Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду і свої вимоги мотивує тим, що вона 27 серпня 2010 року зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] - громадянином Російської Федерації. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач. Рішенням Путивльського районного суду від 09.11.2012 року шлюб розірвано. Крім того, 09.11.2012 року за рішенням суду стягнуто з відповідача і аліменти на утримання його доньки, які він не сплачує. У вересні 2013 року вона зареєструвала шлюб з іншим чоловіком. Батько дитини [PERSON] в кінці грудня 2010 року залишив сім'ю, поїхав до Російської Федерації за місцем свого проживання і з цього часу в сім'ю не повертається, долею своєї доньки не цікавиться та не піклується про неї, матеріальної допомоги не надає, тому просить позбавити його батьківських прав відносно його дитини. Позивач свої вимоги підтримала. Відповідач був допитаний судом за місцем свого проживання, позов не визнає, вважає, що він шлюб з позивачкою не реєстрував, не є батьком її дитини та просить справу слухати у його відсутність. Суд, заслухавши пояснення позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, думку представника органу опіки та піклування, а також прокурора, які підтримали позов, вважає, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Судом встановлено, що дійсно сторони по справі 27.08.2010 року зареєстрували шлюб, який рішенням Путивльського районного суду від 09.11.2012 року розірвано (а.с. 9-10). Як вбачається з рішенням Путивльського районного суду від 09.11.2012 року за позовом [PERSON], з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання його доньки [PERSON], [INFO] (а. с. 8). Із свідоцтва про народження вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] і її батьками є [PERSON] - громадянин Російської Федерації та [PERSON] (а.с. 11). Допитані в якості свідків [PERSON], [PERSON] суду показали, що дійсно [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб в серпні 2010 року, а [INFO] у них народилася дитина - донька [PERSON], батьком якої є відповідач по справі. В кінці грудня 2010 року [PERSON] поїхав до Російської Федерації і з цього часу в сім'ю не повертався, долею своєї доньки не цікавиться, її вихованням не займається, матеріальної допомоги не надає. Із висновку органу опіки та піклування вбачається, що батьком [PERSON], [INFO] є [PERSON], громадянин Російської Федерації, але протягом більш як чотирьох років дитиною не цікавиться, знаходиться та проживає на території Російської Федерації, не займається її вихованням, не надає матеріальної допомоги, тому при таких обставинах, орган опіки та піклування вважає за можливе позбавлення його батьківських прав (а. с. 13). Проаналізувавши вищевикладені докази в їх сукупності, суд приходить до переконливого висновку, що дійсно [PERSON], який є батьком [PERSON], [INFO], ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню своєї дитини, а саме на протязі більше чотирьох років до дитини не з'являється, про її долю не цікавиться, вихованням не займається, не надає матеріальної допомоги.

Outcome: approved