Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Знамянської районної державної адміністрації, Дмитрівської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області, в якому просить визнати за ним право на земельну частку (пай), площею 3,85 га в умовних кадастрових гектарах згідно сертифікату [NUMBER] на території Дмитрівської сільської ради після смерті її матері [PERSON], яка померла [INFO]. Свої вимоги обґрунтувала тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] На випадок смерті остання склала заповітне розпорядження, яким заповідала їй все своє майно де б воно не було і з чого б, не складалося, і взагалі все те, що буде належати їй по закону на день смерті. До спадкової маси ввійшов сертифікат на право на земельну частку (пай) [NUMBER], яка була передана їй, як члену колективного сільськогосподарського підприємства - акціонерного товариства «Колос» Дмитрівської сільської ради, розміром 3,85 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Спадщину матері вона прийняла шляхом вступу у фактичне володіння і управління спадковим майном. Проте, оформити свої спадкові права у нотаріальному порядку на право на земельну частку пай, вона не має можливості, оскільки [PERSON] сертифікату на право на земельну частку (пай) за життя не отримала, а їй оригіналу не видають, видали лише копію. Позивач як і її представник у судове засідання не з'явилися, при цьому представником позивача подано до суду заяву, згідно з якою вона у повному обсязі підтримує позовні вимоги, і просить розглядати справу за їх відсутності. Відповідач Знамянська районна державна адміністрація у судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причина неявки суду не відомила. Від відповідача Дмитрівської сільської ради надійшла заява про визнання позовних вимог [PERSON] та розгляд справи за відсутності її представника. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO] (а.с. 8). Згідно з заповітом посвідченим Дмитрівською сільською радою 23 квітня 1997 року, [PERSON] заповідала все своє майно, де б воно не було, і з чого б не складалося, і взагалі все те, що належатиме їй на день смерті по закону, своїй дочці [PERSON] (а.с. 7). З долученої до матеріалів справи копії сертифікату на право на земельну частку (пай) [NUMBER] вбачається, що [PERSON] на підставі рішення Знамянської райдержадміністрації від 07 червня 1996 року №229-р належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності акціонерного товариства «Колос», розміром 3,85 га в умовних кадастрових га без визначення меж цієї частки в натурі (а.с. 20). У листі Управління Держгеокадастру у Знам'янському районі Кіровоградської області від 06 листопада 2015 року зазначено, що згідно книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) на території Дмитрівської сільської ради (АТ «Колос») за [PERSON] зареєстровано сертифікат на земельну частку (пай) [NUMBER] від 08 жовтня 1996 року за №2709, площа земельної ділянки 3,85 га умовних кадастрових гектара без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Особистий підпис [PERSON] щодо отримання сертифікату відсутній (а.с. 9). Відповідно до листа Знамянської районної державної нотаріальної контори від 18 листопада 2015 року, після смерті [PERSON] було заведено спадкову справу №87/1998 року (а.с. 18). З матеріалів спадкової справи вбачається, що до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини [PERSON] звернулася дочка [PERSON], на її ім'я спадкодавцем складено заповіт. Спадкове майно, на яке видано свідоцтво про право на спадщину за законом складається з грошового вкладу (а.с. 30-37). Родинний зв'язок між [PERSON] та [PERSON] підтверджується свідоцтвами про шлюб та народження позивача (а.с. 6). Згідно з п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» та відповідні норми ЦК УРСР. Відповідно до Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Отже, право на земельну частку (пай) колективного сільськогосподарського підприємства мають особи, які на момент видачі державного акта на право колективної власності на землю були членами КСП. Право [PERSON] на земельну частку (пай) у землях АТ «Колос» підтверджується листом Управління Держгеокадастру у Знам'янському районі Кіровоградської області від 06 листопада 2015 року, який свідчить про те, що за [PERSON] зареєстровано сертифікат на земельну частку (пай) [NUMBER] від 08 жовтня 1996 року за №2709, у землі, яка перебуває у колективній власності акціонерного товариства «Колос», площа земельної ділянки 3,85 га умовних кадастрових гектара без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), а також копією вказаного сертифікату. Відповідно до ст.ст.5, 9, 17 Земельного кодексу України в редакції Закону № 2196-XII від 13 березня 1992 року, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, до компетенції сільських, селищних, міських Рад, на території яких розташовані земельні ділянки, належить передача земельної ділянки у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому частинами шостою і сьомою статті 6 цього Кодексу. Право на земельну частку може бути передано у спадщину в порядку і на умовах, передбачених цивільним законодавством щодо успадкування майна. Згідно зі ст.3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» від 10 листопада 1994 року № 666/94, право на земельну частку (пай) може бути об'єктом спадщини. За правилами ч.1 ст.548, ч.ч.1, 2 ст. 549 ЦК УРСР 1963 року, що діяв на час відкриття спадщини після смерті [PERSON], для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно зі ст.525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений у ст.21 цього Кодексу. Системний аналіз положень Розділу ІІ «Право власності» та Розділу VII «Спадкове право» ЦК УРСР 1963 року свідчить, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Таким чином, суд приходить до висновку, що до складу спадщини [PERSON] увійшло право на земельну частку (пай) у землях АТ «Колос» розміром 3,85 умовних кадастрових гектарах. Спадщину [PERSON] позивач прийняла, оригінал сертифікату відсутній, відтак суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved