Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-20 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом, просила позбавити відповідачів батьківських прав щодо неповнолітньої доньки [PERSON] та стягувати кожного місця з відповідачів аліменти на її утримання в розмірі 2218 грн. Позов мотивує тим, що відповідачі є її батьками, які не надають належну увагу її вихованню та утриманню, не цікавляться її життям, здоров`ям та навчанням. Батьки не підтримують зв`язок зі школою та класним керівником, не відвідують батьківські збори. На даний час та протягом останнього року вона проживає у сім`ї своєї однокласниці. До цього протягом трьох років проживала у сім`ї тітки. Батько знаючи місце проживання доньки, жодного разу не відвідав її. Зимовий одяг придбали батьки однокласниці, під час перебування у лікарні, батьки матеріально не допомагали та не відвідували її. Крім того, батьки зловживають спиртними напоями. Батьки однокласниці, [PERSON] та [PERSON] , повністю займаються її вихованням та утриманням. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини зроблено висновок про доцільність позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] щодо неповнолітньої доньки [PERSON] . Враховуючи наведене, просить позов задовольнити. Від позивача, представника третьої особи Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради та третьої особи [PERSON] у судове засідання надішли заяви про розгляд позову без їх участі, просилили позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечили. Відповідачі у судове засідання з розгляду даної справи не прибули, від них надійшли заяви про визнання позову та розгляд справи за їх відсутності . За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідачів на підставі наявних у справі матеріалів та ухвалити рішення. Дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається із свідоцтва про народження серії [NUMBER] , позивач [PERSON] народилась [INFO] , батьками позивача є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до характеристики затвердженої директором середньої загальноосвітньої школи № 42 м. Львова, встановлено, що [PERSON] навчається у середній загальноосвітній школі з першого класу. Батьки не приділяють належну увагу вихованню дочки. Мати не підтримує зв`язок зі школою та класним керівником, не відвідує батьківські збори. Як вбачається з висновку органу опіки і піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] щодо неповнолітньої дочки [PERSON] , протягом одного року [PERSON] проживає у сім`ї своєї однокласниці. До цього протягом трьох років проживала у сім`ї тітки. Батьки не беруть участі у її вихованні, не забезпечують її матеріально та не цікавляться її життям, здоров`ям та навчанням. Матір виховує свою дитину, а батько займається вихованням двох молодших сестер, не приділяючи їй часу, не телефонують, не з`являються на батьківські збори та не цікавляться успіхами в навчанні. Батько знаючи місце проживання дочки жодного разу не відвідав її. Зимовий одяг придбали батьки однокласниці, оскільки батько відмовився придбати. Під час перебування у лікарні, батьки матеріально не допомагали та не провідували її. Батьки зловживають алкоголем. Зі слів [PERSON] , батько заперечує щодо її навчання у вищому навчальному закладі, бажає щоб дочка навчалася заочно та їхала працювала разом із ним за кордон. Батьки однокласниці, [PERSON] та [PERSON] , повністю займаються її вихованням та утриманням. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини зроблено висновок № 260001-вих-4383 від 23.01.2020 про доцільність позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] щодо неповнолітньої доньки [PERSON] . Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч. 4 ст. 155 Сімейного кодексу України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом, в тому числі за ст. 164 Сімейного Кодексу України - підставою позбавлення батьківських прав У статті 164 Сімейного кодексу України є вичерпний перелік підстав позбавлення батьківських прав. Зокрема, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. У ст. 150 Сімейного Кодексу України закріплені, наступні обов`язки батьків по вихованню дитини: батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов`язані поважати дитину; Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Відповідно до положень п. 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Чинне законодавство зазначає, що позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Способи та методи ухилення від обов`язку з виховання та утримання дитини зазначено в постанові Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року в п.16: «Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, треба розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками». Відповідно до ч.8 ст. 7 СК України, передбачено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно вимог ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні. Суд, вважає за необхідне врахувати, що позбавлення судом особи батьківських прав в значенні пункту 2 статті 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод становить втручання у її право на повагу до його сімейного життя, яке гарантується пунктом 1 статті 8. Таке втручання не становитиме порушення статті 8 лише у тому разі, якщо воно здійснене «згідно з законом», відповідає одній чи кільком законним цілям, про які йдеться в пункті 2 , і до того ж є «необхідним у демократичному суспільстві» для забезпечення цих цілей. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Факт ухилення батька від виконання батьківського обов`язку підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, які підтверджують, що неповнолітня [PERSON] протягом одного року проживає у сім`ї [PERSON] та [PERSON] , батьків її однокланиці. За цей час батьки дитини не виконували своїх батьківських обов`язків щодо виховання та утримання дочки. Ці обов`язки виконували батьки однокласниці. Згідно ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Крім того, орган опіки та піклування розглянувши на засіданні комісії з питань захисту прав дитини (протокол №27 від 26.12.2019р.) заяву [PERSON] зробив висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] щодо неповнолітньої дочки [PERSON] Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 27.06.2017 позбавлено [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] з тих підстав, що відповідачі ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню дитини, самоусунулись від виконання таких по відношенню до сина, не вживають жодних заходів для виконання своїх обов`язків у будь-який спосіб. Зазначене рішення не було оскаржене в апеляційному порядку та набрало законної сили у встановленому законом порядку. Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку що слід позбавити [PERSON] , [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON] . При цьому, стаття 166 Сімейного кодексу України, визначає правові наслідки позбавлення батьківських прав, а саме: особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до ч.3 ст.166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Як вбачається з роз`яснень пленуму Верховного Суду України, наданих у п.16 Постанови від 30 березня 2007 року N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» питання про стягнення аліментів на дитину одночасно з позбавленням батьківських прав суд може вирішити на вимогу позивача або з власної ініціативи. Відповідно до ч.1, 2 ст. 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. В судовому засіданні встановлено, що регулярного стабільного доходу відповідачі не отримують. Враховуючи наведене вище, а також рівний обов`язок батьків по утриманню дітей суд вважає за можливе стягувати кожного місця з [PERSON] , [PERSON] на користь [PERSON] аліменти в розмірі 2218 грн. з урахуванням індексації, починаючи з 28 січня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття У відповідності до ст. 141 ЦПК України та враховуючи, що позивач при пред`явленні позову про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору, тому з відповідачів на користь держави слід стягнути по 420,40 грн. судового збору

Outcome: approved