Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом і обґрунтовує його тим, що 06 березня 2014 року у м.Суми між відповідачем [PERSON] акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» та нею було укладено договір-заява №331832/28655/370-14. Предметом Договору є розміщення нею у відповідача строкового вкладу в сумі 1065,00 доларів США на строк з 06 березня 2014 року по 11 березня 2015 року з виплатою відповідачем на її користь відсотків на суму вкладу з розрахунку 11,10% річних до 10 лютого 2015 року та з розрахунку 19,10 % річних з 11 лютого 2015 року по день включно, який передує дню повернення вкладу. 06 березня 2014 року вона виконала свої зобов'язання по Договору та внесла шляхом безготівкового перерахування з її депозитного вкладу на депозитний рахунок, відкритий на підставі договору №331832/28655/370-14, 1065,00 доларів США, що підтверджується заявою від 06 березня 2014 року, меморіальним валютним ордером №255 від 06 березня 2014 року та квитанцією № 02 від 02.12.2013 року. 11 березня 2015 року вона звернулася до відповідача з заявою про повернення їй 11 березня 2015 року строкового вкладу (відсотки вона отримувала протягом дії договору). 11 березня 2015 року вона прийшла до відповідача отримати кошти, проте їй відмовили в їх видачі, посилаючись на відсутність готівки, у зв'язку з кризовою економічною та політичною ситуацією в державі. У звязку з невиконанням договірних зобовязань з відповідача підлягає стягненню пеня в сумі 313,19 доларів США. Окрім матеріальної їй було завдано моральну шкоду, яка полягає в погіршенні стану її емоційного здоров'я в зв'язку з неможливістю використати належні їй грошові кошти. Вона планувала після закінчення дії депозитного договору певні витрати, але в зв'язку з порушенням умов договору відповідачем змушена була докладати додаткових зусиль в зв'язку з відсутністю належних їй коштів. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь 1065, 00 доларів США, що на день подання позову складає 23 555,24 грн. за офіційним курсом НБУ, пеню в розмірі 313,19 доларів США, що на день подання позову складає 6927,01грн. за офіційним курсом НБУ та 3000грн. в відшкодування моральної шкоди. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю з зазначених в позові підстав та просила їх задовольнити. В судове засідання представник відповідача [PERSON] акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Приймаючи участь при розгляді справи в суді представник відповідача проти задоволення позову заперечував і пояснив, що постановою Правління Національного банку України № 612 від 17 вересня 2015 року «Про віднесення [PERSON] акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до категорії неплатоспроможних» AT «Банк «Фінанси та Кредит» віднесено до категорії неплатоспроможних. На підставі рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 17.09.2015 року №171 «Про запровадження тимчасової адміністрації в АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку» в AT «Банк «Фінанси та Кредит» запроваджено тимчасову адміністрацію. Між сторонами у даній справі склались зобов'язальні правовідносини, які носять майново-грошовий характер, а отже позивач виступає кредитором за майновою вимогою з розпорядженням належними йому коштами, а відповідач є боржником у спірних правовідносинах, і вказані вимоги підпадають під обмеження, встановлені положеннями п.1, 2 ч.5 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Таким чином, діючим законодавством заборонено задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку у зазначений позивачем у позовній заяві спосіб. Натомість, положеннями Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено окремий порядок заявлення кредиторами власних вимог до банку, в який було введено тимчасову адміністрацію. Суд, заслухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, з таких підстав: Судом встановлено, що 06.03.2014 року позивач [PERSON] уклала договір строкового банківського вкладу «Пенсійний до 08-го Березня» з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», згідно з яким позивач внесла, а банк прийняв грошові кошти в іноземній валюті в сумі 1065 дол.США на строк з 06.03.2014 року по 11.03.2015 року з виплатою відсотків відповідно до умов п.2 договору. Викладені обставини підтверджуються копією договору-заяви від 06.03.2014 року, меморіальним валютним ордером №255 від 06.03.2014 року (а.с.3-4,7). 11.03.2015 року позивач [PERSON] звернулася з заявою до відповідача про повернення строкового банківського вкладу (а.с.6), але їй було відмовлено в поверненні коштів. Відповідно до ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах і в порядку, встановлених договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаним злочинним шляхом, або фінансування тероризму, передбачених законом. Тобто, випадки обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, можуть бути передбачені в спеціальному законі. Постановою Правління Національного банку України від 17.09.2015 року №612 [PERSON] акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» віднесено до категорії неплатоспроможних, а рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Процедура щодо виведення неплатоспроможного банку з ринку та питання запровадження і здійснення тимчасової адміністрації регулюються нормами Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах. Згідно з п. 16 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом. Статтею 36 вказаного Закону України врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації. Зокрема, згідно з п.п. 1, 2 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку. Відповідно до п.1 ч.6 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» обмеження, встановлене пунктом 5 ч.1 ст.36 цього Закону не поширюється на зобовязання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України, вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до цієї статті. Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку, сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень.Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду формує перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника. Договором, укладеним між сторонами, не передбачено стягнення пені за невиконання зобовязань за договором. Відповідно до п.3 ч.5 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється нарахування неустойки (штрафів, пені). Отже, не підлягають задоволенню вимоги позивача щодо стягнення пені. Запровадження тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у даному випадку є підставою для звільнення ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» від виконання умов договорів банківського вкладу між сторонами, а вимоги позивача будуть задовольнятимуться відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Вимоги про відшкодування моральної шкоди не підлягають задоволенню, оскільки не встановлені договором та законодавством правові наслідки відшкодування моральної шкоди у разі порушення договірних зобовязань за договором банківського вкладу. З врахуванням викладеного, в задоволенні позову [PERSON] необхідно відмовити за необґрунтованістю.

Outcome: dismissed