Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, вказуючи на те, що 13.08.2010 помер її батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, в тому числі, на житловий будинок розташований за адресою: вул. Піскова, 14а, с.Кобижча Бобровицький район Чернігівська область. Батько за життя склав заповіт, яким все своє майно заповів в рівних частинах своїм дітям: дочці, позивачу та сину, відповідачу [PERSON]. Позивач після смерті батька прийняла спадщину шляхом подання заяви про прийняття спадщини до Бобровицької держнотконтори. Однак, оформити спадкові права у нотконторі виявилось неможливим у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на ім»я спадкодавця. Нотаріус видав позивачу постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1\\2 частину житлового будинку, тому вона просить визнати за нею в судовому порядку право власності на 1\\2 частину житлового будинку розташованого за адресою вул. Піскова, 14а, с.Кобижча Бобровицький район Чернігівська область, яку вона успадкувала після смерті батька [PERSON] Крім того, позивач також просить винести рішення, яким виділити в натурі їй та її брату [PERSON] кожному по 1\\2 частині спадкового будинку, який перебуває у їх спільній сумісній власності, посилаючись на те, що відповідач [PERSON] з 2011 року в селі не з'являється, житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами не утримує, що призводить до руйнування майна. Земельна ділянка, на якій розташований будинок, не приватизована і залишається в спільній сумісній власності спадкоємців. У судове засідання позивач, її представник та представник відповідача не з`явилися і надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. Кобижчанська сільська рада позовні вимоги визнала. Відповідач в судове засідання не з»явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином за зареєстрованим у встановленому Законом порядку місцем проживання. Причини неявки суду не повідомив. Судом на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно довідки Кобижчанської сільської ради домоволодіння по вул. Піскова,14а с.Кобижча Бобровицького району станом на 15.04.1991 року відносилось до суспільної групи господарств колгоспників. Головою господарства був [PERSON], членами двору [PERSON], яка померла 30.04.2006 року, що засвідчено свідоцтвом про смерть (копія додається до позовної заяви). Судом встановлено, що [PERSON], який помер 13.08.2010 та що підтверджується свідоцтвом про смерть, на день смерті постійно проживав та був зареєстрований за адресою: [INFO]. Відповідно до довідки Кобижчанської сільської ради від 04.09.2015 № 971, разом з ним на день смерті та протягом шести місяців з дня смерті за вищевказаною адресою ніхто не проживав і не був зареєстрований. За заповітом від 03.11.2006 року [PERSON] все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що йому належить і на що він по закону буде мати право, заповідав [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах кожному. Позивач прийняла спадщину, подавши у встановлений законом строк заяву про прийняття спадщини до нотконтори після смерті батька, що підтверджено довідкою наданою державним нотаріусом Бобровицької держнотконтори. Згідно довідки ФОП «[PERSON]В.» № 78 від 10.09.2015 року, право власності на житловий будинок по вул.Піскова,14а с.Кобижча Бобровицький район Чернігівська область не зареєстровано. Постановою нотаріуса від 12.10.2015 позивачу [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1\\2 частину житлового будинку по вул.Піскова,14а с.Кобижча Бобровицький район Чернігівська область у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів та реєстрації прав на нерухоме майно за спадкодавцем [PERSON] Статтями 15, 16, 20 ЦК та статтями 3, 4 Цивільно процесуального кодексу України передбачено право особи на судовий захист свого цивільного права у разі йогопорушення. Відповідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною 1 ст.1235 Цивільного кодексу України визначено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ст. 1297 ЦК України). Як роз»яснив Пленум Верховного Суду України у постанові «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року, п.26, при поділі спадщини між спадкоємцями необхідно враховувати правило частини першої статті 1278 ЦК про те, що коли спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між спадкоємцями, частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними. При розподілі такої спадщини необхідно застосовувати норми, що регулюють відповідні правовідносини спільної часткової власності. Кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі (ч.2 ст.1278 ЦК України). У зв'язку із цим суд знаходить, що при розподілі спадщини між сторонами спору необхідно застосовувати норми про спільну часткову власність (статті 355-367ЦК). Так, згідно із статтею 361 ЦК, співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Враховуючи, що [PERSON], який був власником житлового будинку, що розташований за адресою вул. Піскова, 14а, с. Кобижча Бобровицький район Чернігівська область і при житті не отримав правовстановлюючих документів, помер 13.08.2010 та склав заповіт, яким все своє майно заповів [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах, а інших спадкоємців немає, то суд вважає, що належний спадкодавцю вищевказаний житловий будинок, входить до складу спадкового майна, а тому позивач може набути право власності на 1\\2 його частину, як спадкоємець за заповітом. Також, з урахуванням вищезазначених норм Закону, позиції Верховного Суду України, відсутності заперечень відповідача [PERSON] щодо запропонованого позивачем варіанту поділу спадкового будинку та відсутності клопотань про проведення експертизи, суд вважає, що позовні вимоги в частині виділу в натурі 1\\2 частки спадкового будинку також підлягають задоволенню, оскільки як вбачається з технічного паспорту на житловий будинок, варіант поділу запропонований позивачем є можливий, практичний і зручний.

Outcome: approved