Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів, який в ході розгляду був уточнений про усунення перешкод в користуванні майном, зобов`язання вчинити дії. Свій позов обґрунтовує тим, що їй на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] . Відповідачу [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] зареєстрована та мешкає за зазначеною адресою. Відповідачі здійснили добудову тамбуру до своєї квартири, встановили 100 літровий водонагрівач, розмістили шафу, що на думку позивача порушує її права, а саме право на користування коридором загального користування. Тому вона звернулася до суду та просить зобов`язати відповідачів усунути перешкоди, які вони чинять позивачу у користуванні її квартирою шляхом зобов`язання відповідачів демонтувати самовільно добудовані двері та привести приміщення в попередній стан та стягнути з відповідачів на її користь сплачені нею судові витрати. Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 12.12.2019 року залучено [PERSON] в якості співвідповідача. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження, тощо): не застосовувалися. Відповідачем [PERSON] надано відзив на позовну заяву. У відзиві на позовну заяву, відповідач просила відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, зазначила, що ніякі перебудови ні вона, ні [PERSON] ніколи не робили. Відповідачем [PERSON] у встановлений строк та станом на момент прийняття рішення по справі не надано відзиву на позовну заяву та доказів, котрими підтверджуються заперечення проти позову. Третя особа не надав пояснення на позовну заяву. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно договору дарування від 23.04.2014 року [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання від 15.04.2019 року [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] мешкає за зазначеною адресою та має право на користування квартирою. Судом встановлено та не заперечується сторонами, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Згідно ст.41 Конституції України використання власності не може завдавати шкоди, зокрема, правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію. Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. У відповідності до положень ч.2 ст.383 ЦК встановлено, що власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі надані йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. Згідно з пунктом 2 частини першоїстатті 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» допоміжними приміщеннями багатоквартирного будинку є приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців (колясочні, комори, сміттєкамери,горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші підсобні і технічні приміщення). Судом встановлено, що позивач придбала квартиру в 2014 році, а добудова проведена ще до придбання позивачем зазначеної квартири, тобто на момент придбання квартири тамбур був побудований. Доказів порушення прав позивача в користуванні власністю саме відповідачами суду не надано. За таких обставин суд відмовляє в задоволенні позову. Інші докази, надані позивачем - висновок експерта, акту повторного обстеження тамбуру, копія технічного паспорту, листування з органами місцевого самоврядування та КП «Жилкомсервіс», висновків суду не спростовують. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову за недоведеністю. Судові витрати на підставі ст.141ЦПК України необхідно залишити за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed