Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

Позивач звернулася з позовом в Ленінський районний суд м. Кіровограда до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод в користуванні майном шляхом примусового виселення зазначивши, що вона є власником квартири [ADDRESS]. Вказану квартиру вона придбала з прилюдних торгів, проте не має змоги вселитися у квартиру з причини проживання в неї відповідачів. Вважаючи порушеними свої права та інтереси позивач звернулася з даним позовом до суду. Позивач та представник позивача у судове засідання з`явилися, позовні вимоги підтримали та посилаючись на викладені в позові обставини просили позовні вимоги задовольнити. Відповідачі 2 та 3 у судове засідання з`явилися, позовні вимоги не визнали, надали письмові заперечення проти позовних вимог та в задоволенні позову просили відмовити. Відповідач - 2 за довіреністю від відповідача -1, позовні вимоги не визнала, надала письмові заперечення проти позовних вимог та в задоволенні позову просила відмовити. В подальші судові засідання відповідачі не з'являлися, проте були належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи. На підтвердження поважності причин неявки до суду, будь-яких документів відповідачами не надано. З урахуванням викладених обставин, відповідно до ст. 169 ЦПК України суд ухвалив продовжити розгляд справи за даної явки, на підставі доказів, які містяться у справі. Заслухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши матеріали справи та надавши оцінку доказам у їх сукупності суд вважає позовні вимоги обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про право власності від 26.12.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого за № 1887, позивач є власником квартири квартири [ADDRESS]. Дана квартира придбана позивачем на підставі акту -продажу з прилюдних торгів нерухомого майна, затвердженого начальником Ленінського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції Донцовим О.С. від 18.12.2013 року та раніше належала на праві особистої приватної власності відповідачу-1. Згідно з Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 26.12.2013 року, власником квартири [ADDRESS] є позивач. У відповідності до паспорта громадянина України, позивач є зареєстрованою за адресою: м. Кіровоград, [ADDRESS]. Разом з тим, згідно з ч. 2 ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності є непорушним. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Частиною 1 ст. 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У відповідності до ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має право використовувати його для промислового виробництва. Згідно з ч.2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Як передбачено ст. 157 ЖК України членів сім`ї власника житлового будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу. Виселення провадиться в судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. Відповідно до ст. 99 Житлового кодексу України - піднаймав і члени його сімї, а також тимчасові жильці зобов'язані негайно звільнити займане жиле приміщення. У разі відмови вони підлягають виселенню в судовому порядку. Виселення проводиться без надання іншого жилого приміщення. При розгляді позову про витребування власником свого майна суд врахував, що власник у будь-якому випадку має право повернення (віндикація) свого майна з чужого незаконного володіння, на що звернуто увагу суддів п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22.12.1995 року зі змінами та доповненнями внесеними Постановою Пленуму Верховного Суду України № 15 від 25.05.1998 року. З урахуванням викладених обставин, суд дійшов висновку, що обставини викладені у позові знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, є обґрунтованими, доведеними, а тому порушене право позивача підлягає захисту шляхом задоволення даного позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved