Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини, в якому зазначила, що 23.04.2013 року у Глодоській сільській раді Новоукраїнського району Кіровоградської області, вона зареєструвала шлюб з відповідачем, про що вчинено актовий запис № 4. Від сумісного проживання сторони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем . Під час спільного проживання взаємовідносини між подружжям не склалися, оскільки вони мають різні погляди на життя, а тому з березня 2017 року не проживають разом та не підтримують сімейних відносин . За таких обставин, [PERSON] вважає, що їх з відповідачем шлюб носить формальний характер, тому вважає доцільним його розірвати . Крім того, враховуючи ті обставини , що [PERSON] не виконує належним чином свого обов'язку по утриманню дитини, позивач вимушена була звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів . Позивач в підготовче судове засідання не з'явилася, будучи належним чином повідомленою про час та місце його проведення. Подала заяву, в якій просила проводити підготовче судове засідання за її відсутності. Позовну вимогу про розірвання шлюбу підтримує повністю. Позовну вимогу пр стягнення аліментів змінила та просила стягнути з відповідача на її користь на утримання їх спільної дитини аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів доходів [PERSON] Також, не заперечувала проти ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні, в зв'язку з визнанням позову відповідачем. Відповідач в підготовче судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце його проведення. Подав заяву про проведення підготовчого судового засідання за його відсутності. Змінені позовні вимоги визнає у повному обсязі. Не заперечував проти ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні в зв'язку з визнанням ним позову. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно ч.1,4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно ч.3,4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. З огляду на ті обставини, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає доцільним ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні. З долучених до позовної заяви письмових доказів, встановлено, що 23.04.2013 року у Глодоській сільській раді Новоукраїнського району Кіровоградської області, сторони зареєстрували шлюб, про що вчинено актовий запис № 4 ( свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 23.04.2013 року, видане Глодоською сільською радою Новоукраїнського району Кіровоградської області ( а.с. 6). З обґрунтувань позивача, які викладені в позовній заяві, встановлено, що під час спільного проживання взаємовідносини між подружжям не склалися, оскільки вони мають різні погляди на життя, а тому з березня 2017 року не проживають разом та не підтримують сімейних відносин. З поданих сторонами заяв, вбачається, що останні не бажають примиритися. Наведені обставини дають підстави суду зробити висновок про формальний характер шлюбу. Відповідно до вимог ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог статті 112 СК України суд з'ясовує, фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і суперечитиме інтересам сторін, тому позовну вимогу про розірвання шлюбу слід задовольнити. Вирішуючи позовну вимогу про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, судом приймаються до уваги наступні обставини справи : Із свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23.04.2013 року, виданого Глодоською сільською радою Новоукраїнського району Кіровоградської області, встановлено, що від сумісного проживання сторони мають сина [PERSON], [INFO] (а.с. 5). З довідки № 325/1 від 25.04.2018 року, виданої Юр'ївською сільською радою Добровеличківського району Кіровоградської області, з'ясовано, що до складу сім'ї [PERSON] входить син - [PERSON], [INFO] (а.с.20 ) . Відповідно до вимог статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог частини 2 статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності, суд прийшов до висновку, що позивач, на утриманні якої знаходиться спільна з відповідачем дитина, має право вимагати стягнення з останнього аліментів, а відповідач, який ухиляється від добровільного виконання свого батьківського обов'язку, зобов'язаний їх сплачувати . Отже, позовна вимога про стягнення аліментів є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача . Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць . На підставі ст. ст. 104, 105, 110, 111, 112, 180-183 СК України , ст. ст. 27, 28, 29 Конвенції про права дитини від 20.11. 1989 року ратифікованої 27.02. 1991 року,

Outcome: approved