Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-08 00:00:00

Позивач, звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу, посилаючись на те, що [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] , 10 червня 2016 року дав у борг [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] , грошові кошти в сумі 250 000 грн. для придбання житла, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Згідно із борговою розпискою, Відповідачка повинна була повернути грошові кошти у строк до 10 червня 2018 року. Разом з тим, станом на 28.05.20 борг не повернуто, на телефонні дзвінки [PERSON] не відповідає, за місцем реєстрації відсутня. У зв`язку з чим звертається з даним позовом до суду. В судове засідання позивач надав заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача надав заяву про розгляд справи за його відсутністю проти задоволенню позову не заперечував. Встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд приходить наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] , 10 червня 2016 року дав у борг [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] , грошові кошти в сумі 250 000 грн. для придбання житла, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Згідно із борговою розпискою, Відповідачка повинна була повернути грошові кошти у строк до 10 червня 2018 року. Разом з тим, станом на 28.05.20 борг не повернуто, на телефонні дзвінки [PERSON] не відповідає, за місцем реєстрації відсутня. Відповідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання боржник повинен відшкодувати збитки, тому вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитом є обґрунтованими. ч. 1 ст. 1046 ЦК України За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно з ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику(грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У свою чергу, відповідно до ч.2 ст. 533 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Згідно з правовою позицією Верховного Суду України, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved