Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] 03.02.2014 року звернулися до суду з позовом до Правдинського робітничого кооперативу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що [PERSON], проживаючи з членами своєї сім'ї, у житловому будинку по [ADDRESS], що належить на праві власності відповідачу, являється наймачем даного приміщення. З 2010 року в даному приміщенні постійно проживає її малолітній онук [PERSON], [INFO], син її сина [PERSON], в якості члена її сім'ї. Проте відповідач відмовляється провести реєстрацію дитини за місцем проживання батька в приміщенні жилого будинку [ADDRESS]. Вважають, що така бездіяльність відповідача порушує їх житлові права, тому звернулися до суду з позовом і прохають визнати [PERSON], [INFO] членом сім'ї [PERSON] та визнати за ним право на проживання у жилому приміщенні за місцем проживання свого батька. Ухвалою суду від 21.02.2014 року в якості третіх осіб по справі залучено [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. В судовому засіданні позивачка [PERSON] свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі та пояснила, що на підставі ордеру, виданого їй та членам її родини /чоловіку, сину та доньці/ Кириківською селищною радою 02.08.1990 року, вселилися у жиле приміщення будинку [ADDRESS], в якому проживають до цього часу, але донька знялася з реєстрації, а в приміщенні ще зареєстрований її батько [PERSON] Цей будинок належить Правдинському робітничому кооперативу на праві власності. До 2004 року вони проживали без укладання договору найму жилого приміщення, сплачували квартирну плату відповідачу. З 2004 року відповідач став пропонувати їй укласти договір найму, але на умовах, які погіршували їх житлові права. Тому вона відмовилася укладати договір найму і відповідач у 2008 році звернувся до Великописарівського районного суду з позовом про спонукання її укласти договір найму, рішенням Великописарівського райсуду від 11.12.2008 року у задоволенні позову було відмовлено, проте рішенням колегії судової палати з цивільних справ апеляційного суду Сумської області від 26.02.2009 року рішення Великописарівського райсуду було скасовано, а позов задоволений частково, її зобов'язали укласти договір найму житлового будинку на умовах, визначених Правдинським робітничим кооперативом, крім пунктів 1, 4.1 про те, що житло передається у тимчасове користування строком на один. До цього часу договір найму так і не укладений, тому що відповідач відійшов від Типового договору, чим порушує їх права. Також у 2010 році відповідач звертався до Великописарівського райсуду з позовом про їх виселення з будинку, вона подала зустрічний позов про зобов'язання укладення договору найму житла, рішенням Великописарівського районного суду від 02.08.2010 року, яке переглядалося апеляційною інстанцією і залишилося без змін, обидва позови залишені без задоволення. Проте, суд встановив, що вона і члени її родини правомірно вселилися і користуються житловим приміщенням, а також встановив факт проживання у будинку її малолітнього онука [PERSON], 2010 року народження. У 2009 року син [PERSON] /позивач по справі/ вирішив одружитися, і в з грудня 2009 року у них в будинку стала проживати його майбутня дружина [PERSON], 23.01.2010 року вони одружилися, іншого житла в неї на території Кириківської селищної ради не було, тому вона продовжувала жити в їх будинку. Син з дружиною зверталися до представника відповідача, щоб невістку зареєструвати в будинку, але та відмовила. [INFO] року народився онук [PERSON], який теж постійно з батьками проживає в будинку до цього часу, відвідує місцевий дитсадок. Мати дитини [PERSON] 21.01.2014 року знялася з реєстрації і має намір виїхати до Харківської області для працевлаштування, дитину вирішили залишити з батьком, так як вони /позивачка і її чоловік/ не працюють, тому мають можливість доглядати за дитиною. Оскільки представник відповідача відмовляється зареєструвати дитину, вона вимушена звернутися до суду і прохає визнати онука членом її сім'ї та визнати за ним право на проживання у будинку [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] в судове засідання надав письмову заяву про розгляд справи без його участі, на позовних вимогах наполягає /а.с.79/. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON], голова правління Правдинського робітничого кооперативу, що діє на підставі витягу /а.с. 25/ позовні вимоги не визнала у повному обсязі та пояснила, що позивачка із членами сім'ї вселена у житлове приміщення в будинку [ADDRESS] на підставі ордеру у 1990 року, але з 2000 року відмовляється укладати договір найму житлового приміщення на її умовах, вважає, що вони проживають незаконно. Крім того, позивачка не виконала рішення колегії судової палати з цивільних справ апеляційного суду Сумської області від 26.02.2009 року про її зобов'язання укласти договір найму житлового будинку на умовах, визначених Правдинським робітничим кооперативом, крім пунктів1, 4.1 про те, що житло передається у тимчасове користування строком на один. Оскільки вона ухиляється від укладання договору найма житла, то не має права на проживання, так як має тільки ордер на вселення. Проте не заперечила факту сплати позивачкою квартирної плати за користування житлом, розмір якої повідомляється їй відповідачем у січні кожного року і сплачується позивачкою або членами її родини до каси кооперативу. Треті особи [PERSON] та [PERSON] надали у судове засідання кожен окремо письмові заяви про підтримання позову та розгляд справи без їх участі /а.с. 78,80/. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні підтримала позов та пояснила, що з грудня 2009 року проживає в будинку [ADDRESS], де зареєстрований її чоловік [PERSON], до цього вона проживала в м. Ізюмі Харківської області. Після реєстрації їх шлюбу вона 26.01.2010 року знялася з реєстрації і разом з чоловіком звернулися до представника відповідача з проханням зареєструватися в будинку за місцем його реєстрації, їм було відмовлено. Але їй необхідна була реєстрація в сел. Кириківка для отримання соціальних виплат при народженні дитини. Тому вона протягом періоду з лютого 2010 року до січня 2014 року була вимушена неодноразово змінювати місце реєстрації, але постійно весь час проживала разом з чоловіком та його батьками. В [INFO] року в них народився син [PERSON], який теж постійно проживає з ними, відвідує дитсадок, дитячого лікаря. Проживають вони з батьками та дідусем однією сім'єю, піклуються один про одного. 21 січня 2014 року вона знялася з реєстрації в сел. Кириківка і має намір після 19 березня 2014 року виїхати до м. Ізюма Харківської області для працевлаштування, на даний час вона ніде не зареєстрована. Сина брати з собою не буде, родина чоловіка і він сам буде доглядати за ним, тому вважає, що дитина повинна бути зареєстрована за місцем проживання батька як це передбачає закон. Заслухавши думку сторін, суд вважає за можливе розглянути справу без участі не прибувших відповідача та третіх осіб. Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, прийшов до висновку, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до ордеру на житлове приміщення № 1, виданого 2 серпня 1990 року Кириківською селищною радою [PERSON] на сім'ю з 4-х чоловік /[PERSON] - чоловіка, [PERSON] - сина, [PERSON] - доньки/ надано житлове приміщення по [ADDRESS] /а.с. 7/. Зазначений житловий будинок належить на праві колективної власності Правдинському робітничому кооперативові та знаходиться на його балансі /а. с. 71-72/. Відповідно довідки Великописарівського РС УДМС України у Сумській області від 28.02.2014 року за № 108 в будинку [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], 1952 року народження, [PERSON], 1959 року народження, [PERSON], 1978 року народження та [PERSON]; [PERSON], 1988 року народження на території Великописарівського району не зареєстрована, знята з реєстрації 21.01.2014 року разом із своїм малолітнім сином [PERSON], 2010 року народження в Харківську область, м. Ізюм /а.с.50/. [PERSON],1978 року народження та [PERSON], 1988 року народження 23.01.2010 року уклали шлюб, зареєстрований Кириківською селищною радою Великописарівського району Сумської області, після чого подружжю присвоєно прізвище [PERSON] /а.с. 35/, [INFO] року у подружжя народився син [PERSON] /а.с. 6/. Відповідно довідки Заводського ДНЗ /ясел-садка «Барвінок»/ від 20.01.2014 р. [PERSON], 2010 року народження мешкає в [ADDRESS] разом з батьком [PERSON] і є вихованцем Заводського дошкільного навчального закладу /ясел-садка/ «Барвінок» /а.с.90/, і знаходиться під наглядом лікаря в Правдинській лікарняній амбулаторії з [INFO] року по даний час /а.с.91/. В судовому засіданні представником відповідача надані карточки прописки за адресою [ADDRESS] [PERSON], [PERSON], які прописані 09.08.1990 року, [PERSON], який прописаний 26.06.1995 року та [PERSON], яка була прописана 14.07.2000 року і знята з реєстрації 28.10.2006 року /а. с. 86-89/. Щодо реєстрації [PERSON] в даному приміщенні, то представник відповідача пояснила, що він кооперативом не прописувався, а [PERSON] прописала його через Кириківську селищну раду без її відому. Це відбулося на початку 2000-х років, але дії посадових осіб вона не оскаржувала. Відомості про його прописку в кооперативі відсутні, але такі дані є в паспортному столі. Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЖК України на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної у місті, селищної, сільської Ради видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Рішенням колегії судової палати з цивільних справ апеляційного суду Сумської області від 26.02.2009 року було скасовано рішення Великописарівського райсуду від 11.12.2008 року, а позов Правдинського робітничого кооперативу до [PERSON] про спонукання укласти договір найму жилого приміщення задоволений частково, відповідача зобов'язано укласти договір найму житлового будинку на умовах, визначених Правдинським робітничим кооперативом, крім пунктів 1, 4.1 про те, що житло передається у тимчасове користування строком на один рік /а.с.29-30/. Сторони в судовому засіданні не заперечують, що до цього часу рішення Апеляційного суду Сумської області не виконано. До того ж, відповідач 29.03.2011 року, 20.10.2011 року та 04.04.2012 року письмово звертався до [PERSON] з пропозицією укласти договір найму жилого приміщення та викупу будинку /а.с.31- 33/, на що остання не відреагувала. 02.08.2010 року Великописарівський районним судом Сумської області ухвалено заочне рішення по цивільній справі за позовом Правдинського робітничого кооперативу до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про витребування майна, що є власністю Правдинського робітничого кооперативу, зобов'язання виселитися з будинку та зустрічним позовом [PERSON] до Правдинського робітничого кооперативу про зобов'язання укладення договору найму житла, яким обидва позови залишені без задоволення, одночасно судом встановлено, що [PERSON] та члени її сім'ї використовують жиле приміщення за призначенням, є добросовісними володільцями, виконують ремонтні роботи, систематично вносять квартирну плату, в приміщенні проживає особа похилого віку [PERSON] та малолітня дитина [PERSON], [INFO], одночасно суд дійшов висновку, що відповідачі правомірно вселилися та користуються житловим приміщенням /а.с. 71-72/. Вказане рішення суду переглядалося апеляційним судом Сумської області і залишено без змін, також суд апеляційної інстанції в своїй ухвалі від 28.09.2010 року вказав, що сам по собі факт не укладення [PERSON] договору найму житлового приміщення, отриманого на законних підставах, не може бути підставою для виселення відповідача разом з членами сім'ї за відсутності інших обставин, зазначених у ст. 116 ЖК України /а.с. 73-74/. Відповідно до ст. 61 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення, який укладається у письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем і наймачем - громадянином, на ім'я якого видано ордер. Умови договору найму жилого приміщення, що обмежують права наймача та членів його сім'ї порівняно з умовами, передбаченими цим Кодексом, Типовим договором найму жилого приміщення та іншими актами законодавства України, є недійсними. З пояснень сторін слідує, що позивачка [PERSON] з членами сім'ї на підставі ордеру були вселені 2 серпня 1990 року у житлове приміщення [ADDRESS] Сумської області, при цьому договір найму жилого приміщення з ними не укладався, вони продовжують проживати у зазначеному приміщенні до цього часу. Суд вважає, що між сторонами з 1990 року до цього часу склалися житлові правовідносини, які регулюватися нормами житлового законодавства України. Посилання представника відповідача на той факт, що позивачка з членами сім'ї проживають у житловому приміщенні незаконно, так як не укладений договір найму житлового приміщення, суд вважає безпідставним, оскільки при вселенні договір з позивачкою [PERSON] не укладався, відповідач до 2004 року не ініціював укладання такого договору, тобто погоджувався з тими правовідносинами, які склалися між сторонами. Відповідно до частин 1-2 статті 64 ЖК України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть всі обов'язки, які витікають з договору найма жилого приміщення. До членів сім'ї наймача відносяться подружжя наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача можуть бути визнані і інші особи, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Відповідно до частини 1 статті 65 ЖК України наймач вправі в установленому порядку з письмової згоди всіх проживаючих разом з ним членів сім'ї вселити в займане ним приміщення подружжя, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей вказаної згоди не потребується. В судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] кожен окремо пояснили, що проживають з сім'єю [PERSON] по сусідству на одній вулиці, на початку 2010 року [PERSON] одружився і з того часу його дружина постійно проживає в будинку [ADDRESS], у [INFO] року в них народився син [PERSON] і теж постійно проживає з батьками за вказаною адресою. Молоді разом з батьками та дідом проживають однією сім'єю, разом ведуть господарство, обробляють земельну ділянку, доглядають та піклуються за дитиною. [PERSON] - старші водять та забирають онука з дитсадка, живуть з сином та невісткою дружно. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в своїй Постанові № 2 від 12.04.85 р. « Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» /Із змінами, внесеними згідно з Постановами Пленуму Верховного Суду України № 2 від 10.03.89 р., № 13 від 25.12.92 р., № 15 від 25.05.98 р./ в п. 9, що вирішуючи про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з'ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема : чи була письмова згода на це всіх членів сім'ї наймача, чи прописані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім'ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням. При цьому, як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.15 постанови від 01.11.96 р. № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» , наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилася туди як член сім'ї наймача /власника/ приміщення, або ж для відмови їй у цьому. Відповідно до частини 4 статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла 10-ти років, є місце проживання її батьків, усиновлювачів або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає. Таким чином, в судовому засіданні достовірно встановлено, що сім'я [PERSON] правомірно користуються жилим приміщенням у будинку [ADDRESS] Сумської області, не дивлячись на відсутність між сторонами договору найму жилого приміщення між ними склалися довготривалі житлові правовідносини, вони зареєстровані у даному приміщенні, регулярно сплачують відповідачу квартирну плату, доглядають за приміщенням. Одночасно суду надано достатньо підстав /довідки дитсадка, лікаря, пояснення свідків, рішення Великописарівського райсуду від 02.08.2010 р./ для доведення факту, що після народження [INFO] року у вказане приміщення вселився малолітній син члена сім'ї [PERSON] - [PERSON], який проживає за місцем реєстрації батька від свого народження до даного часу, однією сім'єю з [PERSON]. Письмової згоди інших членів сім'ї на його вселення діюче житлове законодавство не вимагає. Але позивачка та треті особи по справі, які зареєстровані у жилому приміщенні, в судовому засіданні не заявили своїх заперечень проти визнання за дитиною права на проживання у жилому приміщенні. Мати дитини знята з реєстрації, яка була тимчасовою, разом з сином 21.01.2014 року для виїзду до Харківської області, на даний час ні вона, ні дитина не мають постійного місця реєстрації. Оскільки представник відповідача відмовив у реєстрації як дружині [PERSON], так і його малолітній дитині, суд має захистити права малолітньої дитини, визнавши його членом сім'ї [PERSON] та визнання за ним права на проживання у жилому приміщенні за місцем реєстрації батька, як це передбачено ст. 29 ЦК України. Відповідно до частини 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Як видно з матеріалів цивільної справи позивач [PERSON] сплатив 31.01.2014 року судовий збір в сумі 243, 60 гривень /а.с.1/. Тому ці витрати підлягають стягненню на його користь з відповідача.

Outcome: approved