Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду із указаним позовом про стягнення аліментів з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], який продовжує навчання, до досягнення ним 23 років, в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу (заробітку) відповідача щомісячно та 8\~000 грн. в якості додаткових витрат на навчання. В обґрунтування позовних вимог вказує, що перебувала із відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну дитину. Син навчається на другому курсі Житомирського національного агроекологічного університету та перебуває на утриманні позивача, відповідач потребами сина, його навчанням не цікавиться, допомоги не надає, тому просить встановити між сторонами розмір аліментів, які будуть сплачуватися батьком на утримання сина, який продовжує навчання. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю з підстав, викладених в позовній заяві. Крім того, суду пояснила, що самостійно виховує двох дітей сина та неповнолітню доньку, та її заробітної плати не вистачає на утримання дітей. Разом з ними також проживають батьки позивача. Син навчається в університеті із 2013 року, стипендію не отримує та не працює. Позивач вказує, що працює офіційно водієм тролейбуса та отримує дохід біля 3 000 грн. на місяць. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме в розмірі 1/6 частини від доходу на час навчання сина, так як сам має також неповнолітнього сина, на утримання якого сплачує аліменти. Зазначив, що працює офіційно виконавчим директором приватної фірми, проживає з дружиною і сином, на утримання якого і сплачує аліменти. Отримує близько 4 000 грн. в місяць, з яких 600 грн. складають аліменти. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що даний позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ТП №051161. Третя особа проживає із позивачем по справі відповідно до довідки ЖБК «Космос» №713 від 24.06.2015. Як вбачається з довідки №145 від 18.06.2015 року [PERSON] є студентом ІІ курсу за освітньо-кваліфікаційним рівнем бакалавр факультету економіки та менеджменту денної форми навчання Житомирського національного агроекологічного університету ІV рівня акредитації. Термін навчання з 01 вересня 2013 року по 30 червня 2017 року. Згідно копії договору про навчання загальна вартість освітньої послуги становить 32\~000 грн. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно положень ч.1 ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням стану здоровя та матеріального становища дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття (ч. 1 ст. 6 Сімейного кодексу України). Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу, яка зокрема передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст. ст. 199, 200, 201 Сімейного кодексу України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від обов'язку сплати аліментів, обов'язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Тобто норми глави 16 Сімейного кодексу України не поширюють дію положень ст. 185 Сімейного кодексу України на правовідносини, які виникають між батьками з приводу їх участі в утриманні повнолітніх дочки, сина. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України по справі № 6-186ц14 від 24 грудня 2014 року та має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні подібних норм права, згідно положень ст. 360-7 ЦПК України. Враховуючи матеріальне становище, стан здоровя платника аліментів, а також наявність у відповідача іншої дитини, на утримання якої ним сплачуються аліменти за рішенням суду, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги гр. [PERSON] частково, а саме в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, та на користь останнього, які суд вважає можуть сплачуватись відповідачем по справі. Суд, з огляду на те, що обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька дитини, вважає за можливе також стягнути з відповідача на користь позивача 4 000 грн. додаткових витрат по оплаті навчання [PERSON] як половина тієї суми, що була сплачена позивачем до досягнення [PERSON] повноліття. З відповідача в дохід держави підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в сумі 243 грн. 60 коп. відповідно до положень ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial