Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом (уточненим), в якому просить позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову позивач зазначила, що з 1998 по 2014 роки вона перебувала у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу вони мають двох дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Шлюб було розірвано за рішенням Краснолуцького міського суду Луганської області 11.06.2014. Відповідач, починаючи з 2010 року, проживає окремо в іншому місті та своїх обовязків як батька по відношенню до дітей не виконує матеріальної підтримки не надає, не бере участі у їх вихованні, життям, здоровям та успіхами дітей не цікавиться. За рішенням суду з 2011 року відповідач повинен був сплачувати аліменти, але добровільно аліменти він не сплачує, а виконати рішення в примусовому порядку не вбачається можливим, так як він постійно проживає на території, непідконтрольній офіційній владі України. Крім того, відповідач за часів спільного життя з нею зловживав спиртними напоями, зараз веде антисоціальний спосіб життя, схильний до агресії. Діти знаходяться повністю на утриманні позивача, вона самостійно дбає про навчання, харчування, лікування, духовних розвиток дітей. З даних підстав позивач звернулася до суду з цим позовом. Позивач в судове засідання не зявилася, про дату та місце судового засідання повідомлена належним чином, надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, шляхом публікації оголошення в газеті «Урядовий курєр». Представник третьої особи в судове засідання не зявилася, про дату та місце судового засідання повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Новопсковського районного суду Луганської області від 11.06.2014 (справа 413/982/14-ц) (а.с.9). Відповідач, [PERSON], є батьком малолітньої дитини, [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЕД № 184735, виданим 11.06.2010 Відділом реєстрації актів цивільного стану Краснолуцького міського управління юстиції Луганської області, актовий запис №310 (а.с 7). Відповідно до довідки № 99/01-30, виданої 24.06.2016 комунальним закладом «Дошкільний навчальний заклад (ясла садок) №438 Харківської міської ради», [PERSON], [INFO], відвідував ДНЗ №438 з 09.09.2014 і за два роки навчання та виховання у дошкільному навчальному закладі батько, [PERSON], жодного разу не зявлявся у дошкільному навчальному закладі та не турбувався про успіхи сина, не сплачував за харчування дитини, не відвідував батьківські збори. Мати, [PERSON], відповідально ставилась до виховання малолітньої дитини, брала участь в організації дошкільного життя та дозвіллі сина (а.с.8). Згідно довідки №6332011655 від 17.08.2015, виданої УПСЗН адміністрації Орджонікідзевського району Харківської міської ради [PERSON] взята на облік як внутрішньо переміщена особа з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції. З нею проживають [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.6). Тому суд не може прийняти доводи позивача про те, що відповідач ухиляється від сплати аліментів. Як вбачається з довідки №11566 від 19.07.2016, виданої Орджонікідзевським ВДВС Харківського МУЮ, вбачається, що виконавчого документа про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] станом на 18.07.2016 на виконання державних виконавців відділу не виявлено (а.с.14). Отже судом встановлено, що відповідач ухиляється від виховання сина [PERSON], станом його здоровя, успіхами не цікавиться, не дбає про фізичний моральний та духовний розвиток дитини, матеріальної допомоги не надає. Згідно ст.150 СК України батьки зобовязані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сімї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобовязані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обовязків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обовязками. Відповідно до положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7,8 ст.7 СК України при вирішенні будь яких питань щодо дітей суд повинен керуватися максимальним забезпеченням інтересів дітей. Таким чином, повно та всебічно зясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, їх належність, допустимість, достовірність, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки в ході судового розгляду підтверджено факт свідомого ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обовязків відносно малолітнього сина, покладених на нього ст.150 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч.5 ст.164 СК України рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений нею при зверненні до суду.

Outcome: approved