Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з указаним позовом, в якому просила розірвати безстроковий трудовий договір №1212, укладений між [PERSON] та фізичною особою підприємцем [PERSON], зареєстрований 04.08.2005 р. у Стахановському районному центрі зайнятості, відповідно до ст. 38 Кодексу законів про працю України за власним бажанням. Позов мотивовано тим, що місце роботи позивача знаходилося в м.Первомайськ, де вона працювала реалізатором. 22 липня 2014 року на території м.Первомайськ почалася антитерористична операція, у звязку з чим позивач не змогла потрапити на робоче місце, крім того, з цього часу відповідач припинив свою підприємницьку діяльність на території міста Первомайськ. Через неможливість потрапити на робоче місце, постійні артилерійські обстріли м.Первомайська та інших обставин воєнного характеру позивач не мала можливості належним чином оформити розірвання трудового договору. Позивач також не має можливості зареєструвати розірвання трудового договору з відповідачем, оскільки він не зявляється до центру зайнятості. Позивач у судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягала на задоволенні позовних вимог, просила справу розглянути за її відсутності. Відповідач, представники третіх осіб у судове засідання не зявилися, про час і місце судового розгляду були повідомлені. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що між [PERSON] та фізичною особою підприємцем [PERSON] було укладено безстроковий трудовий договір №1212, зареєстрований 04.08.2005 р. у Стахановському районному центрі зайнятості, що підтверджується записами в трудовій книжці позивача і трудовим договором (а.с.7-10). Суд також вважає такими, що не потребують доказування посилання позивача на обставини, повязані з проведенням АТО на території м.Первомайська, оскільки ці обставини є загальновідомими. При перевірці відомостей про фізичну особу підприємця у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців судом встановлено, що при пошуку за індивідуальним податковим номером відповідача, указаним в трудовому договорі, в Реєстрі міститься запис про припинення діяльності фізичної особи підприємця [PERSON] від 14.05.2015 р., номер запису 20680060007029011 (а.с.13). Відповідно до п.4 ч.1 ст.36 КЗпП України однією з підстав припинення трудового договору є розірвання трудового договору з ініціативи працівника (статті 38, 39). Відповідно до ч.1 ст. 38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні, але в разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною-інвалідом; догляд за хворим членом сім'ї відповідно до медичного висновку або інвалідом I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник. Відповідно до п.3 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2013 р. № 198, внутрішньо переміщені особи, які звільнилися з роботи (припинили зайнятість), за відсутності документів, що підтверджують факт звільнення (припинення зайнятості), предявляють: паспорт громадянина України або тимчасове посвідчення громадянина України; облікову картку платника податків; довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи; заяву про припинення трудових відносин, справжність підпису на якій нотаріально засвідчена, або документ, що підтверджує факт припинення зайнятості (цивільно-правовий договір, витяг з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб - підприємців), або відповідне рішення суду - у разі припинення трудових відносин (припинення зайнятості) у судовому порядку; розрахунковий документ (квитанцію), що підтверджує надсилання зазначеної заяви роботодавцю рекомендованим листом з описом вкладення. Таким чином, враховуючи поважність причин припинення трудових відносин, повязаних з проведенням АТО, що супроводжується активними бойовими діями, а також неможливість для позивача забезпечити явку відповідача в центр зайнятості для зняття трудового договору з реєстрації, суд вважає за необхідне поновити строк звернення позивача до суду та розірвати трудовий договір на підставі ч.1 ст.38 КЗпП України з ініціативи працівника. При цьому датою розірвання трудового договору слід вважати день, з якого фактично припинилися трудові відносини сторін 22 липня 2014 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved