Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом і свої вимоги обгрунтовує тим, що з 10.05.2000 року по 06.02.2017 року, включно, вона перебувала у трудових відносинах з ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання». Працюючи з 12.11.2014 року на посаді провідного економіста, вона була звільнена 06.02.2017 року наказом № 1083-ВК від 01.02.2017 року, за власним бажанням у зв'язку з невиконанням власником умов колективного договору за ч.3 ст.38 КзпП України. Відповідач на день звільнення не провів остаточний розрахунок з усіх належних до виплати позивачу грошових сум - 30805грн. 09коп. Згідно ч.1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Відповідно до ч.1 ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до ч.1 ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до повідомлення про заробітну плату виданого відповідачем, позивачеві було нараховано заробітну плату у наступних розмірах: січень 2017 року в сумі - 3399грн. 57коп., за відпрацьовані 104 години (13 робочих днів); грудень 2016 року в сумі - 4355грн. 14коп., за відпрацьовані 136 годин (17 робочих днів). Таким чином, розмір середньої заробітної плати позивача за день, склав 258грн. 47коп. (3399,57грн. + 4355,14грн.: 30 робочих днів). Станом на дату звернення до суду 07.04.2017 року стягненню на користь працівника середнього заробітку за час затримки розрахунку підлягає сума -11114грн. 21коп. (лютий 2017 року- 16 робочих днів, березень 2017 року - 22 робочі дні, квітень - 5 робочих днів, разом 43 дні х 258грн. 47коп.). Позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» на її користь заборгованість по заробітній платі в сумі 30805грн.09коп., середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі 11114грн. 21коп. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні при вирішенні спору просив врахувати, що тимчасові складнощі із строками виплати заробітної плати виникли з обставин, що не залежать від волевиявлення Товариства, зокрема, це втрата ринків збуту у РФ, несвоєчасні розрахунки за поставлену продукцію замовниками, постійна заборгованість держави з відшкодування ПДВ. Згідно наказу від 21.03.2014 року №75 в Товаристві встановлений режим неповного робочого, а саме триденний робочий тиждень з робочими днями: понеділок, вівторок, середа. Даний факт є важливим при визначенні питання щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Так, Верховний Суд України у Постанові від 01 березня 2017 року по справі № 635/2084/16-ц визначив, що середній заробіток працівника визначається відповідно до статті 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими положеннями Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100. Відповідно до пункту 5 розділу IV Порядку нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. Згідно з абзацом першим пункту 8 розділу IV Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні 2 місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. З огляду на викладене при обчисленні розміру середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку слід використовувати формулу, за якою обрахуванню підлягає період затримки за робочі дні, виходячи із середньоденного заробітку, обчисленого відповідно до положень Порядку. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] перебувала з відповідачем у трудових відносинах з 10.05.2000 року по 06.02.2017 року. Працюючи з 12.11.2014 року на посаді провідного економіста, звільнена наказом № 1083/вк від 01.02.2017 року з 06.02.2017 року за власним бажанням у звязку з невиконанням власником умов колективного договору за ч. 3 ст. 38 КЗпП України. Викладені обставини підтверджуються копією трудової книжки [PERSON] (а.с.7-8). Згідно з довідкою ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» від 30.05.2017 року №16-07/369 заборгованість по заробітній платі перед [PERSON] (з відрахуванням податку на доходи фізичних осіб та військового збору) становить 30805грн. 09коп. Судом встановлено, що в день звільнення [PERSON] ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» не виплатило належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст.116 КЗпП України, що фактично визнано представником відповідача у наданих письмових поясненнях. Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен у зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Відтак, на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по заробітній платі у розмірі 30805грн.09коп. У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку (частина перша статті 117 КЗпП України). Згідно з довідкою ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» середньоденна заробітна плата позивача без відрахування податку на доходи фізичних осіб та військового збору становить 233грн. 83коп. Відповідно до Наказу № 75 від 21.03.2014 року у ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» з 26.05.2014 року встановлено всім працівникам робочу неділю з режимом роботи 3 робочі дні: понеділок, вівторок, середа. Період затримки розрахунку при звільненні позивача на дату ухвалення цього рішення, тобто з 07.02.2017 року по 31.05.2017 року становить 46 робочих днів (лютий 10, березень 12, квітень 12, травень - 12). Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 07.02.2017 року по 31.05.2017 року включно у сумі 10756грн.18коп. (233,83х46 = 10756грн. 18коп.). З огляду на викладене, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити частково - стягнути з Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі у розмірі 30805грн.09коп., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 06.02.2017 року по 31.05.2017 року включно у сумі 10756грн.18коп. з послідуючим утриманням з цієї суми (10756,18грн.) податків і обов'язкових платежів. Згідно вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 640 грн.

Outcome: partial