Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини - сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування позову зазначила, що 22 липня 2005 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у Центральному відділі реєстрації актів громадянського стану Кіровоградського обласного управління юстиції, актовий запис № 452. Від спільного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем і знаходиться на її утриманні. Зазначила, що спільне проживання з відповідачем припинено 26 травня 2011 року відповідно до рішення суду. Вказала, що відповідач аліменти нікому не платить, знаходиться у працездатному віці. Просить стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини щомісяця, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення повноліття дитиною. В судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги повністю підтримала, покладаючись на обставини викладені в позові, просила їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, думку щодо заявленого позову у будь-якій формі не висловив, клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача до суду не надходило. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів щодо взаємовідносин сторін, а також маючи згоду позивача на заочний розгляд справи, суд вважає можливим розглядати справу за відсутності відповідача у заочному порядку, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що від спільного проживання сторони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою Квартального комітету № 24 Ленінського району м. Кіровограда № 239 від 03 липня 2014 року (а.с.7). Згідно свідоцтва про народження [NUMBER], виданого 06 листопада 2006 року Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського обласного управління юстиції, актовий запис про народження № 2129, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі зазначеного, аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, враховуючи те, що судом достовірно встановлено, що відповідач [PERSON] матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, проживає окремо, дитина знаходиться на повному утриманні позивача по справі, при цьому суд враховує сімейний та матеріальний стан відповідача, а також те, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька дитини та відповідач має змогу надавати таку допомогу, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання дитини є обгрунтованими та підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України у разі, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved