Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом, посилаючись на те, що [PERSON], [INFO], є її колишнім чоловіком, який з 1998 року без поважних причин не проживає в [ADDRESS], не є власником цієї квартири, у зв'язку із чим просить визнати його таким, що втратив право користування вищевказаним житловим приміщенням. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, у встановлений судом п'ятнадцятиденний строк відзив на позов не подав. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутність позивача та відповідача на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення, відповідно до положень ст.ст. 280 - 282 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову з наступних підстав. Так, судом встановлено, що позивачу - [PERSON], відповідачу - [PERSON] та [PERSON], [PERSON] на праві спільної сумісної власності належала квартира [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, виданого згідно з розпорядженням (наказом) керівника Фонду комунального майна Новокаховської міської Ради народних депутатів від 23.05.1994 року № 984-к/2898, зареєстрованим у Каховському МБТІ у реєстровій книзі за № 2806/19. Згідно копії заочного рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 13 травня 2014 року, яке набрало законної сили 24.05.2014 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Згідно копії заочного рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 26 лютого 2018 року, яке набрало законної сили 29.03.2018 року, право [PERSON] на частку у спільному майні, а саме: на 1/4 частку квартири [ADDRESS] припинено. За [PERSON] визнано право власності на 1/4 частку квартири [ADDRESS], яка належала [PERSON]. Згідно довідки відділу реєстрації Новокаховської міської ради від 27.11.2018 року за вих. № 04-06/13818, в квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Згідно акту про не проживання особи за місцем реєстрації від 29.11.2018 року, складеному головою правління ОСББ «Єдність 29» [PERSON], засвідчено, що за адресою: [ADDRESS] починаючи з 1998 року [PERSON] не проживає, його особистих речей у квартирі немає. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК УРСР, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. У відповідності до положень глави 6 ЖК УРСР, особа набуває право користування жилим будинком, квартирою, що належить громадянинові, в силу сімейних відносин з ним або на підставі договору найму, укладеного нею або членом її сім'ї з власником будинку. Згідно абзацу другого пункту 34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», власник житла має право вимагати визнання попереднього власника житла таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на жиле приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи, що відповідач, який є колишнім власником 1/4 частки квартири, колишнім чоловіком позивача - членом сім'ї власника, не проживає у вказаному жилому приміщенні без поважних понад один рік, він є таким, що втратив право користування квартирою № 136 в будинку № 29 по вулиці Затишній в м. Нова Каховка Херсонської області. На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 704,80 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved