Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Кілійської міської ради про встановлення факту належності та визнання права власності за спадщиною. З позовної заяви, вбачається, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] . Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Кілійської міської ради загальною площею 4,04 га відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серія ІІ-ОД № 040407, виданого Кілійською міською Радою народних депутатів 12.07.2000 р. та свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії [NUMBER]. Позивач, відповідно до ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] . Спадщину [PERSON] прийняла шляхом подачі у встановлений законом строк заяви, щодо прийняття спадщини, за якою нотаріусом була відкрита спадкова справа після смерті [PERSON] , померлої [INFO] за №244/2012. Після смерті спадкодавця стало відомо, що нема державного акту на право приватної власності на землю та свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат), а саме оригінали документів - відсутні. Відсутність у позивача оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно та відсутність належної державної реєстрації речового права на спадкодавця унеможливлює оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку, що стало підставою для звернення до суду з вимогою про захист невизнаних прав. В зв`язку з зазначеним, позивач просила суд: - встановити факт належності земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Кілійської міської ради загальною площею 4,04 га відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серія ІІ-ОД № 040407, виданого Кілійською міською Радою народних депутатів 12.07.2000 р. та свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії [NUMBER] - [PERSON] , померлій [INFO] - визнати за позивачем [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Кілійської міської ради загальною площею 4,04 га відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серія ІІ-ОД № 040407, виданого Кілійською міською Радою народних депутатів 12.07.2000 р. в порядку спадкування за законом після смерті спадкодавця [PERSON] , померлої [INFO] - визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] право власності на спадщину у вигляді права на пайовий фонд майна КСП «Маяк» (право на майновий пай) в розмірі 2207 грн., в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Представником позивача було надано заяву, відповідно до якої він підтримав позовні вимоги та просив розглянути справу без його участі. Представник відповідача - Кілійської міської ради, в судове засідання не прибув, надав відзив, в якому просив судрозглянути справу без його присутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі. На підставі письмових заяв усіх учасників справи, суд за відсутності сторін ухвалює рішення про задоволення позову за наявності для того законних підстав в підготовчому судовому засіданні, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України. Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 01.02.1965 р. в м. Кілія райбюро ЗАГС Одеської області, запис акта про народження № 33 - рос. « [PERSON] » та рос. « [PERSON] » є батьками рос. « [PERSON] » [INFO] . Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , рос. « [PERSON] » та рос. « [PERSON] », зареєстрували шлюб 05.10.1985 року у Ізмаїльському міськвиконкомі відділ ЗАГС, про що зроблено актовий запис за № 706. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище рос. « [PERSON] ». Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] , зареєстрували шлюб 28.03.1997 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Кілійського району Одеської області, про що зроблено актовий запис за № 50. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище рос. « [PERSON] ». Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 14.12.2016 р., шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 14.12.2016 р. Як вказано в свідоцтві про смерть серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 54, [PERSON] , померла [INFO] . З копії державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД № 040407, виданого 12 липня 2000 року на підставі рішення 14 сесії ХХІІІ скликання Кілійської міської Ради народних депутатів Кілійського району Одеської області від 27 квітня 2000 р. № 128, вбачається, що [PERSON] передано у власність земельну ділянку площею 4,04 гектарів, розташовану на території Кілійської міської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 27.12.2004 р. [PERSON] видано свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії [NUMBER], за яким, її частка складає 2207 грн. З заяв до нотаріуса від 03.08.2012 р., вбачається, що [PERSON] приймає спадщину після смерті [PERSON] , та [PERSON] відмовляється від прийняття спадщини після смерті останньої. При розгляді і вирішенні справи судом враховано наступні положення законодавства: У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 315 ЦПК України та роз`яснень, що містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.95 N 5, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються в судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх установлення. Зважаючи на встановлені з досліджених доказів обставини справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, щодо встановлення факту належності земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Кілійської міської ради загальною площею 4,04 га відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серія ІІ-ОД № 040407, виданого Кілійською міською Радою народних депутатів 12.07.2000 р. та свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії [NUMBER] - [PERSON] , померлій [INFO] та задовольняє відповідні вимоги. За змістом ст. ст. 1, 9 Закону України від 14 лютого 1992 року «Про колективне сільськогосподарське підприємство» колективне сільськогосподарське підприємство є добровільним об`єднанням громадян у самостійне підприємство для спільного виробництва сільськогосподарської продукції та товарів і діє на засадах підприємництва та самоврядування. Право членів підприємства на пайовий фонд майна залежить від їх трудового внеску. Пай є власністю члена підприємства. Право розпоряджатися своїм паєм за власним розсудом член підприємства набуває після припинення членства в підприємстві. Пай може успадковуватися відповідно до цивільного законодавства України та статуту підприємства. Відповідно до п. 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельний пай одержали, зокрема, громадяни, які на момент паювання землі були членами сільськогосподарського акціонерного товариства (далі - АТ) і яких було включено до списку осіб, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Згідно п. п. 5-6 Указу видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. Після видачі громадянинові державного акта на право приватної власності на земельну ділянку сертифікат на право на земельну частку (пай) повертається до районної державної адміністрації. Відповідно до п. 12 Методичних рекомендацій щодо паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям, затверджених наказом Державного комітету України по земельних ресурсах № 11 від 20.02.96 р. відновлення втрачених сертифікатів на право на земельну частку (пай) провадиться тими районними державними адміністраціями, які здійснювали їх видачу. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Відповідно до ст. 9 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» до пайового фонду майна членів підприємства включається вартість основних виробничих і оборотних фондів, створених за рахунок діяльності підприємства, цінні папери, акції, гроші та відповідна частка від участі в діяльності інших підприємств і організацій. У відповідності до Указів Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення процесу реформування аграрного сектора економіки» від 03.12.1999 р. № 1529/99, «Про заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки» №62/2001 від 29.01.2001 р., «Про додаткові заходи щодо підвищення рівня захисту майнових прав сільського населення» №774/2002 від 27.08.2002 р., Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2001 р. №177 «Про врегулювання питань щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки» підприємство - правонаступник має зобов`язання перед пайовиками (членами) КСП з виділення майна пайового фонду в натурі та його збереження до такого виділення. Майно пайового фонду належить на праві спільної часткової власності пайовикам. Частки пайовиків в пайовому фонді визначаються в грошовому виразі та в процентах і називаються майновими паями. Співвласники майна пайового фонду вільні у розпорядженні своїми майновими паями. Пайовик має право на отримання індивідуально визначеного майна в натурі зі складу майна пайового фонду, пропорційно розміру його майнового паю. Відповідно до ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», виникнення права власності на нерухоме майно підтверджується свідоцтвом про право власності і видається, зокрема, фізичним чи юридичним особам у разі безоплатної передачі їм земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності за рішеннями органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування. На підставі наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 9 вересня 2013 року № 537 втратила чинність Інструкція про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затверджена наказом Державного комітету із земельних ресурсів від 22 червня 2009 року № 325, якою було врегульовано, серед іншого, питання видачі нового державного акта взамін зіпсованого. Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено, що позивач не має можливості отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно у нотаріуса, в зв`язку з чим суд приходить до висновку, що право позивача на спадщину підлягає судовому захисту в порядку ст. 16 ЦК України шляхом його визнання, а позов - задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved