Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно доньки [PERSON], [INFO]. Позов мотивує тим, що у шлюбі [PERSON] та [PERSON] [INFO] року народилася дочка, [PERSON]. 25 листопада 2003 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Батько дитини не проявляє жодної турботи до стану здоров'я дочки, не цікавиться її успіхами в навчанні, не сплачує аліментів. У зв'язку з наведеним, просить позбавити [PERSON] батьківських прав. На підтвердження своїх вимог покликається на норми СК України, відповідно до яких батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала з мотивів, викладених в позовній заяві та просила такі задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач [PERSON] в судові засідання 06.05.2015 р., 09.06.2015 р. не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце їх проведення, про причини неявки суду не повідомив. За таких обставин, відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України суд вважає за можливе провести судове засідання у його відсутності та постановити заочне рішення на підставі доказів, які знаходяться в матеріалах справи. Представник третьої особи органу опіки і піклування Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради Сальвицький Р.І., який діяв на підставі довіреності № 33-вих.677 від 16.04.2015 року, позов підтримав та пояснив, що Органом опіки і піклування встановлено наступне: батько вихованням дитини не займається, матеріально не забезпечує та фактично самоусунувся від виконання батьківських обов'язків щодо малолітньої [PERSON] Заслухавши пояснення позивача, малолітньої [PERSON], яка підтвердила факти, викладені в позовній заяві, а також пояснення третьої особи, дослідивши інші матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю, виходячи з таких мотивів. Судом встановлено, що у відповідності до свідоцтва про народження серії 1-СГ № 294385 від 05 квітня 2003 року, актовий запис № 1688, батьком [PERSON], яка народилася [INFO] року, є [PERSON] (а.с.17). З довідки про неотримання аліментів № 739 від 09 лютого 2015 року, виданої Личаківським ВДВС Львівського міського управління юстиції, вбачається, що [PERSON] дійсно не отримувала аліменти з [PERSON] у період з 01.08.2014 року до 31.01.2015 року згідно з виконавчим листом № 2-2124, який видано Личаківським районним судом м. Львова про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] р.н. в розмірі 1/3 частин з всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 18 червня 2003 року і до їх повноліття. Відповідно до висновку органу опіки і піклування Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради № 33-зв-251 від 11 березня 2015 року, [PERSON] вихованням дитини не займається, матеріально не забезпечує, не дбає про її стан здоров'я та не цікавиться її успіхами у навчанні, а тому орган опіки та піклування Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] щодо малолітньої доньки [PERSON]. Згідно з ч. 1 ст. 164 СК України один з батьків може бути позбавлений батьківських прав, якщо буде встановлено, що він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У відповідності до п. 15, 16 постанови пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» з наступними змінами, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Наприклад, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Як безспірно встановлено в судовому засіданні відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, а саме: не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, не допомагає їй матеріально, зокрема, не сплачує аліментів на її утримання, не цікавиться її здоров'ям, навчанням та вихованням, не спілкується з нею, без будь-яких перешкод та причин для цього, і, таким чином, ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, що також стверджується довідкою ЛКП «№ 504» від 04 лютого 2015 року, характеристикою СЗШ № 42 м. Львова від 02 лютого 2015 року (а.с. 7,8). Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи, які не викликають сумніву у їх об'єктивності. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє повне ствердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення. При цьому у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у справі, що складаються з 243 гривні 60 копійок судового збору.

Outcome: approved