Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просить позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . В обгрунтування позову зазначає, що з 11 лютого 2011 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який 07 вересня 2017 року розірвано. Під час перебування у зареєстрованому шлюбі у сторін народилася дитина: син [PERSON] , [INFO] ; батьками записано: [PERSON] та [PERSON] , про що в Книзі реєстрації народжень 22 грудня 2011 року зроблено відповідний актовий запис за № 255. 24 січня 2020 року позивач зареєструвала шлюб з [PERSON] . Дитина [PERSON] проживає з позивачем за адресою: [ADDRESS] . Після розірвання шлюбу, тобто з 2017 року, увесь цей час відповідач [PERSON] життям сина не цікавиться, не телефонує, не виявляє бажання спілкуватись з дитиною та приймати участь у її вихованні. На сьогоднішній день дитині виповнилося вже дев`ять років, але у нього немає до батька ніяких почуттів, оскільки за всі ці роки він не турбувався про виховання дитини та її моральним і духовним розвитком. Така поведінка батька порушує права малолітнього сина та суперечить інтересам самого малолітнього. Вказує, що з позивачем дитині забезпечені гідні умови проживання та гармонійна атмосфера оточення. Між мною та дитиною склалися усталені доброзичливі стосунки, які сприяють належному вихованню дитини, її повноцінному світосприйманню життя та оточуючих людей. З огляду на викладене, позивач звернулася до суду з цим позовом. Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 29.12.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження (а.с.33). Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити з підстав, наведених у позові. Наголосили на тому, що з 2017 року відповідач не цікавиться життям сина, будь-якої участі у його вихованні не приймає, матеріально не допомагає. Відповідач відзив на позов до суду не надав, копія ухвали про відкриття провадження від 29.12.2020 разом з судовою повісткою про виклик та копією позовної заяви з додатками судом направлялися за зареєстрованим місцем проживання відповідача. Крім того, відповідача повідомлено через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, які оприлюднено 29.12.2020, 30.03.2021 (а.с.34, 47). У судові засідання відповідач не з`явився. Таким чином, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених статтею 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. За змістом частини 1 статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Заслухавни пояснення позивача та її представника, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, дослідивши докази у справі,

Outcome: approved