Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою в якій зазначає, що з 16 жовтня 1993 року перебуває в шлюбі з відповідачем по справі, який зареєстрований Ананьївською Другою сільською радою Ананьївського району Одеської області, актовий запис №19. Від указаного шлюбу мають повнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалось, з січня 2017 року разом не проживають та не підтримують сімейні відносини. Між ними повністю відсутнє взаєморозуміння, у них різні погляди на життя та сімейні стосунки. На протязі всього подружнього життя відповідач зловживає спиртними напоями, в зв'язку з чим у їхній сім'ї виникали конфлікти та непорозуміння, в ході яких [PERSON] ображає позивача та застосовує до неї фізичну силу. [PERSON] зазначає, що відповідач завжди був проти того, щоб вона працювала, однак в свою чергу докоряв їй, що утримує її, чим принижував. Нині з'ясувалося, що все спільно нажите ними майно належить відповідачу, а вона до нього не має жодного відношення, так як не працювала. Крім того відповідач фактично виживає її з будинку, який належить їй за договором дарування, а всі питання, які вирішуються в сім'я позивача та відповідача вирішуються за участю сестри [PERSON] Позивач вказує, що подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам, тому при вказаних обставинах вона прийняла рішення про його розірвання. Вказане рішення є остаточним, примирення між ними неможливе, шлюб носить виключно формальний характер. При таких обставинах позивач вважає, що подальше збереження сім'ї неможливе і недоцільне. В судовому засіданні під час розгляду справи позивач доводи позовної заяви підтримала в повному обсязі, позовні вимоги просить задовольнити, пояснивши, що у 2008 році нею вже подавалась заява про розірвання шлюбу з відповідачем до суду, однак тоді чоловік її запевнив, що зміниться, однак протягом дев'яти років в їх спільному житті нічого не змінилося, відповідач її постійно докоряє та принижує. Вважає, що збереження їхнього шлюбу є недоцільним та неможливим. Відповідач, в судовому засіданні, під час розгляду справи, вимоги, викладені в позовній заяві не визнав, просить шлюб не розривати. Також підтвердив той факт, що раніше позивачем вже подавалась до суду заява про розірвання шлюбу, однак тоді вони знайшли спільну мову, вважає що жодних підстав сьогодні для розірвання шлюбу немає, тому в задоволення позовних вимог позивача просить відмовити в повному обсязі. Взявши до уваги пояснення позивача та відповідача, вивчивши документи справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст.ст. 110,112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, тоді суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити дошлюбне прізвище. Відповідно до ст. ст. 10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Із матеріалів справи видно, що позивач - [PERSON] перебуває у шлюбі з відповідачем по справі - [PERSON], який зареєстрований 16 жовтня 1993 року Ананьївською Другою сільською радою Ананьївського району Одеської області, актовий запис №19, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.5). Від указаного шлюбу мають повнолітнього сина: [PERSON], [INFO] (а.с.6). Приймаючи до уваги, що збереження сім'ї неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, оскільки в сім'ї відсутнє взаєморозуміння, створені умови, в яких не можливе нормальне існування сім'ї та спільне проживання, кроків до примирення не роблять, відсутність неповнолітніх дітей, тому суд вважає можливим їх шлюб розірвати, при цьому всі витрати по справі залишити за позивачем, враховуючи її бажання.

Outcome: approved