Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-20 00:00:00

Позивач ЗНТУ звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачки [PERSON] заборгованості за договором про надання освітніх послуг, мотивуючи свої вимоги тим, що 25 березня 2013 року між [PERSON] національним технічним університетом та відповідачкою [PERSON] був укладений договір про надання освітніх послуг з підготовки фахівця з вищою освітою №5034/С-з/12-13. За цим договором відповідачка [PERSON] була зарахована на 5-й курс заочного відділення за контрактом на навчання за спеціальністю «Дизайн». Пунктами 4.2, 4.3 укладеного договору була передбачена сума оплати за надання освітніх послуг та терміни її сплати. Позивачем освітні послуги відповідачці були надані в повному обсязі. Згідно п. 3.3. договору,в разі якщо замовник-студент за власною ініціативою вирішить з будь-яких причин не продовжувати навчання, він зобовязаний повідомити про це виконавця(позивача) в письмовій формі протягом 10 календарних днів. В разі відсутності письмового повідомлення освітні послуги за семестр вважаються наданими до терміну видання наказу про відрахування. Також відповідно до п. 3.4 у випадку дострокового відрахування замовник повинен звернутися до відділу бухгалтерського обліку для остаточного розрахунку і повернення коштів за ненадану освітню послугу або внесення коштів на погашення боргу за надану послугу. Жодна з вищезазначених дій відповідачкою [PERSON] вчинена не була. Відповідно до п. 6.1укалденого між сторонами договору, його дія припиняється у випадку відрахування студента з навчального закладу згідно з законодавством, а також у випадку систематичного порушення або невиконання умов договору. Наказом від 07.04.2014 року відповідачка була відрахована з університету з 12 семестру 2013/2014 навчального року за невиконання навчального плану. За довідкою бухгалтерії ЗНТУ заборгованість відповідачки за надані їй освітні послуги складає 3516,00грн., як оплата за перший семестр шостого року навчання. 02.02.2015 року відповідачці була направлена претензія за вих.. № 39-115/236 з вимогою погасити виниклу заборгованість, але у добровільному порядку заборгованість відповідачкою не була погашена, у зв»язку з чим, вони вимушені звернутися до суду та просять стягнути з відповідачки [PERSON] на користь ЗНТУ суму заборгованості за договором про надання освітніх послуг у розмірі 3516,00грн., а також стягнути судовий збір у розмірі 243,60грн., сплачений при звернені до суду. Представник позивача ЗНТУ в судове засідання не зявився. Про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку. Суду надана письмова заява з проханням справу розглянути у відсутності їх представника. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та суду пояснила, що після укладення договору, вона фактично не навчалася в університеті, диплом не отримувала, а тому вважає, що вона, як особа, яка фактично не отримувала освітні послуги, не повинна їх оплачувати. Не заперечує проти того, що договір про надання освітніх послуг вона дійсно підписувала особисто і була ознайомлена з його змістом, але письмову заяву про те, що вона не буде продовжувати навчання до університету не подавала, так як була зайнята доглядом за малолітньою дитиною і не знала про те, що заяву можливо було надіслати поштою. Інших причин, з яких вона на мала можливості подати позивачу письмову заяву, на виконання вимог п. 3.3 договору, крім зазначених, у неї немає. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Положеннями частини 1 статті 626 ЦК України цивільно-правовий договір визначається як домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільно-правових обовязків. Відповідно до договору №5034/С-З/12-13 від 25.03.2013 року про надання освітніх послуг з підготовки фахівця з вищою освітою встановлено, що між позивачем [PERSON] національним технічним університетом та відповідачкою [PERSON] був укладений договір, відповідно до умов якого сторонами були прийняті на себе взаємні зобов'язання, а саме: виконавець бере на себе зобовязання за рахунок коштів замовника студента надати освітню послугу на рівні державних стандартів, а замовник своєчасно вносити плату за отриману освітню послугу в розмірах та у строки, що встановлені цим договором. Пунктами 4.2,4.3 укладеного між сторонами договору передбачено, що вартість освітньої послуги за семестр становить 3516,00грн.. Замовник-студент вносить плату готівкою або безготівково за весь строк навчання для студентів денної форми навчання до 22 серпня, для студентів заочної форми навчання до 24 березня. Відповідно до п. 3.3 зазначеного договору в разі, якщо замовник-студент за власною ініціативою, вирішить з будь-яких причин не продовжувати навчання, він зобовязаний повідомити про це виконавця в письмовій формі протягом 10 календарних днів. У разі відсутності письмового повідомлення освітні послуги за семестр вважаються наданими до терміну видання наказу про відрахування. Також відповідно до п.3.4 договору, у випадку дострокового відрахування замовник повинен звернутися до відділу бухгалтерського обліку для остаточного розрахунку і повернення коштів за ненадану освітню послугу або внесення коштів на погашення боргу за надану послугу(а.с.5). Згідно витягу з наказу № 120-С по [PERSON] національному технічному університету, відповідачка [PERSON] була зарахована на навчання за контрактом(а.с.8). Відповідно до витягу з наказу №126-с від 07.04.2014 року відповідачка була відрахована з університету з 12 семестру 13/14 навчального року за невиконання навчального плану та порушення умов контракту(а.с.6). Відповідно до вимог ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст. 627 ЦК України відповідно до ст. 6 цього Закону сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору, як зазначено у ст. 628 ЦК України становлять умови(пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов»язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов»язковим для виконання сторонами, що передбачено ст. 629 ЦК України. Як встановлено в судовому засідання та було особисто підтверджено відповідачкою [PERSON] договір про надання освітніх послуг був нею особисто підписаний та з його змістом вона була ознайомлена. Отже, судом встановлено, що договір укладений сторонами в письмовій формі, підписаний уповноваженою на це посадовою особою позивача та особисто відповідачкою [PERSON]. Таким чином, на підставі наданих належних доказів судом встановлено, що між сторонами був укладений договір, відповідно до умов якого, сторонами були прийняті на себе взаємні права та обов»язки. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання не допускається. Свої зобовязання про надання освітньої послуги за вказаним договором позивач виконав належним чином, але відповідачкою [PERSON] під час дії договору про надання освітніх послуг були порушені вимоги пунктів 3.1, 3.3 та 3.4 цього договору, оскільки вона своєчасно не внесла оплату за отримання освітньої послуги та при вирішенні за власною ініціативою питання про припинення навчання не виконала свого обовязку щодо повідомлення про це позивача в письмовій формі протягом 10 календарних днів, а тому, у зв»язку з відсутністю її письмового повідомлення освітні послуги за семестр, відповідно до пункту 3.3 укладеного між сторонами договору, вважаються їй наданими до терміну видання наказу про відрахування. При цьому суд оцінює доводи відповідачки [PERSON] надані нею в судовому засіданні щодо причин невиконання нею п. 3.3 договору та не може взяти їх до уваги, оскільки названі нею причини не є обєктивно непереборними та не повязані з дійсним істотними перешкодами чи труднощами для належного та своєчасного виконання обовязків по договору. Відповідно до особистої картки студента/слухача [PERSON], наданого позивачем, загальна сума заборгованості за договором про надання освітніх послуг з підготовки фахівця з вищою освітою, укладеним з відповідачкою складає 3516,00грн.(а.с.4). Таким чином, аналізуючи надані по справі докази, у їх сукупності, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та стягнути з відповідачки на користь позивача суму заборгованості за договором №5034/С-З/12-13 від 25.03.2013 року у загальному розмірі 3516,00грн.. При цьому суд виходить з положень ст. 11 ЦПК України відповідно до якої, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню в межах заявлених позовних вимог, тобто у розмірі 3516,00грн. зазначеному у позовній заяві. Крім того, при вирішенні спору по суті, суд також враховує вимоги ст.ст. 10,60 ЦПК України відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачкою [PERSON] в судовому засіданні не було надано суду жодних належних доказів, що спростовують доводи позивача та надані ним докази в обґрунтування позовних вимог, а тому суд прийшов до переконання про можливість задоволення позову у повному обсязі. Крім того, у відповідності зі ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, з відповідачки на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 243,60грн., сплачений при зверненні з позовною заявою до суду, що підтверджено платіжним дорученням № 1301 від 11 березня 2015 року(а.с.1).

Outcome: approved