overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

Позивач звернулися до суду з позовом, яким просила визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартири [ADDRESS]. Позовні вимоги мотивує тим, що відповідач з 1998 року не проживає у спірній квартирі, а саме після фактичного припинення подружніх відносин із позивачем (офіційно вони розірвали шлюб 28.12.2013 року) відповідач звільнив квартиру та у ній більше не проживає, однак із реєстрації не знявся. У зв'язку з тим, що відповідач зареєстрований у квартирі, позивач змушена сплачувати зайві суми за надані комунальні послуги. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позов із аналогічних викладеним у позовній заяві підстав. Відповідач у судове засідання повторно не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином за місцем реєстрації проживання та через оголошення в пресі, причин неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Як вбачається із довідки ЖБК «Пасіки-103» № 22 від 12.03.2014р. з місця проживання про склад сім'ї та прописку в квартирі [ADDRESS] зареєстровані за місцем проживання сторони та діти, внуки позивача. При цьому по-батькові відповідача помилково вказано як «[PERSON]». Судом встановлено, що стверджується реєстраційним посвідченням від 13.07.1992р., що позивач є власником квартири [ADDRESS]. Відповідач є колишнім чоловіком позивача, в шлюбі з яким вона перебувала з 20.02.1988р., що стверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу, який був розірваний заочним рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 28.12.2013р. Відповідно до ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік. Згідно актів комісії ЖБК «Пасіки-103» від 22.10.2013 р., від 20.03.2013р. та від 28.02.2014р. та показань свідка [PERSON] відповідач у квартирі [ADDRESS] не проживає з 1998 року. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач не проживає в спірній квартирі без поважних причин більше одного року, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі вищенаведеного, суд вважає, що відповідача слід визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирі [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-09 00:00:00

Позивач звернулися до суду із позовом, у якому уточнивши позовні вимоги, просить стягнути з відповідача аліменти, на її утримання, в розмірі прожиткового мінімуму встановленого законом до досягнення дитиною, [PERSON], [INFO] трьох років, починаючи стягувати аліменти з моменту пред'явлення позову до суду. Свої вимоги мотивує тим, що з 15.09.2012 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Від спільного подружнього життя мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. На даний час вони з відповідачем проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Дитина проживає з нею та перебуває на її утриманні. Зазначила, що змушена здійснювати догляд за дитиною, а тому немає можливості працювати та себе утримувати. Вважає, що відповідач повинен надавати їй матеріальне утримання, оскільки є працездатним, офіційно працевлаштований, а відтак має можливість сплачувати аліменти на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку. У судовому засіданні представник позивача уточнені позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні наведеним. Додатково зазначив, що оскільки матеріальний стан позивачки складний, остання не може себе утримувати, а відтак просить позов задовольнити. Представник відповідача - адвокат [PERSON], у судовому засіданні позов визнала, та зазначила, що відповідач може надавати матеріальну допомогу дружині у вказаному розмірі. Заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15.09.2012 року і від спільного подружнього життя мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], котра проживає разом з матір'ю за адресою: [ADDRESS], а батько проживає окремо від сім'ї. Також встановлено, що позивач на даний час перебуває в декретній відпустці, отримує державну допомогу досягнення дитиною трирічного віку, інших доходів не має, а відповідач працює старшим диспечером дільниці з ОСВ ПАТ «Компанія Ензим». Як встановлено, між сторонами існують суперечки з приводу матеріального забезпечення дружини відповідача. За положеннями ч.ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання має дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Тобто чинне законодавство надає дружині, з якою проживає дитина, право на її утримання від чоловіка. Можливість [PERSON] надавати дружині матеріальну допомогу підтверджено матеріалами справи, тому відповідач спроможний і зобов'язаний надавати матеріальну допомогу позивачу - дружині, з якою проживає дитина. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-03 00:00:00

Позивач звернулися з позовом в суд з позовом до відповідача [PERSON] про поділ майна подружжя та з зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя. ……………………………………………………………… ……………………………………………………………… ……………………………………………………………… ……………………………………………………………… ……………………………………………………………… …………………………………………………… Відповідно до вимог ст.209 ЦПК України складання повного рішення суду відкласти і проголосити вступну та резолютивну частину рішення.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

Позивач звернулися з позовом, у якому вказує, що вона була головою кооперативу «Сонячний» та за власні гроші 6000,00 грн. побудувала ? частину криши у будинку №9 по вул.. 60 років утворення СРСР в м. Артемівську Донецької області, яка належала житлово-будівельному кооперативу «Сонячний» та за власні гроші 5000,00 грн. орендувала кран для підняття будівельних матеріалів на кришу вказаного будинку. До теперішнього часу відповідач [PERSON] співвласників багатоквартирного будинку «Фламенко» (колишній ЖБК «Сонячний») їй гроші за добудову 1,2 частини криши вказаного будинку та найманий кран для підняття будівельних матеріалів на кришу не виплатили. На підставі вищевикладеного позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь 11000,00 грн. Ці обставини і зявилися підставою позову. В судовому засіданні позивач наполягає на заявлених вимогах та просить їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала мотивуючи тим, що позовні вимоги безпідставні. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав: Рішенням виконкому Артемівської міської ради від 26.06.1970 року був утворений ЖБК «Сонячний». Наказом Управління муніципального розвитку від 12.11.2007 року за № 208 ЖБК «Сонячний» був реорганізований в [PERSON] співвласників багатоквартирного будинку «Фламенко» (ОСББ «Фламенко»). В судовому засіданні встановлено, що головою ЖБК «Сонячний» з 1985 року була [PERSON] Даний факт сторони не оспорюють. Згідно розписки [PERSON], встановлено, що він дав в тимчасове користування підйомний кран для виконання будівельних робот [PERSON] будівництва шатрового даху ЖБК «Сонячний» по вул.. 60 років утворення СРСР №9, який йому не повернули. Вартість крану складала на той період 5000,00 грн., яку йому повернула [PERSON] Згідно розписки, [PERSON], отримав від [PERSON], голови ЖБК «Сонячний» за будівництво шатрового даху ? будинку за адресою: м. Артемівськ вул.. 60 років утворення СРСР №9 6000,00 грн. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] пояснили суду, що дійсно [PERSON] була головою ЖБК «Сонячний» та вона наймала підйомний кран для будівництва даху за адресою: м. Артемівськ вул.. 60 років утворення СРСР №9 та платила 5000,00 грн. за підйомний кран [PERSON] та 6000,00 грн. [PERSON] Згідно ст.. 1166 ЦК України, бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Що стосується пояснень мешканців будинку по вул.. 60 років утворення СРСР №9 в м. Артемівську, наданих до матеріалів справи у письмовому вигляді, то суд не бере їх до уваги, так як допит свідків передбачений у судовому засіданні згідно ст.. 180 УПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-30 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Позивач звернуллася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, зареєстрованого 22.07.2015 року відділом реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис №1522. При цьому позивач посилалася на те, що за час спільного життя між ними виявилась невідповідність характерів, істотна відмінність у поглядах на сімейне життя, було відсутнє взаєморозуміння. Шлюбні стосунки та ведення спільного господарства припинено і позивач не має наміру їх поновлювати. Вона переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечить їх інтересам. Також позивач повідомила, що від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. \~ \~ \~ \~Сторони звернулись із заявами про розгляд справи за їх відсутності, згідно яких позивач просивла вимоги задовольнити, відповідач позов визнав повністю. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 22.07.2015 року відділом реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис №1522. \~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Від спільного шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO]. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства і не мають наміру їх поновлювати, сім`я носить виключно формальний характер. Майновий спір чи спір про місце проживання дитини у них відсутній.\~ \~ Згідно ст.56 Сімейного Кодексу України, чоловік та дружина мають право на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно ст.112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. За таких обставин суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їх дитини, що має істотне значення, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсному волевиявленню сторін і після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін, а також права їх неповнолітньої дитини і шлюб може бути розірваний.\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

Позивач звернулося до Зарічного районного суду м. Суми з позовом до ТОВ «Техноінвесткомплект» про стягнення заборгованості за договором повторної фінансової допомоги. В своїй заяві про забезпечення позову позивач просить накласти арешт на всі банківські рахунки та на все нерухоме майно відповідача у межах суми стягнення. Розглянувши заяву позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню в зв'язку з наступним. Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Згідно з вимогами ст. 152 ЦПК України позов майнового характеру дозволяється забезпечувати зокрема шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. У разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Позивачем в заяві про забезпечення позову не зазначено на яке саме майно необхідно накласти арешт, крім того накладення арешту на всі банківські рахунки відповідача може привести до порушення прав інших осіб. Виходячи з викладеного та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-21 00:00:00

Позивач звернулося до суду з позовом до відповідача із зазначеним позовом, в якому просить стягнути 27 942 грн 81 коп. Позов мотивував тим, що 12.01.2013 року на вул. Невській у м.Києві у зв*язку із дорожньо-транспортною пригодою , яка трапилась по вині відповідача, котрий керував автомобілем Чері, було завдано механічних ушкоджень автомобілю КІА що належить [PERSON]; позивачем сплачено страхову виплату 27942 грн 81 коп застрахованому власнику автомобіля за договором страхування від 25.12.2012 року. Матеріальна шкода була визначена спеціалістом-оцінювачем , як збиток, заподіяний власнику автомобіля із врахуванням ПДВ в сумі 79559, 17 грн. Частину шкоди в розмірі 49 500 грн позивачу відшкодовано ПАТ «Страхова компанія «Провідна» у зв*язку з тим, що відповідальність відповідача була застрахована у цьому товаристві. Представник позивача в судове засідання надав заяву про розгляд справи без його пристуності, в ній він позов підтримав, посилаючись на викладені у позові обставини. Відповідач в судове засідання не прибув, про дату та час його проведення повідомлений належним чином (через оголошення в газеті), тому суд проводить заочний розгляд справи (без присутності відповідача), проти чого не заперечує представник позивача. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню за такими підставами. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода , завдана неправомірними діями майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно зі ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат, то відповідно до закону йому переходить право вимоги, яке страхувальник має до відповідальної за заподіяні збитки особи. Ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Суд приймає до уваги докази позивача, наявні у справі: договір страхування, постанова про вину відповідача в ДТП, при котрій пошкоджено автомобіль Чері, висновок спеціаліста, документи про страхову виплату. Згідно з висновком спеціаліста (а.с. 23-47) матеріальний збиток власнику автомобіля Чері становить 76437 грн 33 коп. З матеріалів справи (а.с.51 , розрахунок страхового відшкодування ) видно, що позивач взяв до уваги не матеріальну шкоду, а вартість відновлювального ремонту автомобіля - 77942 грн,81 коп. Суд приймає до уваги саме матеріальну шкоду, а не інші, оскільки спеціаліст є уповноваженою особою щодо оцінки пошкоджень автомобіля. За таких підстав суд стягує страхову виплату в порядку регресу із відповідача на користь позивача в сумі 76437,33грн - 49500 грн = 26937 грн 33 коп. Суд стягує із відповідача судові витрати на підставі ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

Позивач звернулося з позовом до відповідача, в якому просить стягнути 2628 грн 60 коп витрат, понесених ним у зв*язку із сплатою страхових платежів застрахованому власнику автомобіля ВАЗ 2111. Позов мотивував тим, що 03.11.2013 року у м.Києві у зв*язку із дорожньо-транспортною пригодою , яка трапилась по вині відповідача, котрий керував автомобілем ГАЗ держномер [NUMBER] було завдано механічних ушкоджень автомобілю ВАЗ, під керуванням [PERSON] Вказаний автомобіль ВАЗ був застрахований ЗАТ «Страхова компанія «Український страховий альянс», правонаступником якого є позивач, 25.10.2011 року за договором добровільного страхування власників наземних транспортних засобів. У результаті ДТП заподіяно матеріальну шкоду, яка, в сумі 2628 грн 60 коп сплачена позивачем у якості страхового відшкодування потерпілому від ДТП [PERSON] За таких підстав у страховика, який виплатив страхове відшкодування потерпілій особі, виникає право регресного стягнення понесених коштів (страхової виплати). Відповідач, який винен у ДТП і заподіянні шкоди потерпілому , не реагував на звернення позивача щодо відшкодування сплаченого ним страхового відшкодування. Тому позивач звертається до суду. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, посилаючись на викладені у позові обставини. Відповідач в судове засідання не прибув, про дату та час його проведення повідомлений належним чином, тому суд проводить заочний розгляд справи (без присутності відповідача), проти чого не заперечує представник позивача. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню за такими підставами. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода , завдана неправомірними діями майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно зі ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа має до відповідальної за заподіяні збитки особи. Ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Суд приймає до уваги докази позивача, наявні у справі: договір страхування, постанова про вину відповідача в ДТП, при котрій пошкоджено автомобіль ВАЗ, калькуляція з приводу оцінки пошкоджень автомобіля, документи про страхову виплату. Суд стягує із відповідача судові витрати на підставі ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

Позивач звернулося з позовом до відповідача, в якому просить стягнути 4805,63 грн витрат, понесених ним у зв*язку із сплатою страхових платежів шляхом зарахування однорідних вимог ПрАТ «СК «УСГ» застрахованому власнику автомобіля Хонда Акорд. Позов мотивував тим, що 23.08.2012 року у м.Києві у зв*язку із дорожньо-транспортною пригодою , яка трапилась по вині відповідача, котрий керував Фольксваген було завдано механічних ушкоджень автомобілю БМВ, держномер [NUMBER]. Постановою суду від 03.10.2012 року [PERSON] визнання винною у вказаній ДТП. Вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля становить 54295,63 грн. Позивач виплатив вказану суму страхувальнику за договором добровільного страхування. Відповідальність відповідача була застрахована перед третіми особами за договором обов*язкового страхування на 50 тис грн за виключенням франшизи 510 грн. За таких підстав у страховика, який виплатив страхове відшкодування потерпілій особі, виникає право регресного стягнення понесених коштів (страхової виплати). Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, посилаючись на викладені у позові обставини. Пояснив, що просить стягнути різницю між ( 50 тис грн - 510 грн = 49490 грн) та фактично сплаченими 54295,63 грн , які позивач вже сплатив. Така різниця становить 4805,63 грн . Відповідач в судове засідання не прибув, про дату та час його проведення повідомлений належним чином, тому суд проводить заочний розгляд справи (без присутності відповідача), проти чого не заперечує представник позивача. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню за такими підставами. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода , завдана неправомірними діями майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно зі ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа має до відповідальної за заподіяні збитки особи. Ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Суд приймає до уваги докази позивача, наявні у справі: договір страхування, постанова про вину відповідача в ДТП, при котрій пошкоджено автомобіль БМВ, висновок спеціаліста з приводу оцінки пошкоджень мотоцикла, документи про страхову виплату. Суд стягує із відповідача судові витрати на підставі ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

Позивач звернулося з позовом до відповідача , в якому просить стягнути з відповідача 7187,80 грн витрат, понесених ним у зв*язку із сплатою страхових платежів застрахованому власнику автомобіля ДЕУ. Позов мотивував тим, що 27.01.2011 року у м.Києві у зв*язку із дорожньо-транспортною пригодою , яка трапилась по вині відповідача, котрий керував автомобілем Тойота , було завдано механічних ушкоджень автомобілю ДЕУ. Вказаний автомобіль ДЕУ був застрахований позивачем 21.01.2011 року за договором добровільного страхування страхування власників наземних транспортних засобів між ним та [PERSON] У результаті ДТП його власнику заподіяно матеріальну шкоду, яка, позивачем виплачена [PERSON] в розмірі 7187,80 грн . Відповідач, який винен у ДТП і заподіянні шкоди потерпілому, на думку позивача повинен відшкодувати шкоду в порядку регресу. За таких підстав у страховика, який виплатив страхове відшкодування потерпілій особі, виникає право регресного стягнення понесених коштів (страхової виплати). Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, посилаючись на викладені у позові обставини. Відповідач в судове засідання не прибув, про дату та час його проведення повідомлений належним чином, тому суд проводить заочний розгляд справи (без присутності відповідача), проти чого не заперечує представник позивача. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню за такими підставами. Відповідно до ст. 1188 ЦК України майнова шкода , завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: якщо вона завдана неправомірними діями майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала з її вини. Згідно зі ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа має до відповідальної за заподіяні збитки особи. Ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Суд приймає до уваги докази позивача, наявні у справі: договір страхування, постанова судді про вину відповідача в ДТП, при котрій пошкоджено автомобіль ДЕУ, висновок спеціаліста з приводу оцінки пошкоджень автомобіля, документи про страхову виплату. Суд стягує із відповідача судові витрати на підставі ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved