Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Комунального підприємства «Жилсервіс-2» Дніпровської міської ради про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири. Просила стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду у розмірі 42345,00 грн., моральну шкоду у розмірі 10000,00 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 840,80 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн. Позивач в судове засідання не з`явилася, проте її представник [PERSON] надала письмову заяву в якій просив проводити розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Представник КП «Жилсервіс-2» в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про час та дату судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням (штрих-код: 4900088015768) про вручення судового виклику на судове засідання на 19.04.2021 року, де вказано, що представник відповідача отримав виклик 17.03.2021 року, проте відзив на позовну заяву або інші заяви не надав. Відповідно до ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 19.04.2021 року постановлено розглядати справу заочно на підставі наявних доказів. Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до частин першої та другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна (частина перша та друга статті 23 ЦК України). Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Олійник С.В., 26.12.2005 року за реєстраційним №6329 та зареєстрованого КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» 13.03.2006 року, реєстраційний номер 11357718. Квартира, що перебуває у власності позивача розташована на 4 поверсі 5 поверхового будинку, загальною площею 55,2 кв.м. Відповідно до Акту про залиття від 05 квітня 2018 року, складеного комісією у складі старшого майстра КП «Жилсервіс-2» ДМР Конарева О.С., старшого майстра [PERSON] , в присутності мешканця кв. [ADDRESS] , встановлено, що 05.04.2018 року у квартирі кв. [ADDRESS] , відбулося залиття. В результаті залиття було залито: зал - стеля (шпалери) S ? 2 кв.м.; стіна (шпалери) S ? 1,5 кв.м.; спальня - стеля (шпалери) S ? 10 кв.м.; стіна (шпалери) S ? 10 кв.м.; коридор - стіна (шпалери) S ? 11 кв.м.; кухня - стіна (шпалери) S ? 10 кв.м. Причина залиття, що трапилась є: витік води з інженерних мереж на горищі. На підтвердження розміру завданої матеріальної шкоди залиттям, позивачем було надано до суду разом із позовною заявою копію Звіту про оцінку вартості матеріального збитку від пошкодження оздоблення приміщень житлової квартири, вчиненого внаслідок залиття за адресою: [ADDRESS] , згідно якого ймовірна ринкова вартість матеріального збитку складає 40992,00 грн. без ПДВ. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (ч. 2ст. 75 ЦПК України). Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Отже, відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить: наявність шкоди; протиправну поведінку заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вину. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Відповідно до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Держжитлокомунгоспу України від 17.05.2005 N 76, балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач) - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», послуга з управління багатоквартирним будинком - результат господарської діяльності суб`єктів господарювання, спрямованої на забезпечення належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території відповідно до умов договору. Згідно з ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг належать: 1)житлова послуга-послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньо будинкових систем (крім обслуговування внутрішньо будинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку. З вищевикладеного, вбачається, що саме відповідач КП «Жилсервіс-2» як балансоутримувач мав забезпечити якісне утримання житлового будинку [ADDRESS] , своєчасно проводити контроль за технічним станом житлового фонду включаючи внутрішньо будинкові системи, вживати заходів по попередженню та уникненню аварійної ситуації. Відтак, у зв`язку з нездійсненням саме відповідачем технічного обслуговування внутрішньо будинкової системи опалення, позивачу було завдано матеріальної шкоди та моральної шкоди, а тому відповідач має нести відповідальність за завдану шкоду. На підтвердження розміру завданої матеріальної шкоди залиттям, позивачем було надано до суду разом із позовною заявою копію Звіту про оцінку вартості матеріального збитку від пошкодження оздоблення приміщень житлової квартири, вчиненого внаслідок залиття за адресою: [ADDRESS] , згідно якого ймовірна ринкова вартість матеріального збитку складає 40992,00 грн. без ПДВ, станом на дату складення звіту - 20.08.2018 року. Також, позивачем було надано копію квитанції до прибуткового касового ордера №1808-3 від 20.08.2018 року на суму 1350,00 грн., за виготовлення вищевказаного Звіту. Постановою Пленуму Верховного суду України № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснено судам, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої бути протиправними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина особи. Зважаючи на вищевикладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, враховуючи обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову, а саме твердження щодо того, що залиття квартири сталось з вини відповідача, які знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, оскільки ґрунтуються на належних, допустимих і достовірних доказах, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині відшкодування позивачу [PERSON] матеріальної шкоди у розмірі 42345,00 грн. Крім того, як зазначає позивач, в результаті залиття квартири з вини відповідача, позивачу було спричинено і моральну шкоду, яка полягає в порушенні нормального користування майном, зокрема негативних емоціях та переживаннях з приводу пошкодження квартири водою, порушення звичайного способу життя, необхідності докладання додаткових зусиль для організації свого життя та відновлення своєї квартири. Заподіяну моральну шкоду позивач [PERSON] , як володілець пошкодженого майна, оцінює в грошовому вимірі у розмірі 10 000 гривень. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відповідно до ст.23 ЦК України, моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. У відповідності з роз`ясненнями, викладеними у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд приймає до уваги стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його житті, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити з засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір моральної шкоди, заподіяної діями відповідача, суд виходить з того, що залиття квартири завдало позивачу негативних емоцій та переживань щодо пошкодження майна та неможливості нормального користування ним і в свою чергу призвело до душевних страждань, порушення їїї звичного способу життя. Враховуючи обставини справи, розмір, тривалість та характер заподіяних моральних страждань й виходячи із засад розумності й справедливості, суд приходить до висновку, що розмір завданої позивачу моральної шкоди пред`явлений до стягнення є завищеним, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню, зі стягненням з відповідача на користь позивача [PERSON] моральної шкоди у розмірі 3000,00 грн. Що стосується вимог позивача [PERSON] щодо відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу, то вони підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Як передбачено ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання правових послуг та інші), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки). Для визначення розміру компенсації витрат на правову допомогу стороною повинен бути наданий розрахунок із зазначенням часу, який був витрачений на виготовлення документів правового характеру, а також дані щодо фактично понесених і документально підтверджених витрат на правову допомогу. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Тобто, законодавець пов`язує можливість відшкодування витрат на професійну правничу допомогу із здійсненням даних витрат стороною у справі. Вивчивши надані документи, перевіривши обсяг наданих послуг, суд вважає понесені позивачем витрати на правову допомогу в сумі 5000,00 грн. є співмірними зі складністю справи, виконаними адвокатом роботами (наданими послугами) та витраченим на це часом ТОВ «ЮРКОМФОРТ», що підтверджується рахунком - фактурою №ЮК-151 від 09.10.2020 року, договором про надання правової допомоги, рахунком від 06.10.2020 року, квитанцією про сплату 0.0.1867290202.1 від 13.10.2020 року. За таких обставин, враховуючи задоволення позовних вимог [PERSON] , з відповідача КП «Жилсервіс-2» ДМР підлягає стягненню на користь позивача понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн. Також, відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір пропорційно до задоволених вимог, а тому відповідача КП «Жилсервіс-2» Дніпровської міської ради на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial