Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду із даним позовом та просить розірвати шлюб в якому вона перебуває з відповідачем. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 04 березня 1995 року вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого в них народилися діти: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, між ними відсутнє взаєморозуміння, через що доволі часто виникали суперечки, що призводило до стресової обстановки вдома. Усі спроби примирення з відповідачем були безуспішні. Відповідач не бажає жити із нею як з дружиною, не має бажання приділяти увагу ані їй, ані своїм дітям. Вони втратили почуття любові та поваги, примирення поміж ними неможливе. Вони не проживають разом з січня 2007 року та не ведуть спільного господарства. Сторони в судове засідання не з'явилися, завчасно сповістили суд про неявку та можливість розгляду справи за їхньої відсутності. Позивач надала заяву в якій просить позов задовольнити та шлюб розірвати. Відповідно до заяви відповідача він не заперечує проти розірвання шлюбу. У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 04 березня 1995 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Індустріальної районної ради народних депутатів м. Дніпропетровська між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 158, під час якого у них народилися діти: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки сторони припинили з причини відсутності взаєморозуміння, різні характери та погляди на життя, ведення спільного господарства, численні конфлікти та непорозуміння. З січня 2007 року сторони проживають окремо один від одного, діти проживають із матір'ю. Сторони спільного господарства не ведуть, не мають спільного бюджету, проживають окремо, що не дозволяє зберегти відносини притаманні подружжю, у зв'язку з чим примирення поміж ними неможливе. Спір про поділ майна буде вирішуватися сторонами окремо від питання про розірвання шлюбу. Між ними досягнуто згоду, що після розірвання шлюбу діти й надалі залишатимуться проживати з матір'ю. Суд вважає, що подальше сумісне життя сторін та збереження сім'ї неможливо, їхній шлюб існує формально. Вимоги про зміну прізвищ сторонами не заявлено. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. З огляду на ч. 1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що поміж сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхня сім'я розпалася та існує формально, а подальше спільне життя їхнього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, інтересам дітей, а тому шлюб слід розірвати. Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved