Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-21 00:00:00

позивач звернулася з позовом до [PERSON] про визнання особи, такою, що втратила право користування жилим приміщенням посилаючись на те, що квартира [ADDRESS] є державною та знаходиться в комунальній власності КП «Лисичанська житлово-комунальна контора №1». В теперішній час в квартирі зареєстровані [PERSON] наймач, [PERSON] - син. З лютого 2014 року відповідач [PERSON] за даною адресою не проживає, обовязки щодо сплати за надані житлово-комнальні послуги і забезпечення збереження житла не виконує. Тому, вона змушена завернутися до суду щодо визнання відповідача втратившим право користування житловим приміщенням. У судовому засіданні позивач не зявилася, позов підтримала, просила справу розглядати у її відсутність. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала, надала пояснення аналогічні обставинам, викладеним в позові. Відповідач у судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи, повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив, клопотання про розгляд справи без його участі до суду не надходило. Відповідно до ст. 74 ч.5 п. 3 у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Представник третьої особи у судове засідання не зявилася, просила справу розглядати у її відсутність. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] показала у судовому засіданні, що їй відомо, що син [PERSON] [PERSON] не проживає з матірю з 2014 року. Сварок між матірю та сином не було. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] показала у судовому засіданні, що її син та син позивачки [PERSON] виросли у одному дворі. Син позивачки з 2014 року не проживає в спірній квартири, його місцезнаходження невідоме. Дослідивши наявні в матеріалах письмові докази, встановивши на їх підставі фактичні обставини та характер спірних правовідносин між сторонами спору, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі з огляду на наступне. Матеріалами встановлено наступне: із копії довідки Центру надання адміністартивних послуг у м. Лисичанську вбачається, що за адресою [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] наймач, [PERSON] син. ( а.с.4) Із довідки КП «ЛЖЕК№ 1» вбачається, що за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] наймач, [PERSON] син. В період з лютого 2014 року по теперішній час [PERSON], [INFO] за вищевказаною адресою не проживає, місце його фактичного проживання родичам невідомо (а.с.5). За даними адресно-довідкового підрозділу УДМСУ у Луганській області, [PERSON], [INFO] зареєстрований за адресою [INFO] (а.с. 15). Відповідно до ст.ст. 6, 8 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні від 11 грудня 2003 року N 1382-IV, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється за її особистим повідомленням, подання якого є обовязковим у разі зміни місця проживання. Зняття з реєстрації місця проживання у разі неподання особою відповідної заяви здійснюється на підставі рішення суду про позбавлення її права користування житловим приміщенням. Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Тому, на підставі встановлених судом фактичних обставин справи, суд дійшов висновку, що відповідач [PERSON] втратив право користування спірним житловим приміщенням за адресою квартира [ADDRESS], оскільки більше ніж 6 місяців в даній квартирі не проживає. На підставі ст.71,72 ЖК України,

Outcome: approved