Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-02 00:00:00

Позивач звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що шлюб між її матірю [PERSON] і її батьком було розірвано 01 червня 2010 року за актовим записом №159. Позивачка зазначає, що є рідною дочкою відповідача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження. Вказує, що згідно з рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 16.09.2010 року з відповідача стягувалися аліменти на її утримання в розмірі 30 % всіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь матері, так як вона знаходилася і перебувала на її утриманні. На даний час, після досягнення повноліття позивачка проживає з матірю [PERSON]. Вказує також, що вона не одружена і не працює, оскільки проходить навчання на І курсі ДВНЗ «УжНУ» на факультеті «здоровя людини» на платній основі та потребує матеріальної підтримки. Відсутність матеріального утримання у звязку з досягненням повноліття ставить позивачку в скрутне матеріальне становище, так як вона не може працювати у звязку з навчанням на денній формі. Стверджує, що відповідач працює в ГУ МНС України в Закарпатській області і має можливість надавати матеріальну допомогу повнолітній дитині, яка продовжує навчання. Відповідач добровільно надавати матеріальну допомогу відмовляється, в звязку з чим позивачка змушена була звернутися до суду. Мати позивачки не надає на даний час матеріальної підтримки та не має можливості надавати таку, оскільки знаходиться в декретній відпустці. З огляду на викладене просить суд задовольнити позовні вимоги. У судовому засіданні позивач підтримала позов з підстав, викладених в позовній заяві. Додатково позивач [PERSON] зауважила , що з 01.09.2015 року навчається на факультеті Ужгородського національного університету здоровя людини, денна форма навчання, навчання платне, щорічна сума плати за навчання становить 10500 грн., в процесі навчання виникає потреба у суттєвих додаткових витратах на книги та інші допоміжні засоби для навчання. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні підтримав позовні вимоги його доньки, надавши письмові заперечення на позовну заяву та пояснив, що станом на сьогодні на його утриманні знаходиться дружина [PERSON] та неповнолітня донька [PERSON], [INFO]. Розмір його середнього заробітку на липень становить 4775,00 грн. Додаткових видів грошового забезпечення не має, так як він проходить службу забезпечення цивільного захисту на посаді головного фахівця Ужгородського міськрайонного відділу Управління ДНС України у Закарпатській області, де заборонено законом отримувати доходи від підприємницької іншої діяльності. Його молодша донька [PERSON] досить часто хворіє, що змушує відповідача витрачати чималі кошти на її лікування та подальшу реабілітацію, що підтверджується копіями лікарняних листків, які є наявними у додатках до заперечень. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності та заслухавши доводи сторін, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ФМ № 295749, виданого повторно 18.06.2014 року. Як вбачається з копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-ФМ № 026555 від 01.06.2010 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, шлюб між чоловіком [PERSON] і дружиною [PERSON] розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 159 від 01 червня 2010 року. Після реєстрації розірвання шлюбу присвоюються прізвища: чоловіку [PERSON], дружині [PERSON]. Крім того, відповідно до рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29 квітня 2010 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розіврано, а доньку [PERSON], [INFO], залишено на утримання та вихованні матері [PERSON]. На час розгляду справи [PERSON] є повнолітньою , що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ФМ № 295749, про що 19 серпня 1998 року складено відповідний актовий запис № 751, відділ державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, виданого 18 червня 2014 року. З копії договору про платне навчання від 01 вересня 2015 року вбачається, що Державний вищий навчальний заклад «Ужгородський національний університет» в особі ректора [PERSON]І, що діє на підставі Статуту навчального закладу (виконавець) та [PERSON]В (замовник) уклали цей договір про те, що виконавець бере на себе зобовязання за рахунок коштів замовника здійснити навчання [PERSON]В (студент) за спеціальністю «здоровя людини» освітньо-кваліфікаційного рівня бакалавр. Строки надання освітньої послуги визначаються датою зарахування студента та датою відрахування. Відповідно до п. 5 Договору, загальна вартість освітньої послуги становить 42.0000., розмір оплати за навчальний рік 10500 грн. Замовник вносить плату безготівково кожного семестру. Згідно з п. 8 Договору студент, що навчається за цим договором, державну стипендію не отримує. Строк дії договору з 01.09.2015 року до 30.06.2019 року. З довідки № 145 від 31.03.2016 року, виданої Факультетом здоровя людини ДВНЗ «Ужгородський національний університет», а також копії студентського квитка серії АК №10992871, виданого 01.09.2015 року, встановлено, що [PERSON] є студентом денного відділення здоровя людини факультету Ужгородського національного університету з 2015 року, на даний час навчається на першому курсі на контрактній основі (за оплату), термін закінчення навчального закладу 30 червня 2019 року. Судом також встановлено, що відповідач повторно одружився, від цього шлюбу у нього народилася донька . Як вбачається з копії Свідоцтва про шлюб серії 1-ФМ № 083433 від 24.09.2011 року, виданого виконком Оноківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, [PERSON]М, який народився 25 червня 1974 року, та [PERSON]Я, яка народилася [INFO], Турківський район, зареєстрували шлюб 24.09.2011 року, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 87. Прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка [PERSON], дружини [PERSON]. Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії 1-ФМ № 232380 від 05 липня 2012 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, [PERSON] народилася 30 червня 2012 року, про що в книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис за №755. Батьком записаний [PERSON]М, матірю [PERSON] Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу України, яка, зокрема, передбачає обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст. ст. 199, 200, 201 Сімейного кодексу України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Згідно зі ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, судам роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Частиною 1 ст. 200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Вказані обставини в своїй сукупності дають суду підстави зробити висновок, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з урахуванням згоди відповідача сплачувати аліменти у розмірі, визначеному позивачем. Відповідно до ч. 3 ст. 209 та ч. 1 ст. 218 ЦПК України 03 серпня 2016 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення складено та підписано 08 серпня 2016 року. На підставі ст. ст. 180-183, 191, 198-201 СК України,

Outcome: approved