Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

Позивачі, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], звернулися до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просять суд: визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] та зобов'язати Дніпровський районний відділ Державної міграційної служби України у м. Києві зняти його з реєстрації місця проживання з квартири [ADDRESS]. Свої позовні вимоги позивачі обґрунтовують тим, що 17 липня 1989 року виконавчим комітетом Дарницької районної Ради народних депутатів гр. [PERSON] та його сім'ї із шести чоловік було видано ордер на жиле приміщення № [NUMBER] площею 31,4 кв.м. за адресою: [ADDRESS]. Вказаний ордер був виданий на підставі рішення виконавчого комітету Дарницької районної Ради народних депутатів від 10 липня 1989 року № 427. Як вбачається зі змісту ордера, до складу осіб, яким надано право вселення до зазначеної квартири входять: [PERSON], [PERSON] - дружина, [PERSON] - син дружини, [PERSON] - син дружини, [PERSON] - син, [PERSON] - донька. Після укладення шлюбу, [PERSON] змінила дівоче прізвище на «[PERSON]». Всі вказані особи були зареєстровані за новим місцем поживання, а саме: [ADDRESS]. У зв'язку із народженням у гр. [PERSON] та [PERSON] доньки - [PERSON], місце останньої було також зареєстровано за адресою: [ADDRESS]. В подальшому, у зв'язку зі смертю, з реєстрації місця проживання були зняті [PERSON] та [PERSON] Рішенням Київради від 03 вересня 2015 року № 944/1808 [ADDRESS]. На даний час в квартирі [ADDRESS] зареєстровано наступні особи: [PERSON], [PERSON] - син дружини, [PERSON] - син, [PERSON] - донька, [PERSON] - донька. У квітні 2010 року гр. [PERSON] самостійно виїхав (виселився) із квартири, забравши свої речі та нове місце проживання не повідомив, при цьому не здійснив зняття з місця реєстрації проживання. Відповідно до складеного Акту від 15 березня 2017 року та Акту від 16 червня 2017 року, складеного у присутності представника ЖЕД-403, свідки: [PERSON], [PERSON], [PERSON] засвідчили про те, що гр. [PERSON], котрий прописаний за адресою: [ADDRESS], не проживає за цією адресою з квітня 2010 року. Також, вказані свідки засвідчили, що при огляді квартири його особистих речей не виявлено. Гр. [PERSON] за весь час його відсутності не цікавився ані своїми родичами, ані майном (квартира), участі в утриманні майна, в тому числі сплаті комунальних послуг і проведенні ремонтів - не приймав. Всі комунальні платежі з квітня 2010 року сплачуються ними. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Позивач [PERSON], яка також являється представником позивачів [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, суд про причини неявки не повідомив. Відповідно до ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Уповноважений представник третьої особи - Дніпровського районного відділу ДМС України у м. Києві в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність позивачів, відповідача, представника третьої особи та за згодою позивачів ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, рішенням виконавчого комітету Дарницької районної Ради народних депутатів № 266 від 24 квітня 1989 року, гр. [PERSON] було надано житлову площу як багатодітній сім'ї для тимчасового проживання, без зняття з квартобліку (а.с. 13). 17 липня 1989 року виконавчим комітетом Дарницької районної ради народних депутатів на ім'я гр. [PERSON] було видано ордер на сім'ю з шести осіб: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на право заняття житлового приміщення площею 31,4 кв.м. за адресою: [ADDRESS] (а.с. 14). 12 листопада 2015 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON] (а.с. 12). В подальшому, на підставі рішення Київської міської ради від 03.09.2015 року № 944/1808, [ADDRESS]. Відповідно до довідки № 984 від 21 червня 2017 року, виданої Комунальним концерном «Центр комунального сервісу», у квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с. 15). Згідно ч. 2 ст. 64 Житлового кодексу Української РСР, до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Відповідно до ст. 71 Житлового кодексу Української РСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Як роз'яснено в п. 10 постанови Пленуму ВСУ «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» № 2 від 12 квітня 1985 року, у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Наявність рішення суду про право громадянина користуватися жилим приміщенням не є перешкодою до розгляду і задоволення позову про визнання його таким, що втратив це право з мотивів, що після набрання рішенням законної сили або після його виконання він був відсутнім понад шість місяців, у тому числі і в тих випадках, коли строк для виконання рішення не скінчився. Згідно ст. 72 Житлового кодексу Української РСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до акту від 15 березня 2017 року, складеного сусідами по будинку № [ADDRESS] - [PERSON], [PERSON], [PERSON] та затвердженого головним інженером ЖЕД 403, останні підтвердили, що [PERSON] не проживає за адресою: [ADDRESS] з квітня 2010 року (а.с. 18). Вказані факти також підтверджуються актом від 16 червня 2017 року, складеного сусідами по будинку [ADDRESS] - [PERSON], [PERSON], [PERSON] та затвердженого начальником ЖЕД 403 (а.с. 19). Згідно акту від 09 жовтня 2017 року, складного комісією у складі: майстра т/д № 3 [PERSON], бригадира т/д № 3 [PERSON], двірника т/д № 3 [PERSON] та затвердженого начальником ЖЕД-403 [PERSON], в результаті відвідування квартири [ADDRESS] зі слів мешканців, які на момент знаходилися в квартирі, гр. [PERSON] не проживає. Крім того, відповідно до листа-відповіді Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві від 15 вересня 2017 року, заяв гр. [PERSON] стосовно чинення йому перешкод в користуванні квартирою, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], до Дніпровського УП ГУНП в м. Києві не надходило. Таким чином, з огляду на вищевикладене вбачається, що відповідач тривалий час не проживає за адресою реєстрації, будь-яких дій щодо вселення його у спірну квартиру не проводив та не проводить, що свідчить про відсутність заінтересованості у проживанні в спірній квартирі. Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З огляду на вищевикладене, надані стороною позивачів докази підтверджують факт не проживання відповідача у квартирі без поважних причин понад шість місяців, а відповідачем не надано доказів перешкоджання позивачем у користуванні житлом, доказів наміру вселитися в квартиру, суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав для задоволення позовних вимог позивачів про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS], внаслідок відсутності понад встановлені строки. Щодо заявлених позовних вимог про зобов'язання Дніпровського районного відділу Державної міграційної служби України у м. Києві зняти його з реєстрації місця проживання з квартири [ADDRESS], то вказані позовні вимоги задоволенню не підлягають з огляду на наступне. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розширення повноважень органів місцевого самоврядування та оптимізації надання адміністративних послуг» внесено відповідні зміни до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» та визначено, що органами реєстрації є виконавчий орган сільської, селищної або міської ради, сільський голова (у разі якщо відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено), що здійснює реєстрацію, зняття з реєстрації місця проживання особи на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Таким чином, враховуючи викладене вбачається, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі рішення про позбавлення права користування житловим приміщенням. Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] до [PERSON], третя особа: Дніпровський районний відділ ДМС України у м. Києві про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з місця реєстрації.

Outcome: partial