Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 всіх доходів відповідача щомісячно. Крім того позивач просила стягнути з відповідача аліменти за минулий період з 01.01.2019 року по 01.02.2021 року в сумі 49277,50 грн. На обґрунтування вимог позивач в позовній заяві зазначила, що сторони мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Діти проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні. Відповідач проживає окремо, добровільно не надає допомогу на утримання неповнолітніх дітей. Посилаючись на викладене, позивач просила про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/3 заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Крім того, позивач вказує, що всіляко намагалась домовитись з відповідачем щодо утримання дітей, але її прохання не дали результату, тому позивач просила про стягнення з відповідача на її користь аліментів за минулий час з 01.01.2019 року по 01.02.2021 року на утримання сина [PERSON] в розмірі 21948,50 грн. та на утримання дочки [PERSON] 27329 грн, а загалом 49277,50 грн. В судовому засіданні позивач підтримала позов та просила його задовольнити. Відповідач до суду не з`явилася, про час слухання справи повідомлялася рекомендованим листом з рекомендованим повідомленням. До суду не надійшло відзиву на позов. З огляду на те, що сторони належним чином повідомлені, відповідач не з`явився в судове засідання та не подав відзив, суд ухвалив про заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши наявні у справі матеріали (копію свідоцтва про шлюб; копію свідоцтва про народження [PERSON] ; копію свідоцтва про народження [PERSON] ; копію договору найму квартири від 19.03.2020 року; копію довідки ДНЗ №134 «Журавлик» від 19.01.2021 року №3, копію довідки Миколаївської загальноосвітньої школи №48 від 11.01.2021 року), суд приходить до висновку про можливість часткового задоволення позову. На підставі дослідження наявних у справі документів, у судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 25.03.2014 року та мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Діти проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні. Відповідач проживає окремо та сторони не досягли домовленостей щодо способу та розміру участі батька в утриманні дітей. Зазначені правовідносини врегульовані ст.ст. 180-183 Сімейного Кодексу України, із змісту яких слідує, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги до досягнення дітьми повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька (матері), або у твердій грошовій сумі. Частка доходу батька (матері) визначається судом з врахуванням матеріального становища платника аліментів та наявності у нього інших дітей. Розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на двох дітей - однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Оскільки законом визначені розміри аліментів в частці від доходу платника в залежності від кількості утриманців, які можуть стягуватись судом взагалі в безспірному порядку шляхом видачі судового наказу, то, ставлячи питання про стягнення аліментів на відповідну кількість утриманців у більшому розмірі, позивач має надати відповідні докази, які підтверджують можливість стягнення аліментів в більшому розмірі, і навпаки - ставлячи питання про стягнення аліментів на відповідну кількість утриманців у меншому розмірі, відповідач має надати відповідні докази, які підтверджують необхідність стягнення аліментів в меншому розмірі. Відповідно до ч.1 ст. 182 Сімейного кодексу України При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. З урахуванням встановлених вище обставин щодо наявності у сторін неповнолітніх дітей, за відсутності домовленостей між сторонами щодо способу та розміру участі батька в утриманні дітей та за відсутності обставин, які звільняють відповідача від його обов`язку по сплаті аліментів, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову в цій частині та необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі однієї третини заробітку (доходу) боржника з часу звернення позивача до суду з позовом. Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача аліментів за минулий період з 01.01.2019 року по 01.02.2021 року в сумі 49277,50 грн., то суд виходить з наступного. Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч.1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Згідно з постановою Верховного Суду від 06.08.2018 року по справі №748/2340/17 аналіз статті 191\~СК України свідчить, що для стягнення аліментів за минулий час позивач повинен довести: (а) вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача; (б) ухилення відповідача від надання утримання дитині. Встановивши, що позивачем не доведено, що ним вживались заходи, щодо одержання аліментів, але він не зміг їх отримати у зв`язку з ухиленням відповідачів від їх сплати,\~суди зробили обґрунтований висновок про відмову в задоволенні позову в цій частині. Глава 15 Сімейного кодексу України передбачає ряд самостійних способів отримання аліментів: за рішенням суду (ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України), за ініціативою платника чи одержувача (ст. 187 Сімейного кодексу України, шляхом подачі відповідних заяв за місцем роботи заявника), за договором між батьками про сплату аліментів на дитину (ст. 189 Сімейного кодексу України, при цьому, такий договір підлягає укладенню в письмовій формі та нотаріальному посвідченню, тому факт його укладення не може підтверджуватись показаннями свідків). За такого, для підтвердження вжиття позивачем відповідних заходів він для вирішення питання про стягнення з відповідача аліментів за минулий час має надати належні достатні та допустимі докази про вжиття будь-яких заходів, спрямованих на отримання від відповідача аліментів одним з описаних вище способів та докази того, що такі заходи не принесли результату у зв`язку з ухиленням відповідача від надання утримання дитині. В протилежному випадку позов не може бути задоволений. Оскільки позивачем не надано суду вказаних вище доказів щодо дійсної наявності описаних вище обставин в задоволенні позову в частині стягнення аліментів за минулий час належить відмовити. Оскільки за\~даною категорією\~справ позивач\~звільнений від\~сплати судового\~збору та\~позов підлягає\~задоволенню в\~часині стягнення\~аліментів на\~майбутнє,\~тому з\~відповідача на\~підставі ч.1\~ст.\~141\~ЦПК України\~підлягає стягненню\~судовий збір\~на користь\~держави. На підставі викладеного та

Outcome: partial