Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

Позивач звернулася з позовом, в якому просила стягнути з [PERSON] в її користь половину понесених нею додаткових витрат на лікування дитини в сумі 5497 гривень. Вимоги мотивувала тим, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі із відповідачем [PERSON] з 17 січня 2004 року. 15 червня 2006 року зареєстровано розірвання шлюбу між нею та відповідачем, актовий запис № 135. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який проживає із нею і знаходиться на її утриманні. 18 лютого 2012 року вона зареєструвала шлюб і змінила прізвище [PERSON] на [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Відповідач по рішенню Коломийського міськрайонного суду повинен сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частки від заробітку щомісячно. Їхній син страждає хворобою атиповий дитячий аутизм, тому вона постійно лікує дитину стаціонарно та амбулаторно. Відповідач участі у лікуванні сина не приймає. А тому вона змушена була звертатися в лютому 2011 року з позовом про стягнення з відповідача половину понесених нею витрат на лікування сина і суд задоволив її позов. Однак і надалі відповідач участі в лікуванні та реабілітації сина не приймає. Згідно медичного висновку 155 від 26 листопада 2012 року їхній син дитина інвалід і висновок дійсний до 19 січня 2022 року. У зв'язку із його захворюванням, сину рекомендують проходити дельфінотерапію. А тому їх син пройшов 10-ти денний курс дельфінотерапії з 04 липня по 14 липня 2011 року в ТзоВ «НЕРУМ». За курс дельфінотерапії вона заплатила 8 000 гривень, що підтверджується довідкою ТзоВ «НЕРУМ». Для призначення лікування її сину необхідно пройти електроенцефалограму, а тому 07 серпня 2013 року сину зроблено елекгроенцефалографію і вона заплатила 300 грн. що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 49020 від 07 серпня 2013 року. Згідно заключення невролога сину призначено когітум, актовегін, танакан. Вона за танакан, акговегін та гліцисед заплатила 494 гривні 14 копійок, що підтверджується чеками аптеки. Призначають сину когітум, якого в Україні немає і вона змушена купувати когітум в Росії. За когітум вона заплатила 8 800 російських рублів, що по курсу НБУ на 5 листопада 2013 р. становить 2200 грн. Таким чином на лікування та реабілітацію сина вона потратила 10 994 гривні. Відповідач працездатний, здоровий, а тому вона вважає, то їхні частки у додаткових витратах повинні бути рівні, так як вона потратила 10994 грн., то відповідач повинен їй відшкодувати 5497 грн. Позивач в судовому засіданні подала заяву про зменшення позовних вимог до 3664 грн.(1/3 частинивсіх витрат), та просила її зменшені позовні вимоги задовільнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, крім того подав заяву в якій аказав, що згідний із зменшиними позовними вимогами в сумі 3664 грн., не заперечив проти задоволення зменшених позовних вимог. Беручи до уваги заяви сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно ст. 185 СК України батьки зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину. Додаткові витрати можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення. Встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] позивач є матір'ю, а відповідач батьком неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою, що підтверджується довідкою Абонентного відділу КП «Житлоінфоцентр» № 805 від 01.11.2013 року. Згідно медичного висновку № 155 Коломийської дитячої лікарні про дитину-інваліда віком до 18 років від 26 листопада 2012 року, [PERSON], [INFO], є інвалідом, з діагнозом атиповий дитячий аутизм. Оскільки відповідач позовні вимоги визнав і згідний сплатити додаткові витрати на дитину [PERSON] у розмірі 3664 грн., суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного, ст. 185 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved