Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом, який представник підтримав у судовому засіданні, та вимоги мотивує тим, що згідно державного акту на земельну ділянку серія СМ №01565, земельна ділянка з цільовим використанням для ведення садівництва, площею 0,04 га, яка розташована на території [ADDRESS] , належить [PERSON] . Після смерті останньої [INFO] , в спадкові права вступили її чоловік [PERSON] та син [PERSON] , котрі отримали два свідоцтва про право на спадщину за законом по 1/2 частини вищевказаної земельної ділянки, втім, державних актів на земельну ділянку, вони не замовили. [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті в спадкові права, шляхом проживання зі спадкодавцем на день смерті, вступили його син [PERSON] та донька [PERSON] , які спадкові права не оформлювали, свідоцтва про право на спадщину не отримували. [INFO] помер [PERSON] . У спадкові права за законом, шляхом проживання зі спадкодавцем на день смерті, вступила тільки його сестра [PERSON] , яка спадкові права не оформлювала, свідоцтва про право на спадщину не отримала. 20.11.2019 року та 26.11.2019 року [PERSON] зверталася до нотаріусів з проханням видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] та [PERSON] , а саме на 1/4 частки та 3/4 частки земельної ділянки, яка розташована на території [ADDRESS] в [ADDRESS] діл. № [ADDRESS] . Втім, позивачу було відмовлено у видачі правовстановлюючого документа, оскільки [PERSON] та [PERSON] за життя державних актів про право власності на спірну земельну ділянку не отримували. Тому позивач просить суд визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку з цільовим використанням для ведення садівництва, площею 0,04 га, яка розташована на території [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] батька [PERSON] та померлого [INFO] брата [PERSON] . Ухвалою суду від 20.12.2019 року відкрито загальне позовне провадження у вказаній цивільній справі та призначено по справі підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 31.01.2020 року закрито підготовче провадження та призначено судове засідання для розгляд справи по суті з викликом сторін. Представник Сумської міської ради, повідомлений належним чином про час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явився, надав суду письмовий відзив на позовну заяву, в якому просив справу розглянути без його участі та зауважив, що умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі земельну ділянку, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законом порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на земельну ділянку. Суд, заслухавши пояснення представника позивача та вивчивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серія СМ №01565 від 23.06.1994 року, [PERSON] , на підставі рішення виконкому Сумської міської ради №723 від 16.12.1993 року, є власником земельної ділянки, площею 0,04 га, розташованої на території Сумської міської ради, кооператив «Зв`язківець», діл. № [NUMBER] , з цільовим призначенням для ведення садівництва (а.с.7). Після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкоємцями майна останньої, а саме земельної ділянки, площею 0,04 га, наданої для ведення садівництва, розташованої на території Сумської міської ради, кооператив «Зв`язківець», діл. № [NUMBER] , були чоловік [PERSON] та син [PERSON] в рівних частках по 1/2 частині земельної ділянки, що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом серія [NUMBER] №986070 від 05.10.2005 року та серія [NUMBER] № [NUMBER] від 05.10.2005 року (а.с.8-9). Згідно ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 2 статті 1220 ЦК України встановлено, що часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно вимог ст. 182 ЦК України, до складу спадщини входить лише те нерухоме майно, право на яке зареєстровано в органах, що здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. За змістом положень ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. З листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 вбачається, що умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Державних актів про право власності на спірну земельну ділянку на ім`я гр. [PERSON] та гр. [PERSON] не видавалося (а.с.10). [INFO] [PERSON] помер (а.с.11). 03.04.2009 року Першою Сумською державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа на майно після смерті [PERSON] (а.с.12). Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно вимог ч. 3 та ч. 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином, у спадкові права після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , шляхом проживання разом зі спадкодавцем на день смерті за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідками Управління «ЦНАП у м. Суми», вступили його син [PERSON] та донька [PERSON] (а.с.14-19). [INFO] [PERSON] помер (а.с.20). Спадкову справу після смерті останнього було заведено приватним нотаріусом Івановою К.С. (а.с.21-22). У спадкові права, шляхом проживання із спадкодавцем, вступила лише сестра померлого [PERSON] . Частиною першою статті 1297\~ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Однак, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України). 20.11.2019 року [PERSON] звернулася Сумської міської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на майно померлого [INFO] [PERSON] , у відповідь на що державним нотаріусом Калініченко Є.Ю. було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки заявником не надано відповідного державного акту на право власності на земельну ділянку, що підтверджує право власності спадкодавця (а.с.23). 26.11.2019 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Сумського міського нотаріального округу Іванової К.С. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на майно померлого [INFO] [PERSON] . Постановою приватного нотаріуса Сумського міського нотаріального округу Іванової К.С. від 26.11.2019 року відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з відсутністю державного акту на право власності на земельну ділянку спадкодавця (а.с.24). Відповідно до п. 4.15 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно. Пунктом 4.18 Глави 10 вищевказаного Порядку встановлено, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно до вищевказаного Листа ВССУ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13, якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Як вбачається з матеріалів справи, підставою для відмови [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , та [PERSON] , померлого [INFO] , була відсутність документів, що посвідчують право власності спадкодавців на спадкове майно. Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулюються ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року. Відповідно до ст. 2 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно положень ч. 2 та ч. 3 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», в редакції від 16.01.2020 року, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Речові права\~на нерухоме\~майно та\~їх обтяження,\~що виникли\~до 1\~січня 2013\~року,\~визнаються дійсними\~за наявності\~однієї з\~таких умов: 1)\~реєстрація таких\~прав була\~проведена відповідно\~до законодавства,\~що діяло\~на момент\~їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Як вбачається з Довідки міськрайонного управління у м. Сумах та Сумському районі ГУ Держгеокадастру у Сумській області №1894/115-19 від 10.12.2019 року, станом на 01.01.2013 року, право власності на земельну ділянку, площею 0,04 га, наданої для садівництва, розташованої за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано за гр. [PERSON] . Таким чином, [PERSON] та [PERSON] не виконали вимоги щодо належної реєстрації свого права власності на частку спірної земельної ділянки, при цьому це, не вплинуло жодним чином на наявність у них права власності на цей об`єкт, так як державна реєстрація є лише офіційним підтвердженням з боку держави виниклого права. Враховуючи викладене, а також оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наданих позивачем на обґрунтування позовних вимог доводів у їх сукупності, з огляду на відсутність державної реєстрації права власності спадкодавців на земельну ділянку та неможливість реалізації позивачем спадкових прав у нотаріальному порядку щодо спадкування за законом після померлого батька та брата, суд приходить до висновку про необхідність визнання за [PERSON] права власності на земельну ділянку, площею 0,04 га, яка розташована на території [ADDRESS] діл [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] батька [PERSON] та померлого [INFO] брата [PERSON] .

Outcome: approved