Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з тих підстав, що вони з відповідачем мають сина [PERSON] , [INFO] , в шлюбі не перебували. З моменту народження дитини вони проживають окремо. З цього часу [PERSON] життям дитини не цікавиться, її вихованням та утриманням не займається. До школи відповідач не з`являвся, батьківські збори не відвідував. У 2008 році з відповідача у відповідності до рішення суду було стягнуто аліменти на користь позивача, станом на 01.08.2020 року відповідач має заборгованість по аліментам в сумі 107 055 гривень. Батько самоусунувся від виконання батьківських обов`язків. Враховуючи, що відповідач ухиляється від виховання своєї неповнолітньої дитини, просила позбавити його батьківських прав відносно свого сина. Представник позивача в судове засідання не з`явився, від нього надійшла заява з проханням слухати справу без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримали, проти винесення заочного рішення не заперечували. Відповідач для розгляду справи до суду не з`явився з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомила, будь-яких заяв або клопотань про відкладення розгляду справи від неї не надходило. Представник 3-ї особи Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради для розгляду справи до суду не з`явився, просив справу слухати без їх участі, проти позову не заперечували. Висновок про можливість позбавлення батьківських прав, наданий раніше, підтримали повністю. Представник 3-ї особи - Служби у справах дітей Сумської РДА в судове засідання не з`явився, від них надійшла заява, в якій вони просили справу слухати у їх відсутність, заперечень до позову не надали. Суду надали висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] .. На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши та вивчивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 164, 165 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Судом встановлено, щовідповідач є батьком неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , матір`ю якого є [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.5). В шлюбі позивач з відповідачем не перебували. 08 травня 2009 року позивач зареєструвала шлюб з гр. [PERSON] і змінила прізвище на [PERSON] (а.с.6). Відповідач обов`язки по вихованню сина не виконує. Позивач [PERSON] разом з синами [PERSON] та [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS] (а.с.11). Дитина [PERSON] дійсно навчався в 8-Г класі Комунальної установи Сумська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 22 імені Ігоря Гольченка Сумської міської ради до 07.08.2020 року, відповідно до довідки даної комунальної установи за час навчання в школі батько з питань навчання з класним керівником не спілкувався, не брав участі в батьківських зборах (а.с.8). Відповідно до рішення Ковпаківського районного суду м. Суми з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі ј частини з усіх видів його заробітку, щомісячно. Станом на 01.08.2020 року заборгованість по аліментах складає 107 055 грн. 00 коп., що стверджується довідкою Сумського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (а.с.10). Відповідно до висновку Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради, управління вважає за можливе позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його неповнолітнього сина, [PERSON] , [INFO] . За висновком Служби у справах дітей Сумської РДА від 20 січня 2021р року № 55/01-14 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , служба вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно сина [PERSON] , [INFO] (а.с.44,45). У зв`язку з тим, що відповідач [PERSON] безвідповідально ставиться до подальшої долі сина [PERSON] , не виявляє бажання виховувати дитину, не піклується про стан її здоров`я та розвиток, не надає їй матеріальної допомоги, суд вважає, що він ухиляється від виконання батьківських обов`язків і таким відношенням порушує права та інтереси неповнолітнього [PERSON] .. Як зазначає позивач у позовній заяві, відповідач [PERSON] за весь період окремого проживання, тобто з часу народження дитини, тобто з жовтня 2006 року, жодного разу їх не відвідував, матеріальної допомоги на утримання дитини не надавав, її життям, здоров`ям та розвитком не цікавився. Згідно з ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 20 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно з абз. 2 п. 18 вищезгаданої постанови Пленуму Верховного Суду України, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Ухилення від виконання юридичного обов`язку - завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Так, батько чи мати вважатимуться такими, що ухиляються від обов`язку по вихованню дитини, коли вони не проявляють до неї щонайменшої батьківської турботи, хоча мають таку можливість.Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пунктом 16 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. З урахуванням викладеного, суд вважає, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків стосовно виховання дитини, не проявляє батьківської турботи, не цікавиться здоров`ям, не турбується про її фізичний та духовний розвиток, матеріальної допомоги на утримання не надає. Наведене свідчить про самоусунення відповідача від виконання батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дитини. Виходячи із оцінки доказів у справі таке ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, суд вважає свідомим та умисним, що дає підстави для обрання крайнього заходу у вигляді позбавлення батьківських прав. Таким чином, оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що у ході розгляду справи встановлено беззаперечні докази повного відсторонення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню неповнолітнього сина, а тому його необхідно позбавити батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] . Згідно ч. 2 ст. 166 Сімейного Кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Судові витрати по справі підлягають розподілу відповідно до положень статті 141 ЦПК України.

Outcome: approved