Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-23 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] 01 вересня 2020 року звернулись до суду із позовом до Оваднівської об`єднаної територіальної громади Володимир-Волинського району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно. Позов обґрунтували тим, що [INFO] помер їх батько [PERSON] , який був їхнім батьком якому належало право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності СС «Турія» розміром 4,89 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі ( на місцевості) для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться на території колишньої Галинівської сільської ради Володимир-Волинський та перебувала у власності земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 2,53 гектарів, що розташована на території Галинівської сільської ради. 21 лютого 2001 року [PERSON] склав заповіт, згідно якого на випадок своєї смерті зробив заповідальне розпорядження про те, що усе його майно, яке буде належати йому на день його смерті де б воно не знаходилось і з чого б не складалось, а також все те, на що за законом він буде мати право, а також його сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ВЛ 0176030, виданий 10.04.1997 року, свідоцтво про право на майновий пай № 501, виданий 25.03.2000 року він заповів [PERSON] . Зазначають, що спадкоємцем майна [PERSON] , за заповітом є позивач [PERSON] , а позивач [PERSON] є спадкоємцем 1/4 частини спадщини, яку отримала як обов`язкову частку у спадщині. В даний час виникла необхідність оформити право власності на спадщину, яка залишилась після смерті батька, однак у зв`язку із відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, позивачі не можуть отримати свідоцтво про право на спадщину за законом у нотаріальному порядку. За результатом їх звернення до Володимир-Волинської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, у видачі їм свідоцтва про право на спадщину було відмовлено. У зв`язку з цим позивачі просять визнати за ними право власності на спадкове майно, а саме: за [PERSON] 3/4 права на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності СС «Турія», розміром 4,89 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі ( на місцевості), згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0176030 та ѕ частки земельної ділянки загальною площею 2,53 гектарів для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Галинівської сільської ради Володимир-Волинського району згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 546340, які вона успадкувала в порядку спадкування за заповітом після смерті батька - [PERSON] , який помер [INFO] , за [PERSON] право власності на 1/4 частки права на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності СС «Турія», розміром 4,89 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі ( на місцевості) згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0176030 та 1/4 частки земельної ділянки загальною площею 2,53 гектарів для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Галинівської сільської ради Володимир-Волинського району згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 546340, які вона успадкувала як обов`язкову частку у спадщині після смерті батька - [PERSON] , який помер [INFO] . В підготовче судове засідання позивачі [PERSON] , [PERSON] не з`явилися, до суду від них надійшли заяви, згідно яких позовні вимоги підтримують, просять їх задовольнити та розгляд справи проводити у їх відсутності. Представник відповідача Оваднівської об`єднаної територіальної громади Володимир-Волинського району Волинської області в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву (відзив), згідно якої позов визнав повністю та просить розгляд справи проводити у її відсутності. Згідно із частиною третьою статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частиною четвертою статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З урахуванням вищезазначеного суд вважає за можливе провести розгляд справи у підготовчому судовому засіданні за відсутності сторін на підставі наявних у справі письмових доказів та у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши позовну заяву, заяви про уточнення та зміну позовних вимог, а також дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступних висновків. Відповідно до статтей 12, 13 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Суд, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог статей 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Статтями 1268-1270 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. Судом встановлені наступні фактичні обставини справи. У відповідності до державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯГ № 546340 [PERSON] на підставі розпорядження Володимир-Волинської районної державної адміністрації № 533 від 15.11.2007 року передано у власність земельну ділянку загальною площею 2,53 м2 для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Галинівської сільської ради. З копії сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0176030, зареєстрованого Володимир-Волинською районною державною адміністрацією Волинської області 10 квітня 1997 року, про що зроблено запис у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 690, вбачається, що [PERSON] належало право на земельну частку (пай), яка перебуває у СС «Турія», розміром 4,89 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). 21 лютого 2001 року [PERSON] склав заповіт, посвідчений секретарем Галинівської сільської ради, згідно якого на випадок своєї смерті зробив заповідальне розпорядження про те, що усе його майно, яке буде належати йому на день його смерті де б воно не знаходилось і з чого б не складалось, а також все те, на що за законом він буде мати право, а також його сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ВЛ 0176030, виданий 10.04.1997 року, свідоцтво про право на майновий пай № 501, виданий 25.03.2000 року він заповів [PERSON] . Копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] стверджується те, що [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за заповітом на належне йому на праві власності майно, зокрема на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності СС «Турія» розміром 4,89 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі ( на місцевості) для ведення особистого селянського господарства та земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 2,53 гектарів, що розташована на території Галинівської сільської ради, які є предметом спору в даній справі. Згідно наявних копій свідоцтва про народження серії [NUMBER] , повного витягу з Дежравного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб позивач [PERSON] є дочкою [PERSON] . Копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] позивач [PERSON] є дочкою [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Водночас ч. 1 ст. 1241 ЦК України передбачено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Судом встановлено, що згідно посвідчення Управління Пенсійного фонду України у Володимир-Волинському районі серії [NUMBER] позивач [PERSON] є інвалідом ІІ групи довічно. Таким чином, судом встановлено, що позивач [PERSON] , як дочка померлого, є спадкоємцем його майна згідно закону та, відповідно до ст. 1241 ЦК України, має право на обов`язкову частку у спадщині. За змістом витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, отриманого у Володимир-Волинській державній нотаріальній конторі, спадкова справа по смерті [PERSON] не заводилась. Згідно повідомлення державного нотаріуса Володимир-Волинської державної нотаріальної контори Хоми Ю.М. № 722/01-16 від 14.07.2020 року про відмову у видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки за заповітом після померлого [INFO] [PERSON] , у зв`язку з тим, що у неї відсутні правовстановлюючі документи на зазначені земельні ділянки, та запропоновано звернутися до суду для визнання права власності на зазначене спадкове майно. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження Частиною 1 ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч. 2 ст. 328 ЦК України). У відповідності до ст.346 ЦК України, смерть власника є однією з підстав припинення права власності. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Частиною 2ст.16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Згідно ч.1ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Право позивачів, як спадкоємців на спадкове майно, підлягає захисту в судовому порядку, оскільки після смерті спадкодавця [PERSON] не залишилося оригіналів правовстановлюючого документа на це майно, що є перешкодою позивачам в нотаріальному оформленні спадщини. Таким чином вимога позивачів про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом ґрунтується на законі, та підлягає до задоволення. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст.328, 346, 1217-1218, 1235, 1241, 1233-1234, 1268 ЦК України,

Outcome: approved