Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 13.06.2008 зареєструвала з відповідачем шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану по м.Знам`янка Знам`янського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області за актовим записом №54. Від подружніх стосунків мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . З лютого 2020 року шлюбні стосунки між ними фактично припинені, шлюб існує формально, вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, дитина проживає разом з нею. Вважає, що за вказаних обставин подальше збереження шлюбу неможливе, оскільки це суперечить їх інтересам та інтересам їхньої дитини, а тому просила шлюб розірвати. Крім того, оскільки неповнолітня донька проживає разом з нею та знаходиться на повному її утриманні, а відповідач\~\~в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому позивач просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше одного неоподатковуваного мінімуму громадян, до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, відповідно до якої позовні вимоги в частині розірвання шлюбу підтримала в повному обсязі, в частині стягнення аліментів підтримала частково та просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) відповідача. Відповідач в судове засідання не з`явився, однак його представник надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Також представником відповідача подано відзив на позов, в якому пред`явлені до відповідача вимоги про розірвання шлюбу визнала повністю та просила їх задовольнити, позовні ж вимоги про стягнення аліментів представником відповідача визнані частково. Не погоджуючись із заявленим позивачем розміром аліментів, представник відповідача просила стягнути з нього аліменти на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 1/4 частини, посилаючись на те, що позивач не обгрунтувала та не надала доказів того, що їх спільна донька потребує стягнення аліментів саме у розмірі 1/3 частини, оскільки хронічних захворювань дитина немає, особливі потреби у неї відсутні, додаткових витрат на даний час вона не потребує. Вказує, що 1/4 частина аліментів від доходу відповідача буде у повній мірі достатньою для гармонійного розвитку дитини. Крім того вказує, що обов`язок утримувати дитину є рівним для кожного з батьків, і позивач не повинна перекладати весь тягар утримання на відповідача. Дослідивши в\~судовому засіданні\~матеріали справи та заяви сторін, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] сторони 13.06.2008 зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану по м.Знам`янка Знам`янського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області, актовий запис №54. Від стосунків до державної реєстрації шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про її народження серії [NUMBER] , у якому відповідач записаний батьком дитини. З лютого 2020 року шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені, шлюб існує формально, сторони проживають окремо, подальше збереження шлюбу неможливе. З довідки про склад сім`ї №162 від 30.10.2020, виданої головою квартального комітету №33 м.Знам`янка, вбачається, що позивач проживає в [ADDRESS] разом з неповнолітньою донькою. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач проти цього не заперечує, на примирення сторони не згодні, шлюбні стосунки між ними фактично припинено, подальше збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін та їх дитині, а тому позовна вимога про розірвання шлюбу підлягає задоволенню в повному обсязі. Вирішуючи питання щодо стягнення аліментів суд зазначає наступне. Згідно зі\~ст.180 Сімейного кодексу України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Одним із способів виконання батьками обов`язку утримувати дитину, відповідно до ч.3\~ст.181 Сімейного кодексу України,є стягнення аліментів за рішенням суду. Відповідно до\~ч.1 ст.182\~Сімейного кодексу\~України \~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.\~\~\~ З огляду на викладене, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] ,\~ [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви та до повноліття дитини. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при подачі даного позову до суду сплачено судовий збір за вимогу про розірвання шлюбу у розмірі 848 грн. 80 коп., однак відповідно до п.п.3 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» сума судового збору, яка підлягала сплаті, повинна була становити 840 грн. 80 коп., тому позивачу підлягає до повернення сума надлишково сплаченого судового збору у розмірі 8 грн. З урахуванням повернення позивачу надлишково сплаченого судового збору, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України та задоволення позову у цій частині, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп. За змістом ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки за звернення до суду з позовною вимогою про стягнення аліментів позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved