Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-26 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (інтереси неповнолітніх представляє [PERSON] ), в особі представника, адвоката Дурач А.О., звернулися до суду з позовною заявою до Старомлинівської сільської ради Великоновосілківського району Донецької областіпро визнання права власності у порядку спадкування за заповітом. Вимоги позивачів мотивовано відмовою нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій, оскільки не було надано оригіналу документу, що підтверджує право власності спадкодавця на земельну ділянку. Від позивачів та їх представника надійшли заяви, в якій вимоги позову, останні підтримали повністю та просили суд здійснювати розгляд без їх участі. Від Старомлинівськоїсільської ради Великоновосілківського району Донецької області надійшов лист в якому орган місцевого самоврядування позовні вимоги визнав повністю та клопотав про можливість розгляду справи без участі його представника. Визнання відповідачем позову не суперечить законодавству, не порушує прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб, а відтак, згідно ст. 49, 206 ЦПК України є підставою для задоволення позову. При даних обставинах суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за наявними документами, за результатами підготовчого провадження в порядку ч. 3 ст. 200 ЦПК України. Обґрунтованість заявлених вимог підтверджується зібраними у справі доказами. Так, розглянувши матеріали справи, судом встановлено: [INFO] померла [PERSON] , [INFO] та факт її смерті підтверджено свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 12.04.2017 року, актовий запис про смерть № 13 від 12 квітня 2017 року.(а.с. 7). Після смерті померла [PERSON] залишила заповіт від 25 лютого 2015 року, який було зареєстровано за номером 4 та посвідчено секретарем Старомайорської сільської ради О.І. Хромій. Згідно даного заповіту, померла [PERSON] заповіла належну їй земельну ділянку у розмірі 5,600 га, кадастровий номер 1421285200:02:001:0057, у рівних долях [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6). 19 березня 2018 року спадкоємець за вищезазначеним заповітом [PERSON] помер (свідоцтво про смерть а.с. 8), за життя спадщину після смерті [PERSON] він прийняв, проте належним чином своїх спадкових прав не оформив, що підтверджується матеріалами спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] (копії матеріалів спадкової справи № 98/2017). 08.10.2020 року спадкоємці за заповітом [PERSON] та [PERSON] звернулись до приватного нотаріусу Великоновосілківського районного нотаріального округу Донецької області Гукова О.В. з заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, яка залишилась після померлої [PERSON] , проте, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 08.10.2019 року їм було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій оскільки не було надано оригіналу документу, що підтверджує право власності спадкодавця на земельну ділянку (а.с. 12). Також 13.11.2020 року до приватного нотаріусу Великоновосілківського районного нотаріального округу Донецької області Гукова О.В. з заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину звернулись спадкоємці померлого [INFO] [PERSON] , який за життя прийняв, проте належним чином не оформив своїх спадкових прав після смерті [PERSON] . Проте, постановою від 13.11.2020 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії їм було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій оскільки не було надано оригіналу документу, що підтверджує право власності спадкодавця на земельну ділянку (а.с. 13). Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку [PERSON] належить земельна ділянка у розмірі 5,600 га, кадастровий номер 1421285200:02:001:0057 (а.с. 11). Таким чином, судом встановлено, що позивачі не можуть отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, зокрема земельну ділянку, в передбачений законодавцем спосіб, тобто звернення до нотаріуса. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом пункту 4 частини 3 статті 129 Конституції України, ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести належними і допустимими доказами ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В порядку ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цих прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права. Статтею 316 Цивільного кодексу України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Зміст права власності полягає у праві власника володіти, користуватись та розпоряджатись майном (ст. 317 ЦК України). Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до вимог ст.ст. 1216-1220 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків(спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її та незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Так виходячи із змісту наведених норм і відповідно до встановлених у даній справі обставин, неможливість здійснити процедуру щодо реєстрації права власності на нерухоме майно в позасудовому порядку не може обмежувати права власника, з огляду на що, позивач не може ефективно скористатися своїм правом власності, яке гарантує стаття 1 Протоколу N 1. У той же час, у відповідності до дійсного змісту статті 386 ЦК України, захисту підлягають не тільки права і законні інтереси власників майна, а й осіб які є потенційними власниками, які правомірно володіють майном на підставах передбачених законом виходячи зі змісту договору, тобто в яких із зверненням до суду лише виникне право власності. Судом встановлено, що позивачі є спадкоємцями земельної ділянки площею 5,600, яка розташована на території Старомлинівської сільської ради, кадастровий номер 1421285200:02:001:0057, яка залишилась після смерті [PERSON] та після смерті [PERSON] , який за життя прийняв, проте належним чином не оформив своїх спадкових прав після смерті [PERSON] , але фактично не мають можливості отримати свідоцтво про право на спадщину з причини втрати правовстановлюючого документу, який посвідчує право власності спадкодавця на земельну ділянку, проте право власності померлої на земельну ділянку підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №368442 від 02.10.2006 року. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що доводи позивачів знайшли своє повне підтвердження, в зв`язку з чим суд задовольняє позовні вимоги у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved