Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-15 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по заробітній платі в розмірі 40000 грн. Позовні вимоги мотивує тим, що з 03.05.2012 року перебуває у трудових відносинах з відповідачем і працює на посаді провідного інженера відділу техніко-економічних досліджень. Починаючи з березня 2015р. відповідач почав затримувати виплату заробітної плати без повідомлення причин. Станом на 01.06.2016р. відповідач не виплатив заробітну плату за такі періоди: за березень 2015р., з липня 2015р. по травень 2016р., у зв'язку з чим утворилась заборгованість в розмірі 40000 грн., яку і просить стягнути з відповідача. У судове засідання позивач не з'явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі та долучила до матеріалів справи довідку про заробітну плату. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Враховуючи представлені докази, суд вважає можливим розглянути справу у його відсутності та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд встановив наступне. Як вбачається з копії трудової книжки (а.с.2) позивач перебуває у трудових відносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю «Теплоенергопроект» з 03.05.2012 року і працює на посаді провідного інженера відділу техніко-економічних досліджень. У відповідності до вимог ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні. З долученої до матеріалів справи довідки про нарахування заробітної плати за період з березня 2015 року по квітень 2016 року вбачається, що позивачу виплачено частково заробітну плату за вказаний період, а загальна сума заборгованості складає 25869,39 грн., середня заробітна плата за останні два повних місяці роботи без вирахування ПДФО становить 3550,04 грн. (а.с.20). Доказів про отримання заборгованої суми, в тому числі копій платіжних відомостей про видачу зарплати, представником відповідача суду не представлено. Таким чином, слід вважати, що належна позивачу заробітна плата не була виплачена вчасно, що є грубим порушенням конституційних прав особи на оплату праці, що закріплено в ст. 43 Конституції України, які підлягають судовому захисту шляхом задоволення позовних вимог, однак частково. Враховуючи те, що згідно з представленою позивачем довідкою (а.с.20) заборгованість з виплати заробітної плати становить 25869,39 грн., суд приходить до висновку, що саме вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Задовольняючи позовні вимоги, у відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, такий слід стягнути в дохід держави з відповідача у розмірі, встановленому пп.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» в сумі 551 грн. 20 коп.

Outcome: partial