Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом про стягнення з відповідача на свою користь заборгованості по заробітній платі у розмірі 19 335,43 грн. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона працювала на посаді охоронника 3 розряду відділу охорони 597 у відповідача. 05.09.2018 року її було звільнено із займаної посади за власним бажанням. Вказує, що у день звільнення з нею не було проведено остаточного розрахунку. З огляду на вказане просить суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі та стягнути з відповідача на свою користь середній заробіток, який за період з 06.09.2018 року по 15.02.2019 року становить 19 335,43 грн. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 26.12.2019 року відкрито провадження у справі розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. 23.01.2019 року від відповідача надійшла заява, у якій той визнав повністю позовні вимоги позивача. Зазначив, що заборгованість позивача становить 19 335,43 грн. без урахування податків та зборів. У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як встановлено судом, копією трудової книжки позивача стверджується, що вона працювала охоронника 3 розряду відділу охорони 597 у відповідача. 05.09.2018 року її було звільнено із займаної посади за власним бажанням., про що 05.09.2018 року керівником заводу підписано наказ № 485-к про її звільнення, про що зроблено відповідний запис у його трудовій книжці. Разом з тим, при звільненні, адміністрацією заводу не було проведено з позивачем повного розрахунку по заробітній платі. Заборгованість по середньому заробітку згідно довідки №394, від 02.12.2019 року за період з 06.09.2018 року по 15.02.2019 року становить 19 335,43 грн. Відповідно до ч.1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Враховуючи вищенаведене, оскільки на день звільнення позивача відповідачем не проведено виплату всіх сум, що належать йому від підприємства, а також те, що представник відповідача визнав позовні вимоги повністю про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, суд приходить до висновку, що такі є підставними та підлягають до задоволення, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість по заробітній платі в сумі 19 335,43 грн. Задовольняючи позовні вимоги, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, а також враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору, такий у розмірі 768,40 грн. слід стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved