Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення з нього аліментів на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, посилаючись на те, що відповідач не виконує свого батьківського обов`язку щодо утримання дитини, яка проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 19.10.2020 у справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач позовні матеріали не отримував, про що свідчить конверт із відповідним вкладенням, що повернувся на адресу суду із відміткою про причину повернення -«інші причини». Станом на 25.01.2021 відзиву на позовну заяву на адресу суду не надходило, як і не надходило інших заяв щодо предмету спору. За відсутності відзиву на позовну заяву та відсутності заперечень проти розгляду позову в порядку спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за наявними в матеріалах справи доказами без виклику учасників. Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини. Як убачається із матеріалів справи,09.08.2014 [PERSON] та [PERSON] уклали між собою шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №1381 (а.с. 8). Від зареєстрованого шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серіїІ [NUMBER] , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис №70(а.с. 9). Дитина [PERSON] проживає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні. Позивач посилається на те, що відповідач не надає допомоги на утримання дитини, хоча знає про необхідність надання такої допомоги та має змогу це робити. Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У відповідності до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 1 ст.183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 27 Конвенції про захист прав дитини, батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За приписами ст. 18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. У частині 8 ст. 7 СК України зазначено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Враховуючи наведене, суд вважає, що виходячи з того, що дитина сторін проживає разом із позивачем, у зв`язку з чим цілодобовий обов`язок останньої полягає не тільки у матеріальному забезпеченні дитини, а ще й у вихованні, контролі, що потребує більших моральних витрат ніж періодичні зустрічі, враховуючи вік дитини, суд вважає за можливе визначити стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини заробітку відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Інших доказів, які б спростовували висновки суду, матеріали справи не містять. Згідно із ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Судові витрати підлягають розподілу на підставі ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved