Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-14 00:00:00

Позивачі 22.12.2020 року звернулися до суду з зазначеним позовом, посилаючись на наступні обставини.\~\~ Рішенням Нікопольського міськрайонного суду від 26.05.2010 року за ними, [PERSON] та [PERSON] визнано право власності у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , що померла [INFO] , у тому числі, по Ѕ частині, на земельну ділянку площею 0,0819 гектарів, кадастровий номер земельної ділянки № 1211600000:03:112:0013, вартістю 55885, 25 грн., на території [ADDRESS] , для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства. Для реєстрації свого права власності на вказане майно вони звернулися до державного реєстратора з відповідною заявою, однак їм було відмовлено у державній реєстрації прав та їх обтяжень з причини наявності розбіжностей заявлених у заяві реєстрації прав. Так, за рішенням суду від 26.05.2010 року кадастровий номер земельної ділянки, розташованої у [ADDRESS] вказаний як № 1211600000:03:112:0013, однак згідно отриманих відомостей ДЗК, які є обов`язковими для використання при проведенні державної реєстрації права власності, земельна ділянка з кадастровим номером 1211600000:03:112:0013 розташована за адресою [ADDRESS] та належить іншим особам, що унеможливлює подальше проведення дежавної реєстраії права власності. Зазначають, що при виготовленні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) виявлено, що кадастровий номер у правовстановлюючих документах, на підставі яких винесено рішення суду від 26.05.2010 року про визнання за ними права власності, у тому числі, по 1/2 частині на спірну земельну ділянку, а саме № 1211600000:03:112:0013 зазначений невірно. Витяг з ДЗК від 28.01.2016 року свідчить про те, що земельній ділянці по [ADDRESS] , площею 0,0819 га, переданій для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) визначено кадастровий номер 1211600000:003:007:0021. Враховуючи викладене, вважають, що єдиним вирішенням цього питання є захист їх прав власності на нерухоме майно у судовому порядку, тому просять суд визнати за кожним з них по Ѕ частині право власності на земельну ділянку кадастровий номер 1211600000:03:007:0021, що розташована за адресою [ADDRESS] та передана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Ухвалою суду від 02.02.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та по справі призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 30.03.2021 року закрито підготовче засідання по даній справі, справу призначено до судового розгляду по суті У судове засідання сторони не з`явилися. Позивачі, кожен окремо, надали на адресу суду заяви, про розгляд справи без їх участі, на позовних вимогах наполягають у повному обсязі (а.с. 41,42). Представник Нікопольської міської ради О. О. Мкртчян, згідно поданої заяви, просить справу розглядати без участі відповідача та прийняти рішення згідно діючого законодавства (а.с. 49). Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутності сторін, що відповідає положенням ч.2\~ст.247 ЦПК України Розглянувши подані документи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що Рішенням Нікопольського міськрайонного суду від 26.05.2010 року за [PERSON] та [PERSON] право власності у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , що померла [INFO] , по 1/2 частині житлового будинку [ADDRESS] ; право власності по 1/2 частині на земельну ділянку площею 0,0819 гектарів, кадастровий номер земельної ділянки № 1211600000:03:112:0013, вартістю 55885, 25 грн., на території [ADDRESS] , для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, яка належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на спадщину за законом від 18.04.2007 року, виданого Державним нотаріусом Другої Нікопольської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області; право власності по 1/2 частині на відповідні грошові заощадження (а.с. 4). 17.08.2020 року позивач [PERSON] звернулася до Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Нікопольської міської ради Дніпропетровської області із заявою про державну реєстрацію прав з метою проведення відповідної процедури державної реєстрації свого права власності на вказане нерухоме майно, однак Рішенням про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 01.09.2020 року позивачу відмовлено у державній реєстрації права власності через встановлену розбіжність заявлених у заяві реєстрації прав. Так, за рішенням суду від 26.05.2010 року кадастровий номер земельної ділянки, розташованої у [ADDRESS] вказаний як № 1211600000:03:112:0013, однак згідно отриманих відомостей ДЗК, які є обов`язковими для використання при проведенні державної реєстрації права власності, земельна ділянка з кадастровим номером 1211600000:03:112:0013 розташована за адресою [ADDRESS] та належить іншим особам, що унеможливлює подальше проведення дежавної реєстраії права власності (а.с. 8) Позивачі в обґрунтування позову зазначили, що при виготовленні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) виявлено, що кадастровий номер у правовстановлюючих документах, на підставі яких винесено рішення суду від 26.05.2010 року про визнання за ними права власності, у тому числі, по 1/2 частині на спірну земельну ділянку, а саме № 1211600000:03:112:0013 зазначений невірно. Згідно наданих позивачами документів судом встановлено, що кадастровий номер спірної земелньої ділянки невірно був вказаний у свідоцтві про право на спадщину за законом від 18.04.2007 року, згідно якого спадкоємицею цієї земельної ділянки була [PERSON] , після смерті якої за позивачами було , у свою чергу визнано право власності на цю земельну ділянку (а.с. 16-18). Згідно документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), земельній ділянці по [ADDRESS] , площею 0,0819 га, переданій для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) визначено кадастровий номер 1211600000:003:007:0021 (а.с. 6-7, 9-15, 19-22). Відповідно до ст. 316 ЦК України, ст. 41 Конституції України, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року, право власності - це право особи на майно, яке він здійснює відповідно до закону, по своїй волі і незалежно від волі інших осіб. Зміст права власності складаються із володіння, користування і розпорядження. Володіння майном - має на увазі юридично закріплену можливість фактично володіти майном, впливати на нього у будь-який момент, здійснювати відносно такого майна свою волю. Право користування полягає в юридично закріпленій можливості власника використовувати корисні якості майна для себе, отримувати з цього користь, вигоду. Розпорядження майном - це можливість власника встановлювати, змінювати, припиняти юридичне існування майна. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Частиною 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до положень ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, судом встановлено, що позивачі набули право власності на вказану земельну ділянку, однак не можуть зареєструвати свої права у встановленому порядку через вказані вище обставини. За таких обставин суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити.

Outcome: approved