overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду із справжнім позовом, посилаючись на ті обставини, що вона з 24.06.2016р. є власником квартири №69 будинку №89-А за адресою м.Одеса проспект Маршала Жукова у якій зареєстровані відповідачі, які продовжують користуватися квартирою як члени сімю бувшого власника. Просила визнати відповідачів такими, що втратили право користування квартирою та виселити їх. Позивач підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити. Відповідачі та представник [PERSON] з позовом погодилися. Вислухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що позивач з 24.06.2016р. є власником квартири №69 в будинку №89-А за адресою м.Одеса проспект Маршала Жукова на підставі договору купівлі-продажу квартири (а.с.3-4). У квартирі зареєстровані відповідачі, але не проживають у ній, що підтверджується їхніми заявами на адресу суду (а.с.28-31, 46-48). Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, враховуючи, що відповідачі не мешкають у вказаній квартирі, але зареєстровані у ній як члени сімї бувшого власника квартири, чим створюють перешкоди позивачу у володінні та користуванні будинком, суд приходить до висновку, що позов в цій частині заявлено обґрунтовано і він підлягає задоволенню. Щодо вимог про виселення суд вважає їх необґрунтованими, оскільки згідно пояснень учасників процесу, відповідачі у квартирі не мешкають, а тому у цій частині у задоволенні позову слід відмовити. Щодо вимог про зобовязання відділ ЦНАП Київського району зніти з реєстрації відповідачів, суд вважає необхідним у задоволенні них відмовити, оскільки статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що\~зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду, і позивач не надав даних що він звертався до відповідних органів з заявою про зняття відповідачів з реєстрації за судовим рішенням, то такі вимоги є безпідставними. На підставі ст.391,405 ЦК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду із справжнім позовом, посилаючись на ті обставини, що вона з 28.05.2007р. є власниками квартири [ADDRESS], у якій зареєстрована відповідач, яка не проживає у ній з 1987 року без поважних причин. Просила визнати відповідача такою, що втратив право користування квартирою. Відповідно до ч.1 ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою судді від 11.06.2018р. у справі відкрито провадження і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідач відзиву проти позову не надав, поштове повідомлення надсилалося за її зареєстрованим місцем проживання, відповідно до вимог ст.128 ч.8 ЦПК України вважається що повістки вручені їй належним чином. Суд, дослідивши та оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач на підставі свідоцтва про право власності на житло від 28.05.2007р. (а.с.7) є власниками квартири [ADDRESS], у якій зареєстрована відповідач, яка не проживає у ній з 1987р., що підтверджується даними довідки (а.с.6), у квартирі не має речей відповідача. \~ \~ \~ \~ За\~статтею 317 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Відповідно до частини першої\~статті 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За положеннями\~статті 391\~ЦК України\~власник майна\~має право\~вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, враховуючи, що відповідач більше року не проживає у вказаній квартирі позивачів чим створює перешкоди у володінні та користуванні квартирою, суд приходить до висновку, що позов заявлено обґрунтовано і він підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду із справжнім позовом, посилаючись на ті обставини, що вона згідно договору купівлі-продажу від 1.07.2003р. та договору дарування від 12.02.2008р. є власником квартири №167 в будинку №6 корпус 1 по вулиці Ільфа і Петрова м.Одеса, у якій зареєстрований відповідач, який не проживає у ній з 2014 року без поважних причин. Просила визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою. Відповідно до ч.1 ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою судді від 20.11.2018р. у справі відкрито провадження і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідач відзиву проти позову не надав, поштове повідомлення надсилалося за йому зареєстрованим місцем проживання, відповідно до вимог ст.128 ч.8 ЦПК України вважається що повістки вручені йому належним чином. Суд, дослідивши та оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач на підставі договору купівлі-продажу від 1.07.2003р.(а.с.5) та договору дарування від 12.02.2008р. (а.с.9) є власником квартири №167 в будинку №6 корпус 1 по вулиці Ільфа і Петрова м.Одеса, у якій зареєстрований відповідач, з яким шлюб розірвано у 8.07.2014р. і який не проживає у ній з 2014р. Останнє підтверджується даними акту від 8.10.2018 (а.с.14), у квартирі не має речей відповідача. \~ \~ \~ \~ За\~статтею 317 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Відповідно до частини першої\~статті 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, враховуючи, що відповідач більше року не проживає у вказаній квартирі позивача чим створює перешкоди у володінні та користуванні квартирою, суд приходить до висновку, що позов заявлено обґрунтовано і він підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду із справжнім позовом, посилаючись на ті обставини, що вона та [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS] у якій зареєстрована відповідач, але не проживає у ній тривалий час. Посилаючись на ст.ст.391,405 ЦК України просила визнати відповідача таким, що втратила право користування квартирою. Позивач підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити. Відповідач до суду не з`явилася, за зареєстрованим місцем проживання не мешкає, заяви про слухання справи у її відсутність не надходило. Представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи за відсутності відповідача. Відповідно до частини 1 статті 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивач та [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS] (а.с.7,9-10). У даній квартирі зареєстрована відповідач, яка не проживає у ній з 1992р., що підтверджується актом від 30.03.2015р. (а.с.8), у квартирі не має речей відповідача, місце проживання її невідоме. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.405ч.2 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад 1 рік. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, предявивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові ВС від 30.06.2015 (справа №21-1438а15). Таким чином, враховуючи, що відповідач не мешкає у вказаній квартирі більше 1 року без поважних причин, чим створює перешкоди позивачу у володіння квартирою, суд приходить до висновку, що позов в цій частині заявлено обґрунтовано і він підлягає задоволенню. Щодо позовної вимоги про знаття з реєстрації відповідача суд вважає такі вимоги передчасними, оскільки рішенню суду є підставою для зняття з реєстрації особи відповідно до вимог ст.7 Закону \~№1382-IV, а тому позов задоволенню в цій частині не підлягає. На підставі ст.391,405 ЦК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду із справжнім позовом, посилаючись на ті обставини, що вона та її син [PERSON], є власниками квартири [ADDRESS], у якій зареєстрований відповідач, але не проживає у ній тривалий час. Просила визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою. Позивач підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити. Відповідачі до суду не з`явився, був належним чином, через засіб масової інформації, повідомлений про час та місце слухання справи, заяви про слухання справи у його відсутність не надходило. Третя особа [PERSON]С не проти задоволення позову. Позивач не заперечує проти заочного розгляду справи за відсутності відповідача. Відповідно до частини 1 статті 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивач та третя особа є власниками квартири [ADDRESS], у якому зареєстрований відповідач, але не проживає у ній більше 10 років без поважних причин, у квартирі не має його речей, місце проживання його невідоме, він не сплачує комунальні послуги та не бере участі в утриманні квартири, чим перешкоджає співвласникам у користуванні квартирою. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов заявлено обґрунтовано і він підлягає задоволенню. На підставі ст.391,405 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду із справжнім позовом, посилаючись на ті обставини, що з 1996р. вона є співвласником будинку [ADDRESS] , у якій зареєстрований відповідач, який не проживають у ній без поважних причин тривалий час. Просила визнати відповідача таким, що втратив право користування будинком. Відповідно до ч.1 ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою судді від 23.03.2020р. у справі відкрито провадження і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч.2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідач відзиву проти позову не надав, ухвала та матеріали позову надсилалися за останнім зареєстрованим місцем проживання, які ним отримані. Позивач не заперечує проти заочного розгляду справи. У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Третя особа пояснень щодо позову не надала, ухвала та матеріали позову надсилалися за зареєстрованим місцем проживання, які ним отримані. Суд, дослідивши та оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач з 13.09.1996р. зареєструвала право власності на Ѕ частину будинку [ADDRESS] , інша Ѕ частина належіть третій особі. У зазначеній квартирі зареєстрований відповідач, який не проживає у ній з липня 2013р. без поважних причин, що підтверджується актом від 26.02.2020р. (а.с.14), чим створює перешкоди позивачу у володіння та користування будинком. За статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, враховуючи, що відповідач не проживає у вказаному будинку і своєю реєстрацією створює перешкоди у володінні та користуванні ним, суд приходить до висновку, що позов заявлено обґрунтовано і він підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду із справжнім позовом, посилаючись на ті обставини, що з 2001р. він є власником будинку [ADDRESS] , у якій зареєстрований відповідач, який не проживає у ньому без поважних причин тривалий час. Просив визнати відповідача таким, що втратив право користування будинком. Відповідно до ч.1 ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою судді від 14.09.2020р. у справі відкрито провадження і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч.2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідач відзиву проти позову не надав, ухвала та матеріали позову надсилалися йому за останнім зареєстрованим місцем проживання, отже за правилами ст.128 ч.8 ЦПК України вважається повідомленим належним чином. Позивач не заперечує проти заочного розгляду справи. У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Третя особа пояснень щодо позову не надала, ухвала та матеріали позову надсилалися за зареєстрованим місцем проживання, які ним отримані. Суд, дослідивши та оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач зареєстрував Свідоцтво про право власності на будинок [ADDRESS] в МРОН БТІ 4.01.2020р. і є власником зазначеного будинку. У зазначеному будинку зареєстрований відповідач, який не проживає у ньому з квітня 2019р. без поважних причин, що підтверджується актом від 19.08.2020р. (а.с.7), чим створює перешкоди позивачу у володіння та користування будинком. \~ \~ \~ \~ За\~статтею 317 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Відповідно до частини першої\~статті 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, враховуючи, що відповідач не проживає у вказаному будинку і своєю реєстрацією створює перешкоди у володінні та користуванні ним, суд приходить до висновку, що позов заявлено обґрунтовано і він підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду із справжнім позовом, посилаючись на ті обставини, що з 2005 року є власником 21/50 частини будинку за адресою м.Одеса вул. Бабушкіна, 33. В будинку зареєстрований відповідач, який з грудня 2012р. не мешкає без поважних причин. Просить суд визнати його таким, що втратив право користування зазначеним будинком. Відповідно до ч.1 ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою судді від 24.10.2018р. у справі відкрито провадження і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідач відзиву проти позову не надав, поштові повідомленні надсилалися за його зареєстрованим місцем проживання, відповідно до вимог ст.128 ч.8 ЦПК України вважається що повістки вручені йому належним чином. Позивач не заперечує проти заочного розгляду справи. У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши та оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач на підставі свідоцтва про право власності від 14.06.2005р. (а.с.5) є власником 21\\50 часток будинку за адресою м.Одеса вулиця Бабушкіна, 33. У зазначеному будинку з 2009р. зареєстрований відповідач, як онук власника будинку.\~\~ Згідно акту від 4.10.2018р., який було складено сусідами позивача, відповідач з грудня 2012р. у зазначеному будинку не проживає без поважних причин (а.с.8). Згідно\~ст.391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до\~ст.405 ЦК України\~член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, враховуючи, що відповідач не мешкає у вказаному будинку більше 1 року без поважних причин, чим створюють перешкоди позивачу у володінні та користуванні будинком, суд приходить до висновку, що позов заявлено обґрунтовано і він підлягає задоволенню. На підставі ст.391,405 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду із справжнім позовом, посилаючись на ті обставини, що з 2007р. вона є власником квартири [ADDRESS] , у якій зареєстрований відповідач, який не проживають у ній без поважних причин тривалий час. Просила визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою. Позивач у засідання позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач відзиву проти позову не надав, ухвала та матеріали позову надсилалися за останнім зареєстрованим місцем проживання. Позивач не заперечує проти заочного розгляду справи. У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши та оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач 21.12.2007р. зареєструвала право власності на квартиру [ADDRESS] . У зазначеній квартирі зареєстрований відповідач, який не проживає у ній з 2011р. без поважних причин, що підтверджується актом від 20.01.2020р. (а.с.9), чим створює перешкоди позивачу у володіння та користування будинком. За статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, враховуючи, що відповідач не проживає у вказаній квартирі і своєю реєстрацією створює перешкоди у володінні та користуванні ним, суд приходить до висновку, що позов заявлено обґрунтовано і він підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved