Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-16 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом та просить визнати недійсним заповіт [PERSON], складений на імя відповідача, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області [PERSON] 17 березня 2014 року, реєстр № 146; визнати за позивачем право власності на квартиру № 11, за адресою: Харківська область, Харківський район, село Затишшя, вулиця Комунальна, будинок 5, в порядку спадкування за законом після смерті сина [PERSON], померлого 23 травня 2014 року. Позивач в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити та пояснила що, 23 травня 2014 року помер її син [PERSON]. Після його смерті залишилася спадщина, яка складається з квартири № 11 за адресою: Харківська область, Харківський район, село Затишшя, вулиця Комунальна, будинок 5. Спадкоємцями після смерті [PERSON] залишилися його мати позивач по справі, та два сина один від першого шлюбу та другий - третя особа по справі, який відмовився від належної йому частки спадщини після смерті батька [PERSON] на користь [PERSON]. У встановлений законом строк позивач звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті сина [PERSON], а також з заявою про право на обовязкову частку у спадщині, оскільки на день смерті сина вона була непрацездатною. Проте в оформленні спадкових прав позивачу відмовлено, оскільки за життя [PERSON] залишив заповіт, яким квартиру № 11 за адресою: Харківська область, Харківський район, село Затишшя, вулиця Комунальна, будинок 5 заповів відповідачу по справі - [PERSON], з якою він проживав без реєстрації шлюбу. З вказаним заповітом позивач не згодна, вважає його недійсним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки він не відповідає волі померлого [PERSON], тому що був складений в період тяжкого психічного стану останнього, коли той дізнався про свою смертельну хворобу. При цьому, вказала, що не визнає відповідача спадкоємицею після смерті сина, оскільки вони не перебували у зареєстрованому шлюбі, вважає себе є єдиним спадкоємцем після смерті сина [PERSON], тому вона має право власності на квартиру № 11 за вищевказаною адресою, тому звернулась до суду з позовом. Відповідач в судовому засіданні позов визнала частково та не заперечувала, що позивач є спадкоємцем за законом після смерті сина [PERSON] та має право на обовязкову частку у спадщині. Проте заперечувала проти визнання недійсним заповіту [PERSON], що складений на її імя, посилаючись на необґрунтованість вказаних вимог та пояснила, що проживала однією сімєю без реєстрації шлюбу з [PERSON] майже 17 років. З лютого 2014 року стан здоровя [PERSON] різко погіршився, під час його хвороби відповідач доглядала та надавала необхідну допомогу [PERSON] 17 березня 2014 року [PERSON] добровільно склав заповіт на імя [PERSON] при його здоровому розумі, ясній памяті, розумінні значення своїх дій, що посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області [PERSON] За вказаних обставин відсутні підстави для визнання заповіту [PERSON] недійсним. Також відповідач визнала, що позивач спадщину після смерті сина прийняла та підтвердила, що позивач у встановлений законом шестимісячний строк подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Також підтвердила, що покійний чоловік [PERSON] мав двох синів від різних шлюбів. [PERSON] в судовому засіданні щодо заявленого позову поклався на розсуд суду. Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області [PERSON] в судове засідання не зявилася, причини неявки суду не повідомила, про день та час розгляду справи сповіщалася належним чином. Суд заслухавши, позивача, відповідача, третю особу [PERSON], дослідивши надані суду докази встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що 23 травня 2014 року помер [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-ВЛ № 445161, що повторно видане відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції 17 червня 2014 року. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] залишилися його мати [PERSON], про що свідчить свідоцтво про народження серії IV-УР № 2287557, видане Роганським ЗАГС селище Рогань Харківського району Харківської області 27 листопада 1962 року на імя [PERSON], [INFO], відповідно до якого батьками [PERSON] записані: батько [PERSON], мати [PERSON] та його діти: син [PERSON] і повнолітній син від першого шлюбу. Заповітом, що посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області [PERSON], 17 березня 2014 року, реєстр № 146, [PERSON] заповів належну йому квартиру № 11, що знаходиться за адресою: Харківська область, Харківський район, село Затишшя, вулиця Комунальна, будинок 5, [PERSON], [INFO]. Відповідно до листа Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області № 02-14/3145 від 12 грудня 2014 року, після смерті [PERSON] який помер 23 травня 2014 року з заявою про прийняття спадщини за заповітом у встановлений законом шестимісячний строк з дня смерті спадкодавця на нерухоме майно квартиру за адресою: Харківська область, Харківський район, село Затишшя, вулиця Комунальна, будинок 5 звернулася [PERSON], згідно заповіту спадкодавця на її імя, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області [PERSON] 17 березня 2014 року, реєстр № 146; також після смерті спадкодавця у встановлений законом строк до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини за законом звернулась мати померлого [PERSON]. Суду в якості доказів надані: копія паспорта громадянина України на імя позивача; витяг про реєстрацію с спадковому реєстрі № 37665606 спадкової справи після смерті [PERSON], що сформований Четвертою Харківською державною нотаріальною конторою 18 червня 2014 року; медична документація на імя [PERSON], в тому числі: направлення на патологічне дослідження від 03 березня 2014 року та від 31 березня 2014 року; мультизрізова компютерна томографія № 2674/КН0СТ00018192 від 12 березня 2014 року; виписка із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 2402 та № 17532; ехокардіоскопія від 26 березня 2014 року. За ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 3 ст. 10; ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. За ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обовязки, які належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини та не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Статтями 1269 та 1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець який на час відкриття спадщини проживав постійно із спадкодавцем, вважається, що прийняв спадщину, якщо не подав заяву про відмову від спадщини, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 1257 ЦК України, за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Суд аналізуючи надані докази у їх сукупності приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Суд відмовляє позивачу в задоволенні вимог про визнання недійсним заповіту [PERSON], за їх недоведеністю, оскільки позивач не надала доказів, які б свідчили, що таке розпорядження спадкодавця не було вільним і не відповідало його волі, при цьому суд виходить з тих обставин, що наявність у особи тяжкої, навіть невиліковної хвороби, не є обставиною, яка безспірно свідчить про стан коли така особа не може розуміти значення своїх дій та керувати ними, а позивач у судовому засіданні відмовилась від проведення посмертної судово-медичної експертизи [PERSON], та вказала, що достатніми доказами по справі є надані нею медичні довідки та медична документація. Вимоги позивача про визнання за нею права власності на квартиру № 11 за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Затишшя, вулиця Комунальна, будинок 5, підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що після смерті [PERSON], який помер 23 травня 2014 року залишилось три спадкоємця за законом: мати та два повнолітніх сина, що визнали у судовому засіданні сторони по справі, тому вказані обставини на підставі ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню. Судом також встановлено, що позивач на день смерті сина досягла пенсійного віку і як непрацездатна особа, відповідно до положень ст. 1241 ЦК України має право на обовязкову частку у спадщині, розмір якої складає 1/6 частину, оскільки після смерті [PERSON] залишилось три спадкоємця за законом, а розмір обовязкової частки складає половину частки, яка належала б кожному із спадкоємців у разі спадкування за законом. Враховуючи, що позивач є спадкоємицею першої черги за законом після смерті сина [PERSON], на день смерті спадкодавця була непрацездатною, у встановлений законом строк звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, тому суд визнає за [PERSON] право власності на 1/6 частину квартири № 11, яка розташована за адресою: Харківська область, Харківський район, село Затишшя, вулиця Комунальна, будинок 5 в порядку спадкування за законом після смерті сина [PERSON], який помер 23 травня 2014 року. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовляє за їх безпідставністю та недоведеністю і відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати понесені позивачем стягує з відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial