Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-29 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до суду мотивуючи його тим, що рішенням Горохівського районного суду від 06.10.2006 року було задоволено позов Горохівської міської ради та визнано відумерлою спадщину на житловий будинок з господарськими та побутовими спорудами по [ADDRESS] 29.11.2006 року виконкомом Горохівської міської ради було винесено рішення за № 162 про виділення сім'ї (відповідача) [PERSON] житлового будинку з господарськими та побутовими спорудами за адресою [ADDRESS]. 30.11.2006 року виконкомом Горохівської міської ради відповідачу [PERSON] було видано ордер на вселення його та членів його сім'ї у вищезазначений житловий будинок. Рішенням Апеляційного суду Волинської області від 07.11.2012 року рішення Горохівського районного суду Волинської області від 06.10.2006 року про визнання відумерлою спадщини на житловий будинок було скасовано та постановлено нове рішення про відмову в задоволенні позову Горохівської міської ради. 03.09.2013 року позов [PERSON] до Горохівської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування на житловий будинок було задоволено і визнано її право власності на житловий будинок. Позивач зазначає, що як законний власник згідно чинного законодавства вона має право на володіння, користування та розпорядження спірним житловим будинком. В судовому засіданні представники позивача [PERSON], [PERSON] позовні вимоги їх довірителя повністю підтримали з підстав зазначених у ньому. Просять первісний позов задовольнити та визнати недійсними рішення виконкому Горохівської міської ради від 29.11.2006 року за №162 про виділення житла сім'ї [PERSON], та ордеру від 30.11.2006 року про вселення в житловий будинок з господарськими та побутовими спорудами по [ADDRESS], а також виселити сім'ю відповідача з вказаного житлового будинку. Зустрічний позов відповідача [PERSON] про визнання його права власності на спірний будинок не визнали, просять в позові відмовити з підстав зазначених у первісному позові. Відповідач та його представник в судовому засіданні первісний позов не визнали, суду пояснили, що ордер про вселення в будинок їм був виданий на законних підставах, його сім'я вселилася в житловий будинок при цьому затративши чималі кошти для приведення його в належний стан придатний для проживання. Просять відмовити в задоволенні позовних вимог позивача, а також задовольнити їх зустрічний позов та визнати їх право власності на спірний будинок. Представник Горохівської міської ради щодо заявлених позовних вимог позивача по первісному позову та зустрічного позову відповідача покладається на розсуд суду. Заслухавши сторони в справі, їх представників, перевіривши достовірність матеріалів справи, проаналізувавши докази по ній, суд вважає, що первісний позов позивача про визнання рішення та ордеру недійсними та виселення з займаного житлового будинку задовольнити. В зустрічному позові відповідач про визнання його права власності на спірний будинок відмовити з наступних підстав. У відповідності до вимог ст.. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В ст.. 1261 ЦК України зазначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. З копії рішення постановленого Апеляційним судом Волинської області від 07 листопада 2012 року (а.с.5-7) встановлено, що 06 жовтня 2006 року рішенням Горохівського районного суду за позовом органу місцевого самоврядування задоволено та визнано спірний житловий будинок з надвірними будівлями, що [ADDRESS], відумерлою спадщиною та передано територіальній громаді м.Горохів. Це ж рішення Апеляційним судом було скасовано і постановлено нове рішення згідно якого у задоволенні заяви Горохівської міської ради про визнання спадщини відумерлою було відмовлено. Дане рішення в порядку касаційного провадження не оскаржувалось. Копією рішення Горохівського районного суду від 03.09.2013 року (а.с.8-10) встановлено, що позивач [PERSON] зверталася до суду з заявою про визнання права власності в порядку спадкування за законом першої черги на житловий будинок з відповідними надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS]. Рішення сторонами у справі не оскаржувалось. Відповідно до спадкової справи після померлого [PERSON], [PERSON] після його смерті прийняла спадщину, оскільки своєчасно звернулася до державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, є єдиною спадкоємицею належного їй майна за законом першої черги. Копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (№12336240) (а.с.138) встановлено, що [PERSON] є власником об'єкта нерухомого майна житлового будинку, з надвірними будівлями та спорудами, за адресою [ADDRESS]. Що стосується зустрічного позову заявленого відповідачем щодо визнання його права власності на спірний житловий будинок, то суд вважає його безпідставним і відмовляє в його задоволенні. Судом встановлені обставини, що відповідачем дійсно було затрачені чималі кошти на приведення житлового будинку в належний та придатний стан для проживання в ньому, проте такі обставини при вирішенні даного спору не заслуговують на увагу. Згідно вимог ст.. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Отже в судовому засіданні було встановлено, що власником спірного будинку є позивач [PERSON], а тому задовольняє її позов в повному обсязі. У зустрічному позові [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності суд відмовляє за його безпідставністю. На підставі наведеного,

Outcome: approved