Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що від шлюбу з відповідачем має доньку - [PERSON] , [INFO] . 04.11.2014 року шлюб між сторонами розірвано. З моменту розірвання шлюбу та по теперішній час донька постійно проживає з позивачем. 16.12.2019 року рішенням Херсонського міського суду Херсонської області визначено місце проживання доньки з матір`ю. 26.06.2019 року рішенням Херсонського міського суду Херсонської області стягнуто з відповідача аліменти на утримання дитини. Відповідач у вихованні доньки участі н6е приймає, не спілкується, не цікавиться її життям, моральним вихованням дитини ніколи не займався. Крім того, ніяких коштів на утримання доньки відповідач не надає, ніякого інтересу до її розвитку та вподобань не проявляв. Заборгованість по сплаті аліментів станом на 01.03.2020 року становить 30 349,72 грн. Просить позбавити [PERSON] батьківських прав щодо неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , а також виключити відомості про батька [PERSON] з актового запису про народження [PERSON] . Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 14.04.2020 року залишено позовну заяву без руху. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 22.06.2020 року справу передано для визначення підсудності місцевим загальним судам міста Києва до Київського апеляційного суду. Ухвалою Київського апеляційного суду від 14.09.2020 року відмовлено у визначенні підсудності матеріалів позовної заяви та повернуто справу до Херсонського міського суду Херсонської області. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 05.10.2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. 18.03.2021 року згідно реєстру вхідної кореспонденції судді передано Висновок Виконавчого комітету Корабельної районної у місті Херсоні ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] . Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 29.03.2021 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити з підстав, зазначених в позові, не заперечувала щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився. Згідно довідки з відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Херсонській області - відповідач зареєстрованим чи знятим з реєстрації не значиться. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, передбаченим ч.11 ст.128 ЦПК України, причини неявки суду не відомі, відзив до суду не подавав. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Представник третьої особи Служби у справах дітей Корабельної районної у м. Херсоні ради в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги просила задовольнити. Представник третьої особи Служби у справах дітей Суворовської районної у м. Херсоні ради в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, при винесенні рішення покладається на розсуд суду. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 24.10.2007 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, прізвище дружини змінено на « [PERSON] », свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 04.11.2014 року шлюб між сторонами розірвано, відновлено [PERSON] дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Рішення набрало законної сили 15.11.2014 року. Відповідно до свідоцтва про зміну імені серія [NUMBER] , [PERSON] 23.03.2018 року змінила прізвище на « [PERSON] ». Заочним рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 26.06.2019 року стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] . Рішення набуло чинності 29.07.2019 року. [PERSON] народилась [INFO] , батьками записано: [PERSON] та [PERSON] , що вбачається з свідоцтва про народження серія [NUMBER] . Відповідно до відповіді Корабельного районного відділу державної виконавчої служби у м. Херсоні від 01.10.2020 року за № 65419, заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів станом на 30.09.2020 року становить 45758,92 грн. Заочним рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 16.12.2019 року визначено місце проживання [PERSON] , [INFO] , із матір`ю [PERSON] . Рішення набрало законної сили. З відповіді Суворовського районного у місті Херсоні відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 25.02.2021 року за № 73 вбачається, що відповідно до проведеного пошуку в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян актового запису про державну реєстрацію смерті на [PERSON] , [INFO] на даний час не виявлено. Відповідно до відповіді Корабельного районного відділу державної виконавчої служби у м. Херсоні від 16.02.2021 року за № 8609, заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів станом на 01.02.2021 року становить 57363,47 грн. також зазначено, що не знайдено Пенсійним фондом України відомостей відносно [PERSON] : щодо місця роботи, отримання пенсії. Відсутні відомості щодо отриманого доходу даним боржником, відповідно до повідомлення ДФС України. Також не виявлено нерухомого та рухомого майна, зареєстрованого на [PERSON] . З відомостей Комунального некомерційного підприємства «Херсонська міська клінічна лікарня ім. Є.Є. Карабелеша» Херсонської міської ради від 17.02.2021 року за №373/04-17 вбачається, що супровід дитини - [PERSON] на прийом лікарів та інших відвідувань поліклініки постійно здійснювала мати - [PERSON] , батько - [PERSON] не приймав участь під час оглядів дитини лікарями, не супроводжував дитину у дитячу поліклініку та не зазначив своїх контактних даних для зв`язку з лікарем. Відповідно до висновку органу опіки та піклування - в інтересах доцільно позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки - [PERSON] [INFO] , оскільки він свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Також у висновку зазначено, що дитина знає, що її біологічного батька звуть [PERSON] , але його взагалі не пам`ятає, оскільки не бачила його, вважає своїм батьком громадянського чоловіка матері. З акту обстеження умов проживання від 19.02.2021 року вбачається, що родина мешкає в квартирі, зроблено сучасний ремонт, обладнана меблями, в наявності всі комунальні послуги, у дитини є окрема кімната. У довідці № 3 від 12.02.2021 року ГО «Вулична молодіжна культура та повітряно-спортивний еквілібр» зазначено, що [PERSON] протягом двох років приводить та забирає [PERSON] , яка також сплачує вартість занять. З довідки №230/230 від 06.09.2018 року вбачається, що [PERSON] навчалась в Херсонській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів № 44 Херсонської міської ради з 01.09.2016 року по 28.08.2018 року, вихованням дитини займались мати, бабуся та прабабуся, батько до школи та класу не приходив. Відповідно до довідки №08/01-59 від 15.02.2021 року [PERSON] за час навчання [PERSON] в Херсонській гімназії № 1 Херсонської міської ради не з`являвся на батьківські збори, не спілкувався з учителями, результатами навчальної діяльності доньки не цікавився, з навчального закладу не забирав. У відповідності до ст.12 ч.3 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Вказані обставини дають суду підстави зробити висновок про те, що відповідач маючи об`єктивну можливість виконувати свої батьківські обов`язки у відношенні неповнолітніх дітей, ухиляється від їхнього виконання, самоусунувшись від виконання батьківських обов`язків. У відповідності зі ст. 164 ч.1 п. 2 Сімейного Кодексу України мати, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав у випадку, якщо ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на батьків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин по справі, зокрема ставлення батьків до дитини. Пунктом 16 зазначеної Постанови Пленуму Верховного Суду України передбачає, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, треба розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Суд також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Суд також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). На підставі викладеного суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, у зв`язку з чим вважає за необхідне, як крайню міру, позбавити відповідача батьківських прав у відношенні його дитини, оскільки байдужість відповідача до дитини свідчить про винну поведінку відповідача та свідоме нехтування своїми батьківськими обов`язками. Доказів, що спростовують вказане відповідачем суду не надано.

Outcome: partial