Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-24 00:00:00

позивач звернулася до суду із позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень щомісячно до досягнення повноліття дитиною. Позивач позовні вимоги мотивує тим, що уклала 19.12.2017 року шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося, оскільки сторони мають різні характери та погляди на життя, часто виникали сварки та непорозуміння на підставі зловживання відповідачем алкоголем. З 22.11.2016 року сторони проживають окремо, відповідач не цікавиться життям дитини, не надає жодної матеріальної допомоги на утримання доньки. Ухвалою судді Козівського районного суду Тернопільської області від 11.08.2017 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у судовому засіданні. Відповідно до п.9 ч.1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. На підставі вказаного, суд приходить до висновку про необхідність продовження розгляду справи за правилами ЦПК України в редакції закону №2147-VIII від 03.10.2017 року. До початку судового засідання позивач подала заяву, згідно якої просить справу слухати у її відсутності без застосування технічних засобів (а.с.12). Відповідач у судове засідання не зявився, однак подав заяву, згідно якої позовні вимоги визнає, просить справу слухати у його відсутності без застосування технічних засобів (а.с.13). Визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує чиї-небудь права або законні інтереси. Відповідно до ч.4\~ст.206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази по справі, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження [PERSON] є батьком [PERSON] (а.с.6). Згідно довідки Дибщенської сільської ради Козівського району Тернопільської області №49/3-13 від 14.07.2017 року [PERSON], [INFO] проживає разом з матірю, [PERSON] (а.с.7). Згідно ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відтак відповідач зобов'язаний виконувати обов'язки по утриманні доньки, однак допустив невиконання вказаного обов'язку, оскільки не бере активної участі в утриманні доньки, як в грошовій так і в натуральній формі. Відповідно у позивача виникло право на стягнення з відповідача аліментів. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоровя дитини, матеріальне становище дитини та платника аліментів. На підставі ч.1 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи, які не викликають сумніву у їх об'єктивності. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, оскільки дитина потребує утримання, матеріального забезпечення, а відповідач може надавати матеріальну допомогу останній, яка на розсуд суду є достатньою в розмірі 1500,00 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до досягнення дитиною повноліття. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 6 цієї ж статті передбачено якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, а відтак з відповідача слід стягнути суму судового збору, який повинен був бути сплачений позивачем на користь держави.

Outcome: approved