Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про визнання відповідачів [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування\~квартирою № 56 в будинку № 111 по пр. Будівельників в м. Маріуполі. В обґрунтування зазначила, що вона є власником вказаної квартири на підставі договору купівлі-продажу квартири від 30.05.1997 року. У квартирі, окрім неї, з 15.05.1998 року зареєстрований відповідач [PERSON], з 04.05.2006 року - відповідач [PERSON] З 2014 року відповідачі у квартирі не мешкають, їх особистих речей в помешканні немає, за комунальні послуги не сплачують. Реєстрація відповідачів у належній їй квартирі порушує її права власника даного жилого приміщення, вона позбавлена права розпоряджатися своїм майном, змушена сплачувати квартирну плату та комунальні послуги у більшому розмірі. Позивач у судове засідання надала заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідачі у судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про день та час розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку. Суд вважає, що причини неявки відповідачів, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не є поважними, у зв'язку з чим, за відсутності заперечення позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч. 4 ст.223, ст.\~280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правові відносини. Ухвалою від 03.01.2018 року відкрито провадження у справі. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу квартири від 30.05.1997 року, посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON], належить квартира [ADDRESS]. Відповідно до копії паспорту серії ВА 732836, виданого Приморським РВ Маріупольського МУ УМВС України в Донецькій області 17.06.1997 року, [PERSON], [INFO], з 15.05.1998 року зареєстрований за адресою: [INFO]. Відповідно до копії паспорту серії ВК 082159, виданого Жовтневим РВ Маріупольського МУ УМВС України в Донецькій області 12.01.2005 року, [PERSON], 06.07.1988 року, 04.05.2006 року зареєстрований за адресою: [INFO]. Згідно довідки Обєднання співвласників житлового будинку «УЮТ» (далі за текстом ОСЖБ «УЮТ») № 72 від 10.11.2017 року [PERSON], [INFO], та [PERSON], 06.07.1988 року, у квартирі за адресою: [ADDRESS], не проживають з 2014 року по теперішній час. Відповідно до заяв співвласників ОСЖБ «УЮТ» [PERSON], [PERSON] від 10.11.2017 року [PERSON] з 2014 року по теперішній час мешкає за адресою [ADDRESS], одна. Відповідно до\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 2\~ст. 405 ЦК України\~член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Проте, розглядаючи позовні вимоги щодо зняття з реєстрації відповідачів [PERSON], [PERSON], суд вважає, що ці вимоги є передчасними, оскільки до вимог\~ст. 7 Закону України «Про свободу пересування, вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку: інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням [PERSON] № 1382-IV є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, повязані зі зняттям з реєстрації місця проживання, положення статті 7 цього Закону підлягають застосуванню до всіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких повязані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. [PERSON] є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, повязані зі зняттям з реєстрації місця проживання, положення статті 7 цього Закону підлягають застосуванню до всіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких повязані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Тому в цій частині позову необхідно відмовити. Таким чином, суд прийшов до висновку, що позивачем надані належні докази того, що відповідачами порушуються його права як власника житлового приміщення, а саме квартири за адресою: [ADDRESS], у зв'язку з чим позовні вимоги в частині визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, підлягають задоволенню.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ На підставі викладеного,

Outcome: partial