Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

Позивач, з врахуванням уточнених позовних вимог, просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька - [PERSON], померлого [INFO] Поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини обґрунтовує підробкою заповіту [PERSON], у зв'язку із чим Ярмолинецьким РВ УМВС України в Хмельницькій області за ч. 1 ст. 366 КК України було зареєстровано кримінальне провадження; втратою заповіту, станом здоров'я. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з аналогічних мотивів. Представник відповідача - Стріховецької сільської ради в судові засідання не з'явився. Довідкою №487 від 04.12.2014 р. Стріховецька сільська рада не заперечує щодо визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини та просить розглядати справу у відсутності свого представника. Відповідач [PERSON] в судові засідання не з'являвся, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд встановив наступне. [INFO] у віці 73 р. в с. Стріхівці помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 25.12.2012 р. При цьому, з довідки виконкому Стріховецької сільської ради №107 від 19.02.2013 р. вбачається, що на дату смерті [PERSON] був зареєстрований один в [ADDRESS]. Позивач за вказаною адресою був зареєстрований лише 19.10.2010 р. після смерті [PERSON], що вбачається з відмітки у паспорті, належних доказів реєстрації за вказаною адресою на дату смерті [PERSON] інших осіб суду надано не було, у зв'язку із чим суд критично розцінює різні за змістом та умовністю застосованої термінології довідки Стріховецької сільської ради щодо мешканців будинковолодіння та використання ними майна. Відповідно, шляхом вступу у володіння спадщина прийнята не була. Зворотне суду доведено не було, позивач на цю обставину не посилався. [PERSON] посилається на те, що [PERSON] є його батьком, хоча у свідоцтві про народження [NUMBER] від 14.12.2012 р. його батьком зазначений [PERSON]. У передбаченому законом порядку факт родинних відносин цих осіб не встановлювався. Позивач також стверджує, що сином (усиновленим) вказаної особи є відповідач [PERSON]. Своїм заповітом від 26.11.1996 р., зареєстрованим в реєстрі за №10, [PERSON]. заповів все своє майно в рівних частках [PERSON] та [PERSON]. З матеріалів справи вбачається, що із заявою про прийняття спадщини, однак, не за заповітом, а за законом, звернувся лише [PERSON], який і оформив спадщину. Позивач у встановлений строк із заявою про прийняття спадщини не звертався. Позивач посилається на те, що такий строк він пропустив з поважної причини - підробки заповіту батька. Однак, як вбачається з матеріалів справи, заповіт не був визнаний недійсним у встановленому порядку, кримінальне провадження №12014240280000021 було зареєстроване за заявою лише 14.01.2014 р. і було закрито постановою від 30.09.2014 р. у зв'язку із відсутністю складу злочину. Зазначене не обґрунтовує поважності причин пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини з [INFO] Окрім того, з матеріалів справи, зокрема, рішення суду від 14.11.2013 р. у справі №689/502/13-ц вбачається, що [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину не за заповітом, а за законом. Згідно із ст. 548 ЦК УРСР, який діяв на час існування спірних відносин, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він, зокрема, подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно із ст. 550 ЦК УРСР, строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 549 цього Кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними. Спадщина може бути прийнята після закінчення зазначеного строку і без звернення до суду при наявності згоди на це всіх інших спадкоємців, які прийняли спадщину. У цих випадках, якщо спадкове майно було прийняте іншими спадкоємцями або перейшло до держави, спадкоємцеві, що пропустив зазначений строк, передається лише те з належного йому майна, яке збереглося в натурі, а також кошти, виручені від реалізації решти належного йому майна. Представник позивача помилково посилається на норму ч. 3 ст. 1272 ЦК України, оскільки спірні відносини виникли до набрання чинності цим законом. Відповідно, помилковим є і формулювання вимоги про визначення додаткового строку для подання заяви, а не про продовження цього строку. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов'язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Така ж позиція відображена і в п. 2 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування». Посилання представника позивача на втрату документів на спадкове майно, захворювання тощо не доводять поважності причин пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини. На час існування спірних відносин, вони регламентувались нормами Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 14.06.1994 р. №18/5. Згідно із п. 110 Інструкції, заяви про прийняття спадщини повинні бути зроблені в письмовій формі. Справжність підпису на таких заявах повинна бути нотаріально засвідченою. Засвідчувати справжність підпису на заяві не потрібно у випадку, коли така заява подається спадкоємцем до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто. Відповідно, для подання заяви не вимагалась одночасна подача правовстановлюючих документів на майно. Довідка б/д б/н про те, що позивач в період з 03.07.2003 р. по 27.07.2003 р. перебував на лікуванні не унеможливлювала подачі заяви про прийняття спадщини у встановлений законом строк та, окрім того, наведені пояснення не обгрунтовують поважності причини звернення позивача із такою заявою лише 09.07.2014 р. - по спливу 11 років після смерті спадкодавця. Та обставина, що особа, яка подала заяву про прийняття спадщини за законом, не оформила до цього часу свої спадкові права на все майно, не впливає на висновки суду, враховуючи, що п. 111 вказаної Інструкції передбачає, що прийняття спадщини може мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину. Відтак, посилання позивача на поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини не знаходить підтвердження у матеріалах справи. Таким чином, у позові слід відмовити.

Outcome: dismissed