overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом та просить розірвати з відповідачем шлюб, зареєстрований 07 вересня 1991 року у Кулиничівській селищній раді Харківського району Харківської області, запис № 27. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося і вони шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть. За вказаних обставин шлюб існує формально і його збереження суперечить інтересам позивача. Від шлюбу сторони мають повнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Позивач у судове засідання не зявилася, подала суду заяву та підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила їх задовольнити, також просила розглядати справу без її участі. Відповідач в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Враховуючи заяву позивача, суд ухвалив про розгляд справи за відсутністю сторін. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 07 вересня 1991 року у Кулиничівській селищній раді Харківського району Харківської області, запис № 27, що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІІ-ВЛ № 489155, що видане Кулиничівською селищною радою народних депутатів Харківського району Харківської області 07 вересня 1991 року. Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про його народження. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка та примушування жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, враховуючи що позивач не бажає перебувати у шлюбі з відповідачем, на примирення не згодна, тому суд вважає що шлюб підлягає розірванню на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому за заявою позивача суд вважає залишити їй прізвище після розірвання шлюбу «Тарасенко». Судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача на корить позивача згідно вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-17 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом та просить розірвати з відповідачем шлюб зареєстрований 07 вересня 2013 року у виконавчому комітеті Височанської селищної ради Харківського району Харківської області, актовий запис № 45. В обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося, сімя розпалася по причині втрати порозуміння. Сторони шлюбні стосунки не підтримують, з квітня 2017 року спільного господарства не ведуть. Сімя розпалась остаточно та поновлена не може бути, на примирення позивач не згодна. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 26 березня 2018 року відкрито провадження по справі. Позивач у судове засідання не зявилася, подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно і належним чином шляхом направлення судової повістки за адресою місця проживання вказаної у позові, причини неявки суду не повідомив. Будь-яких клопотань сторонами не надано. Враховуючи заяву позивача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у суду матеріалів. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 07 вересня 2013 року у виконавчому комітеті Височанської селищної ради Харківського району Харківської області, актовий запис № 45 від 07 вересня 2013 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії І-ВЛ № 214990, що видано 07 вересня 2013 року виконавчим комітетом Височанської селищної ради Харківського району Харківської області. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про його народження. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка та примушування жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, враховуючи що сторони не бажають перебувати у шлюбі, на примирення не згодні, тому суд вважає що шлюб підлягає розірванню на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Таким чином, суд повністю задовольняє вимоги позивача. Відповідно до квитанції № 8 від 26 лютого 2018 року при предявленні позову до суду позивачем понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 704,80 гривень. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-10 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом та просить розірвати з відповідачем шлюб зареєстрований 07 вересня 2013 року у Орджонікідзевському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 372. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося, сім'я розпалася по причині втрати порозуміння та поваги один до одного. Сторони шлюбні стосунки не підтримують з початку 2017 року, спільного господарства не ведуть. Сім'я розпалась остаточно та поновлена не може бути, на примирення позивач не згодна. Від шлюбу сторони дітей не мають. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 10 грудня 2018 року відкрито провадження по справі. Позивач у судове засідання не з'явилася, подала суду телефонограму, позовні вимоги підтримала, просила розглядати справу без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав суду заяву, в якій проти задоволення вимог позивача не заперечував, просив розірвати шлюб з позивачем, також просив розглянути справу без його участі. Будь-яких клопотань сторонами не надано. Враховуючи заяви позивача та відповідача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 07 вересня 2013 року у Орджонікідзевському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 372 від 07 вересня 2013 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], що видано 07 вересня 2013 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка та примушування жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, враховуючи що сторони не бажають перебувати у шлюбі, на примирення не згодні, тому суд вважає що шлюб підлягає розірванню на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому за заявою позивача суд вважає залишити їй прізвище після розірвання шлюбу «[PERSON]». Таким чином, суд повністю задовольняє вимоги позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом та просить розірвати з відповідачем шлюб, зареєстрований 07 грудня 1999 року у Бабаївській селищній раді Харківського району Харківської області, актовий запис № 44. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося, сім'я розпалася по причині втрати любові, взаємоповаги, порозуміння. Сторони шлюбні стосунки не підтримують, сім'я розпалась остаточно, шлюб носить формальний характер, на примирення позивач не згодна. Від шлюбу сторони мають двох синів: [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]. Позивач у судове засідання не з'явилася, подала суду заяву в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, також просила розглядати справу без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав суду заяву, в якій проти позову не заперечував, просив задовольнити вимоги позивача, також просив розглядати справу без його участі. Враховуючи заяви позивача та відповідача, суд, ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 07 грудня 1999 року у Бабаївській селищній раді Харківського району Харківської області, актовий запис № 44, що підтверджено свідоцтвом про одруження [NUMBER], що видане виконавчим комітетом Бабаївської селищної ради Харківського району Харківської області 07 грудня 1999 року. Від шлюбу сторони мають двох синів: [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про їх народження. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка та примушування жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, враховуючи що сторони не бажають перебувати у шлюбі, на примирення не згодні, тому суд вважає що шлюб підлягає розірванню на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-17 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом та просить розірвати з відповідачем шлюб, зареєстрований 07 лютого 1998 року у Будянській селищній раді Харківського району Харківської області, актовий запис № 5. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося, оскільки вони різні за характером люди, мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. В теперішній час шлюб носить формальний характер і його збереження суперечить інтересам сторін. Від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Позивач у судове засідання не з'явилася, подала суду заяву в якій заявлені вимоги підтримала, просила їх задовольнити, також просила розглядати справу без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи сповіщався належним чином, тому суд ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін, за письмовою згодою позивача, в заочному порядку. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 07 лютого 1998 року у Будянській селищній раді Харківського району Харківської області, актовий запис № 5, що підтверджено свідоцтвом про одруження, серії [NUMBER], що видане Будянською селищною радою Харківського району Харківської області 07 лютого 1998 року. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх доньок: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], про що свідчать свідоцтва про їх народження. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка та примушування жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, враховуючи що позивач не бажає перебувати у шлюбі з відповідачем, на примирення не згодна, тому суд вважає що шлюб підлягає розірванню на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача на корить позивача згідно вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-29 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом та просить розірвати з відповідачем шлюб зареєстрований 07 серпня 1982 року у Безлюдівській селищній раді Харківського району Харківської області, актовий запис № 66. В обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося, сімя розпалася по причині втрати порозуміння, почуттів любові та поваги один до одного. Сторони шлюбні стосунки не підтримують протягом останніх 10 років, спільного господарства не ведуть. Шлюб між сторонами носить формальний характер і його збереження суперечить інтересам позивача, на примирення позивач не згодна. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 30 жовтня 2018 року відкрито провадження по справі. Позивач у судове засідання не зявилася, подала суду заяву, позовні вимоги підтримала, просила розглядати справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, подав суду заяву, проти задоволення вимог позивача не заперечував, просив розглядати справу за його відсутності. Будь-яких клопотань сторонами не надано. Враховуючи заяви позивача та відповідача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 07 серпня 1982 року у Безлюдівській селищній раді Харківського району Харківської області, актовий запис № 66 від 07 серпня 1982 року, що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ-ВЛ № 361165, що видано 07 серпня 1982 року виконавчим комітетом Безлюдівської селищної ради народних депутатів Харківського району Харківської області. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка та примушування жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, враховуючи що сторони не бажають перебувати у шлюбі, на примирення не згодні, тому суд вважає що шлюб підлягає розірванню на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому за заявою позивача суд вважає залишити їй прізвище після розірвання шлюбу «Цирельчук». Таким чином, суд повністю задовольняє вимоги позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-31 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом та просить розірвати з відповідачем шлюб зареєстрований 07 червня 2013 року у Орджонікідзевському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 163. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося, сім'я розпалася по причині втрати взаємоповаги та порозуміння. Сторони спільного господарства не ведуть, шлюбні стосунки не підтримують з квітня 2017 року. Сім'я розпалась остаточно, шлюб носить формальний характер і його збереження суперечить інтересам позивача, на примирення позивач не згодна. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач у судове засідання не з'явилася, подала суду заяву, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, також просила розглядати справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав суду заяву, проти задоволення позову не заперечував, просив розірвати шлюб з позивачем, також просив розглядати справу за його відсутності. Враховуючи заяви позивача та відповідача, суд ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 07 червня 2013 року у Орджонікідзевському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 163 від 07 червня 2013 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб [NUMBER], що видано 07 червня 2013 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про його народження. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка та примушування жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, враховуючи що сторони не бажають перебувати у шлюбі, на примирення не згодні, тому суд вважає що шлюб підлягає розірванню на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому за заявою позивача, суд вважає залишити їй прізвище після розірвання шлюбу «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-13 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом та просить розірвати з відповідачем шлюб зареєстрований 08 вересня 2016 року у виконавчому комітеті Безлюдівської селищної ради Харківського району Харківської області, актовий запис № 28. В обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося, сім'я розпалася по причині втрати поваги один до одного та взаємопорозуміння. Сторони шлюбні стосунки не підтримують з вересня 2018 року, спільного господарства не ведуть. Шлюб між сторонами носить формальний характер і його збереження суперечить інтересам позивача, на примирення позивач не згодна. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 15 квітня 2019 року відкрито провадження по справі. Позивач у судове засідання не з'явилася, подала суду заяву, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, також просила розглядати справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав суду заяву, проти задоволення позову не заперечував, просив розірвати шлюб з позивачем, також просив розглядати справу за його відсутності. Будь-яких клопотань сторонами не надано. Враховуючи заяви позивача та відповідача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 08 вересня 2016 року у виконавчому комітеті Безлюдівської селищної ради Харківського району Харківської області, актовий запис № 28 від 08 вересня 2016 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , що видано 08 вересня 2016 року виконавчим комітетом Безлюдівської селищної ради Харківського району Харківської області. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про його народження. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка та примушування жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, враховуючи що сторони не бажають перебувати у шлюбі, на примирення не згодні, тому суд вважає що шлюб підлягає розірванню на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому за заявою позивача суд вважає залишити їй прізвище після розірвання шлюбу « [PERSON] ». Таким чином, суд повністю задовольняє вимоги позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом та просить розірвати з відповідачем шлюб, зареєстрований 08 липня 1988 року в Московському відділі записів актів громадянського стану, запис № 1102. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося, сім'я розпалася по причині втрати любові, взаємоповаги та порозуміння. Сторони шлюбні стосунки не підтримують протягом 22 років, спільне господарство не ведуть. Шлюб існує формально, сім'я розпалась остаточно та поновлена бути не може, на примирення позивач не згодна. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Позивач у судове засідання не з'явилася, подала суду заяву, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, також просила розглядати справу без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи сповіщався належним чином. Враховуючи заяву позивача, суд ухвалив про розгляд справи за відсутністю сторін. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 08 липня 1988 року в Московському відділі записів актів громадянського стану, запис № 1102 від 08 липня 1988 року, що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER], що видано 08 липня 1988 року відділом запису актів громадянського стану виконавчого комітету Московської районної ради народних депутатів міста Харкова. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка та примушування жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, враховуючи що позивач не бажає перебувати у шлюбі з відповідачем, на примирення не згодна, тому суд вважає що шлюб підлягає розірванню на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому за заявою позивача, суд вважає залишити їй прізвище після розірвання шлюбу «[PERSON]».

Outcome: approved