Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду із даним позовом та просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Свої вимоги обґрунтовує тим, що їхнє подружнє життя з відповідачем не склалося з причини відсутності взаєморозуміння, різницю характерів та відсутністю довіри один до одного. Від шлюбу вони мають доньку, яка після розірвання шлюбу залишиться проживати із нею. Питання про утримання дитини вирішено із відповідачем в добровільному порядку та дитина й надалі залишатиметься на її утриманні. Спільно з відповідачем вони проживали до 2013 року. Сторони в судове засідання не з'явилися, позивач завчасно сповістила суд про неявку та можливість розгляду справи за її відсутності. Позивач надала заяву в якій просила позов задовольнити та шлюб розірвати не заперечуючи проти заочного розгляду і вирішення справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи, або про розгляд справи за його відсутності до суду не надсилав, свого представника до суду не направив. Оскільки [PERSON] не заперечує проти заочного розгляду справи, а відповідач належним чином повідомлявся про день, місце та час розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.ст. 224-226 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 11 серпня 2007 року Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області між сторонами було зареєстровано шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів було зроблено актовий запис за № 579. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою і про місце проживання якої, у сторін спору не виникає. Сімейне життя в сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні характери та різні погляди на життя, вони не проживають разом з початку 2013 року, не ведуть сумісного господарства і мають окремий бюджет. Позивач стверджує, що подальше збереження шлюбу суперечитиме її інтересам. Спору про поділ майна що є їхньою спільною сумісною власністю сторони не мають. Між ними досягнуто згоду, що після розірвання шлюбу дитина залишиться проживати із позивачкою. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. З огляду на ч. 1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що поміж сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхня сім'я розпалася та існує формально, а подальше спільне життя їхнього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, інтересам дитини, а тому шлюб слід розірвати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved