Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вищезазначеним позовом, який мотивує тим, що 14.04.2013 року померла її матір [PERSON]. Після її смерті залишилася спадщина, та разом з тим житловий будинок, що знаходиться за адресою: місто Генічеськ, вул. Дровнікова, 47. Спадщину позивач прийняла відповідно до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України, як спадкоємець, який постійно проживав із спадкоємцем на час відкриття спадщини. У серпні 2015 року [PERSON] звернулась до Генічеської міської нотаріальної контори з заявою про оформлення спадщини після смерті матері та отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, де відкрито спадкову справу. Але оформити своє право на спадщину за законом після смерті матері, у тому числі і на вищевказаний житловий будинок не може у звязку з тим, що ще за життя матері, будинок, який вона придбала за договором дарування від 14.10.1968 року було реконструйовано, а фактично старий будинок знесено, новий будинок прийнято до експлуатації згідно Акту про закінчення будівництва та вводу в експлуатацію індивідуального домоволодіння від 12.07.1970 року, самочинних будівель немає. Це також підтверджує довідкою КП «Генічеське БТІ» №1157 від 13.08.2015 року. Та на підставі того, що на новий житловий будинок право власності не оформлено Генічеською державною нотаріальною конторою позивачці відмовлено у надані свідоцтва про право власності на спадщину за законом. У звязку з вищевикладеним вважає, що її право власності на житло порушено та вимушена звернутися до суду. Просить визнати право власності на житловий будинок літ. «А», загальною площею 133,9 кв.м, житловою площею 40,1 кв.м, при ньому є тамбур «А1», прибудови «А» та «А2», гараж «Д», навіси «Ж» та «І», вбиральня-душова «З», сарай «К», споруди №1-3, що розташований за адресою Херсонська область, м. Генічеськ, вул. Дровнікова, 47 за [PERSON] у порядку спадкування. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали, підтвердили обставини, викладені в позовній заяві, просили задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Суд, вислухавши сторін, дослідивши письмові докази та оцінивши досліджені докази у їх сукупності, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про народження, серії ІІ-ОП №638545, акт.запис №9 - [PERSON] є донькою [PERSON]. Згідно свідоцтва про шлюб, серії 1-КГ №460480, акт.запис №199 [PERSON] змінила прізвище після укладення шлюбу на [PERSON]. 14.04.2013 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії 1-КГ №159313, акт.запис №106. Згідно договору дарування від 14 жовтня 1968 року, [PERSON] прийняла у дар жилий будинок у м. Генічеську, вул. Дровнікова,45. Рішенням виконкому Генічеської міськради від 29.01.1969 року було надано дозвіл на будівництво жилого будинку по вул. Дровнікова, 43 (попередній номер 45) замість старої жилої споруди. 12.07.1970 року був наданий акт про закінчення будівництва та вводу до експлуатації індивідуального домоволодіння. Згідно довідки КП «БТІ» від 13.08.2015 року,дарування житлового будинку, який був знесений, новий будинок прийнято до експлуатації згідно Акту про закінчення будівництва та вводу в експлуатацію індивідуального домоволодіння від 12.07.1970 року, самочинних будівель немає. Згідно розяснень нотаріуса [PERSON], через відсутність необхідних документів нотаріус відмовив у оформленні спадкових прав. Також судом досліджено технічний паспорт на житловий будинок за адресою м.Генічеськ, вул. Дровнікова,47, паспорт громадянина України, довідка до акту огляду медико-соціальною експертною комісією. На запит суду Генічеською нотаріальною конторою надана інформаційна довідка зі Спадкового реєстру №42190385 від 20.11.2015 року, - спадкова справа у реєстрі за №55024657, свідоцтва відсутні. Відповідно до статей 1217,1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст.331 ЦК України, особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документа, який засвідчує право власності. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом. Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). На підставі ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Зі змісту ч.3 ст.1268 ЦК України вбачається, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу. Він не заявив про відмову від неї. Частиною першою статті 182 ЦК встановлено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі. Обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом. При цьому судом враховується, що до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації. А тому право власності на вищевказане нерухоме майно, що виникло у [PERSON], матері позивача, на підставі договору дарування від 14.10.1968 року, та у подальшому було реконструйовано, а новий будинок був прийнятий до експлуатації з моменту укладення договору дарування. Згідно ч.3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Outcome: approved