Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-02 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до відповідача та третьої особи про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне. Вона являється матір`ю [PERSON] , [INFO] . Батьком дитини є відповідач - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Михайлівського районного суду Запорізької області від 30.11.2017 року з відповідача було стягнуто аліменти на її користь на утримання малолітньої дитини,- [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 06.11.2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач аліменти сплачує не регулярно, або в меншому розмірі, визначеним рішенням суду. Станом на 18.03.2019 року заборгованість по сплаті аліментів складає 3 046,10 гривень. Додаткових витрат по утриманню дитини, а саме: продуктів харчування, одягу дитині або подарунків, іншої матеріальної допомоги відповідач не здійснює. Крім цього, дитина досить часто хворіє, але відповідач зовсім не приймає участі в лікуванні і жодної допомоги з цього приводу не здійснює. На її погляд відповідач зовсім байдужий до долі дитини, постільки він зовсім не приймає участі у вихованні дитини, оскільки він навіть не навідується, не цікавиться життям дитини, її здоров`ям та розвитком і це продовжується вже значний час. Внаслідок зазначеного, позивач просить суд позбавити [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , батьківських прав відносно його малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . В судовому засіданні позивач [PERSON] на задоволенні позовних вимог наполягала, посилаючись на доводи, викладені в позовній заяві. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про його дату, час та місце, причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надав. Відповідно до вимог ст.ст. 280-283 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Представник третьої особи Орган опіки та піклування, в особі Служби у справах дітей Михайлівської районної державної адміністрації Запорізькій області в судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність. Встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами суд приходить до наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Михайлівського районного управління юстиції у Запорізькій області, [PERSON] , народився [INFO] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] . (а.с.6). Згідно Заочного рішення Михайлівського районного суду Запорізької області від 30.11.2017 року, стягнуто аліменти на її користь на утримання малолітньої дитини,- [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 06.11.2017 року і до досягнення дитиною повноліття. (а.с.7). Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 03.04.2019 року, станом на 01.07.2018 року заборгованість складає 276,11 грн.; заборгованість станом на 18.03.2019 року складає 3046,10 грн.; заборгованість станом на 01.09.2019 року складає 3700,14 грн. (а.с.8). Згідно Довідки КНП «Михайлівська багатопрофільна лікарня» Михайлівської районної ради Запорізької області, [PERSON] самостійно лікує дитину, під час лікування у сімейного лікаря мати самостійно приводить дитину на огляд, крім того, під час викликів до дитини до дому - батька дитини не було. (а.с.9). Згідно довідки № 1211 від 03.04.2019 року виданої виконавчим комітетом Михайлівської селищної ради Михайлівського району Запорізької області, [PERSON] , 1992 року народження проживає в [ADDRESS] , разом з [PERSON] , 2016 року народження. (а.с.9 на звороті). Згідно Акту-довідки №552 від 03.04.2019 року виданого депутатом Михайлівської селищної ради Михайлівського району Запорізької області, [PERSON] , 1992 року народження проживає в [ADDRESS] , виховує неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , без участі батька з квітня 2017 року. Умови для виховання дитини задовільні, батько не своєчасно сплачує аліменти, вихованням дитини батько не займається. Сім`я проживає в будинку батьків разом з дідом та бабусею. (а.с.10). Згідно висновку органу опіки та піклування Михайлівської районної державної адміністрації, [PERSON] , [INFO] за доцільно позбавлення батьківських прав, у зв`язку з тим що не займається вихованням дитини, не цікавиться життям дитини, не цікавиться фізичним та духовним розвитком, має заборгованість зі сплати аліментів. (а.с.11). Відповідно до ч. 1 ст. 19 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків. Згідно ч.1, 2 ст. 27 вказаної Конвенції, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Приписами ст. 150 СК України встановлено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину, а передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно з частиною 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст. 164 СК України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 16 своєї постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негайно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Обставини матеріального забезпечення, соціально-побутові умови проживання і особисті якості відповідача з`ясовувалися службою у справах дітей і судом. При цьому, судом встановлено, що відповідач вихованням малолітніх дітей не займається, сприятливих умов для проживання та розвитку дітей не створює. В судому засіданні встановлені докази винної поведінки відповідача, яка свідчить саме про безпідставне ухилення його від виконання своїх батьківських обов`язків. Своєю поведінкою відповідач не забезпечує своїй дитині рівня життя, необхідного для їх фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Характер поведінки відповідача, його особистість та інші конкретні встановлені судом обставини вимагають позбавлення батьківських прав і не свідчать про наявність підстав збереження батьківських прав з відмовою в позові і попередженням відповідача про необхідність зміни її ставлення до виховання дитини, відсутні підстави для надання переваги інтересам відповідача, а не дитини, яка саме в цей час, з урахуванням віку, потребує захисту своїх прав. Головною метою позбавлення батьківських прав при вирішенні цієї справи, суд вважає захист саме інтересів дитини і стимулювання батька щодо належного виконання своїх обов`язків, оскільки позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дітей і водночас, санкція за протиправну винну поведінку. За таких обставин, позбавлення відповідача батьківських прав на теперішній час є єдиним можливим засобом забезпечення малолітній дитині спокійного життя, гармонічного виховання в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, як того вимагає ст. 150 СК України. Таким чином, позовні вимоги ґрунтуються на законі та доведені в судовому засіданні, тому підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 768 грн. 40 коп. Крім того, стягнути з відповідача кошти в розмірі 1500,00 грн. понесені позивачем за надання юридичних послуг, згідно квитанції від 03 червня 2019 року.

Outcome: approved