Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

позивач звернулася до суду із позовом до відповідачів про визначення частки [PERSON] у квартирі, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги мотивує тим, що є співвласником квартири [ADDRESS]. Іншими співвласниками вказаної квартири є відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], а також донька позивача [PERSON] та співвласником був покійний чоловік позивача [PERSON], який [INFO] помер, а позивач разом із донькою [PERSON] набули права на спадкування за законом. Після звернень до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом позивачу було відмовлено, оскільки частки у спільній сумісній власності не визначені. В позасудовому порядку визначити частку позивача неможливо, а тому змушена звернутись до суду. Оскільки у свідоцтві про право власності на квартиру зазначено 9 осіб, а у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, частки співвласників є рівними, то кожному з них належить 1/9 частки квартири. З урахуванням наведеного, просить позов задовольнити. В судове засідання позивач, представник позивача не з'явились. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує. Відповідачі в судове засідання повторно не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, причин неявки суду не повідомили. А тому суд вважає, що відповідно до ст.224 ЦПК України, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи, слід розглянути справу у відсутності відповідача, ухваливши заочне рішення. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд встановив наступне. Як вбачається із копії свідоцтва про право власності на квартиру (а.с.4), квартира [ADDRESS] належить [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві спільної сумісної власності. Як вбачається із копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER], [PERSON] помер [INFO] про що вчинено актовий запис № 6972 (а.с.5). Як вбачається з листа Четвертої Львівської державної нотаріальної контори від 29.01.2015р. №254/02-14 (а.с.6) після смерті [PERSON] за заявою [PERSON] у Винниківській державній нотаріальній конторі Львівської області заведено спадкову справу №156 за 2014 рік. Разом з тим, видати свідоцтво про право на спадщину на 1/9 частину вищевказаної квартири неможливо, оскільки така належить співвласникам на праві спільної сумісної власності, тобто не визначено частку, що належала спадкодавцю. Відповідно до п.1 ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до п. 2 ст.370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Враховуючи вищенаведене, виходячи з презумпції рівності часток кожного із співвласників, оскільки інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду, суд приходить до висновку, що на час смерті [PERSON] частки всіх співвласників були рівними, а тому позовні вимоги слід задовольнити та визначити за [PERSON], який помер [INFO], 1/9 ідеальну частку у спільній сумісні власності на квартиру [ADDRESS].

Outcome: approved