Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки - [PERSON], [INFO], у розмірі одного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Також просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 грн. У судовому засіданні відповідач визнав вимоги позову щодо стягнення аліментів, витрати на професійну правничу допомогу визнав у розмірі 500гривен. З'ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини. Сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] Діти проживають разом з матір'ю, що підтверджується довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 04.09.2018 року №6044, про те що за адресою: [ADDRESS] зареєстровані окрім інших, [PERSON] - позивач та [PERSON] - донька. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Згідно довідки про доходи від 04.09.2018 року №1105, виданої [PERSON] в тому , що вона дійсно працює в ДП НВКГ «Зоря»-«Машпроект» займає посаду архіваріус, нарахована заробітна плата, в тому числі в натуральній формі за березень 2018 р. - 4294,04 грн., квітень 2018 р. - 4279,08 грн., травень 2018 р. - 3915,29 грн., червень 2018 року - 7488,04 грн., липень 2018 року - 4100,34 грн., серпень 2018 року - 4084,02 грн. всього 28168,81 грн. Позивачем надано роздруківку пошуку відомостей у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на [PERSON], з якого вбачається, що останній займається підприємницькою діяльністю та перебуває на обліку, як фізична особа-підприємець у Головного Управління регіональної статистики, Державної податкової інспекції в Інгульському районі м.Миколаєва Головного Управління ДФС у Миколаївській області. Відповідно до ч. 1 ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За змістом ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Зазначене підтверджується п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». У відповідності з ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і він може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст. 191 цього Кодексу, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно ч. 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Оцінюючи всі зібрані по справі докази, враховуючи інтереси дитини для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя, повного та всебічного розвитку, враховуючи матеріальний та сімейний стан платника аліментів та одержувача аліментів, визнання ним позову, суд приходить до висновку, що позов в частині стягнення аліментів підлягає задоволенню. Щодо стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 2000 грн., суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1, 3ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат пов'язаних з розглядом справи належать в тому числі і витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 3, 4, 5ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. Позивачем на підтвердження вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу надано, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) за яким загальна вартість за підготовку документів та складання позовної заяви про стягнення аліментів, становить 2000 грн.; долучено копію квитанції до прибуткового касового ордеру №5 від 11.09.2018 року за якою позивачем сплачено 2000 грн.. Згідно з частиною 5 ст. 141 ЦПК України, суд за клопотанням сторони, у разі недотримання вимог частини четвертої вказаної статті, може зменшити витрати на правничу допомогу адвоката які підлягають розподілу між сторонами. Враховуючі співмірність наданих адвокатом послуг зі складністю справи, обсягом наданих послуг та виконаних робіт, суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу у розмірі 500 гривен. На підставі частини 1 статті 142 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків сплаченого при поданні позову судового збору. Згідно із ч. 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючі відсутність з боку позивача судових витрат та визнання позову відповідачем, з останнього на користь держави підлягає стягненню 50% судового збору, тобто 352грн.40коп..

Outcome: partial