Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-24 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом, який вподальшому уточнила та остаточно просила, стягнути з [PERSON] , на користь [PERSON] , аліменти на утримання їхнього малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі, а саме у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дати пред`явлення позову і до повноліття дитини, стягнути з [PERSON] , на користь [PERSON] , вартість витрат на утримання їхнього сина, у розмірі 8850 грн., які були витрачені на перебування дитини в дитячому садку та придбання дитячого ліжечка, а також вартість додаткових витрат на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком творчих здібностей дитини) у розмірі 33105 грн. та зобов`язати батька приймати участь у додаткових витратах на розвиток дитини в подальшому. Позов мотивує тим, що у спільному проживанні з відповідачем у них [INFO] народився син [PERSON] , який на даний час проживає разом із нею та перебуває на її утриманні. Відповідач проживає окремо та коштів на утримання спільної дитини не надає. Оскільки відповідач не має на утриманні інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, враховуючи, що обов`язок батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття є рівним, тому просить суд стягнути на її користь аліменти на утримання їхнього малолітнього сина [PERSON] , у твердій грошовій сумі, а саме у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дати пред`явлення позову і до повноліття дитини. Крім того, вона щомісячно несе додаткові витрати спрямовані на розвиток здібностей дитини. Відповідач добровільно жодних додаткових коштів не надає, тому просить стягнути з відповідача на її користь вартість витрат на утримання їхнього сина, у розмірі 8850 грн., які були витрачені на перебування дитини в дитячому садку та придбання дитячого ліжечка, а також вартість додаткових витрат на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком творчих здібностей дитини) у розмірі 33105 грн. та зобов`язати батька приймати участь у додаткових витратах на розвиток дитини в подальшому Позивач у судовому засіданні позов підтримала з викладених у ньому підстав, проти ухвалення заочного рішення не заперечила. Відповідач у судове засідання з розгляду даної справи повторно не прибув із невідомих причин, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомленим шляхом надсилання судових повісток за адресою реєстрації місця проживання та SMS-повідомлень, від нього не надходила заява про розгляд справи за його відсутності. Тому, суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів та постановити заочне рішення. Дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, постановляючи рішення відповідно до вимог ст.ст. 265, 281, 282 ЦПК України, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. З витягу зі свідоцтва про народження дитини [PERSON] вбачається, що сторони є його батьками. Із змісту позовної заяви та пояснень позивача вбачається, що дитина проживає із позивачем та перебуває на її утриманні. Протилежної інформації відповідачем у встановленому законом порядку суду не надано. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень ч. ч 1, 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст. 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В судовому засіданні встановлено, що відповідач є особою працездатного віку, на його утриманні немає непрацездатних чи малолітніх осіб. Відповідачем не надано жодних відомостей свого матеріального стану. Враховуючи вік дитини те, що розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку у 2020 році із 1 січня становить - 1779 грн., зміст позовних вимог, зокрема те, що позивач просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їхнього малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі - у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, беручи до уваги рівний обов`язок батьків по утриманню дітей, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача на утримання сина в розмірі 1779 грн., починаючи з 03.07.2019 і до досягнення дитиною повноліття. Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача додаткових витрат на сина то така підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно із ч. 1 ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Під час розгляду цивільної справи № 6-1489цс17 Верховний Суд України сформулював правову позицію від 13.09.2017., згідно з якою роз`яснив, що це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Ураховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Як вбачається з долучених до позову квитанцій позивач витратила на перебування дитини в дитячому садочку та на придбання дитячого ліжечка 8850 грн., а також понесла витрати на розвиток дитини 33105 грн. Враховуючи наведене вище, а також з врахуванням батьківського обов`язку рівної пропорційності понесення додаткових витрат на дитину, того, що додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно, з відповідача слід стягнути на користь позивача 1/2 понесених додаткових витрат на утримання малолітнього сина, що становить 20977,50 грн. При цьому підстав для зобов`язання батька приймати участь у додаткових витратах на розвиток дитини у подальшому суд не вбачає, оскільки наявними у справі доказами не підтверджується конкретний розмір та систематичність додаткових витрат на дитину, які позивач понесе у майбутньому. При цьому це не виключає її право звернутись із аналогічним позовом у подальшому, якщо такі витрати фактично будуть понесені. При цьому, під час ухвалення рішення суд вирішує питання, як розподілити між сторонами судові витрати. Порядок розподілу судових витрат визначений ст. 141 ЦПК України. Враховуючи що позивачем заявлені дві вимоги майнового характеру (стягнення аліментів та стягнення додаткових витрат на дитину), однак остання звільнена від сплати судового збору то з відповідача на користь держави підлягає стягненню 840,80 грн. судового збору за вимогу про стягнення аліментів на утримання позивача та 840,80 грн. судового збору за вимогу про стягнення додаткових витрат на дитину. Враховуючи, що позивачем не надано суду жодних документів на підтвердження понесених витрат на правову допомогу, тому такі за рахунок відповідача не відшкодуються.

Outcome: partial