Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, у якому просить розірвати шлюб, зареєстрований між ними 21.08.2009 року у виконкомі Міусинської міської ради Краснолуцького міськвиконкому Луганської області. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 21.08.2009 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Протягом двох останніх років сімейне життя між нею та відповідачем поступово погіршувалося, з жовтня 2013 року шлюбні відносини між ними припинені. Вони мають протилежні погляди на шлюб, сім'ю. Відповідач нехтує сімейними цінностями, не здатен підтримувати нормальну атмосферу в сім'ї, піклуватися про побудову сімейних відносин. Ведення спільного господарства та сумісне проживання подружжя припинено. На її думку, сенсу підтримувати сімейні відносини немає, оскільки на ґрунті сімейно-побутових проблем та протилежних поглядів на сімейне життя між ними розвинулась неприязнь один до одного, втрачено почуття любові та поваги. Збереження шлюбу суперечить їх інтересам. В судове засідання позивач не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, з позовом згоден. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши наявні у справі письмові докази, зважаючи на те, що визнання відповідачем позову ґрунтується на законних підставах, не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 21, 24 Сімейного Кодексу України, шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Судом встановлено, що сторони з 21.08.2009 року перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЕД № 093888, виданим 21.08.2009 року виконкомом Міусинської міської ради Краснолуцького міськвиконкому Луганської області, актовий запис № 14. Згідно позовної заяви, причиною розірвання шлюбу стало те, що подружжя має протилежні погляди на шлюб та сім'ю, з жовтня 2013 року шлюбні відносини між сторонами припинені, ведення спільного господарства та сумісне проживання сторін також припинено. Частинами 3 та 4 ст. 56 Сімейного Кодексу України встановлено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 105 Сімейного Кодексу України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України. У чинність ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що подружні відносини між сторонами припинені, згідно позовної заяви подружжя сумісно не проживає, спільне господарство не веде, шлюб існує формально, зважаючи, що позивач наполягала на розірванні шлюбу, з часу знаходження позовної заяви в суді примирення між сторонами не відбулося, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, а відповідач на розірвання шлюбу згоден, суд вважає, що є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, а також положенням ст. 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved