overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою в якій просить визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, а саме: А житловий будинок, а прибудова, Б стайня, В сарай, Г сарай, Д стайня, Е літня кухня, 1 ворота, 2 огорожа, к колодязь, що в [ADDRESS], посилаючись на те, що вона після смерті батька, згідно заповіту є спадкоємцем його майна. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю та послався на обставини, викладені у позові. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, проте подав заяву, якою просить суд справу слухати без його участі, позовні вимоги визнає. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши представлені докази, вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з такого. Частина 1 статті 1222 ЦК України передбачає, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ч.1 ст. 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина, яка складається із житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, а саме: А житловий будинок, а прибудова, Б стайня, В сарай, Г сарай, Д стайня, Е літня кухня, 1 ворота, 2 огорожа, к колодязь, що в [ADDRESS]. 21 лютого 2008 року [PERSON] в Мшанецькій сільській Раді розпорядився своїм майно і склав заповіт на ім'я позивача. Позивач є спадкоємцем, майна [PERSON], оскільки дружина спадкодавця померла [INFO]. Звернувшись в Зборівську державну нотаріальну контору з приводу оформлення спадщини, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки втрачено оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно. Враховуючи вищенаведене, за позивачем слід визнати право власності на спадкове майно, оскільки вона вступила в управління спадковим майном і згідно заповіту є спадкоємцем даного майна. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою в якій просить визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, а саме: А житловий будинок, а прибудова, сх. сходи, Б комора, В літня кухня, в тамбур, Г стодола, Д стайня, Е стайня, Є комора, Ж гараж, Пг. погріб, З баня, 1 ворота, що в с. Дітківці по вул. На горбі, буд. №323 Зборівського району Тернопільської області, посилаючись на те, що вона після смерті матері, згідно заповіту є спадкоємцем її майна. Представник позивача в судове засідання не зявився, однак подав заяву в якій просить суд справу слухати без його участі, позовні вимоги підтримує повністю. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, однак подав суду заяву про те, щоб справу слухати в його відсутності, позовні вимоги визнає. Суд, дослідивши представлені докази, вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з такого. Частина 1 статті 1222 ЦК України передбачає, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ч.1 ст. 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Судом встановлено, що 06 червня 2016 року померла мати позивача [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина, яка складається із житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, а саме: А житловий будинок, а прибудова, сх. сходи, Б комора, В літня кухня, в тамбур, Г стодола, Д стайня, Е стайня, Є комора, Ж гараж, Пг. погріб, З баня, 1 ворота, що в с. Дітківці по вул. На горбі, буд. №323 Зборівського району Тернопільської області. 27 липня 2005 року [PERSON] в Мшанецькій сільській Раді розпорядилася своїм майно і склала заповіт на імя позивача. Спадкоємців обовязкової частки в спадковому майні [PERSON] не має. Звернувшись в Зборівську державну нотаріальну контору з приводу оформлення спадщини, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки втрачено оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно. Враховуючи вищенаведене, за позивачем слід визнати право власності на спадкове майно, оскільки вона вступила в управління спадковим майном і згідно заповіту є спадкоємцем даного майна. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою в якій просить визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, а саме: А житловий будинок, а прибудова, що знаходиться в с. Гаї-за-Рудою, провулок Вишневий, №5, Зборівського району Тернопільської області, посилаючись на те, що після смерті діда є спадкоємцем його майна. Однак свідоцтво про право на спадщину не видано. Представник позивача в судове засідання не зявився, однак подав заяву в якій просить суд справу слухати без його участі, позовні вимоги підтримує повністю. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, проте подав заяву, якою просить суд справу слухати без його участі, позовні вимоги визнає. Суд, дослідивши представлені докази, вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з такого. Стаття 1258 ЦК України передбачає, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Згідно ч.2 ст. 1274 ЦК України, cпадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Судом встановлено, що 11 травня 1991 року помер дідо позивача [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина, яка складається із житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, а саме: А житловий будинок, а прибудова, що знаходиться в с. Гаї-за-Рудою, провулок Вишневий, №5, Зборівського району Тернопільської області. Після смерті [PERSON] спадкоємцем майна є позивач по справі, оскільки дружина спадкодавця [PERSON] померла 22.09.1990 року, син спадкодавця (батько позивача) [PERSON] помер 26.01.2007 року, дочка спадкодавця [PERSON] по мерла 12.06.1994 року Інших спадкоємців немає. Звернувшись в Зборівську державну нотаріальну контору з приводу оформлення спадщини, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно. Однак, враховуючи вищенаведене, за позивачем слід визнати право власності на спадкове майно, оскільки вона прийняла спадщину та вступила в управління спадковим майном. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою в якій просить визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в [ADDRESS], земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею розміром 2,05га., а саме: 1,18га. - рілля та 0,87га. - пасовище, яка розташована на території Мильнівської сільської Ради Зборівського району, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], посилаючись на те, що після смерті баби, згідно заповіту, є спадкоємцем його майна. Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак подав заяву в якій просить суд справу слухати без його участі, позовні вимоги підтримує повністю. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, однак подав суду заяву про те, щоб справу слухати в його відсутності, позовні вимоги визнає. Суд, дослідивши представлені докази, вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з такого. Частина 1 статті 1222 ЦК України передбачає, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ч.1 ст. 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Судом встановлено, що [INFO] року померла баба позивача - [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами в [ADDRESS], земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею розміром 2,05га., а саме: 1,18га. - рілля та 0,87га. - пасовище, яка розташована на території Мильнівської сільської Ради Зборівського району, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER]. 05 грудня 2000 року [PERSON] в Залозецькій селищній Раді розпорядилася своїм майном і склала заповіт на ім'я [PERSON], однак вона відмовилась від своєї частки в спадковому майні в користь позивача. Звернувшись у Зборівську державну нотаріальну контору по питанню оформлення спадщини, їй було відмовлено у прийнятті документів, оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно. Враховуючи вищенаведене, за позивачем слід визнати право власності на спадкове майно, оскільки вона вступила в управління спадковим майном і згідно заповіту є спадкоємцем даного майна. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою в якій просить визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в [ADDRESS] посилаючись на те, що вона купила вищевказане майно і сплатила за нього домовлену суму. В судовому засіданні позивач позов підтримала повністю з мотивів викладених у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позовну заяву визнав та не заперечує прои його задоволеня. Суд вислухавши пояснення сторін по справі, дослідивши представлені докази, вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з такого. Відповідно до ч.2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Частина 2 статті 328 ЦК України зазначає, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Судом встановлено, що житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в [ADDRESS] належить [PERSON], що підтверджується Витягом про державну реєстрацію прав №35997108. 08 червня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу вищевказаного майна. На момент укладенні договору купівлі-продажу спірне майно під заставою і арештом не перебувало. На підтвердження укладеної угоди, позивачем сплачено відповідачу домовлену суму згідно договору Однак, відповідач від оформлення документів ухиляються, що суперечить умовам договору, а тому у відповідності до ч.2 ст. 220 ЦК України, цей договір купівлі - продажу слід визнати дійсним, а за позивачем визнати право власності на спірне майно, оскільки позивач повністю виконав умови договору. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою в якій просить визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в с. Жабиня по вул. Зелена, буд. 4 Зборівського району Тернопільської області, посилаючись на те, що 15 серпня 2010 року на підставі договору купівлі-продажу, укладений між нею та [PERSON], вона придбала вказане майно і заплатила за нього суму згідно договору. В судовому засіданні позивач позов підтримав повністю з мотивів викладених у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнала та не заперечує проти його задоволення. Суд вислухавши пояснення сторін по справі, дослідивши представлені докази, вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з такого. Відповідно до ч.2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Частина 2 статті 328 ЦК України зазначає, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Судом встановлено, що житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в с. Жабиня по вул. Зелена, буд. 4 Зборівського району Тернопільської області, належить [PERSON]. 15 серпня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами в с. Жабиня по вул. Зелена, буд. 4 Зборівського району Тернопільської області. На момент укладенні договору купівлі-продажу спірне майно під заставою і арештом не перебувало. На підтвердження укладеної угоди, позивачем сплачено відповідачу домовлену суму згідно договору Однак, відповідач від оформлення документів ухиляються, що суперечить умовам договору, а тому у відповідності до ч.2 ст. 220 ЦК України, цей договір купівлі продажу слід визнати дійсним, оскільки позивач повністю виконав умови договору. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою в якій просить визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в с. Кокутківці по вул. Зелена, буд. №326, Зборівського району Тернопільської області, посилаючись на те, що після смерті батька вона є спадкоємцем його майна. Однак свідоцтво про право на спадщину не видано. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала повністю та послалася на обставини, викладені у позові. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, проте подав заяву, якою просить суд справу слухати без його участі, позовні вимоги визнає. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши представлені докази, вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з такого. Стаття 1258 ЦК України передбачає, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.2 ст. 1274 ЦК України, cпадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Судом встановлено, що 11 лютого 1999 року помер батько позивача [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами в с. Кокутківці по вул. Зелена, буд. №326, Зборівського району Тернопільської області. Після смерті [PERSON] його спадкове майно прийняла дружина [PERSON], проте, 13 березня 2013року вона померла, не оформивши права власності на спадкове майно. Після смерті [PERSON] позивач є єдиним спадкоємцем. Звернувшись в Зборівську державну нотаріальну контору з приводу оформлення спадщини, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно. Враховуючи вищенаведене, за позивачем слід визнати право власності на спадкове майно, оскільки вона прийняла спадщину та вступила в управління спадковим майном. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою в якій просить визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в с. Манаїв по вул. Підлуковець, №10, Зборівського району, посилаючись на те, що вона придбала у відповідача вказане майно і сплатила за нього домовлену суму. В судовому засіданні позивач позов підтримала повністю з мотивів викладених у позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав та не заперечує проти його задоволення. Суд вислухавши пояснення сторін по справі, дослідивши представлені докази, вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з такого. Відповідно до ч.2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Частина 2 статті 328 ЦК України зазначає, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Судом встановлено, що житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в с. Манаїв по вул. Підлуковець, №10, Зборівського району, належить [PERSON] 14 січня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу вищевказаного майна. На момент укладенні договору купівлі-продажу спірне майно під заставою і арештом не перебувало. На підтвердження укладеної угоди, позивачем сплачено відповідачу домовлену суму згідно договору Однак, відповідач від оформлення документів ухиляються, що суперечить умовам договору, а тому у відповідності до ч.2 ст. 220 ЦК України, цей договір купівлі продажу слід визнати дійсним та визнати за позивачем право власності на спірне майно, оскільки вона повністю виконала умови договору. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою в якій просить визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в с. Метенів по вул. Центральна, буд. № 23, Зборівського району Тернопільської області, земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,06га. (кадастровий номер 6122684000:03:001:0189), яка розташована в с. Млинівці, вул.. Центральна, 23 Зборівського району Тернопільської області, земельну ділянку ведення особистого селянського господарства, площею 0,1816га. (кадастровий номер 6122684000:03:001:0190), яка розташована в с. Метенів Зборівського району Тернопільської області, посилаючись на те, що вона купила вищевказане майно і сплатила за нього домовлену суму. Представник позивача в судове засідання не зявився, однак подав заяву якою просить суд справу слухати без його участі, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не зявився, однак подав заяву якою просить суд справу слухати без його участі, позовні вимоги визнає. Суд, дослідивши матеріали справа, вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з такого. Відповідно до ч.2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Частина 2 статті 328 ЦК України зазначає, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Судом встановлено, що житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в с. Метенів по вул. Центральна, буд. № 23, Зборівського району Тернопільської області, земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,06га. (кадастровий номер 6122684000:03:001:0189), яка розташована в с. Млинівці, вул.. Центральна, 23 Зборівського району Тернопільської області, земельна ділянка ведення особистого селянського господарства, площею 0,1816га. (кадастровий номер 6122684000:03:001:0190), яка розташована в с. Метенів Зборівського району Тернопільської області, належать [PERSON]. 30 липня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу вищевказаного майна. На момент укладенні договору купівлі-продажу спірне майно під заставою і арештом не перебувало. На підтвердження укладеної угоди, позивачем сплачено відповідачу домовлену суму згідно договору. Однак, відповідач від оформлення документів ухиляються, що суперечить умовам договору, а тому у відповідності до ч.2 ст. 220 ЦК України, цей договір купівлі продажу слід визнати дійсним, оскільки позивач повністю виконала умови договору. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою в якій просить визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в смт. Залізці по вул. Я. Музики, буд. №3, Зборівського району Тернопільської області, посилаючись на те, що після смерті матері, згідно заповіту, є спадкоємцем її майна. Представник позивача в судове засідання не зявилася, однак подала заяву в якій просить суд справу слухати без її участі, позовні вимоги підтримує повністю. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, однак подав суду заяву про те, щоб справу слухати в його відсутності, позовні вимоги визнає. Суд, дослідивши представлені докази, вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з такого. Частина 1 статті 1222 ЦК України передбачає, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ч.1 ст. 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Судом встановлено, що 28 жовтня 2015 року померла мати позивача [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, яка складається із житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в смт. Залізці по вул. Я. Музики, буд. №3, Зборівського району Тернопільської області. 26 березня 1997 року [PERSON] в Залозецькій селищній Раді розпорядилася своїм майном і склала заповіт на ім'я позивача. Інших спадкоємців в тому числі на обовязкову частку не має. Звернувшись у Зборівську державну нотаріальну контору по питанню оформлення спадщини, їй було відмовлено у прийнятті документів, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно. Враховуючи вищенаведене, за позивачем слід визнати право власності на спадкове майно, оскільки вона вступила в управління спадковим майном і згідно заповіту є спадкоємцем даного майна. На підставі наведеного,

Outcome: approved