overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-11 00:00:00

позивач звернулася із позовом в суд до відповідача про стягнення депозитного внеску за договором №ДВ-200.7 від 03.12.2014 року з подальшими змінами, а саме: розмір депозитного внеску - 169 000 грн., пені - 75 030,17 грн., інфляційних втрат - 10 596,16 грн., 3 процентів річних - 6 102 грн.; та депозитного внеску за договором №ДВ-151.7 від 03.04.2014 року з подальшими змінами, а саме: пеню - 25 264,74 грн., інфляційних втрат - 3 568,02 грн., 3 процентів річних - 2 055 грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги уточнила і зменшила на суму депозитного внеску в розмірі 169 000 грн. у зв'язку із добровільною його виплатою Враховуючи складність справи, суд вважає, що по справі слід проголосити вступну та резолютивну частину рішення, а виготовлення рішення в повному об'ємі відкласти на 5 днів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-12 00:00:00

Позивач звернулася із позовом, де вказала що з серпня 2008 року до теперішнього часу вона проживає разом із своїм неповнолітнім сином [PERSON], 02.09.2005 р. н. та чоловіком [PERSON] у квартирі [ADDRESS]. Вказана квартира була придбана на кредитні кошти, отримані у ВАТ «Сведбанк» [PERSON] У звязку з тим, що кредитним договором було передбачено неможливість набуття дитиною права власності або користування вказаною квартирою, для відновлення своїх прав та прав неповнолітньої дитини, позивач просила: встановити факт постійного проживання мене [PERSON] та [PERSON], 02.09.2005 р. н. у квартирі № 96, розташованої в будинку № 8 по вул. Бальзаківській у м. Житомирі разом з моїм чоловіком [PERSON].». У судовому представник позивача позов підтримав з викладених підстав. Відповідач [PERSON] позов визнав. Представник третьої особи ПАТ «Дельта Банк» просив відмовити у задоволенні позову посилаючись на те, що кредитним договором було встановлено обмеження щодо користування квартирою, виникнення на неї права власності. Відповідач [PERSON] підписав вказаний договір і був обізнаний про його умови. Представник третьої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Житомирської міської ради у судове засідання не зявився, надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності. Заслухавши пояснення сторін,\~ дослідивши матеріали справи,\~ суд задовольняє позов частково виходячи з наступного. Статтею 234 ЦПК України встановлено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Судом встановлено, що позивач працює в м. Житомирі у дошкільному навчальному закладі № 56 вихователем, а її син навчається в Житомирській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів № 33, що підтвердилось відповідною довідкою та копією трудової книжки позивача\~ (а. с. 5, 12). Відповідно до медичної амбулаторної карти, [PERSON] перебуває на обліку в Житомирській ЦМЛ № 1, Поліклініка № 1 , за адресом\~ [ADDRESS] з 18.12.2012 (а. с. 13-16). Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що позивач та її неповнолітній син [PERSON] проживають в спірній квартирі разом з [PERSON] Аналізуючи зазначені докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку про доведеність факту проживання позивача [PERSON] разом та неповнолітнього [PERSON] в квартирі № 96 по вул. Бальзаківській в м. Житомирі разом з [PERSON]. Судом враховується, що встановлення вказаного факту необхідно позивачу для захисту та реалізації своїх житлових прав і житлових прав неповнолітньої дитини. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

Позивач звернулася із позовом до [PERSON] про визнання втратившою права на користування жилим приміщенням будинком [ADDRESS], мотивуючи свої позовні вимоги тим, що відповідач не проживав у вищевказаному будинку з березня 2013 року. Позивач в судовому засіданні просила задовольнити позовні вимоги, оскільки змушена нести витрати за відповідача в рахунок оплати комунальних платежів та утримання будинку, та позбавлений повного права розпорядження своєю власністю - будинком [ADDRESS]. Відповідач в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову, позовні вимоги не визнав. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, серез канцелярію суду подав клопотання з проханням розглянути справу без участі представника УДМС Деснянського району м. Чернігова. Заперечень проти позову не мають. Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] зареєстрований з 24.09.1987 року в будинку [ADDRESS] (а.с. 13). Власником будинку [ADDRESS] є [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 12 лютого 1987 року. (а.с. 10). Згідно із показаннями свідків [PERSON] та [PERSON] відповідач [PERSON] та позивачка розлучені, разом не проживають, відповідач не проживає в [ADDRESS] більше року. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб 18.03.1989 року актовий запис №374 (а.с. 5) Відповідно до акту від 09.04.2014 року, затвердженого головою вуличному №32 Юзіною Ю.Б., колишній чоловік [PERSON] - [PERSON] будинку [ADDRESS] не проживає з 10.03.2013 року (а.с. 8). Відповідно до ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться в судовому порядку. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 12.04.1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникають в практиці застосування судами Житлового кодексу України» , у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно з'ясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо), суд може продовжити пропущений строк. В судовому засіданні встановлено, що відповідач добровільно покинув зазначений будинок, перешкод у користуванні відповідача спірним будинком позивач не чинила, [PERSON] понад шість місяців не проживає в будинку [ADDRESS], не бере участі в утриманні житла. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-18 00:00:00

Позивач звернулася із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що 06.02.2016 був зареєстрований шлюб з відповідачем. Від зареєстрованого шлюбу сторони мають малолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . Сторони спільного господарства не ведуть, стосунків не підтримують, шлюб носить лише формальний характер. Позивач вважає, що подальше спільне проживання з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим, оскільки вони мають різні погляди на шлюб та сім`ю, у зв`язку з чим просив розірвати шлюб. У судове засідання позивач не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав до суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав до суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив задовольнити. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Як убачається із матеріалів справи, 06.02.2016 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №52. Від зареєстрованого шлюбу сторони мають малолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . Сторони спільного господарства не ведуть, стосунків не підтримують, шлюб носить лише формальний характер. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як убачається з пояснень позивача, почуття любові та поваги між сторонами зникли, тому збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дитини. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст. ст. 111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим і суперечить інтересам позивача та відповідача, позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-01 00:00:00

Позивач звернулася із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що 12.06.1993 нею зареєстровано шлюб з відповідачем. Від зареєстрованого шлюбу сторони мають повнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Позивач вважає, що подальше спільне проживання та відновлення нормальних стосунків з відповідачем і збереження шлюбу є неможливим, оскільки вони мають різні погляди на шлюб та сім`ю, шлюб носить формальний характер, у зв`язку з чим просить суд розірвати шлюб. У судове засідання позивач не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Останньою подано до суду заяву про розгляд справи без її участі, підтримання позовних вимог у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відзиву на позов не надав, явку представника не забезпечив. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Як убачається із матеріалів справи, 12.06.1993 відділом загс Ватутінського району м. Києва між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 807 (а.с. 7). Від зареєстрованого шлюбу сторони мають повнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] (а.с. 10). Як з`ясовано судом сумісне життя подружжя не склалося, зникло взаєморозуміння, любов та повага, не розділяється відчуття сімейного комфорту, спілкування звелося до конфліктів, з`явились різні погляди на подружнє життя, шлюб носить лише формальний характер. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст. ст. 111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим і суперечить інтересам позивача та відповідача, позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-30 00:00:00

Позивач звернулася із позовом до відповідача про розірвання шлюбу в якому зазначила, що 12.06.2010 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від зареєстрованого шлюбу [INFO] у них народилась дитина - [PERSON]. Сторони спільного господарства не ведуть, стосунків не підтримують, шлюб носить лише формальний характер. Позивач вважає, що подальше спільне проживання з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим у зв'язку з тим, що між ними відсутнє взаєморозуміння, різні погляди на життя. У зв'язку із вказаними вище підставами позивач просила розірвати шлюб між ними. В судове засідання позивач не з'явилася, подала письмову заяву, якою позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити з підстав, які зазначені в позовній заяві, та справу розглянути за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду письмову заяву, в якій позов визнав в повному обсязі та просив його задовольнити, а справу розглянути за його відсутності. За наявності зазначених вище заяв сторін, суд вважає за можливе справу розглянути за їх, сторін, відсутності. Вивчивши надані письмові докази, суд дійшов до висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Як вбачається із матеріалів справи, 12.06.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 664. Від зареєстрованого шлюбу у сторін [INFO] народилася дитина - [PERSON]. Сторони спільного господарства не ведуть, стосунків не підтримують, шлюб носить лише формальний характер. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст. ст. 111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим і суперечить інтересам позивача та відповідача, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-30 00:00:00

Позивач звернулася із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що 13.10.2012 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від зареєстрованого шлюбу [INFO] у сторін народилась дитина - [PERSON]. Сторони спільного господарства не ведуть, стосунків не підтримують, шлюб носить лише формальний характер. Позивач вважає, що подальше спільне проживання з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим, оскільки вони мають різні погляди на шлюб та сім'ю, у зв'язку з чим просив розірвати шлюб. В судове засідання позивач не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позов визнав у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Як вбачається із матеріалів справи, 13.10.2012 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції в м. Києві між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 1531. Від зареєстрованого шлюбу у сторін [INFO] народилася дитина - [PERSON]. Сторони спільного господарства не ведуть, стосунків не підтримують, шлюб носить лише формальний характер. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як вбачається з пояснень позивача, почуття любові та поваги між сторонами зникли, тому збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дитини. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст. ст. 111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим і суперечить інтересам позивача та відповідача, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-06 00:00:00

Позивач звернулася із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що 14.02.2004 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Від зареєстрованого шлюбу [INFO] у сторін народилась дитина - [PERSON]. Сторони спільного господарства не ведуть, стосунків не підтримують, шлюб носить лише формальний характер. Позивач вважає, що подальше спільне проживання з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим, оскільки вони є різними по характеру, у зв'язку з чим просив розірвати шлюб. В судове засідання позивач не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції. Заперечень проти позову не надав, явку представника не забезпечив. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Як вбачається із матеріалів справи, 14.02.2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції в м. Києві між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 162. Від зареєстрованого шлюбу у сторін [INFO] народилася дитина - [PERSON]. Сторони спільного господарства не ведуть, стосунків не підтримують, шлюб носить лише формальний характер. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як вбачається з пояснень позивача, почуття любові та поваги між сторонами зникли, тому збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дитини. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст. ст. 111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим і суперечить інтересам позивача та відповідача, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-22 00:00:00

Позивач звернулася із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що 15.10.2015 вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від зареєстрованого шлюбу сторони мають дитину [PERSON] , [INFO] . Сторони спільного господарства не ведуть, стосунків не підтримують, шлюб носить лише формальний характер. Позивач вважає, що подальше спільне проживання з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим, оскільки вони мають різні погляди на шлюб та сім`ю, у зв`язку з чим просив розірвати шлюб. У судове засідання позивач не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала до суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції та розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному сайті судової влади. Відзиву на позов не надав, явку представника не забезпечив. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Як убачається із матеріалів справи, 15.10.2015 у Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №2735 (а.с. 13). Від зареєстрованого шлюбу сторони мають дитину [PERSON] , [INFO] (а.с. 14). Сторони спільного господарства не ведуть, стосунків не підтримують, шлюб носить лише формальний характер. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як убачається з пояснень позивача, почуття любові та поваги між сторонами зникли, тому збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дитини. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст. ст. 111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим і суперечить інтересам позивача та відповідача, позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved