Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення з нього аліментів на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, посилаючись на те, що відповідач не виконує свого батьківського обов`язку щодо утримання дитини, що проживає разом з позивачем. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 20.01.2021 у справі відкрито спрощене позовне провадження. Відповідач у встановлений ухвалою суду строк подав до суду відзив на позовну заяву, у якому позовні вимоги визнав частково, посилаючись на те, що [PERSON] виконує свої батьківські обов`язки щодо утримання дитини. Так, вказав, що починаючи з 2017 року і по теперішній час відповідач самостійно здійснює перерахування коштів у розмірі близько 3 000,00 грн. щомісячно на рахунок позивача на утримання дитини, сплачує додаткові витрати на лікування та інші потреби доньки. Також починаючи з 2018 року відповідач здійснює оплату за дитячий садок, який відвідує [PERSON] . Крім того, зазначив, що з 22.06.2019 він перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , від якого має дитину - [PERSON] , [INFO] , тому на утриманні відповідача перебуває ще одна малолітня дитина, а також дружина, що перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Враховуючи викладене, визнав позовні вимоги в частині стягнення з нього аліментів у розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно. У судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримала частково, просила задовольнити в частині стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково в частині стягнення з нього аліментів у розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини. Як убачається із матеріалів справи, 15.08.2015 [PERSON] та [PERSON] уклали між собою шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис №1509 (а.с. 10). 20.01.2016 від зареєстрованого шлюбу у сторін народилась дитина [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис №219 (а.с. 11). Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 31.10.2018 за №756/11613/18 шлюб між сторонами розірвано (а.с. 9). Дитина [PERSON] проживає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні. Позивач посилається на те, що відповідач не надає допомоги на утримання дитини, хоча знає про необхідність надання такої допомоги та має змогу це робити. В свою чергу відповідач стверджує, що належним чином виконує свої батьківські обов`язки щодо утримання дитини. Так, згідно Виписки щодо переказу коштів одержувачу [PERSON] від 11.02.2021 за період з 01.08.2017 по 10.02.2021 відповідачем сплачено кошти на рахунок позивача на загальну суму 100 056,40 грн.(а.с. 27-30). Крім того, у відповідності до Квитанцій №538/1158 від 18.09.2018, №1043/2086 від 18.10.2018, №295/590 від 22.11.2018, №1318/2636 від 20.12.2018, №1300/2600 від 20.12.2018, №1046/2092 від 13.02.2019, №1369/2738 від 18.03.2019, №168/336 від 08.04.2019, №452/904 від 21.05.2019, №6/12 від 22.06.2019, №332/664 від 16.07.2019, №82/164 від 23.08.2019, №486/972 від 17.09.2019, №579/1158 від 10.10.2019, №175/350 від 12.11.2019, №140/280 від 11.12.2019, №433/866 від 15.01.2020, №721/1442 від 12.02.2020, №21/42 від 07.03.2020, №74/148 від 18.06.2020, №60/120 від 22.07.2020, №70/140 від 11.08.2020, №129/258 від 10.09.2020, №476/952 від 20.10.2020 та №215/430 від 09.11.2020 [PERSON] з 2018 року сплачує за дитячий садок, який відвідує [PERSON] (а.с. 31-55). Також матеріали справи містять свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] від 22.06.2019, у відповідності до якого відповідач [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] (а.с. 56). 01.11.2019 від зареєстрованого шлюбу з [PERSON] у відповідача народилась дитина [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 12.11.2019 (а.с. 57). Згідно витягу з Наказу про надання відпустки №228к від 06.01.2020 ТОВ «Новус Україна» [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років у період з 06.01.2020 по 01.11.2022 (а.с. 58). Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 1 ст.183 СК України визначено що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності до ст. 27 Конвенції про захист прав дитини, батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Статтею 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи наведене, суд вважає, що виходячи з того, що дитина сторін проживає разом із позивачем, у зв`язку з чим цілодобовий обов`язок останньої полягає не тільки у матеріальному забезпеченні дитини, а ще й у вихованні, контролі, що потребує більших моральних витрат ніж періодичні зустрічі, враховуючи вік дитини, суд вважає за можливе визначити стягнення аліментів в розмірі 1/6 частини заробіткувідповідача щомісячно. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Судові витрати підлягають розподілу на підставі ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved