Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей, посилаючись на те, що 29 вересня 2007 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, про що Бабушкінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції був зроблений актовий запис №978. В період шлюбу у них народилися діти донька [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. [PERSON] посилається на те, що діти проживають з нею та знаходяться на її утриманні, а домовленості щодо сплати аліментів між нею та відповідачем не досягнуто. Відповідач не приймає участі в утриманні дітей, ухиляється від виконання свого обовязку їх утримувати, а тому вона змушена звернутися за стягненням аліментів до суду. При цьому [PERSON] посилається на те, що відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, а тому просить суд визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі по 583 гривні 50 копійок щомісячно на кожну дитину, оскільки Законом України «Про державний бюджет України» прожитковий мінімум на одну особу віком до 6 років становить 1 167 гривень, тобто для нормальної життєдіяльності кожної людини такого віку щомісячно необхідно витратити не менше вказаної суми. Позивач вважає, що оскільки права та обовязки кожного з батьків є рівними за законом, то як вона, так і відповідач, повинні забезпечувати дітей з розрахунку суми не менше ніж 1/2 частини від мінімального прожиткового мінімуму щомісячно кожний, а при визначенні розміру аліментів просить суд врахувати, що дітям необхідні нормальні харчування, одяг та інші речі для забезпечення нормального фізичного та духовного розвитку. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Пояснила, що з відповідачем вони проживають окремо з жовтня 2014 року та з вказаного часу він перестав давати кошти на утримання дітей. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що він офіційно не працює, не заперечував проти сплати аліментів на утримання дітей, позов визнав у повному обсязі. Суд, заслухавши сторони, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно ст.ст. 180-182 Сімейного кодексу України батьки зобовязані матеріально утримувати своїх неповнолітніх дітей. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження, батьками малолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], є: мати [PERSON], батько [PERSON] (а.с.8,9), які перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.7). Згідно довідки Мопрівської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області за №646 від 12 листопада 2015 року, діти проживають разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні (а.с.11). Судом встановлено, що відповідач добровільно та регулярно матеріальну допомогу на утримання дітей позивачці не надає, хоча зобовязаний це роботи, у звязку з чим аліменти необхідно стягнути з відповідача в примусовому порядку від дня предявлення позову до досягнення дітьми повноліття, оскільки права та обовязки кожного з батьків, в тому числі щодо утримання дітей, є рівними за законом. На підставі наведеного, суд при визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 СК України, враховує матеріальне становище платника аліментів, який у судовому засіданні пояснив, що офіційно не працює, що не заперечувала і позивач, стан здоровя як відповідача, так і дітей, їх вік та потреби і вважає необхідним відповідно до ст.184 СК України стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітніх дітей у твердій грошовій сумі, а саме в розмірі по 583 гривні 50 копійок щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття, оскільки права та обовязки кожного з батьків є рівними за законом, в тому числі і по утриманню дітей. Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд ухвалює рішення про задоволення позову, а відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі та не заперечував проти його задоволення. Будь-яких інших доказів на підтвердження матеріального стану, стану здоровя як відносно дітей, так і відносно відповідача, сторонами не надано, а інших утриманців, зазначених в п. 3 ч. 1 ст. 182 СК України відповідач не має. Крім цього, у звязку із задоволенням позову, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір, оскільки позивачка при зверненні з позовом до суду звільнена від цих витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved