overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 28.09.2013 року позивач уклала шлюб із [PERSON]. Починаючи з цього часу вони проживали із відповідачем однією сімєю, вели спільне господарство та виконували інші обовязки, як члени подружжя. Під час шлюбу у них народився син: [PERSON], [INFO] З перших днів подружнього життя у них була дружня сімя, заснована на почуттях любові, поваги та вірності один до одного, але з часом почуття любові, поваги та розуміння згасли і поступово стосунки між ними зіпсувалися та все одно вони неодноразово намагалися зберегти сімю та жити заради сина. Однак всі справи були марними. Відносини тільки погіршувались, а життя один з одним стало не можливим. Відповідач не розуміє та не бажає розуміти сутності проблеми, які виникають у них, не здатен підтримувати нормальну атмосферу сімї, піклуватися про побудову сімейних відносин між членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сімю. Між ними постійно виникають сварки, свідком яких нерідко стає син, що тяжким чином впливає на його психічний стан та кожен раз спричиняє їй душевні страждання. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. До початку відкритого судового засідання позивач надала суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала. До початку відкритого судового засідання відповідач надав суду заяву, в якій просить суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнав. Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд, згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також обставини життя подружжя, наявність неповнолітньої дитини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки вони підтверджуються матеріалами справи, а саме: копією свідоцтва про шлюб серія І-КИ №264630, актовий запис про шлюб №23 від 28 вересня 2013 року, зроблений виконавчим комітетом Сурсько-Литовської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області; копією свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], серія І-КИ №437460 від 04.06.2013 року, з якого вбачається, що сторони є батьками дитини. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбні відносини та ведення спільного господарства між сторонами припинені, у сторін є неповнолітня дитина, між сторонами було відсутнє взаєморозуміння, що призвело до фактичного розірвання шлюбних стосунків. Розірвання шлюбу є зваженим та обґрунтованим рішенням. Таким чином суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги встановлено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 28 квітня 2007 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу у них є малолітній син [PERSON], [INFO]. На разі, сімейні відносини з відповідачем фактично припинено з червня 2014 року у звязку з тим, що вони з відповідачем не зійшлися характерами та поглядами на життя, сімю між ними втрачено почуття любові та порозуміння. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. Судові витрати покласти на відповідача. До початку відкритого судового засідання позивач надала суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач у відкрите судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надавав, про час, дату та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Тому суд, з урахуванням думки позивача, яка дала згоду на заочний розгляд справи, вирішив провести заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд, згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також обставини життя подружжя, наявність неповнолітньої дитини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки вони підтверджуються матеріалами справи, а саме: копією свідоцтва про шлюб серія 1-КИ №067379 від 28.04.2007 року, актовий запис про шлюб №311 від 28 квітня 2007 року, зроблений Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області; копією свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], серія 1-КИ №148963, актовий запис №1319 від 09.10.2007 року зроблений Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги встановлено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 29 січня 2005 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. На протязі останніх 7 років сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен із них має діаметрально протилежні погляди на життя, шлюб, сім?ю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи між ними постійно виникають сварки, свідком яких нерідко стає їхня дитина, що тяжким чином впливає на її психічний стан. Крім того відповідач веде аморальний спосіб життя. На даний момент ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання припинено, та за її глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Судові витрати покласти на відповідача. У відкритому судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, та пояснила, що з відповідачем не примирилася. Відповідач у відкритому судовому засіданні позовні вимоги не визнав, не згоден розривати шлюб. Заслухавши думку сторін, розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд, згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також обставини життя подружжя, наявність неповнолітньої дитини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки вони підтверджуються матеріалами справи, а саме: копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER], актовий запис №04 від 29 січня 2005 року, зроблений Виконавчим комітетом Ювілейної селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області; копією свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] серія [NUMBER] актовий запис №45 від 10.06.2005 року, з якого вбачається, що сторони є батьками дитини. Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 03 липня 2017 року сторонам надавався шестимісячний строк для примирення, але сторони не примирилися. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбні відносини та ведення спільного господарства між сторонами припинені, у сторін є неповнолітня дитина, між сторонами було відсутнє взаєморозуміння, що призвело до фактичного розірвання шлюбних стосунків. Сторонам було надано шестимісячний строк для примирення, але сторони не примирилися. Розірвання шлюбу є зваженим та обґрунтованим рішенням тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Таким чином суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги встановлено. На підставі ст.141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача документально підтверджені судові витрати в розмірі 640 грн. 00 коп. за сплату судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що вона 11.08.2012 року уклала шлюб з відповідачем, від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Спільне життя у них не склалося, тому що у них різні погляди на сімейне життя та обовязки. Подружні відносини між ними припинилися з 2014 року. Також спільне господарство з 2014 року ними не ведеться. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. До початку відкритого судового засідання представник позивача надав суду заяву, в якій просить справу розглянути без участі позивача та без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач до початку відкритого судового засідання надав суду заяву в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнав. Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд, згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також обставини життя подружжя, наявність малолітньої дитини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки вони підтверджуються матеріалами справи, а саме: копією свідоцтва про шлюб серія 1-КИ №231660, актовий запис про шлюб №251 від 11 серпня 2012 року, зроблений Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, копією свідоцтва про народження дитини [PERSON], [INFO], серія І-КИ №452356 від 04.09.2013 року, з якого вбачається, що сторони є батьками дитини. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбні відносини та ведення спільного господарства між сторонами припинені, у сторін є малолітня дитина, між сторонами було відсутнє взаєморозуміння, що призвело до фактичного розірвання шлюбних стосунків. Розірвання шлюбу є зваженим та обґрунтованим рішенням тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Таким чином суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги встановлено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 14 березня 2003 року вона уклала шлюб з відповідачем по справі [PERSON]. Від шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Останнім часом з 2016 року в сімї почали виникати постійні конфлікти, подружні стосунки припинено. Вони втратили почуття любові, поваги, взаємопорозуміння та стали чужими людьми. Вважає, що за таких обставин збереження їхнього шлюбу буде суперечити її інтересам. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. До початку відкритого судового засідання позивач надала суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримала у повному обсязі. Відповідач у відкрите судове засідання не зявився з невідомої суду причини. Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд, згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також обставини життя подружжя, наявність неповнолітньої дитини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки вони підтверджуються матеріалами справи, а саме: копією свідоцтва про укладення шлюбу серія І-ЖД №338930, актовий запис про шлюб №12 від 12 березня 2003 року, зроблений Виконавчим комітетом Підгородненської міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області; копією свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], серія 1-КИ №170375 від 20.03.2008 року, з якого вбачається, що сторони є батьками неповнолітньої дитини. Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 01 серпня 2016 року сторонам надавався чотирьохмісячний строк для примирення, але сторони не примирилися. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбні відносини та ведення спільного господарства між сторонами припинені, у сторін є неповнолітня дитина, між сторонами було відсутнє взаєморозуміння, що призвело до фактичного розірвання шлюбних стосунків. Сторонам було надано чотирьохмісячний строк для примирення, але сторони не примирилися, крім того відповідач в судове засідання не зявився, що свідчить про його небажання зберегти сімю. Розірвання шлюбу є зваженим та обґрунтованим рішенням. Таким чином суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги встановлено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, оскільки з відповідачем не зійшлися характерами, не розуміють один одного, мають різні погляди на сімейне життя, що призвело до припинення фактичних шлюбних відносин. Строк на примирення надавати не потрібно. Відповідач розірвати шлюб через органи ДРАЦС не погоджується. Сторони на попередній розгляд не зявилися , подали заяви про розгляд справи за їх відсутності : позивач підтримує позов , відповідач не заперечує щодо його задоволення. Тому, суд вважає за можливе провести слухання справи без їх участі. Згідно ч.4 ст.130 ЦПК України у разі визнання позову суд ухвалює при попередньому розгляді судове рішення. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод , інтересів інших осіб. Згідно ч.2 ст. 112 СК України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до наступного висновку. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 16.11.1991 року (а.с.5). Фактично припинили сімейні відносини та проживають окремо, не мають наміру миритися та наполягають на розірванні шлюбу. Відповідач розірвати шлюб через органи ДРАЦС не погоджується. За таких обставин суд вважає, що шлюб носить формальний характер, а тому його необхідно розірвати. Згідно ст. 88 ЦПК України, у разі задоволення позовних вимог, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача, понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 640 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу , оскільки з відповідачем не зійшлися характерами, не розуміють один одного, постійно сваряться, мають різні погляди на сімейне життя, з квітня 2017 року проживають окремо, строк на примирення надавати не потрібно. Сторони на попередній розгляд не зявилися , подали заяви про розгляд справи за їх відсутності : позивач підтримує позов , відповідач не заперечує щодо його задоволення. Тому, суд вважає за можливе провести слухання справи без їх участі. Згідно ст.130 ч.4 ЦПК України у разі визнання позову суд ухвалює при попередньому розгляді судове рішення. Згідно ст.174 ч.4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод , інтересів інших осіб. Згідно ч.2 ст. 112 СК України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до наступного висновку. Сторони перебувають у шлюбі з 04.03.2010 року, мають дитину - [PERSON], [INFO], з квітня 2017 року проживають окремо , наміру миритися між собою не мають, за таких обставин суд вважає, що шлюб носить формальний характер, а тому його необхідно розірвати. Згідно ст. 88 ЦПК України, у разі задоволення позовних вимог, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача, понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 640 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, оскільки з відповідачем не зійшлися характерами, не розуміють один одного, постійно сваряться, мають різні погляди на сімейне життя. Сторонам було надано строк на примирення, однак примирення не відбулось. Сторони в судове засідання не з'явилися , подали заяви про розгляд справи за їх відсутності : позивач - підтримує позов , відповідач - не заперечує щодо його задоволення. Тому, суд вважає за можливе провести слухання справи без їх участі. Враховуючи викладене, суд приходить до наступного висновку. Відносини, що склалися між сторонами, суд відносить до сімейних правовідносин та вважає за необхідне керуватися нормами СК України. Згідно ч.2 ст. 112 СК України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їх дітей, що мають істотне значення. Сторони перебувають у шлюбі з 27.07.2007 року, мають дитину - [PERSON], [INFO], проживають окремо , наміру миритися між собою не мають, час, наданий судом на примирення, позитивних результатів не дав, за таких обставин суд вважає, що шлюб носить формальний характер, а тому його необхідно розірвати. Згідно ст. 88 ЦПК України, у разі задоволення позовних вимог, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача, понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 640 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, оскільки з відповідачем не зійшлися характерами, не розуміють один одного, постійно сваряться, мають різні погляди на сімейне життя, строк на примирення надавати не потрібно. Крім того, позивач просить стягнути аліменти з відповідача на свою користь на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від його доходів , але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , щомісячно , починаючи з дня подачі позову до повноліття дитини. Сторони на попередній розгляд не зявилися , подали заяви про розгляд справи за їх відсутності : позивач підтримує позов , відповідач не заперечує щодо його задоволення. Тому, суд вважає за можливе провести слухання справи без їх участі. Згідно ч.4 ст.130 ЦПК України у разі визнання позову суд ухвалює при попередньому розгляді судове рішення. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод , інтересів інших осіб. Відносини, що склалися між сторонами суд відносить до сімейних правовідносин аліментних зобовязань і вважає за необхідне керуватися нормами СК України. Згідно ч.2 ст. 112 СК України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.180 СК України - батьки зобовязані утримувати своїх дітей до повноліття. Враховуючи викладене, суд приходить до наступного висновку. Згідно паспорта позивача, свідоцтва про народження, свідоцтва про шлюб, довідки Олександрівської селищної ради (а.с.5,6,11,12) сторони перебувають у шлюбі з 19.02.2005 року, мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з матірю ( позивачем по справі) та перебуває на її утриманні. Судом було встановлено, що сторони проживають окремо , наміру миритися між собою не мають, відповідач є батьком [PERSON], [INFO], який перебуває на утриманні матері позивача по справі, та потребує матеріальної допомоги. А тому, позовні вимоги про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно ст.367 ч.1 п.1 ЦПК України суд допускає негайне стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно ст.88 ЦПК України судовий збір на користь держави необхідно стягнути з відповідача. Згідно ст. 88 ЦПК України, у разі задоволення позовних вимог, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача, понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 640 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, оскільки з відповідачем сімейні стосунки не склалися, з 01.09.2016 року проживають окремо, строк на примирення надавати не потрібно. Сторони на попередній розгляд не з'явилися, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності : позивач - підтримує позов , відповідач - не заперечує щодо його задоволення. Тому, суд вважає за можливе провести слухання справи без їх участі. Згідно ч.4 ст.130 ЦПК України - у разі визнання позову суд ухвалює при попередньому розгляді судове рішення. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод , інтересів інших осіб. Згідно ч.2 ст. 112 СК України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до наступного висновку. Сторони перебувають у шлюбі з 16.09.2005 року, мають дитину - [PERSON], [INFO] року р.н., з вересня 2016 року проживають окремо, наміру миритися між собою не мають, за таких обставин суд вважає, що шлюб носить формальний характер, а тому його необхідно розірвати. Згідно ст. 88 ЦПК України, у разі задоволення позовних вимог, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача, понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 640 грн. 00 коп.

Outcome: approved