Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

Позивач з врахуванням уточнених вимог звернулась до суду з позовом до відповідачів з вимогою стягнути із відділу ДВС Новоархангельського районного управління 58189 грн. 06 коп. на відшкодування шкоди, спричиненої внаслідок вчинення правочину під впливом обману та моральної шкоди в сумі 30000 грн., та із Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства Юстиції України 3061 грн.48 коп., які сплачені нею в якості гарантійного внеску за проведені електронні торги, які визнані судом недійсними. Свої вимоги позивач мотивувала тим, що 21 листопада 2014 року на прилюдних електронних торгах, у відділі ДВС Новоархангельського районного управління юстиції через Державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства Юстиції України за гроші в сумі 61 229 грн. 60 коп. вона придбала житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Кошти в сумі 3061грн. 48 коп. нею було внесено до початку торгів у якості гарантійого внеску на рахунок ДП «Інформаційний центр» Міністерства Юстиції України, а кошти в сумі 58 168грн.12 коп.були нею сплачені у якості основного внеску за придбане майно- житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами в [ADDRESS] на рахунок відділу ДВС Новоархангельського РУЮ. Рішенням Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 19.02.2015 року було визнано електронні торги, проведені 21.11.2014 року Державним підприємством «Інформаційний Центр» Міністерства Юстиції України по продажу житлового будинку з надвірними спорудами і будівлями по [ADDRESS] недійсними. Підставою визнання електронних торгів недійсними було недодержання в момент вчинення правочину вимог, встановлених ст.ст. 203, 215 ЦК України, а саме були порушені правила проведення торгів визначених Тимчасовим порядком внаслідок реалізації майна за ціною, визначеною звітом про оцінку майна, який втратив чинність. Про те, що звіт про оцінку майна втратив чинність, а тому змінились обставини, які мають істотне значення при вчиненні правочину, працівники ВДВС Новоархангельського РУЮ не повідомили покупця, хоча зобов'язані були не тільки повідомити покупця про зміну обставин, які мають істотне значення при вчиненні правочину, але й провести повторну оцінку, як це передбачено ч.5 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження». Внаслідок замовчування працівниками ВДВС Новоархангельського РУЮ факту втрати чинності звітом про оцінку майна, яке вистановлено на торги - житлового будинку з надвірними спорудами та будівлями по [ADDRESS], вчинено правочин під впливом обману, внаслідок чого покупцеві [PERSON] завдано значних збитків. У відповідності до вимог ч.2 ст.230 ЦК України потерпілому відшкодовуються збитки в подвійному розмірі та моральна шкода, що завдані у зв'язку із вчиненням такого правочину. Оскільки торги були визнані недійсними, [PERSON] за вказаний будинок на рахунок ВДВС Новоархангельського РУЮ внесено 58168грн.12 коп., то сума відшкодування становить 116336 грн. 24 коп. Однак з врахуванням того, що позивачу відділом ДВС Новоархангельського РУЮ було частину коштів повернуто, а саме 58147 грн.18 коп., тому залишок відшкодування становить 58189 грн.06 коп. Ухвалою Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 22.07.2015 року було залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору- Управління Державної Казначейської служби України в Кіровоградської області. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав з підстав зазначених у позові, суду пояснив, що працівники ВДВС неналежно віднеслись до виконання своїх обов'язків, виставили на торги майно, звіт про оцінку якого не був чинним і тому внаслідок замовчування працівниками ВДВС Новоархангельського РУЮ факту втрати чинності звітом про оцінку майна, покупцю було завдано шкоду, яка була нанесена вчиненням правочину під впливом обману. Крім того, позивач цілий рік не користувалась своїми коштами, займалась лише судовими процесами, не змогла повноцінно відпочити і тому діями відповідача їй спричинено також моральну шкоду. На запитання суду представник підтвердив, що відділом ДВС Новоархангельського РУЮ позивачу були повернуті кошти в сумі 58168 грн.12 коп, а Державним підприємством «Інформаційний Центр» Міністерства Юстиції України 3061 грн.48 коп. Представник відповідача відділу ДВС Новоархангельського РУЮ Журавка В.О. позовні вимоги не визнав і суду пояснив, що на момент розміщення на сайті будинку оцінка була чинною, на момент проведення самих торгів оцінка вже не була дійсною. Електронні торги відбуваються без попереднього встановлення сторони покупця, із позивачем прямого контакту не було взагалі, оскільки хто стане переможцем торгів відділу наперед невідомо і тому ніхто нікого у оману не вводив. Представник ДП «Інформаційний Центр» Міністерства Юстиції України в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить зворотнє повідомлення. Представник Управління Державної Казначейської служби України в Кіровоградської області Коляда В.Л. заперечив проти позовних вимог і суду пояснив, що позивачем ні по тексту позову, ні в судовому засіданні не доведено факту нанесення їй шкоди, не доведено наявності вини та причинного зв'язку між діями та шкодою. Прокурор також заперечила проти задоволення позовних вимог внеслідок їх недоведеності. Заслухавши пояснення учасників розгляду, дослідивши матеріали справи в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Як встановлено в судовому засіданні, внаслідок проведених електронних торгів 21.11.2014 року ДП «Інформаційний Центр» Міністерства Юстиції України (СЕТАМ) по продажу житлового будинку з надвірними спорудами та будівлями по [ADDRESS], як арештованого нерухомого майна, переможцем торгів стала [PERSON], яка для участі у торгах сплатила гарантійний внесок на рахунок ДП «Інформаційний Центр» Міністерства Юстиції України в сумі 3061 грн.48 коп. та різницю від стартової ціни в сумі 58168 грн.12 коп на рахунок відділу ДВС Новоархангельського РУЮ. Рішенням Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 19.02.2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 14.05.2015 року, було визнанонедійсними електронні торги проведені 21.11.2014 року Державним підприємством «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України по продажу житлового будинку з надвірними спорудами і будівлями по [ADDRESS] Кіровоградської області про що складено акт Державного виконавця про проведені електронні торги по реалізації арештованого нерухомого майна від 11.12.2014 року та визнано недійсним протокол № 13336 проведення електронних торгів, що відбулися 21.11.2014 року по продажу житлового будинку з надвірними спорудами і будівлями по [ADDRESS]. Вищевказаним рішенням було встановлено, що за змістом ч. 1 ст. 203, ч. 1 ст. 215 ЦК України підставами недійсності укладеного за результатами прилюдних торгів правочину є невідповідність його змісту Цивільному Кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, тобто безпосередньо за результатами електронних торгів, а, відтак, підставами для визнання електронних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених саме Тимчасовим порядком. При цьому підставою для визнання електронних торгів недійсними було встановлено порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, зокрема визначених Тимчасовим порядком реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 16.04.2014 року № 656/5. Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно ст. 11 Закону України «Про державну виконавчу службу» шкода, заподіяна державним виконавцем фізичним чи юридичним особам під час виконання рішення, підлягає відшкодуванню у порядку, передбаченому законом за рахунок держави. Факт неправомірності (незаконності) дій державного виконавця, що призвели до завдання шкоди повинен бути встановлений у передбаченому законом порядку, в даному випадку вина встановлена рішенням суду, яке набрало законної сили. Відповідно ч. 2 ст. 87 Закону України «Про виконавче провадження» збитки, завдані державним виконавцем фізичним чи юридичним особам під час проведення виконавчого провадження, підлягають відшкодуванню в порядку, встановленому законом. Згідно ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Згідно ст. 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. Відповідно до пункту 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» від 26 грудня 2003 року №14, при розгляді позовів фізичних і юридичних осіб про відшкодування шкоди (збитків), заподіяної діями (бездіяльністю) державного виконавця, відповідачами в таких справах є відділи державної виконавчої служби, в яких працюють державні виконавці, та відповідні територіальні органи Державного казначейства України. Згідно ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження», реалізація арештованого майна, крім майна, вилученого з обігу згідно з законом, та майна, зазначеного в частині восьмій ст. 57 цього Закону, здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах. Тимчасовим порядком реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів , затвердженим наказом Міністерства юстиції України № 656/5 від 16.04.2014 року (зареєстрованим у Мінюсті 16.04.2014 року № 427/25204) визначено порядок реалізації арештованого майна у відповідності до статті 62 Закону України «Про виконавче провадження». Електронні торги є прилюдними торгами, що здійснюються в електронній формі в Системі (Система- інформаційна система, що забезпечує здійснення в електронній формі процесів подання й обробки заявок на участь в електронних торгах, проведення електронних торгів з реалізації арештованого державними виконавцями майна, обробку інформації про електронні торги), є спеціальною процедурою продажу майна, за результатами якої власником майна стає переможець електронних торгів- учасник, від якого на момент завершення електронних торгів надійшла найвища цінова пропозиція . Відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до договорів купівлі-продажу. Відповідно до ч. 4 ст. 656 ЦК України до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті. Відтак, до наслідків визнання прилюдних торгів недійсними застосовуються наслідки визнання правочинів недійсними. Згідно ч. 1 ст. 216 ЦК України у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Зі змісту цієї статті слідує, що повернення стороні договору коштів, які вона сплатила за оспорюваним правочином, здійснюється іншою стороною договору та можливе в разі визнання такого правочину недійсним. Відповідно до матеріалів справи встановлено, що відділом ДВС Новоархангельського РУЮ позивачу були повернуті кошти в сумі 58168 грн.12 коп, а Державним підприємством «Інформаційний Центр» Міністерства Юстиції України 3061 грн.48 коп, про що не заперечував представник позивача. Згідно ст.230 ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Сторона, яка застосувала обман, зобов'язана відшкодувати другій стороні збитки у подвійному розмірі та моральну шкоду, що завдані у зв'язку з вчиненням цього правочину. Посилання позивача саме на норму ст.230 ЦК щодо недійсності правочину внаслідок застосування обману судом не може бути прийнято до уваги, оскільки вищезазначеним рішенням суду електронні торги були визнані недійсними саме з підстав недодержання в момент вчинення правочину вимог, встановлених ст.ст. 203, 215 ЦК України, а саме були порушені правила проведення торгів визначених Тимчасовим порядкомреалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 16.04.2014 року № 656/5, внаслідок реалізації майна за ціною, визначеною звітом про оцінку майна, який втратив чинність. У відповідності до ч.3 ст.61 ЦПК України ці обставини не доказуються. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз'яснено, що правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину. Наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману.Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення. Позивачем не надано доказів визнання електронних торгів недійсними саме з підстав ст.230 ЦК України. Крім того, електронні торги є спеціальною процедурою продажу майна, за результатами якої власником майна стає переможець електронних торгів- учасник, від якого на момент завершення електронних торгів надійшла найвища цінова пропозиція і посилання позивача, що його ввели в оману під час купівлі-продажу майна є недоведеним. Відповідно до вимог ст.ст.10,60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може грунтуватись на припущеннях. З урахуванням викладеного суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed