Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду позовною заявою про розірвання шлюбу посилаючись на те, що з 21.12.2012 року вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дитину - сина [PERSON], [INFO]. Протягом останніх років сімейне життя між ними поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім'ю та життя, вона відчуває відсутність елементарної турботи, піклування і моральної підтримки. Між ними зникло відчуття поваги та любові. Відповідач принципово нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи між ними постійно виникають сварки та непорозуміння, свідком яких нерідко стає дитина, що тяжким чином може вплинути на її психічний стан, та кожен раз їй (позивачу) спричиняє душевні страждання, що свідчить на користь того, що сім'я фактично розпалася. Неодноразово з боку відповідача до неї вчинялося фізичне насильство. Вперше він побив її ще у 2016 році, та впродовж останніх двох років такі дії носили системний характер. Більш того, в ніч з 15 на 16 вересня 2018 року відповідач на очах дитини вдався до її побиття, спричинивши їй тілесні ушкодження. З приводу вчинення домашнього насильства вона викликала поліцію. Після даної події вона була змушена провести ніч у подруги, де наразі і проживає. Ця обставина переконливо свідчить на користь того, що шлюб фактично розпався, а вони стали чужими один до одного людьми. Вона переконана, що спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме її інтересам, і відновлення сімейних стосунків та примирення з відповідачем є неможливим. Позивач подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, вважала примирення неможливим. Відповідач подав заяву, в якій зазначив, що на розірвання шлюбу згоден, вважав, що примирення неможливе. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 04.10.2018 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. Клопотань по суті спору сторонами не заявлялося. В суді встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 21.12.2012 року. Мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї. Відповідно до ст. 56 СК України дружина та чоловік мають право на вільний вибір місця свого проживання. Дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлено, що між сторонами відсутні шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть. Примиритися, зберегти сім'ю сторони не бажають, просять розірвати їх шлюб. Враховуючи викладене, суд вважає недоцільним збереження такої сім'ї. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. По даній справі позивачем було сплачено судовий збір - 704,80 грн., дані кошти підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved