Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON], в якому просять позбавити відповідача права користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS], а також зняти відповідача з реєстраційного обліку за вказаною адресою. В обґрунтування позову посилаються на те, що позивачам по справі на праві спільної сумісної власності належить [ADDRESS]. 29.01.2000 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON], який рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26.12.2011 року розірвано. В квартирі крім позивачів зареєстрована також відповідач [PERSON] - колишня дружина позивача [PERSON] Відповідач з грудня 2012 року в квартирі не з'являється, квартирою не цікавиться, комунальні послуги не сплачує. Особистих речей відповідача в квартирі немає. Таким чином відповідач не проживає у вказаній квартирі тривалий час, перешкод у її проживанні за місцем реєстрації, а також поважність причин невикористання відповідачем права на користування спірним житловим приміщенням не існує. В судове засідання позивачі подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, в яких позовні вимоги підтримали та не заперечували проти винесення по справі заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з*явилась, про день та час розгляду справи повідомлена судом належним чином, причини неявки суду не повідомила. Представник третьої особи просила винести рішення на розсуд суду на підставі наявних в матеріалах справи доказах. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до положень ст.ст. 224 - 226 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, приходить до наступного. Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Спірним житловим приміщенням є квартира [ADDRESS]. Позивачі є власниками вказаної квартири на підставі свідоцтва про право власності на житло від 10.10.2003 року (а.с.6). Згідно довідки дільниці № 25 Комунального підприємства «Жилкомсервіс» від 07.10.2013 року, у спірній квартирі зареєстровані позивачі по справі, [PERSON], [INFO] та відповідач по справі [PERSON] (а.с.17). Заочним рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26.12.2011 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.16). Відповідач по справі більше року тому добровільно залишила спірне житлове приміщення та з цього часу місцезнаходження відповідача позивачам не відоме. Відповідно до ст. 41 Конституції України, право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Законом України «Про свободу пересування і вільне обрання місця проживання в Україні» встановлено, що реєстрація провадиться за місцем постійного чи тимчасового перебування громадян. У разі зміни місця перебування Законом передбачено зняття з реєстрації за місцем проживання. Згідно ст. 16 ЦК України - кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України - член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. На підставі наданих позивачами доказів, суд вважає, що відповідач відсутня в спірному житловому приміщенні більше одного року без поважних причин, і визнає її такою, що втратила право користування спірним житловим приміщенням. Судом не встановлено обставин, які б свідчили про поважність причин відсутності відповідача в спірному житловому приміщенні, і не вбачається підстав для продовження цього строку, бо з заявою про поновлення цього строку, або з зустрічним позовом про поновлення її права користування спірним житловим приміщенням, відповідач до суду не звернулась. Реєстрація місця проживання відповідача у квартирі, яка належить на праві приватної власності позивачам, безперечно, обмежує їх права власників по користуванню нерухомим майном, оскільки позивачі вимушені самостійно нести витрати по утриманню житла і сплаті комунальних послуг. У зв'язку з тим, що відповідач не користується без поважних причин спірною квартирою більш як один рік, вона є такою, що втратила право користування цим житлом. На підставі викладеного, суд знаходить позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню. Суд відмовляє в задоволенні позовних вимог в частині зняття з реєстраційного обліку відповідача з наступних підстав. Суд не може вирішити питання, що відноситься до компетенції органів державної влади та місцевого самоврядування. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» реєстрація місця проживання та місця перебування особи здійснюється відповідним органом спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації в Автономній Республіці Крим, областях, містах, районах, районах у містах, а також у містах Києві та Севастополі. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. На підставі викладеного,

Outcome: partial