Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-07 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом та просить розірвати з відповідачем шлюб, зареєстрований 03 вересня 2003 року у Пономаренківській сільській раді Харківського району Харківської області, запис № 24; стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1000,00 гривень, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до суду та до повноліття дитини. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося, сімя розпалася по причині втрати порозуміння. Сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. Сімя розпалась остаточно, шлюб носить формальний характер і його збереження суперечить інтересам позивача, на примирення позивач не згодна. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно допомоги на утримання дитини не надає, аліменти нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з нього не проводиться, інших малолітніх та неповнолітніх дітей не має, тому позивач просить стягнути аліменти у твердій грошовій сумі. Позивач в судове засідання не зявилася, подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, також просила стягнути з відповідача на свою користь витрати за публікацію оголошення в газеті «Урядовий курєр» в розмірі 660,00 гривень. Відповідач у судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом надання телефонограми та публікації оголошення про виклик в газеті «Урядовий курєр» № 217 від 17 листопада 2017 року, подав суду телефонограму, просив розглядати справу без його участі. Суд, розглянувши заяви позивача та відповідача ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 03 вересня 2003 року у Пономаренківській сільській раді Харківського району Харківської області, запис № 24 від 03 вересня 2003 року, що підтверджено свідоцтвом про одруження серії 1-ВЛ № 177451, що видано 03 вересня 2003 року Пономаренківською сільською радою Харківського району Харківської області. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка та примушування жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, враховуючи що позивач не бажає перебувати у шлюбі з відповідачем, на примирення не згодна, тому суд вважає що шлюб підлягає розірванню на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому за заявою позивача суд вважає відновити їй дошлюбне прізвище після розірвання шлюбу «Стародубцева». Також судом встановлено, що від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії 1-ВЛ № 252257, видане 10 жовтня 2003 року Пономаренківською сільською радою Харківського району Харківської області, запис № 30 від 10 жовтня 2003 року. Відповідно до інформації № 1278, наданої 22 вересня 2017 року виконавчим комітетом Роганської селищної ради Харківського району Харківської області, [PERSON], [INFO] проживає за адресою: [INFO] та має на своєму утриманні сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 141 Сімейного Кодексу України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, при цьому розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи, що відповідач є батьком неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], зобовязаний утримувати дитину, але свої зобовязання по утриманню сина не виконує, тому суд вважає, що позов в частині стягнення аліментів на дитину підлягає задоволенню і з відповідача необхідно стягнути на користь позивача, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду і до повноліття дитини аліменти на утримання [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 1000,00 гривень та допустити негайне виконання рішення суду в межах стягнення суми платежу за один місяць. При визначенні розміру аліментів, що підлягають сплаті, суд також враховує, що справа розглядається в межах заявлених вимог, а відповідач не надав суду доказів на підтвердження того, що він офіційно працевлаштований та має регулярний дохід. Крім того, дитина проживає з матірю, яка і несе основний тягар щодо забезпечення утримання [PERSON]. Таким чином, суд повністю задовольняє вимоги позивача та стягує з відповідача судові витрати відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved