Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що на території [ADDRESS] проживає громадянка [PERSON], яка має двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Діти перебувають на обліку служби у справах дітей міської ради, як такі, що опинилися у складних життєвих обставинах. Відомості про батька дітей записані відповідно до витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ч. 1, ст. 135 Сімейного кодексу України. За адресою [ADDRESS] громадянка [PERSON] проживає зі своїм співмешканцем [PERSON] та матір'ю співмешканця [PERSON]. Сім'я [PERSON] знаходилася під соціальним супроводом Синельниківського міського центру соціальних служб дітей та молоді більше двох років, але ситуація в сім'ї не змінилася. На протязі трьох років [PERSON] змінювала своє місце проживання декілька разів: [ADDRESS]; [ADDRESS]; [ADDRESS]; [ADDRESS]; [ADDRESS]. Власного житла громадянка не має. Неодноразово службою у справах дітей направлялися подання на притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності відповідно ст. 184 КУпАП. У 2013 році порушували питання про позбавлення батьківських прав у Синельниківській міжрайонній прокуратурі. Громадянка [PERSON] схильна до зловживання алкогольними напоями, стабільної роботи немає, за місцем проживання характеризується незадовільно. Умови проживання помешкання за усіма вищеперерахованими адресами незадовільні: брудно, неохайно, неприємний запах, обдерті стіни, одяг дітей брудний. На всі зауваження та рекомендації спеціалістів центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді ігнорувалися. Дитячий навчальний заклад № 12 [PERSON] та [PERSON] відвідують лише завдяки соціальному супроводженню сім'ї, та завдяки [PERSON]. пса часто сплачує батьківську плату. Відповідно характеристики ДНЗ № 12 встановлено, що до дитячого закладу [PERSON] та [PERSON] батьки приводять часто у брудному одязі, не забирають дітей вчасно, не цікавляться життям дітей у закладі. У роди систематично виникають проблеми зі своєчасною оплатою харчування. У 2013 році було складено акт про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров'я або яку відмовилися забирати батьки чи інші родичі, про підкинуту чи знайдену дитину. За інформацією жителів будинку [ADDRESS], [PERSON] залишила дитину [PERSON] з бабусею [PERSON] Остання перебувала у стані алкогольного сп'яніння. [PERSON] знаходився на балконі, двері у квартиру були зачиненні, дитина кричала про допомогу. [PERSON] було вилучено із сім'ї та влаштовано до інфекційного відділення Синельниківської центральної районної лікарні до з'ясування місця перебування матері. На матір було складено адміністративний протокол. У 2014 році [PERSON] знову залишала на [PERSON], в результаті чого [PERSON] бродяжив по вулиці. У 2015 році зафіксовано анонімне звернення на Урядову гарячу лінію щодо неналежного виконання [PERSON] своїх батьківських обов'язків. Зазначено, що діти постійно голодні, не вдягнені як слід, соціальна допомога витрачається не за призначенням. Просить суд позбавити батьківських прав позбавити [PERSON] за ухилення від виконання своїх батьківських обов'язків відносно своїх малолітніх дітей: [PERSON], 2009 року народження та [PERSON], 2013 року народження. Стягнути з [PERSON], на користь, на вихованні яких будуть знаходитись діти, аліменти у розмірі 1/2 частини від всіх видів її доходів щомісячно, починаючи від дня подання заяви до досягнення першоюдитиною повноліття. В судовому засіданні представник позивача Органу опіки та піклування Синельниківської міської ради позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала. В подальшому в судове засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи була належним чином повідомлена, причини своєї неявки суду не повідомила. Суд, заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи та оцінивши все у сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Факт родинних відносин між відповідачем та дітьми: [PERSON], [INFO], підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER], актовий запис №168 від 28 травня 2013 року (а.с. 12); [PERSON], [INFO], підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER], актовий запис №407 від 30 грудня 2009 року (а.с. 20). Згідно висновку органу опіки та піклування Синельниківської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] вбачається, що мати дітей, [PERSON], постійного місця роботи немає, зловживає алкогольними напоями, не створює належні умови для виховання та проживання своїх дітей. При неодноразових виходах спеціалістів служби у родину встановлено що, умови проживання незадовільні, запасів продуктів харчування немає, в кімнатах брудно, відсутня постільна білизна для дитини, одяг має неприємний запах, газопостачання відсутнє. [PERSON] неодноразово наголошувалося, що такі умови проживання можуть зашкодити життю та здоров'ю дітей. [PERSON] неодноразово попереджалась про адміністративну відповідальність за невиконання належним чином своїх батьківських обов'язків. Сім'я [PERSON] знаходилася під соціальним супроводом Синельниківського міського центру соціальних служб для сім'ї дітей та молоді більше двох років, але ситуація в сім'ї не змінилася. На протязі трьох років [PERSON] змінювала своє місце проживання декілька разів: [ADDRESS], [ADDRESS], [ADDRESS], [ADDRESS], [ADDRESS]. Власного житла громадянка не має. Дитячий навчальний заклад № 12 [PERSON] та [PERSON] відвідують лише завдяки соціального супроводження сім'ї, та завдяки [PERSON], яка часто сплачує батьківську плату. Відповідно характеристики ДНЗ № 12 встановлено, що до дитячого закладу [PERSON] та [PERSON] батьки приводять часто у брудному одязі, не забирають дітей вчасно, не цікавляться життям дітей у закладі. У родини систематично виникають проблеми зі своєчасною оплатою за харчування. Відомості про батька дітей записані згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ч. 1 статті 135 Сімейного кодексу України, орган опіки та піклування Синельниківської міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Судом також були досліджені докази: характеристика вихованців ДНЗ «12 [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.10); акт обстеження умов проживання відповідачки (а.с.11, 21, 24, 41, 43, 44, 45); копії паспорта відповідача. Частиною 1 ст. 164 СК України передбачений перелік обставин, при наявності хоч однієї із них, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він : 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров»я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва. Закон України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001р. передбачає, що кожна дитина має право на достатній життєвий рівень. При цьому, виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до пунктів 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» 15. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. У судовому засіданні встановлено, що відповідач свідомо не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх життям, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу. За таких обставин суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог про позбавлення батьківських прав відповідача. Позбавлення батьківських прав не позбавляє відповідача від утримання дітей, а тому вимоги про стягнення з відповідача аліментів підлягають задоволенню частково. Визначаючи розмір аліментів, які відповідачка повинна сплачувати на утримання дітей, суд виходить із того, що позивач не надав суду доказів того, що відповідачка спроможна сплачувати аліменти у розмірі ? частини всіх видів її заробітку (доходу). Будь-яких доказів того, що відповідачка працює та має відповідний розмір заробітної плати матеріали справи не містять. За таких обставин суд приходить до висновку, що аліменти на утримання дітей відповідачка повинна сплачувати у розмірі 1/3 частини всіх видів її заробітку ( доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму, встановленого для відповідного віку дитини. Ч. 1 ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, суд, враховуючи викладене, приходить до висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити частково. Крім того, згідно ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, суд, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, як законно обґрунтовані та документально підтверджені.

Outcome: partial