Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-28 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до відповідача в якому просить врегулювати розбіжності, що виникли при укладенні договору про пайову участь у розвитку інфраструктури міста Горохів. Мотивує свій позов тим, що 23 лютого 2015 року Управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції у Волинській області було зареєстровано Декларацію серії ВЛ №14215054020 про готовність об`єкта до експлуатації, а саме нового будівництва магазину промислових товарів в [ADDRESS] ; загальна площа будівлі становить 277,7 кв.м., кошторисна вартість будівництва за затвердженою проектною документацією складає 8800000 гривень. Згідно з листом Горохівської міської ради №187 від 06 червня 2017 року зазначається що у відповідності до Порядку визначення розміру пайової участі (внеску) замовників будівництва, його залучення та використання на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Горохів, затвердженого рішенням Горохівської міської ради від 27 липня 2012 року №20-2/2012, [PERSON] , необхідно розглянути питання про укладення договору з міською радою про пайову участь Замовника у створенні і розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Горохів, відповідно до якого сплатити 5 відсотків від загальної проектно-кошторисної вартості об`єкта будівництва на рахунок бюджету Горохівської міської ради. Відповідно до листа від 16 червня 2017 року, в якому з метою захисту прав та інтересів замовника будівництва та належного розгляду ним проекту договору про пайову участь у розвитку інфраструктури міста Горохів, позивач просила надіслати на її адресу належним чином засвідчену копію вищезазначеного рішення Горохівської міської ради №20-2/2012 від 27 липня 2012 року. Листом від 26 червня 2017 року №212 Горохівська міська рада надіслала Позивачу витребуване нею рішення та повторно надала проект договору та розрахунок величини пайової участі у розвиток інфраструктури міста Горохів. Відповідно до листа від 07 липня 2017 року позивач направила на адресу Горохівської міської ради письмову відповідь на вищевказану пропозиції укласти договір. У своєму листі позивач вказала, що надіслані на її адресу проекти договору про пайову участь з розрахунком величини пайової участі не має можливості підписати без усунення недоліків, що нею вказані у цьому листі; після доопрацювання проекту договору на предмет його відповідності нормам чинного законодавста України, з урахуванням її зауважень, вона готова розглянути його повторно. Однак зауваження позивача до проекту договору відповідачем усунуто не було, мотивованої відмови щодо правової позиції [PERSON] не надано, станом на сьогоднішній час договір не укладено, що є порушенням вимог чинного законодавства України. Позивачка зазначає, що не мала законних підстав для підписання запропонованої відповідачем редакції проекту договору про пайову участь у розвитку інфраструктури міста Горохів, оскільки він містить суперечливі пункти. З огляду на це просить позов задовольнити та врегулювати розбіжності, що виникли при укладенні між Горохівською міською радою та нею договору про пайову участь у розвитку інфраструктури міста Горохів щодо пунктів 2.1, 6.1 даного договору та викласти їх у наступній редакції: пункт 2.1 Розділу 2 договору: «Замовник зобов`язується своєчасно здійснити відрахування коштів пайової участі згідно з Графіком оплати (Додаток 2), що є невід`ємною частиною цього Договору. Оплату може бути внесено одним платежем, шляхом перерахування Замовником грошових коштів за реквізитами, визначеними у п.1.2 розділу 1»; пункт 6.1 розділу 6 договору: «Цей договір набуває чинності з моменту його підписання і діє строком на два роки»; пункт 7.4 розділу 7 договору: «Невід`ємними частинами даного Договору є Додаток 1 «Розрахунок величини пайової участі в розвитку інфраструктури Горохівської міської ради» та Додаток 2 «Графік оплати коштів пайової участі». Також просила стягнути з відповідача в її користь понесені нею судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору. Позивачка, [PERSON] , в судове засідання не з`явилася однак подала письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити. Представник відповідача, Горохівської міської ради Горохівського району Волинської області, в судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся про час та місце розгляду справи, причини своєї неявки не повідомив, будь-яких клопотань чи заяв не подавав. Враховуючи, що в дане судове засідання не з`явилися всі особи, які беруть участь у справі, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Зі змісту ст.81 ЦПК України випливає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В судовому засіданні встановлено, що листом від 06 червня 2017 року Горохівська міська рада Горохівського району Волинської області звернулася до позивача [PERSON] з пропозицією укласти договір про пайову участь замовника у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Горохів, згідно з яким сплатити 5 відсотків від загальної проектно-кошторисної вартості об`єкта будівництва на рахунок бюджету Горохівської міської ради, передбаченого Порядком визначення розміру пайової участі (внеску) замовників будівництва, його залучення та використання на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Горохів», затвердженого рішенням Горохівської міської ради Горохівського району Волинської області №20-2/2012 від 27 липня 2012 року. Даний проект договору містить всі істотні умови, передбачені Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності». Однак відповідач договір не підписала, проте надала свої зауваження щодо змісту проекту договору та пропозиції щодо врегулювання розбіжностей при укладенні даного договору. 23 лютого 2015 року Управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції у Волинській області було зареєстровано Декларацію серії ВЛ №14215054020 про готовність об`єкта до експлуатації, а саме нового будівництва магазину промислових товарів в [ADDRESS] ; загальна площа будівлі становить 277,7 кв.м., кошторисна вартість будівництва за затвердженою проектною документацією складає 8800000 гривень. Відповідно до ст.11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. Згідно з ч.1 ст.14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Правові та організаційні основи містобудівної діяльності в Україні визначені Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», ст.40 якого (чинної на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено обов`язок пайової участі замовників будівництва у розвитку інфраструктури населеного пункту та визначено механізм його реалізації. За приписами частини другої зазначеної статті Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (чинної на момент виникнення спірних правовідносин) замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов`язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури (ч.3 ст.40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», чинної на момент виникнення спірних правовідносин). Приписами ст.40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (чинної на момент виникнення спірних правовідносин), встановлено обов`язок замовника будівництва прийняти пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту, який реалізується шляхом укладення відповідного договору в порядку, визначеному цим Законом та деталізованому актом органу місцевого самоврядування. Правовий аналіз частин 8 та 9 у сукупності з іншими положеннями цієї статті Закону дозволяє дійти висновку про те, що обов`язок щодо ініціювання укладення такого договору покладено саме на замовника будівництва, оскільки пов`язується з його зверненням до органу місцевого самоврядування. Такий договір має бути укладеним в обов`язковому порядку, в межах строку, встановленого ч.9 ст.40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (чинної на момент виникнення спірних правовідносин). Неукладення договору свідчить про недотримання вимог законодавства і має наслідком порушення прав та інтересів відповідної територіальної громади, тому є необхідним для правильного з`ясування причини його неукладання. Поряд з цим, відповідно до п.13 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні від 20 вересня 2019 року, який набрав законної сили з 01 січня 2020 року, статтю 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» було виключено. А відповідно до ч.2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні від 20 вересня 2019 року, договори про сплату пайової участі, укладені до 01 січня 2020 року, є дійсними та продовжують свою дію до моменту їх повного виконання. Як вбачається з позову, позивач [PERSON] договір про пайову участь у розвитку інфраструктури міста Горохів з відповідачем не уклала, проте мала намір і хотіла укласти такий договір, однак, суд вважає, що на час вирішення даної справи в суді укладення такого договору відповідно до вимог чинного законодавства не передбачено. Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову [PERSON] , а тому в його задоволенні відмовляє. Судові витрати понесені позивачкою на оплату судового збору у зв`язку з залишенням її позовних вимог без задоволення у повному обсязі належить віднести на її рахунок.

Outcome: dismissed