Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до відповідача про захист прав споживача, відшкодування збитків, розірвання договору підряду про надання послуг з виготовлення та передачі у власність ПВХ конструкцій, посилаючись на те, що 26 жовтня 2014 року між нею та відповідачем було укладено договір підряду (індивідуальний номер замовлення 2610143) про надання послуг з виготовлення та передачі у власність ПВХ конструкцій. Відповідно до п. 1.1 вказаного договору виконавець зобов'язався за завданням замовника, надати послуги з виготовлення та передачі у власність ПВХ конструкцій (вікон) за кошторисом виконавця. Замовник за даним договором, зобов'язалася оплатити та прийняти готові вироби і роботу згідно умов договору. Вартість виробів за договором склала 2 989 грн., яку 26 жовтня 2014 року позивач перерахувала на поточний рахунок відповідача. Пунктом 3.2 Договору визначено, що після виконання замовником п. 3.1 договору, виконавець зобов'язується на протязі 45 робочих днів виготовити та передати у власність замовника ПВХ конструкції. Відповідач зобовязаний був своєчасно та якісно надати ці послуги в строк до 19 грудня 2014 року. Проте ні в зазначений строк, ні до цього часу відповідачем умови договору не виконані, ПВХ конструкції позивачу не встановлені, всі звернення до відповідача з цього приводу, відповідачем проігноровані, в зв'язку з чим звернулася за захистом своїх прав до суду. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила розірвати договір підряду від 26 жовтня 2014 року, стягнути з відповідача на її користь завдані матеріальні збитки в сумі 2 989 грн., пеню за прострочення надання послуг в сумі 206 грн. 24 коп. та завдану моральну шкоду в сумі 3 000 грн. Відповідач до судового засідання не з'явився, причини неявки суду не відомі, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства та Законом України «Про захист прав споживачів». В судовому засіданні встановлено, що 26 жовтня 2014 року між позивачем та відповідачем було укладено договір підряду (індивідуальний номер замовлення 2610143) про надання послуг з виготовлення та передачі у власність ПВХ конструкцій. Відповідно до п. 1.1 вказаного договору виконавець зобов'язався за завданням замовника, надати послуги з виготовлення та передачі у власність ПВХ конструкцій (вікон) за кошторисом виконавця. Замовник за даним договором, зобов'язалася оплатити та прийняти готові вироби і роботу згідно умов договору. Вартість виробів за договором склала 2 989 грн., яку 26 жовтня 2014 року позивач перерахувала на поточний рахунок відповідача, що підтверджується касовим чеком № 115419 від 26 жовтня 2014 року. Відповідно до ч. 1 ст. 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника) а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно вказаного договору позивач, як покупець, умови договору виконала, провела своєчасну оплату замовленої товару. Пунктом 3.2 Договору визначено, що після виконання замовником п. 3.1 договору, виконавець зобов'язується на протязі 45 робочих днів виготовити та передати у власність замовника ПВХ конструкції. Відповідач зобовязаний був своєчасно та якісно надати ці послуги в строк до 19 грудня 2014 року. Проте ні в зазначений строк, ні до цього часу відповідачем умови договору не виконані, ПВХ конструкції позивачу не встановлені, всі звернення до відповідача з цього приводу, відповідачем проігноровані. Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Порушенням зобов'язань, відповідно до ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язань. Згідно ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживача» якщо виконавець прострочує виконання роботи (надання послуги) згідно з договором, він за кожний день прострочення сплачує споживачеві пеню у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. Згідно п. 4.2 договору підряду, сторони домовилися, що у разі не виконання п. 3.2 договору, а саме: якщо виконавець на протязі 45 робочих днів, після 100% оплати замовником вартості договору, не виготовив та не передав у власність замовника ПВХ конструкції, виконавець зобовязаний сплатити пеню в розмірі 0,1% від вартості договору за кожен робочий день прострочення. Згідно розрахунку, наданого позивачем сума нарахованої пені становить 206 грн. 24 коп., які і підлягають до стягнення Згідно ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Статтею 23 ЦК України, передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди від 31 березня 1995 року № 4 (з наступними змінами) визначено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. В даному випадку, враховуючи обставини справи суд вважає, що позивачем доведені моральні страждання, а тому в даному випадку дана вимога про стягнення моральної шкоди підлягає до задоволення в повному обсязі на суму 3 000 грн. Зі згоди позивача, відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Таким чином, суд вважає що позовні вимоги є цілком правомірними, обґрунтованими на законі та такими, що підлягають до задоволення.

Outcome: approved