Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду і просить розірвати шлюб з відповідачем, мотивуючи тим, що відносини в сім`ї не склалися. На протязі певного часу їх сімейне життя з відповідачем поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Відповідач вживає спиртні напої, в сім`ї відбуваються сварки, свідками яких стають діти. Подружні стосунки між ними припинені. З вини відповідача сім`я розпалася, ведення між ними спільного господарства припинено, шлюбних відносин не підтримують. Вона зрозуміла, що в них різні характери та погляди на життя. Спільне проживання з відповідачем є тяжким для неї та її синів. Повага до відповідача у неї втрачена, авторитетом в сім`ї він не користується, тому вважає, що шлюб існує формально. Вважає, що надання строку на примирення не виправить стан їх шлюбних відносин, оскільки вказані вище обставини продовжуються протягом тривалого часу, а спроби примирення між ними в минулому не принесли жодних результатів. Від спільного проживання з відповідачем мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , спору щодо місця проживання яких не виникає. В судове засідання сторони не з`явилися. Позивач в своїй позовній заяві просить справу слухати без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Просить позов задовольнити. Відповідач про причини неявки не повідомив, хоча своєчасно та належним чином, відповідно до вимог ст.ст. 128-130 ЦПК України, був повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням. Дослідивши в судовому засіданні письмові докази, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 20.11.2015 між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було зареєстровано шлюб 20.11.2015 (актовий запис №2). Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Стаття 112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя , дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В ст.51 Конституції України та ст.24 Сімейного Кодексу України законодавець закріпив, що шлюб грунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. При цьому, законодавець не визначив будь-які виключення з положень вказаних правових норм. В судовому засіданні встановлено, що відносини між сторонами не склалися. За строк, наданий їм на примирення, вони не примирилися. Тобто, фактично шлюб не існує, збереження сім`ї стало неможливим. Від сплати судового збору позивач звільнений на підставі п.10 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 908 грн. 00 коп. в дохід держави.

Outcome: approved