Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-13 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] 08.10.2018 р. звернулись до Солом`янського районного суду м. Києва із зазначеною позовною заявою, в якій просили: стягнути з [PERSON] на користь позивача [PERSON] суму матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 467 883,10 грн., 4678,84 грн. судового збору, 25 000,00 грн. витрат на правничу допомогу. стягнути з [PERSON] на користь позивача [PERSON] суму матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 3723,00 грн., суму моральної шкоди в розмірі 74460,00 грн. моральної шкоди, 1449,40 грн. судового збору. Обґрунтовуючи підстави звернення до суду з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, позивачі посилаються на наступне. Так, 24.02.2018 р. об 11-00 год., [PERSON] , керуючи автомобілем «Mitsubishi SP.Star», д.н.з. [NUMBER] , по просп. Повітрофлотський, 10 в м. Києві в напряму Солом`янської площі, не переконавшись у безпечності маневру та не врахувавши дорожню обстановку, виїхав на зустрічну смугу та допустив зіткнення з автомобілем позивачів «Mercedes-Benz S 500», д.н.з. [NUMBER] , що призвело до його пошкодження. Після зіткнення з автомобілем позивачів, автомобіль [PERSON] продовжив рух в заносі та здійснив зіткнення ще з одним автомобілем, припаркованим праворуч біля обочини. Відомості про ДТП були внесені 17.03.2018 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12018100090002877 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Постановою про закриття кримінального провадження від 19.06.2018 р. кримінальне провадження № 12018100090002877 було закрито, матеріали досудового розслідування направлені до Управління патрульної служби у м. Києві ДПП з метою вирішення питання з приводу притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності. Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 13.08.2018 р. у справі № 760/17905/18, відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та закрито провадження у справі у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілю позивачів «Mercedes-Benz S 500», д.н.з. [NUMBER] , було завдано механічних пошкоджень з матеріальними збитками. Відповідно до Звіту № 6772 про визначення вартості матеріального збитку від 20.03.2018 р., вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Mercedes-Benz S 500», д.н.з. [NUMBER] з урахуванням фізичного зносу складає 466 083,10 грн. Крім того, за проведення оціночної експертизи автомобіля позивачем [PERSON] були сплачені кошти у розмірі 1 800,00 грн. Загальна сума матеріальних збитків, завданих позивачу внаслідок ДТП, складає 467 883,10 грн. (466 083,10 + 1 800,00). 15.08.2018 р. представником позивачів, адвокатом Трегубенко С.В. було направлено відповідачу лист № 7 з пропозицією врегулювати нанесені відповідачем матеріальні збитки в позасудовому порядку, проте, будь-якої відповіді отримано не було. Як вказують позивачі, станом на день звернення до суду, вони не отримали зі сторони відповідача ніякого відшкодування. Таким чином, оскільки в позасудовому порядку відповідач відмовляється відшкодувати шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, позивачі вимушені звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. Крім того, позивач [PERSON] в позовній заяві зазначає, що разом з нею у автомобілі перебувала донька позивачів [PERSON] , [INFO] . Позивач зазнала шоковий стан від отриманих тілесних ушкоджень та страх за можливі тілесні ушкодження доньки. У зв`язку із пошкодженням у ДТП автомобіля моральна шкода полягає у її душевних стражданнях через те, що вона позбавлена можливості користуватися транспортним засобом, повинна докладати додаткових зусиль для організації свого життя, нести додаткові фінансові витрати, що призвело до порушення звичного життєвого укладу. Згідно Висновку експерта № 28-08-18 від 31.08.2018 р. моральна шкода, спричинена позивачу складає 74 460,00 грн. Крім того, за проведення оціночної експертизи моральної шкоди позивачем були сплачені кошти у розмірі 3 723,00 грн. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 14.11.2018 р., відкрито провадження в цивільній справі за позовом [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою суду від 25.06.2019 закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні позивачі та представник позивачів заявлені позовні вимоги підтримали, прохали про їх задоволення в повному обсязі, посилаючись на підстави та обставини, викладені у позовній заяві, та надані докази. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, відзиву на позов не подав. Відповідно до ч.ч.1,4 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно вимог ст. 280 ЦПК України, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього, враховуючи вимоги ст. 223 ЦПК України, суд, вважає за можливе ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних доказів, проти чого не заперечували позивачі та представник позивача в судовому засіданні. Заслухавши пояснення учасників процесу, врахувавши їх доводи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Частиною 1 ст.2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з вимогами п.п.1,2,3 ч.1 ст.264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] 24.02.2018 р. об 11-00 год. в м. Києві по проспекту Повітрофлотському, 10, керуючи автомобілем «Mitsubishi SP.Star» з д.н.з. [NUMBER] через неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечну швидкість, не впорався з керуванням, виїхав на смугу зустрічного руху, де здійснив зіткнення з автомобілем позивачів «Mercedes-Benz S 500» з д.н.з. [NUMBER] та з автомобілем «Scoda Octavia» з д.н.з. [NUMBER] , внаслідок чого всі три транспортних засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, а водій «Mercedes-Benz S 500» отримала тілесні ушкодження, відповідач порушив вимоги п.п.2.3 (б); 12.1 ПДР України. Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 13.08.2018 р. у справі № 760/17905/18, відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та закрито провадження у справі у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Постанова набрала законної сили. Згідно з положеннями ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом, а отже, виходячи з даних правил, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, якою встановлена вина притягнутої до адміністративної відповідальності особи, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань щодо того, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача [PERSON] у вчиненні вказаної ДТП встановлена та в порядку ст.82 ЦПК України доказуванню не підлягає. З матеріалів справи вбачається, що на дату скоєння ДТП водій автомобіля марки «Mitsubishi SP.Star» з д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, про що свідчить відсутність інформації щодо страхування транспортного засобу в Єдиній централізованій базі даних МТСБУ. Таким чином, відповідно до встановлених судом обставин справи, на момент дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 24.02.2018 р. о 11 год. 00 хв., в м. Києві по проспекту Повітрофлотському, 10, в порушення Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», цивільно-правову відповідальність відповідача [PERSON] за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів застраховано не було. Належних доказів, що спростували б встановлені судом обставини, матеріали справи не містять, в ході розгляду справи судом не встановлено та стороною відповідача не надано. Враховуючи те, цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована, то відповідач, як особа, що винна у настанні дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язаний відшкодували позивачам завдану шкоду. Відповідно до положень ст.1166 ЦК України, яка встановлює загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 2 ст.1187 ЦК України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 р. № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» встановлено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Пунктом 6 цієї Постанови роз`яснено, що особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За приписами статті 1192 ЦК України розмір збитків визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За змістом п.1 ч.2 ст.22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Встановлено, що у результаті зазначеної дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль позивачів марки «Mercedes-Benz S 500» з д.н.з. [NUMBER] , який зареєстрований на праві власності за позивачем [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] . Відповідно до Звіту № 6772 про визначення вартості матеріального збитку від 20.03.2018 р. вартість відновлюваного ремонту автомобіля Mercedes-Benz S 500» з д.н.з. [NUMBER] , з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складає 466 083,10 грн. При цьому, позивачем [PERSON] сплачено за послуги оцінювача 1 800,00 грн., що підтверджується копією меморіального ордеру від 19.03.2018 р. № 2PL138606. Вищенаведений Звіт про визначення вартості матеріального збитку від 20.03.2018 № 6772, містить докладний опис проведених дій, відповідає Методиці автотоварознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, є обґрунтованим, та є таким, що може бути взятим судом до уваги при вирішенні даної справи по суті. Таким чином, матеріальна шкода, спричинена позивачу [PERSON] складає 467 883,10 грн. Що стосується вимог позивача [PERSON] про стягнення з відповідача 74 460,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, то слід зазначити наступне. Стаття 3 Конституції України проголошує, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Частиною 4 статті 23 ЦК України передбачено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Згідно ч ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Виходячи з роз`яснень, що містяться в п.п.3,9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі змінами та доповненнями), під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Згідно Висновку експерта лабораторії оперативної психодіагностики та експертизи моральної шкоди № 28-08-18 від 31.08.2018 р., розмір моральної шкоди, спричиненої позивачу [PERSON] внаслідок ДТП, складає 74 460,00 грн. Враховуючи викладене, позовні вимоги позивача [PERSON] про стягнення моральної шкоди, підлягають частковому задоволенн, виходячи з характеру та обсягу заподіяних позивачу моральних та фізичних страждань, які виразились у душевних стражданнях через отримання позивачем внаслідок ДТП тілесних ушкоджень, порушенні звичайного способу життя, негативного впливу на психологічний стан, з урахуванням ступеня вини відповідача, з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення,

Outcome: partial