Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свої вимоги мотивувала тим, що вона є основним наймачем квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. Відповідач по справі є сином позивача. Починаючи з 1995 року відповідач не проживає у спірній квартирі, особисті речі відповідача в квартирі відсутні. Він не приймає участі в оплаті комунальних платежів, що складає зайві фінансові труднощі для позивача. В добровільному порядку відповідач не бажає знятися з реєстрації. У теперішній час позивач бажає оформити соціальні пільги на оплату комунальних послуг, однак з причини реєстрації в ній відповідача, вона не може реалізувати це право. Просила визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, що розташовано за адресою: [ADDRESS]. Позивач в судове засідання не з'явилася, хоча про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. До суду надійшла заява з проханням розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомив. За згодою позивача суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідив матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини. Згідно свідоцтва про народження відповідач є сином позивача (а.с.5). Згідно копії особового рахунку позивач є основним квартиронаймачем за адресою: [ADDRESS], (а.с.6). Згідно квитанцій позивач щомісячно сплачує комунальні послуги, розмір оплати за грудень 2013 року складає у сумі 641 грн. 92 коп., за січень 2014 року складає у сумі 684 грн. 45 коп., за лютий 2014 року складає у сумі 634 грн. 62 коп., за березень складає у сумі 622 грн. 41 коп. (а.с.10,11). Згідно довідки філіалу «Техносервіс» Приватного підприємства «ИРД» в м. Торезі відповідач з 19 лютого 1992 року зареєстрованим як член родини за адресою: [ADDRESS] (а.с.7). Згідно довідки Управління Пенсійного фонду України в м. Торезі Донецької області позивач знаходиться на обліку в УПФУ в м. Торезі, розмір пенсії за період з листопада 2013 року по квітень 2014 року становить 6463 грн. 64 коп.(а.с.8). Згідно акту обстеження Комітету самоорганізації населення мікрорайонів №№ 3,4 від 30 квітня 2014 року відповідач [PERSON], [INFO], з 1995 року не проживає за адресою: [ADDRESS], його особисті речі у квартирі відсутні, комунальні послуги не сплачує, кореспонденцію не одержує. Фактично проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.9). Згідно інформації Управління інформаційно-аналітичного забезпечення Головного управління МВС України в Донецькій області від 04 червня 2014 року відповідач 26 лютого 2008 року засуджений вироком Торезького міського суду за ст.164 ч.1,75 КК України у вигляді обмеження волі строком на 1 рік, 05 березня 2009 року вироком Торезького міського суду відповідача було засуджено за ст.164 ч.2,71 КК України у вигляді обмеження волі строком на 2 роки 2 місяця (а.с.37,38). Згідно інформації психоневрологічного диспансеру міської лікарні № 2 м. Тореза від 02 червня 2014 року відповідач перебуває на обліку у лікаря нарколога (а.с.35). Дослідив добуті докази суд дійшов наступного висновку. Стаття 71 Житлового кодексу України встановила загальні норми щодо збереження права на жиле приміщення за тимчасово відсутніми громадянами. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлених строків провадиться згідно ст. 72 ЖК в судовому порядку. Відповідно п.10 постанови № 2 від 12 квітня 1985 року Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з'ясувати причини відсутності відповідача понад встановлених строків. В разу їх поважності ( перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірності поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Судом встановлено, що відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS], як член родини. З 1995 року відповідач не проживає за місцем реєстрації, що підтверджується актом Комітету самоорганізації населення мікрорайонів №№ 3,4 від 30 квітня 2014 року. Суд вважає, що наявні матеріали справи та встановлені обставини свідчать про те, що відповідач відсутній в квартирі з 1995 року без поважних причин. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] за участю третьої особи філіалу «Техносервіс» Приватного підприємства «ИРД» в м. Торезі про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням підлягають задоволенню повністю: визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням, що розташовано за адресою: Донецька область, [ADDRESS]. При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп., відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір». Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. У зв'язку з вищевикладеним, суд вважає необхідним судові витрати покласти на відповідача. Відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved