Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом до ПАТ «Укрсоцбанк», в якому просить суд визнати незаконним та скасувати наказ №54 від 24.07.2014 року в частині встановлення позивачу посадової надбавки в розмірі 0,00 грн. з 01.08.2014 року по 31.12.2014 року. Також позивач просить зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити заборгованість із заробітної плати у вигляді посадової надбавки в сумі 13466 грн. в місяць за серпень та вересень 2014 року та відшкодувати моральну шкоду в сумі 30000 грн., завданої внаслідок порушення трудових прав. Обгрунтувала позивач свої вимоги тим, що через її відмову написати заяву про переведення з посади начальника Чернігівського віділення №935 на посаду головного економіста цього відділення, її керівництвом було попереджено про можливість звільнення за статтею КЗпП України або накладення стягнення про позбавлення посадової надбавки. Наказом №54 від 24.07.2014 року з серпня 2014 року позивача позбавлено посадової надбавки, але причина цього в наказі не зазначена. Позивач у позові зазначила, що позбавивши посадової надбавки відповідач фактично притягнув її до дисциплінарної відповідальності з порушенням вимог ст. 149 КЗпП України. У доповненні до позовної заяви від 21.10.2014 року на а.с.35 позивач посилається на порушення відповідачем ст. 22 Закону України «Про оплату праці», згідно якої суб'єкти організації оплати праці не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і колективними договорами та на норму КЗпП України, згідно якої про нові або зміну діючих умов оплати праці в бік погіршення власник або уповноважений ним орган повинен повідомити працівника не пізніш як за два місяці до їх запровадження або зміни. Позивач та її представник в судовому засіданні позов пітримали та просили суд його задовольнити. Представники відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували, посилаючись на те, що заборгованість по заробітній платі, що виплачена позивачу, відсутня. Питання виплати надбавки до посадового окладу врегульовано внутрішніми положеннями банку, ці виплати є змінними, і фактично відносяться до заохочувальних виплат, а тому встановлення позивачу надбавки у розмірі 0,00 грн. ніяким чином не порушує права позивача на оплату праці, адже заробітна плата їй виплачена у повному обсязі за період, зазначений у позовній заяві. Заслухавши пояснення позивача, її представника, представників відповідача, дослідивши письмові докази у справі, суд не знаходить підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Встановлено, що позивач відповідно до наказу №2205-П від 16.07.2014 року у зв'язку із зміною організаційної структури з 16 липня 2014 року, за її згодою, переведена на посаду начальника Чернігівського відділення №935 департаменту роздрібних продажів у Північному регіоні центру роздрібного бізнесу, з посадовим окладом згідно зі штатним розписом 1600 грн. на місяць. Цим же наказом позивачу з 16.07.2014 року встановлено посадову надбавку - 13466,00 грн., проте не зазначено за який відпрацьований час вона надається (а.с.5) Позивач до позовної заяви надала копії розрахункових листків за червень та липень 2014 року, в яких підтверджено виплату їй посадової надбавки за вказані місяці (а.с.9,10) Відповідно до наказу №54 від 24.07.2014 року позивачу на період з 01.08.2014 року по 31.12.2014 року встановлено посадову надбавку 0,00 грн. (а.с.6) У запереченні відповідач зазначив, що оспорюваний наказ в частині встановлення позивачу посадової надбавки в розмірі 0.00 грн. винесений за наслідками розгляду службової записки директора Департаменту роздрібних продаж Північного регіону Петракова М.П. від 16.07.2014 року. В ПАТ «Укрсоцбанк» діє Колективний договір в редакції Додаткової угоди, що укладена 29.03.2011 року між адміністрацією та трудовим колективом ПАТ «Укрсоцбанк» (а.с.52-63). Згідно п.1.7. Колективного договору його положення поширюються на всіх працівників банку, включаючи структурні підрозділи та комерційні макрорегіони. Крім того, згідно п.4.7. Колективного договору, адміністрація Відповідача зобов'язується здійснювати інші виплати (в тому числі соціальні), встановлені чинним законодавством України та внутрішніми нормативними актами банку щодо матеріальної допомоги і матеріального стимулювання співробітників банку. У п.8 постанови Пленуму Верховного суду України №13 від 24.12.1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» визначено, що при вирішенні спорів про виплату премій, винагороди за підсумками роботи за рік чи за вислугу років, надбавок і доплат необхідно виходити з нормативно-правових актів, якими визначено умови та розмір цих виплат. Працівники, на яких поширюються зазначені нормативно-правові акти, можуть бути позбавлені таких виплат (або розмір останніх може бути зменшено) лише у випадках і за умов, передбачених цими актами. На виконання положень колективного договору відповідачем прийнятий внутрішній нормативний акт - Положення «Про матеріальне стимулювання персоналу ПАТ «Укрсоцбанк» від 15.10.2013 року, яке визначає порядок формування доходу працівників та систему оплати праці. Згідно п. 5.1.4. цього Положення надбавки до посадового окладу можуть виплачуватися у різному обсязі, або взагалі не виплачуватися, зміна розміру надбавок може коливатися в залежності від багатьох факторів (пункти 5.1.8 та 5.1.4 Положення). Відповідно до статей 21, 22 Закону про оплату працю роботодавець не може в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, які погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і колективним договором. Оскаржуваним наказом відповідач встановив позивачу новий розмір надбавки до посадового окладу згідно умов Положення про матеріальне стимулювання та умов Колективного договору. Крім того, при зміні систем та розмірів оплати праці у зв'язку зі змінами в організації виробництва і праці (ч. З ст. 32 КЗпП України), введенні нових або зміні діючих умов оплати праці у бік погіршення (ст. 103 КЗпП України) роботодавець повинен повідомити про це працівника не пізніше ніж за два місяці до їх запровадження Із заперечення відповідача вбачається, що на момент прийняття спірного наказу №54 від 24.07.2014 року в установі не відбувалася зміна в організації виробництва і праці, не вводилися нові та не відбувалися зміни діючих умов оплати праці решти працівникам. Умова встановлення позивачу нового розміру надбавки за посадового окладу відповідає вимогам Положення про матеріальне стимулювання. Суд приходить до висновку, що оспорюваний наказ №54 від 24.07.2014 року про встановлення позивачу нульового розміру надбавки до посадового окладу не можна вважати таким, що прийнятий всупереч вимогам ст. 103 КЗпП України та ст. 22 Закону України «Про оплату праці», оскільки посадова надбавка, зазначена у наказі, не відноситься до основної заробітної платні. За своєю суттю, ця надбавка належить до виплат, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми (або до інших заохочень та компенсаційних виплат). Ця надбавка не входить до окладу працівника, а тому не є основною заробітною платою, тобто її призначення (чи не призначення) - це право, а не обов'язок роботодавця. Також помилковим є твердження позивача про застосування до неї заходу дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення посадової надбавки. Адже надбавка до посадового окладу не виплачується або виплачується у зменшеному розмірі на підставі наказу керівника Департаменту персоналу ПАТ «Укрсоцбанк» та виноситься не по причині вчинення працівником дисциплінарного проступку, а з підстав, які передбачені п.5.1.4 та п.5.1.8 Положення про матеріальне стимулювання персоналу ПАТ «Укрсоцбанк», а заходами дисциплінарного стягнення за порушення трудової дисципліни відповідно до ст.147 КЗпП України є догана чи звільнення. За таких обставин, враховуючи відсутність порушення трудових прав, адже заборгованості по заробітній платі відповідач перед позивачем не має, суд не вбачає підстав для задоволення вимог позивача у повному обсязі.

Outcome: dismissed