Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом у якому просить збільшити розмір стягуваних з відповідача аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO], які стягувати в розмірі ? частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з часу звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги мотивовані тим, що вона перебувала у шлюбі з [PERSON], від якого у них [INFO] року народилася донька [PERSON]. Шлюб між нею та відповідачем було розірвано. Позивач вказує, що протягом останніх років вона самостійно виховує дитину. Рішенням Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області у справі № 2-599/10 від 20.09.2010 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання доньки в твердій грошовій сумі в розмірі 500,00 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Починаючи з 19.07.2010 року відповідач аліменти не сплачував, однак у квітні 2018 року він сплатив суму заборгованості за аліментами у розмірі 48 000 грн. У травні 2018 року відповідачем сплачено ще 2 500 грн., що призвело до переплати по сплаті аліментів, а значить матеріальний стан платника аліментів значно покращився. З часу ухвалення судом рішення про стягнення аліментів потреби дитини значно зросли. Дитина відвідує гімназію, дитячу художню школу та уроки гри на гітарі. Щомісячне навчання в художній школі коштує 260 грн., на рахунок ГО «Наш Ерудит» щомісячно для навчання дитини сплачується благодійна допомога у розмірі 500 грн., а уроки гри на гітарі коштують 1 600 грн. Також вказує, що дитина має проблеми із зором, а тому вимушена часто відвідувати лікаря та носити окуляри. Крім цього, з часу ухвалення судом рішення про стягнення аліментів значно зросли витрати на комунальні послуги, які також нею сплачуються самостійно, не дивлячись на те, що електроенергія, вода та газ потрібні для створення належних умов проживання дитини. Також значно зросла вартість одягу та взуття. Позивач зазначає, що весь тягар по утриманню дитини фактично лежить на ній, оскільки відповідач аліментів у більшому розмірі не надає і практично всі витрати вона несе сама. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2018 року було відкрите провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в судове засідання (а.с. 38, 39). В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином за вказаною позивачем адресою проживання, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав, у зв'язку з чим з урахуванням думки позивача Дніпровським районним судом м. Києва протокольно постановлена ухвала від 10.12.2018 року про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, відповідально до положень ст. ст. 280, 281 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Як убачається із матеріалів справи, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 07.05.2010 року (а.с. 7). Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Рішенням Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 20.09.2010 року у цивільній справі № 2-599/10 з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття (а.с. 17-19). Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України). Частиною 2 статті 141 Сімейного кодексу України визначено, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Звертаючись із позовом до суду про зміну розміру аліментів позивач посилається на зростання потреб дитини та на зміну матеріального становища відповідача, зазначаючи, що останній здійснив одноразову сплату аліментів у розмірі майже 50 000 грн., що безумовно свідчить про покращення його майнового стану. Вказані обставини підтверджуються довідкою-розрахунком заборгованості за сплати аліментів виданої 27.08.2018 року державним виконавцем Корсунь-Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, відповідно якої згідно виконавчого листа № 2-599 від 20.09.2010 року про стягнення аліментів із [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 500 грн. щомісячно станом на 01.08.2018 року боржником повинно бути сплачено 48 193,55 грн.; відповідно до матеріалів виконавчого провадження за вказаний період боржником сплачено 50500 грн., станом на 01.08.2018 року заборгованість по аліментам [PERSON] відсутня, переплата становить 2306,45 грн. (а.с. 13-16). Позивач суду також пояснила, що на виконанні в Корсунь-Шевченківському районному відділі державної виконавчої служби на примусовому виконанні ще перебуває виконавчий лист про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини від іншого шлюбу. Частиною 1 ст. 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Отже, зміна раніше встановленого розміру аліментів можлива за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених Сімейним кодексом України. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. Згідно правової позиції, викладеної Верховним Судом України у справі № 143цс13 від 05.02.2014 року, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). За вимогами ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При визначенні розміру аліментів суд враховує вік дитини, розмір прожиткового мінімуму встановлений Законом України «Про державний бюджет на 2018 рік», який з 01.12.2018 року для дітей віком від 6 до 18 років становить 2027 грн., у зв'язку з чим за рішенням суду відповідач сплачує аліменти у значно меншому у розмірі, ніж передбачено чинним законодавством, при цьому суд також бере до уваги, що малолітня [PERSON] перебуває на утриманні матері, відповідач є батьком дитини, особою працездатного віку, наявність існування медичних протипоказань щодо працевлаштування і заняття певними видами діяльності відповідачу судом не встановлено, враховуючи, що за повідомленням позивача на утриманні відповідача також ще є дитина від іншого шлюбу та беручи до уваги щоденну потребу у забезпеченні дитини необхідним харчуванням і предметами вжитку, тому в сукупності оцінених судом доказів є підстави вважати, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання малолітньої доньки у розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Аліменти у новому розмірі сплачуються з дня набрання цим рішенням законної сили, що відповідає положенням ст. 192 СК України щодо стягнення аліментів у зміненому розмірі та роз'ясненням, які містяться у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 р. № 3. За викладених обставин, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: partial