Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Київській області, прокуратури Київської області, Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області про відшкодування шкоди, завданої внаслідок бездіяльності органу досудового розслідування та прокуратури. Свої вимоги, позивач мотивувала тим, що внаслідок бездіяльності відповідачів в рамках кримінального провадження №12018110040001851 від 15.09.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, їй була завдана матеріальна шкода, яку позивач оцінила у 567300,00 грн. Посилаючись на ч.2 ст.1177 ЦК України позивач просила компенсувати завдану їй шкоду за рахунок Державного бюджету України. Ухвалою судді Новака Р.В. від 26.12.2019 у справі було відкрито провадження та призначено до розгляду за правилами позовного (загального) провадження. 17.08.2020 представник відповідача ГУ ДКС України у Київській області направив до суду відзив на позовну заяву в якому зазначив, що позивачем не надано відповідних та належних доказів на підтвердження незаконності дій органів досудового розслідування, як це передбачено законодавством. Крім того, вказав, що ГУ ДКС України у Київській області є неналежним відповідачем, оскільки не є учасником спірних правовідносин. 20.08.2020 представник відповідача прокуратури Київської області подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог посилаючись на їх необґрунтованість та недоведеність. Позивачем не надано доказів на підтвердження того, що мала місце бездіяльність прокурора, а також, що вона виникла саме внаслідок неналежного виконання службових обов`язків чи протиправних дій (бездіяльності) працівників органів прокуратури Київської області, не надано доказів заподіяння матеріальної шкоди та наявності вини працівників органів досудового розслідування, причинного зв`язку між рішеннями, діями або бездіяльністю органу досудового розслідування, прокуратури, суду і шкодою, не доведено належними і допустимими доказами самого факту заподіяння шкоди такими діями відповідачів. Безпідставними є і вимоги позивача щодо наявності підстав для стягнення упущеної вигоди. 14.09.2020 представник ГУ НП у Київській області подав до суду відзив в якій просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що цивільним законодавством не передбачено відшкодування майнової шкоди завданої внаслідок, як зазначає позивач, протиправної процесуальної бездіяльності СУ ГУНП в Київській області та прокуратури Київської області під час розслідування в рамках кримінального провадження, оскільки оскарження рішень, дії чи бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового провадження відбувається лише в рамках кримінального провадження. Крім того, вважає, що доводи позивача щодо порушення органами досудового розслідування розумних строків під час здійснення досудового розслідування в рамках кримінального провадження, є необґрунтованими та безпідставними. Ухвалою судді Остапчук Т.В. від 04.03.2020 у справі №757/10389/20-ц за позовом [PERSON] до слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області в особі Головного управління Національної поліції в Київській області, прокуратури Київської області, Головне управління Державної казначейської служби України у Київській області про відшкодування шкоди, завданої внаслідок бездіяльності органу досудового розслідування та прокуратури, відкрито провадження. 08.04.2020 представник прокуратури Київської області подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що норми статті 1174 ЦК України на яку посилається позивач, не підлягають до застосування у даних правовідносинах, з огляду на те, що відповідач не віднесений до переліку суб`єктів, якими може бути завдана шкода згідно вказаної норми зазначеної статті. Крім того, вважає, що позивачем не надано доказів на підтвердження обставин викладених у позові. 28.04.2020 позивач направив на адресу суду відповідь на відзив відповідача прокуратури Київської області. 29.04.2020 представник ГУ Державної казначейської служби України у Київській області подав до суду відзив, в якому заперечував щодо задоволення позову, посилаючись на його необґрунтованість та недоведеність, також зазначив що ГУ Державної казначейської служби України у Київській області є неналежним відповідачам у даній справі, оскільки не є учасником даних правовідносин. Ухвалою судді Остапчук Т.В. від 21.09.2020 об`єднано в одне провадження цивільну справу № 757/10389/20-ц за позовом [PERSON] до Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області в особі Головного управління Національної поліції в Київській області, Прокуратура Київської області, Головне управління Державної казначейської служби України у Київській області про відшкодування шкоди, завданої внаслідок бездіяльності органу досудового розслідування та прокуратури зі справою № 757/66846/19-ц за позовом [PERSON] до Головного управління Національної поліції в Київської області, Прокуратури Київської області, Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області про відшкодування шкоди, завданої внаслідок бездіяльності органу досудового розслідування та прокуратури, присвоївши об`єднаній справі № 757/66846/19-ц. Ухвалою судді Батрин О.В. від 03.07.2020 у справі №757/27558/20-ц за позовом [PERSON] до слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області в особі Національної поліції в Київській області, прокуратури Київської області, Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області, Міністерства юстиції України про відшкодування шкоди, завданої внаслідок бездіяльності органу досудового розслідування, відкрито провадження. 19.08.2020 представник Держави Україна в особі Міністерства юстиції України подав до суду відзив в якому просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що матеріали позовної заяви не містять доказів завдання шкоди саме відповідачем внаслідок дій чи бездіяльності Міністерства юстиції України. 20.08.2020 представник Прокуратури Київської області подав до суду клопотання про закриття провадження у справі. 25.08.2020 представник ГУ ДКС України у Київській області подав до суду відзив, в якому просив відмовити у задоволенні позову. Ухвалою судді Батрин О.В. від 11.09.2020 об`єднано в одне провадження цивільну справу № 757/27558/20-ц за позовом [PERSON] до слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області в особі Національної поліції в Київській області, прокуратури Київської області, Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області, Міністерства юстиції України про відшкодування шкоди, завданої внаслідок бездіяльності органу досудового розслідування та цивільну справу № 757/66846/19-ц за позовом [PERSON] до слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області, прокуратури Київської області, Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області про відшкодування шкоди, завданої внаслідок бездіяльності органу досудового розслідування (суддя Новак Р.В.), присвоївши спільний номер 757/66846/19-ц. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала доводи позовної заяви та просила її задовольнити. Представник відповідача ГУ ДКС України в Київській області Жилін О.Ф.в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на їх необґрунтованість та недоведеність. Представник відповідача прокуратури Київської області Стовбчатий А.Ю. в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, посилаючись на необґрунтованість позовних вимог. Інші учасники справи, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду в судове засідання не з`явились, причини неявки суду невідомі. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань в провадженні Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області перебуває кримінальне провадження № 12018110040001851 за заявою [PERSON] стосовно [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які починаючи з 2015 року по 2017 рік зловживаючи довірою громадян, шляхом обману отримали грошові кошти законних власників квартир і не виконали перед ними свої договірні зобов`язання. З матеріалів справи вбачається, що згідно протоколу допиту потерпілого від 22.12.2018 позивач допитана як потерпіла в межах кримінального провадження № 12018110040001851. Обґрунтовуючи вимоги позову позивач зазначила, що майнова шкода полягає у зменшенні сукупності її майнових благ на грошову суму в розмірі 567300,00 грн., що була передана [PERSON] , який, діючи з попередньо обдуманим прямим умислом на присвоєння цих грошових коштів, здійснивши обман стосовно істотних умов придбання квартири №54 та нежитлового приміщення №27, що мали бути розташовані у багатоквартирному житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , скоїв проти неї шахрайство в особливо великому розмірі. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України). Частиною 3 статті 127 КПК України визначено, що шкода, завдана потерпілому внаслідок кримінального правопорушення, компенсується йому за рахунок Державного бюджету України у випадках та в порядку, передбачених законом. Відповідно до статті 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Шкода, завдана потерпілому внаслідок кримінального правопорушення, компенсується йому за рахунок Державного бюджету України у випадках та порядку, передбачених законом. У абзаці 3 п.2 рішення Конституційного Суду України від 27 жовтня 1999 року №9-рп/99 у справі №1-15/99 зазначено, що сам факт порушення кримінальної справи щодо конкретної особи, затримання, взяття під варту, пред`явлення їй обвинувачення не можна визнати як кримінальну відповідальність. Особа не несе кримінальної відповідальності до тих пір, поки її не буде визнано судом винною у вчиненні злочину і вирок суду не набере законної сили. Згідно з ч.1 ст.11 КК України злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину. До кримінальних правопорушень віднесено усі кримінально-карані діяння, які поділяються на злочини та кримінальні проступки. Терміни «кримінальне правопорушення» і «злочин» є синонімами. Після введення в дію Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №2484 від 21 листопада 2019 року, який набере чинності 01 липня 2020 року термін «кримінальне правопорушення» об`єднає в собі поняття «злочин» і «кримінальний проступок». Згідно з статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже, виходячи з системного аналізу вищевказаних норм, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для застосування до правовідносин у даній справі положень статті 1177 ЦК України, оскільки відсутнє судове рішення (вирок, постанова), яке набрало законної сили, яким би було встановлено подію злочину (кримінальне правопорушення), та яким би особу було визнано винною у вчиненні злочину (кримінального правопорушення), передбаченого нормами КК України, та спричинення, внаслідок винних протиправних дій особи, збитків позивачу. При цьому, як вбачається з матеріалів справи, досудове розслідування у кримінальному провадженні №12018110040001851 триває. [PERSON] визнана потерпілою у даному кримінальному провадженні, а відтак остання може реалізувати своє право на відшкодування спричиненої шкоди внаслідок кримінального правопорушення, заявивши цивільний позов в рамках кримінального провадження. Крім того, суд вважає безпідставними вимоги позивача щодо стягнення упущеної вигоди, оскільки статтею 22 ЦК України визначено поняття збитків, яке поділяється на два види: реальні збитки і упущена вигода. Реальні збитки - це трати, яких особа зазнала в зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі. Упущена вигода - рахункова величина втрат очікуваного приросту в майні, що базується на доказах, які підтверджують реальну можливість отримання певних грошових сум. Вимагаючи відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди, особа повинна довести, що вона могла і повинна була отримати визначені доходи, і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила можливості отримання прибутку. З огляду на те, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази вини відповідачів й того, що позивач міг би реально одержати доходи за звичайних обставин, підстави для відшкодування таких збитків відсутні, а отже суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову. На підставі викладеного, та

Outcome: dismissed