Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, мотивуючи свої вимоги тим, що на початку червня 2021 року вона отримала поштову кореспонденцію та дізналася, що приватним виконавцем Виконавчого округу Херсонської області Манікіним Д.С. було прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 65664520 від 03.06.2021 року, з якої вона дізналася, що виконавче провадження було відкрито на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. від 05.05.2021 року, зареєстрований в реєстрі за № 1622. Отримавши копію виконавчого напису у приватного виконавця Виконавчого округу Херсонської області Манікіна Д.С, вона дізналася, що з неї стягується заборгованість за кредитним договором від 04 грудня 2019 року № 1001477961001, укладеного із АТ «ПУМБ», у сумі 8891,90 грн. Вважає, що підстав для вчинення вказаного виконавчого напису у приватного нотаріуса не було. Ніяких вимог щодо погашення кредиту їй не направлялося відповідачем. Якби була якась вимога від кредитора, вона б одразу заперечила проти цього, адже заборгованість, вказану у виконавчому написі вона не визнає. Так, відповідно до паспорту споживчого кредиту загальна вартість кредиту становить 20000,00 грн. Вона дійсно ці кошти отримувала, але кредит повністю був погашений у березні 2020 року. 15.01.2020 року нею було спрямовано на погашення кредиту 1800,00 грн., 18 лютого 2020 року - 1700,00 грн. Потім 04 березня 2020 року представником банку було здійснено розрахунок суми дострокового погашення кредиту станом на 04.03.2020 року, яка становила 19220,21 грн. 05 березня 2020 року нею було сплачено 19220,30 грн., що підтверджується копією банківської квитанції. Відповідно до оскаржуваного виконавчого напису із неї стягується 7182,00 грн. простроченої заборгованості за комісією. Відповідно до умов паспорту споживчого кредиту, (розділ 4 п.1), передбачено нарахування - домісячної комісії у розмірі 3,99 %, що становить 798,00 грн. Заявою (кредитним договором) на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 04.12.2019 року передбачена комісія за обслуговування кредитної заборгованості. Оскільки нею у березні 2020 року було повністю погашено кредит, нарахування комісії після цієї дати є неправомірним, оскільки кредитної заборгованості не було. Здійснюючи остаточний розрахунок суми погашення кредиту, суму комісії було включено в розрахунок, яку вона погасила 05.03.2020 року. Отже, вона достроково сплатила всю суму кредиту, відповідно до розрахунку банку до видання виконавчого напису. А тому стягнення з неї повторно цих сум є необґрунтованим та нею не визнається. Виконавчим написом передбачається стягнути з неї 500,00 грн. плати за вчинення виконавчого напису. Але ні кредитним договором, ні Законом України «Про нотаріат» не передбачено стягнення такого виду платежу із боржника за кредитним договором. Крім того, п. 8 Паспорту споживчого кредиту передбачена відсутність оплати послуг нотаріуса. Отже, суми стягнення з неї за виконавчим написом суперечать умовам кредитного договору, що є підставою для задоволення позову. На підставі ст.ст. 3, 15, 16 ЦК України, ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, ЦПК України просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. від 05.05.2021року зареєстрований в реєстрі за № 1622, про стягнення із [PERSON] на користь АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» заборгованості у сумі 8891,90 грн. Ухвалою Великолепетиського районного суду Херсонської області від 15.07.2021 року по справі відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Великолепетиського районного суду Херсонської області від 12.08.2021 року по справі закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність позов підтримує та просить суд її задовольнити. У судове засідання представник відповідача Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» не з`явився по невідомим для суду причинам, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення від 25.08.2021 року. У судове засідання третя особа приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О.В. не з`явилася, згідно довідки ф.20 «УКРПОШТА» адресат відмовився від отримання. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що 05.05.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської Грисюк Оленою Василівною, вчинено та зареєстровано в реєстрі за № 1622 виконавчий напис, про стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» заборгованості за Кредитним договором 1001477961001 від 04.12.2019 року у розмірі 8891,90 грн. Приватним виконавцем виконавчого округу Херсонської області Манікіним Дмитром Сергійовичем було відкрито виконавче провадження № 65664520 по вищезазначеному виконавчому напису, про що винесена постанова від 03.06.2021 року. Відповідно до п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до п.п. 1.1, 3.1, 3.2, 3.3, 3.4, 3.5 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 року № 1172. Згідно з пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» стягнення заборгованості здійснюється за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку). Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Так, належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо. Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі за № 6-887цс17 суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. З матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні напису нотаріус отримував від Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо). Також не встановлено, що при винесені виконавчого напису нотаріусом встановлено, що заборгованість є безспірною. Судом встановлено, що позивачем [PERSON] достроково погашено всю суму заборгованості за кредитним договором 1001477961001 від 04.12.2019 року у розмірі 19220,30 грн., що підтверджується розрахунком суми дострокового погашення кредиту від 04.03.2020 року та квитанцією АТ «Райффайзен Банк Аваль» № N1DKV3101M від 05.03.2020 року. Виходячи із вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір в сумі 1362,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved