Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [INFO] року померла її мати - [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] 15.06.2015 року позивач отримала в Першій синельниківській державній нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом на вказаний житловий будинок. Але на теперішній час вона не може розпоряджатися належним їй житловим будинком, оскільки згідно відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно 09.11.2006 року Державним нотаріусом Першої синельниківської державної нотаріальної контори Монич Н.Д. на житловий будинок [ADDRESS] накладено заборону відчуження на підставі повідомлення Ресорного заводу ім..Комінтерна м.Синельникове від 18.03.1963 року. Так, дійсно, батьком позивача [PERSON], який працював на Ресорному заводі ім..Комінтерна м.Синельникове (зараз ПАТ «Синельниківський ресорний завод»), 18 березня 1963 року була отримана позика від підприємства на будівництво житлового будинку по [ADDRESS], але вона повністю погашена, що підтверджується довідкою ПАТ «Синельниківський ресорний завод» №114 від 16 травня 2015 року. Таким чином, зобов'язання позичальника [PERSON] перед кредитором були повністю ним виконані за час життя, але кредитор вчасно не звернувся до нотаріальної контори з відповідною заявою, тому захистити своє порушене право в інший спосіб, окрім як звернутись із позовом до суду для захисту свого права власності, позивач не має можливості. Просить зняти заборону відчуження житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], накладену 09.11.2006 року на підставі повідомлення Ресорного заводу ім..Комінтерна м.Синельникове від 18.03.1963 року Першою синельниківською державною нотаріальною конторою, реєстраційний номер запису про обтяження: 10034472, архівний запис №64777 від 23.10.2000 року, та вилучити відповідний запис з державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, але надала заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Не заперечує проти винесення заочного рішення у справі. Відповідач- державний нотаріус Першої синельниківської державної нотаріальної контори Монич Н.Д в судове засідання не з'явилася з невідомої причини, хоча про дату слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справі, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, приходить до наступного. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 15 червня 2015 року до [PERSON] перейшло право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON]. Згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна 09.11.2006 року Державним нотаріусом Першої синельниківської державної нотаріальної контори Монич Н.Д. на житловий будинок [ADDRESS] накладено заборону відчуження на підставі повідомлення Ресорного заводу ім..Комінтерна м.Синельникове від 18.03.1963 року.Реєстраційний номер запису про обтяження: 10034472, архівний запис №64777 від 23.10.2000 року З довідки ПАТ «Синельниківський ресорний завод» №114 від 16 травня 2015 року вбачається, що [PERSON] 18 березня 1963 року була отримана позика на будівництво житлового будинку в [ADDRESS], яка ним повністю погашена. [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Синельникове Синельниківського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області. Частиною першою ст.317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1,2 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч.1 п.9 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси вчиняють нотаріальні такі дії: накладають та знімають заборону щодо відчуження нерухомого майна (майнових прав на нерухоме майно) і транспортних засобів, що підлягають державній реєстрації. Згідно зі ст.74 Закону України «Про нотаріат», одержавши повідомлення підприємства чи організації про погашення позики (кредиту) нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку. Пунктом 5.1. Глави 15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 за № 296/5 передбачено, що нотаріус, який накладав заборону, знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення кредитора про погашення позики та за рішенням суду. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 4 Постанови «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» № 6 від 27 серпня 1976 року за правилами, установленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володінні ним. Статтею 41 Конституції України та ст..1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» від 17 липня 1997 року, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, що також передбачено нормами ст. ст.316,317,319,321 ЦК України. Враховуючи, що зобов'язання позичальника [PERSON] перед кредитором були повністю ним виконані за час життя, на даний час відсутні підстави для накладення заборони на майно [PERSON], суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими, повністю встановлені в судовому засіданні та підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved