Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-09 00:00:00

Позивач звернулася до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовом до Відділу державної виконавчої служби Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області про зняття арешту з майна. Свій позов мотивує тим, що його батьку [PERSON] на праві власності належить ? частина квартири [ADDRESS]. Інша частина вказаної квартири належить йому. [INFO] [PERSON] помер. При зверненні до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, нотаріусом йому було повідомлено, що на зазначену квартиру накладено арешт та рекомендовано звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач позов підтримав в повному обсязі, просив суд його задовольнити. Представник відповідача в судовому засідання просила винести рішення на розсуд суду. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Згідно ст.15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних сімейних, трудових відносин. За правилами ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь справі. Перевіряючи обставини у справі судом встановлено, що [PERSON], помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його смерть [NUMBER] (а.с. 6). Відповідно до Свідоцтва про народження [PERSON] є сином [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його народження [NUMBER]. 9а.с.7). Як вбачається з Свідоцтва про право власності на нерухоме майно та Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, від 22.12.2014 року [PERSON] та [PERSON] належить на праві приватної спільної часткової власності по ? частині вищевказаної квартири. (а.с.4-5). Згідно ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. У всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до Витягу з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об'єктів нерухомого майна у порядку доступу нотаріусів № 137056680 від 25.02.2016 року, предметами обтяження є квартира [ADDRESS], арешт накладено відповідно до постанови, б/н, 27.01.2004, Державна виконавча служба, м. Фастів. (а.с.9-10). Крім того, відповідно до довідки №033-22/2532-4 від 11.03.2016 р. наданої відділом ДВС Фастівського МРУЮ, вбачається, що згідно бази даних Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень станом на 11 березня 2016 року відкритих виконавчих проваджень де боржником є [PERSON] на виконанні у відділі не перебуває. Архівні дані за 2004 рік знищено відповідно до порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби. (а.с.11). Відповідно до ч.2 ст.319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Відповідно до ч.1 ст.386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб»єктів права власності. Згідно із ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно вимог ч. 2, 3 ст. 60 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Відповідно до положень ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Даючи юридичну оцінку зібраним по справі доказам, суд приходить до висновку, що позивач довів ту обставину на яку посилався як на підставу своїх позовних вимог та ніяких належних доказів обтяження на вказане майно не виявлено, суд вважає, що вимога про зняття арешту та заборони відчуження з квартири [ADDRESS], підлягає задоволенню. Позовна вимога в частині скасування постанови б/н відділу державної виконавчої служби Фастівського МРУЮ від 27.01.2004 року про арешт майна боржника [PERSON] та оголошення заборони на його відчуження задоволенню не підлягає, оскільки задоволена частина позовних вимог є підставою для зняття арешту та заборони відчуження даного рухомого майна.

Outcome: partial