нормативно-правовими актами, що встановлюють правила та вимоги до договорів позики. 19.05.2016 року з рахунку ТОВ «ІРЦ» на рахунок позивача було перераховано: 75900грн. з призначенням платежу «повернення коштів згідно з договором № 980-019-000233243 від 05.05.2016»; 687,52грн. - з призначенням платежу «оплата процентів по договору №980-019-000233243 від 05.05.2016». Отже, суму коштів, що обліковується на рахунках позивача, останній отримав на умовах Договору, та вони є сумою поверненої позики та процентів за користування нею. Тобто вказані грошові кошти отримані позивачем на підставі договору позики. З 23.05.2016 року в ПАТ «Банк Михайлівський» запроваджено тимчасову адміністрацію. Укладений Договір позики №980-019-000233243 від 05.05.2016 року є двостороннім, укладеним позивачем безпосередньо з ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр», без участі Банку як повіреного, а кошти, що вносились (отримувались) за такими договорами по своїй природі не є вкладом згідно Закону України «Про банки і банківську діяльність» та Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі закон №4452-VІ). Отже, гарантії Закону №4452-VI не поширюються на ситуацію з позивачем. Враховуючи особливості банківської діяльності, Законом №4452-VI передбачено, що ряд особливих умов, відповідно до яких Закон встановлює нікчемність правочинів (у тому числі договорів), вчинених банком до дня визнання його неплатоспроможним. Отже, саме Законом №4452-VI встановлюється нікчемність правочину. Таким чином, жодних спеціальних дій уповноважена особа Фонду, щодо «визнання нікчемним» будь-яких правочинів не вчиняла та не могла вчинити. Враховуючи, що кошти отримувались позивачем на підставі договорів позики, що не є вкладом або коштами, прирівняними до вкладу у розумінні чинного законодавства, а також те, що кошти, які обліковуються на рахунку позивача відображені на такому рахунку внаслідок вчинення нікчемного правочину, в Уповноваженої особи Фонду відсутні підстави для включення позивача до переліку рахунків вкладників з огляду на положення ст. 27 Закону № 4452-VI. Просили суд відмовити в позові в повному обсязі. Представник відповідача - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в судове засідання не з`вився, надано заперечення на позов в якому зазначено, що порядок відшкодування Фондом гарантування коштів за вкладами встановлюється Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та «Положенням про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами», затвердженим Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №14 від 09.08.2012 року. З приписів ст.ст.26, 27 та 48 Закону та Розділів III і IV Положення №14 вбачається, що Фонд гарантування починає виплату коштів в межах гарантованої державою суми відшкодування (200000,00грн.) вкладникам неплатоспроможного банку, які включені в Загальний реєстр вкладників. Відповідно до ст.26 Закону Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Згідно з ст.27 Закону Уповноважена особа Фонду складає перелік рахунків вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку. У Фонду гарантування відсутні будь-які первинні документи по вкладникам і тому при складанні Загального реєстру використовуються виключно інформація, що наявна в переданому Уповноваженою особою Переліку вкладників. Законодавство не покладає обов'язок на Фонд враховувати під час складання Загального реєстру інші документи, окрім Переліку рахунків вкладників. Перелік, який складається уповноваженою особою та Загальний реєстр, який затверджується Фондом гарантування, є різними за суттю, змістом та призначенням документами. Перелік складається уповноваженою особою Фонду, а Загальний реєстр вкладників формується та затверджується Фондом на підставі Переліку. Зважаючи на те, що договір банківського вкладу, який є предметом по даній справі, було укладено та оформлено з порушенням положень чинних нормативно-правових актів у сфері фінансових відносин, ці правочини були спрямовані на забезпечення подрібнення частками великих грошових вкладів з метою забезпечення їх подальшого повернення за рахунок Фонду, беззаперечним є висновок про обґрунтованість визначення Уповноваженої особи Фонду цієї угоди як нікчемної, зокрема, відповідно до положень п.7 ч.3 ст.38 Закону. Про нікчемність правочинів (транзакцій), внаслідок чого надається перевага одному вкладнику, розмір вкладу якого перевищує встановлений граничний розмір відшкодування, внаслідок надання можливості отримати за рахунок коштів Фонду відшкодування, яке перевищує 200000,00грн., з підстав, визначених п.7 ч.3 ст.38 Закону. Отже, внаслідок дій Уповноваженої особи Фонду може бути виявлено ознаки вчинення нікчемних правочинів, що може бути наслідком не включення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів. Тобто Законом передбачено право Уповноваженої особи Фонду формувати висновок про нікчемність правочинів та повідомлення про це сторін договору. Просять суд відмовити в задоволенні позову повністю. Суд, заслухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що підлягає задоволенню з таких підстав: Судом встановлено, що 23 березня 2016 року між [PERSON] та ПАТ «Банк Михайлівський» укладений договір №980-019-000002194 банківського рахунку «Поточний рахунок для обслуговування строкового вкладу (депозиту)», за умовами якого Банк по ініціативі Клієнта відкриває на його поточне імя поточний рахунок №26200530726501 в гривні. 05.05.2016 року між [PERSON] та ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» укладено договір №980-019-000233243, тип договору: «Капітал+» (новий) (з виплатою процентів в кінці строку). На виконання цього договору позивач перерахувала 75900грн. на рахунок ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» згідно платіжного доручення №633979 від 05.05.2016 року. Умовами договору №980-019-000233243 від 05.05.2016 року передбачено, що кошти надаються позивачем позичальнику в тимчасове користування за плату, а ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» зобов'язане повернути позивачеві отримані кошти в зазначений строк на рахунок в ПАТ «Банк Михайлівський» та сплатити за період користування відповідні проценти. Також пунктом 5.4.3 договору передбачено право позичальника достроково повернути кошти з власної ініціативи. За договором №980-019-000233243 від 05.05.2016 року, як повернення коштів, так і сплата процентів повинні здійснюватися на рахунок №26200530726501 в ПАТ «Банк Михайлівський». На виконання цього договору, на поточний рахунок позивача №26200530726501 19 травня 2016 року від ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» надійшли кошти в розмірі: 75900грн. з призначенням платежу «Повернення коштів згідно з договором №980-019-000233243 від 05.05.2016 року»; 687,52грн. з призначенням платежу «Оплата процентів по договору №980-019-000233243 від 05.05.2016 року», всього в сумі 76587грн.52коп. Надходження коштів та зарахування їх на поточний рахунок позивача підтверджується випискою по особовому рахунку - довідка про стан рахунку ПАТ «Банк Михайлівський» №ЗГ1(К)/97 від 10.08.2016 року (а.с.16). В подальшому, на підставі рішення Національного банку України від 23.05.2016 року №14/БТ «Про віднесення ПАТ «Банк Михайлівський» до категорії неплатоспроможних» Виконавчою дирекцією Фонду гарантування прийнято рішення від 23.05.2016 року № 812 «Про затвердження тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Михайлівський» та делегування повноважень тимчасового адміністратора», яким розпочато процедуру виведення ПАТ «Банк Михайлівський» з ринку, шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації на один місяць з 23.05.2016 року до 22.06.2016 року. Відповідно до рішення Правління Національного банку України № 124-рш від 12.07.2016 року «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 1213 від 12.07.2016 року, згідно з яким розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» з 13.07.2016 року по 12.07.2018 року включно, призначено уповноважену особу Фонду Рішенням виконавчої дирекції Фонду №1702 від 01 вересня 2016 року змінено уповноважену особу Фонду на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» на [PERSON] з 05 вересня 2016 року. Згідно з випискою, станом на день запровадження тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк Михайлівський» на поточному рахунку №26200530726501 Вкладника (позивача) залишок коштів становив 76590,05грн., які відповідно до ч.1 ст.26, п.3 ч.2 ст. 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» гарантуються Фондом гарантування вкладів фізичних осіб у граничному розмірі відшкодування коштів 200000грн. та підлягають відшкодуванню за рахунок коштів Фонду. 22 липня 2016 року Позивач звернулася до Уповноваженої особи з заявою про надання довідки (виписки) про стан рахунків, відкритих в Банку, та заявою про включення її рахунків до переліку рахунків вкладників, що мають право на виплати гарантованого відшкодування відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», що підтверджується поштовою квитанцією (а.с.15). На запит позивача ПАТ «Банк Михайлівський» надав відповідь, яка містить довідку про стан рахунків та повідомлення про нікчемність правочину (а.с.16,17). В зазначеному повідомленні міститься твердження про те, що перекази коштів на поточний рахунок позивача №26200530726501, здійснені 19.05.2016 року, є «нікчемними правочинами» в силу положень ст.215 Цивільного кодексу України та п.п.7-9 ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Пунктами 1.24, 1.30 ст.1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» визначено, що переказ коштів рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачу йому у готівковій формі; платіжне доручення розрахунковий документ, який містить доручення платника банку, здійснити переказ визначеної в ньому суми коштів зі свого рахунка на рахунок отримувача. Як вбачається з матеріалів справи, 05.05.2016 року ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» на рахунок позивача №26200530726501, відкритий у ПАТ «Банк Михайлівський», здійснив перерахунок коштів у розмірі 75900,00грн., згідно платіжного доручення №633979 від 19.05.2016 року, тип договору «Капітал+» (Новий) (з виплатою процентів в кінці строку). Таким чином, ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» 19.05.2016 року відповідним платіжним дорученням зі свого розрахункового рахунку, який відкритий в ПАТ «Банк Михайлівський», ініціював переказ коштів на повернення коштів на підставі відповідного договору, укладеного між ними. Положеннями п.3 ч.1 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що вклад кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти. Отже, кошти, які надійшли на поточний рахунок позивача, є вкладом в розумінні Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Відповідно до ч.1 ст. 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом. Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 26 цього Закону Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 грн. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами. Під час тимчасової адміністрації вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами за договорами, строк дії яких закінчився станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, та за договорами банківського рахунку з урахуванням вимог, визначених частиною четвертою цієї статті. Відповідно до ч.2 ст. 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує, зокрема: перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню; перелік рахунків вкладників, вклади яких мають ознаки, визначені статтею 38 цього Закону. Частинами 2, 4 ст. 38 Закону № 4452-VI встановлено, що протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобовязана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених ч.3 цієї статті. Згідно з п.7-9 ч.3 ст. 38 вищевказаного Закону правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з повязаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України; 9) здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, повязаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства. Порядок виявлення нікчемних договорів, а також дій Фонду у разі їх виявлення визначаються нормативно-правовими актами Фонду. Таким чином, перевірка правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення таких, що є нікчемними, здійснюється Фондом відносно правочинів (у тому числі договорів) укладених саме з банком, як стороною відповідного правочину. Переказ коштів позивачу здійснювався на виконання договору, укладеному ним з ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр». Суд звертає увагу на те, що договір № 980-019-000233243 від 05.05.2016 року був укладений між ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» та позивачем, а відповідні транзакції були вчинені 19.05.2016 року саме на умовах цього договору, тобто до введення в банку тимчасової адміністрації. Відповідно до ст.1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду або інших випадках, встановлених законом. Згідно з п.1.3 ст.1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» дата валютування зазначена платником у розрахунковому документів або в документі на переказ готівки дата, починаючи з якої кошти, переказані платником отримувачу, переходять у власність отримувача. Отже, кошти, переказані платником отримувачу, з моменту їх зарахування на рахунок переходять у власність отримувача, який має виключне право розпорядження ними, а банк, у свою чергу, у межах договору та відповідно до вимог законодавства виконує функції з обслуговування банківського рахунку клієнта і не є набувачем цих коштів. Саме на умовах договору банківського рахунку «Поточний рахунок для обслуговування строкового вкладу (депозиту)» №980-019-000002194 кошти, що надійшли від ТОВ «ІРЦ» позивачу, були зараховані на її поточний рахунок. Пунктом 1 цього договору передбачено, що банк здійснює розрахунково-касове обслуговування поточного рахунку за допомогою платіжних інструментів відповідно до вимог чинного законодавства України, умов договору та розпоряджень клієнта. Списання та зарахування коштів за банківськими рахунками здійснюється відповідно до договорів обслуговування банківських рахунків та Інструкції про безготівкові рахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України № 22 від 21.01.2004 року, згідно п.1.4 гл. 1 якої розрахунковий документ документ на паперовому носії, що містить доручення та/або вимогу про перерахування коштів з рахунку платника на рахунок отримувача. Договір про обслуговування банком банківського рахунку передбачає право банка відмовити у проведенні розрахункових та касових операцій при наявності фактів, що свідчать про порушення клієнтом норм чинного законодавства України, умов цього договору та банківських правил оформлення розрахункових, касових документів, заяв, доручень і строків їх подання до банку. ПАТ «Банк Михайлівський» при проведенні розрахункових операцій зазначених фактів не було встановлено, а отже операції по перерахунку коштів є правомірними та відповідали чинному законодавству України. Договір банківського рахунку, укладений позивачем з банком, не визнано недійсним. Кошти, які обліковувалися за поточним рахунком на день введення в банк тимчасової адміністрації, зараховані позивачу на законних підставах на виконання дійсного договору. Відповідачами не надано жодного доказу на підтвердження доводів щодо порушення чинних нормативно-правових актів під час укладення договору поточного рахунку. З моменту повернення позики від ТОВ «ІРЦ» позивач не є позикодавцем, її правовідносини з небанківською фінансовою установою припинились, а кошти, які надійшли на поточний рахунок позивача в банк є банківським вкладом. Договори відступлення прав вимоги, на які посилається Фонд, №1805 від 18.05.2016 року та №1 від 19.05.206 року (а.с.72-78), не стосуються договорів банківських рахунків, за умовами яких банк зобовязаний зараховувати кошти, які надійшли вкладнику. Крім того, нікчемність договорів, укладених між банком та ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр», не свідчить про нікчемність договору банківського рахунку з позивачем, а саме по собі отримання ПАТ «Банк Михайлівський» коштів на рахунки згідно з укладеними позивачем договорами не призводить до автоматичного визнання таких переказів нікчемними, оскільки це не суперечило чинному законодавству. Станом на дату перерахування коштів на рахунок позивача, у банку були відсутні будь-які підстави відмовити у зарахуванні коштів. Відповідач обґрунтовує не включення позивача до переліку вкладників, які мають право на гарантоване відшкодування відповідно до п.1 ч.6 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тим, що правочин з перерахунку коштів на рахунок позивача є нікчемним. Такі доводи відповідача є безпідставними, оскільки доказів порушення вимог чинного законодавства при укладенні договору банківського рахунку «Поточний рахунок для обслуговування строкового вкладу (депозиту)» при перерахування коштів на рахунок ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» та їх подальшому поверненню на рахунок позивача, не надано. Згідно з ч.1 ст.26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантує вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000грн. Відповідно до ч.3 ст.27 цього Закону, виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду. Кошти позивача в ПАТ «Банк Михайлівський» станом на день початку процедури виведення банку з ринку 23.05.2016 року обліковувались на поточному рахунку №26200530726501. Отже, відповідно до ч.2 ст.26 цього Закону позивач має право на одержання гарантованої суми відшкодування. З дня початку ліквідаційної процедури в ПАТ «Банк Михайлівський» у Фонду виник обовязок щодо відшкодування коштів позивачу за його банківським рахунком. Позивач звернулася до суду за захистом порушених прав, що виникли із цивільних відносин, а саме із цивільно-правової угоди договору банківського рахунку, тому такий спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Аналогічні висновки містяться в постанові Верховного Суду України від 14.12.2016 року у справі №6-2735цс16. Отже, не заслуговують на увагу доводи представника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Враховуючи, що права позивача були порушені, суд вважає за необхідне відновити їх, а саме визнати право [PERSON] на отримання відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» відшкодування за вкладом за рахунком №26200530726501 на суму 76587грн.52коп., зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо включення [PERSON] до переліку вкладників,\~\~ які мають право на відшкодування коштів за вкладом за рахунком № 26200530726501 на суму 76587грн.52коп. за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, зобовязати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб внести зміни до Реєстру відшкодувань вкладникам для здійснення виплат відповідно до наданого Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» доповнення до Переліку рахунків, доповнивши вказаний Реєстр відомостями щодо [PERSON] для відшкодування їй коштів за вкладом за рахунком № 26200530726501 на суму 76587грн.52коп.

Outcome: approved