overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом та просить розірвати з відповідачем шлюб, зареєстрований 04 вересня 1998 року у Височанській селищній раді Харківського району Харківської області, запис № 35. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося, оскільки вони різні за характером люди, мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Шлюбні стосунки не підтримують з жовтня 2010 року і шлюб існує формально, сім'я розпалась остаточно та поновлена бути не може, на примирення позивач не згодна. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач у судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву в якій підтримала заявлені позовні вимоги, просила їх задовольнити з підстав викладених у позові, також просила справу розглядати за її відсутності, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення за відсутності відповідача. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, тому суд ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін, за згодою позивача в заочному порядку. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 04 вересня 1998 року у Височанській селищній раді Харківського району Харківської області, запис № 35, що підтверджено свідоцтвом про одруження [NUMBER], що видане 04 вересня 1998 року Височанською селищною радою Харківського району Харківської області. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про його народження. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка та примушування жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, враховуючи що позивач не бажає перебувати у шлюбі з відповідачем, на примирення не згодна, тому суд вважає що шлюб підлягає розірванню на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом та просить розірвати з відповідачем шлюб, зареєстрований 04 вересня 2010 року у Мереф'янській міській раді Харківського району Харківської області, актовий запис № 119. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося, сім'я розпалася по причині втрати любові, взаємоповаги, порозуміння. Шлюбні стосунки не підтримують і шлюб існує формально, сім'я розпалась остаточно та поновлена бути не може, на примирення позивач не згодна. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач у судове засідання не з'явилася, подала суду заяву в якій свої позовні вимоги щодо розірвання шлюбу підтримала в повному обсязі та просила позов задовольнити, також просила розглядати справу без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав суду заяву в якій проти розірвання шлюбу між ним та позивачем не заперечував та просив розглядати справу без його участі. Враховуючи заяви позивача та відповідача, суд, ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 04 вересня 2010 року у Мереф'янській міській раді Харківського району Харківської області, актовий запис № 119, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], що видане 04 вересня 2010 року Мереф'янською міською радою Харківського району Харківської області. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про його народження. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка та примушування жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, враховуючи що позивач не бажає перебувати у шлюбі з відповідачем, на примирення не згодна, тому суд вважає що шлюб підлягає розірванню на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому за заявою позивача суд вважає залишити їй прізвище після розірвання шлюбу «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-06 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом та просить розірвати з відповідачем шлюб зареєстрований 05 березня 2005 року у міському відділі реєстрації актів цивільного стану № 2 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 167. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вони з відповідачем з червня 2013 року спільного господарства не ведуть, шлюбні стосунки не підтримують, оскільки за постійних суперечок вони втратили почуття любові та поваги один до одного. В теперішній час шлюб носить формальний характер і його збереження суперечить інтересам позивача. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач у судове засідання не з'явилася, подала суду заяву в якій позовні вимоги щодо розірвання шлюбу підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, також просила справу розглядати за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав суду заяву в якій позовні вимоги щодо розірвання шлюбу визнав в повному обсязі та просив розглядати справу за його відсутності. Враховуючи заяви позивача та відповідача, суд, ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 05 березня 2005 року у міському відділі реєстрації актів цивільного стану № 2 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 167, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], що видане 05 березня 2005 року, міським відділом реєстрації актів цивільного стану № 2 Харківського обласного управління юстиції. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про його народження. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка та примушування жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, враховуючи що сторони не бажають перебувати у шлюбі, на примирення не згодні, тому суд вважає що шлюб підлягає розірванню на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача та відповідача. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому за заявою відповідача суд вважає залишити їй прізвище після розірвання шлюбу «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом та просить розірвати з відповідачем шлюб, зареєстрований 05 вересня 2009 року в Мереф'янській міській раді Харківського району Харківської області, запис № 123. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося, оскільки вони різні за характером люди, мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Шлюбні стосунки не підтримують з вересня 2013 року і шлюб існує формально, сім'я розпалась остаточно та поновлена бути не може, на примирення позивач не згодна. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Позивач у судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву в якій підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити, також просила справу розглядати без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи сповіщався належним чином, тому суд за письмовою згодою позивача ухвалив про заочний розгляд справи за відсутності сторін. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 05 вересня 2009 року в Мереф'янській міській раді Харківського району Харківської області, запис № 123, що підтверджено свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], видане Мереф'янською міською радою Харківського району Харківської області 05 вересня 2009 року. Від шлюбу сторони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про її народження. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка та примушування жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, враховуючи що позивач не бажає перебувати у шлюбі з відповідачем, на примирення не згодна, тому суд вважає що шлюб підлягає розірванню на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому за заявою відповідача суд вважає залишити їй прізвище після розірвання шлюбу «[PERSON]». Судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача на корить позивача згідно вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом та просить розірвати з відповідачем шлюб зареєстрований 05 жовтня 1984 року в Пісочинській селищній раді Харківського району Харківської області, запис № 107. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося, сім'я розпалася по причині втрати любові, взаємоповаги та порозуміння. Сторони шлюбні стосунки не підтримують. Сім'я розпалась остаточно, шлюб носить формальний характер і його збереження суперечить інтересам позивача, на примирення позивач не згодна. Від шлюбу сторони мають двох повнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала суду заяву, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, також просила розглядати справу за її відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, тому суд за письмовою згодою позивача ухвалив про заочний розгляд справи за відсутності сторін. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 05 жовтня 1984 року в Пісочинській селищній раді Харківського району Харківської області, запис № 107 від 05 жовтня 1984 року, що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], що видано 05 жовтня 1984 року Пісочинською селищною радою народних депутатів Харківського району Харківської області. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка та примушування жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, враховуючи що позивач не бажає перебувати у шлюбі з відповідачем, на примирення не згодна, тому суд вважає що шлюб підлягає розірванню на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому за заявою позивача суд вважає залишити їй прізвище після розірвання шлюбу «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-17 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом та просить розірвати з відповідачем шлюб зареєстрований 05 листопада 1983 року у Лизогубівській сільській раді Харківського району Харківської області, актовий запис № 32. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося, сім'я розпалася по причині втрати порозуміння. Сторони шлюбні стосунки не підтримують протягом останніх семи років, спільного господарства не ведуть. Сім'я розпалась остаточно та поновлена не може бути, на примирення позивач не згодна. Від шлюбу сторони малолітніх дітей не мають. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 12 вересня 2018 року відкрито провадження по справі. Позивач у судове засідання не з'явилася, подала суду заяву, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити; також просила розглядати справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав суду заяву, проти задоволення позову не заперечував, просив задовольнити вимоги позивача, також просив розглядати справу за його відсутності. Будь-яких інших клопотань сторонами не надано. Враховуючи заяви учасників судового розгляду, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у суду матеріалів. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 05 листопада 1983 року у Лизогубівській сільській раді Харківського району Харківської області, актовий запис № 32 від 05 листопада 1983 року, що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], що видано 05 листопада 1983 року Лизогубівською сільською радою народних депутатів Харківського району Харківської області. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка та примушування жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, враховуючи що сторони не бажають перебувати у шлюбі, на примирення не згодні, тому суд вважає що шлюб підлягає розірванню на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому за заявою позивача суд вважає залишити їй прізвище після розірвання шлюбу «[PERSON]». Таким чином, суд повністю задовольняє вимоги позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-04 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом та просить розірвати з відповідачем шлюб зареєстрований 05 листопада 2005 року у Васищівській селищній раді Харківського району Харківської області, актовий запис № 30. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося, сім'я розпалася по причині втрати порозуміння. Сторони шлюбні стосунки не підтримують з серпня 2017 року, спільного господарства не ведуть. Сім'я розпалась остаточно та поновлена не може бути, на примирення позивач не згодна. Від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 19 лютого 2018 року відкрито провадження по справі. Позивач у судове засідання не з'явилася, подала суду заяву, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити; також просила розглядати справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно і належним чином шляхом направлення судової повістки за адресою його місця реєстрації, вказаної в позові, причини неявки суду не повідомив. Будь-яких клопотань сторонами не надано. Враховуючи заяву позивача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у суду матеріалів. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 05 листопада 2005 року у Васищівській селищній раді Харківського району Харківської області, актовий запис № 30 від 05 листопада 2005 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], що видано 23 червня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського районного управління юстиції Харківської області. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], про що свідчать копії свідоцтва про їх народження. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка та примушування жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, враховуючи що сторони не бажають перебувати у шлюбі, на примирення не згодні, тому суд вважає що шлюб підлягає розірванню на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому за заявою позивача, суд вважає залишити їй прізвище після розірвання шлюбу «[PERSON]». Таким чином, суд повністю задовольняє вимоги позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-17 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом та просить розірвати з відповідачем шлюб, зареєстрований 05 лютого 2000 року у Комінтернівському відділі реєстрації актів громадянського стану міста Харкова, актовий запис № 47. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося, сімя розпалася по причині втрати любові, взаємоповаги, порозуміння. Шлюбні стосунки не підтримують з 2005 року, сімя розпалась остаточно, шлюб носить формальний характер і його збереження суперечить інтересам позивача. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач у судове засідання не зявилася, подала суду заяву в якій позовні вимоги щодо розірвання шлюбу підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, також просила розглядати справу без її участі. Відповідач в судове засідання не зявився, подав суду заяву в якій проти позову не заперечував та просив розірвати шлюб укладений між ним та позивачем, також просив розглядати справу без його участі. Враховуючи заяви позивача та відповідача, суд ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 05 лютого 2000 року в Комінтернівському відділі реєстрації актів громадянського стану міста Харкова, актовий запис № 47, що підтверджено свідоцтвом про одруження серії І-ВЛ № 112027, що видане відділом реєстрації актів громадянського стану виконавчого комітету Комінтернівської районної ради міста Харкова 05 лютого 2000 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про його народження. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка та примушування жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, враховуючи що сторони не бажають перебувати у шлюбі, на примирення не згодні, тому суд вважає що шлюб підлягає розірванню на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому за заявою позивача суд вважає залишити їй прізвище після розірвання шлюбу «Васильченко». Судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача на корить позивача згідно вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-23 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом та просить розірвати з відповідачем шлюб зареєстрований 05 серпня 2000 року у Височанській селищній раді Харківського району Харківської області, запис № 29. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося, з 25 лютого 2016 року сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, оскільки вони мають різні погляди на життя. За вказаних обставин шлюб існує формально, на примирення позивач не згодна. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач у судове засідання не зявилася, подала суду заяву, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, також просила розглядати справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, подав суду заяву, проти задоволення позову не заперечував, просив розірвати шлюб з позивачем, також просив розглядати справу за його відсутності. Враховуючи заяви позивача та відповідача, суд ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 05 серпня 2000 року у Височанській селищній раді Харківського району Харківської області, запис № 29 від 05 серпня 2000 року, що підтверджено свідоцтвом про одруження серії І-ВЛ № 120220, що видано виконавчим комітетом Височанської селищної ради Харківського району Харківської області 05 серпня 2000 року. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про його народження. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка та примушування жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, враховуючи що сторони не бажають перебувати у шлюбі, на примирення не згодні, тому суд вважає що шлюб підлягає розірванню на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому за заявою відповідача, суд вважає залишити йому прізвище після розірвання шлюбу «Коваль».

Outcome: approved