Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів, покликаючись на те, що за час перебування у шлюбі з відповідачем у них народився син - [PERSON], 1983 року народження, який проживає з нею і перебуває на її повному утриманні. Відповідач з ними не проживає та не надає фінансової допомоги на утримання сина, який є інвалідом ІІ групи та потребує постійного догляду. Просить стягувати з [PERSON] аліменти на її користь на утримання їхнього сина - [PERSON], в розмірі 1/4 від його заробітної плати (всіх доходів) щомісячно, починаючи із дня пред'явлення позову. У судове засідання позивач не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила, хоча належно була повідомлена про час та місце слухання справи, наслідки неявки, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, просить позов задовольнити, а тому згідно ст. 169 ЦПК України, суд вважає, що справу можна слухати у її відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов'язки та взаємовідносини сторін. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належно був повідомлений про час та місце слухання справи, наслідки неявки, а тому згідно ст. 169 ЦПК України, суд вважає, що справу можна слухати у його відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов'язки та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю. Судом встановлено, що під час фактичних шлюбних відносин у сторін народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. /а.с. 6/ Відповідно до висновку лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за інвалідом І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу №1020 від 20 червня 2014 року [PERSON] 1983 року народження, інвалід ІІ групи внаслідок психічного розладу, який проживає разом з [PERSON] потребує постійного стороннього догляду. /а.с. 11/ Згідно ч. 1 ст. 88 СК України якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною-інвалідом, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною-інвалідом та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає. Відповідно до ст. 198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів враховується стан здоров'я та матеріальне становище дитини, матеріальне становище платника аліментів. Оскільки у судовому засіданні було встановлено, що [PERSON], [INFO] є дитиною сторін, проживає з позивачем /а.с. 7/, враховуючи стан здоров'я, матеріальне становище непрацездатного сина, позивача та платника аліментів, який є працездатною особою і спроможний платити аліменти на утримання непрацездатного сина, суд вважає, що аліменти на [PERSON] слід стягувати з відповідача на користь позивача в розмірі 1/4 від його заробітної плати (всіх доходів) щомісячно. Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи які не викликають сумніву у їх об'єктивності. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позову знайшли своє ствердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення. Судові витрати у справі підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі.

Outcome: approved