Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом , з урахуванням його уточнень, в якому просить позбавити батьківських прав відповідача у відношенні неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO] та стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі ? частини з усіх видів заробітку , але не ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , до повноліття дитини. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила,сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який заочним рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 21.05.2015 року розірвано. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO]. Син проживає з позивачем та перебуває за її місцем мешкання . З 2012 року позивач з відповідачем не проживають , позивач сама виховує та матеріально утримує сина. Відповідач повністю ухилився від виховання та утримання дитини . З початку 2015 року у зв,язку зі станом на сході України позивач з сином переїхала в м. Харків, та зареєстрована з сином, як внутрішньо переміщена особа . Зв,язку ані з позивачем , ані з дитиною відповідач не підтримує , жодного разу не поцікавився життям дитини . У судове засідання представник позивача не з,явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності , позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підтримала, просила задовольнити. Позовні вимоги в частині позбавлення батьківських прав просила залишити без розгляду . Відповідач у судове засідання не з,явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином. Зі згоди предстанвика позивача ,суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони з 04 червня 2010 року перебували у зареєстрованому шлюбі , який відповідно до заочного рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 21 травня 2015 року розірвано. Мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO]. Відповідно до довідки Управління праці та соціального захисту населення Адміністрації Комінтернівського району Харківської міської ради позивач [PERSON] та її син [PERSON] , [INFO], взяті на облік як внутрішньо переміщені особи, фактичне місце проживання яких є : [ADDRESS]. Ст. 180 СК України встановлено, що батьки зобов'язані утримувати дитину по досягненню нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України , за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Статтею 182 СК України, передбачено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів: при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 183 СК України, визначено розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини: частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Пленум Верховного Суду України у п. 17 постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснив, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Згідно до ст. 191 ч. 1 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З урахуванням викладеного вище, враховуючи , що аліменти на одну дитину присуджуються в 1/4 частині від заробітку (доходу) відповідача, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача про стягнення аліментів , стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частину заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, до його повноліття . Також з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 640 грн. Відповідно до вимог п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду. Таким чином, аналізуючи вищенаведене , суд прийшов до висновку , що позовні вимоги [PERSON] в частині позбавлення батьківських прав підлягають залишенню без розгляду . На підставі викладеного,

Outcome: approved