Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-28 00:00:00

Позивач звернуся до суду із дійсною заявою, у якій просить зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь відповідачки. Позивач зазначає, що з нього стягнуті аліменти рішенням Первомайського міського суду від 09.12.2004 року на користь відповідачки на утримання дитини [PERSON] [INFO] у розмірі ? частини заробітку. Також, позивач зазначає, що рішенням Попаснянського районного суду від № 423/3063/16-ц з нього стягнуті аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] [INFO] у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку, а також на її утримання у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку до досягнення дитиною трирічного віку. В позові позивач вказує, що утримувані з нього аліменти загалом становлять 58% його заробітку, що є протиріччям положень ЗУ «Про виконавче провадження» та КЗпП України, якими встановлено, що відрахування із заробітної плати не повинно перевищувати 50 % середньомісячного заробітку. За викладених обставин позивач у поданому позову просить суд зменшити розмір аліментів, стягнутих з нього на утримання доньки [PERSON] [INFO] ( за рішенням Первомайського міського суду від 09.12.2004 року) на користь відповідачки з ? частини до 1/6 частини від його заробітку. Позивач до початку судового розгляду надав суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі. Відповідачка у судове засіданні не з»явилась, була належним чином повідомлена про день та час судового розгляду через засоби масової інформації, шляхом розміщення оголошення у газеті «Урядовий кур»єр» про проведення судового розгляду в даній цивільній справі, повідомлень про причини неявки до суду від відповідачів не надійшло. За таких підстав суд проводить в даному провадженні заочний судовий розгляд, що передбачено ст..224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що заявлений позов не підлягає задоволенню за наступних підставах. Згідно ст.214 ЦПК України встановлено, що фактичні правовідносини, які виникли між сторонами стосуються вирішення питання про розмір аліментів на утримання неповнолітніх дітей відповідача, які стягнуті з його доходів. Зазначені питання регулюються нормами Сімейного Кодексу України. При цьому, згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона у судовому процесі кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 192 Сімейного Кодексу України - Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно наданих до суду матеріалів вбачається позивач являється батьком неповнолітньої [PERSON] [INFO] та батьком неповнолітньої [PERSON] [INFO] (а.с.7,8). З копії виконавчого листа (а.с.6) вбачається, що 27 жовтня 2016 року з позивача - [PERSON] стягнуті аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітньої доньки [PERSON] [INFO] у розмірі 1/6 частини від усіх видів його доходів. На а.с.9, міститься копія довідки ВП шахта «Гірська» ДП «Первомайськвугілля» від 07.11.2016р, з якої вбачається, що посадовий оклад [PERSON] складає 7748грн. При цьому, суд зазначає, що позивач не надає ніяких підтверджуючих документів про стягнення з нього аліментів на утримання [PERSON] до досягнення дитиною трирічного віку у розмірі 1/6 частини від його заробітку (як він зазначає у позові), позивач не надає відомостей про його середньомісячний заробіток, що є обрахунковою величиною у розумінні КЗпП України для відрахувань ( на що посилається позивач у позові), позивач не надає взагалі ніяких розрахункових документів про будь-які відрахування з його заробітку (розрахункові листи, встановленого зразку довідку, тощо) . Позивач не зазначає та не надає ніяких підтверджень про те, чи пред»являлись зазначені виконавчі листи до виконавчої служби, чи передавались виконавчі листи на підприємство, де він працює для проведення утримань. Також позивач не надає підтвердження щодо стягнення з нього аліментів на користь відповідачки на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO] у розмірі ? частини заробітку (за рішенням Первомайського міського суду луганської обл.) - будь то копія рішення суду, наявність виконавчого листа або проведення відповідних відрахувань із заробітної плати зазначених аліментів . При цьому суд звертає увагу, що позивач ніяким чином не зазначає, чи були передані і куди передані відповідні документи на виконання, в звязку із проведенням АТО на території Луганської області, коли м.Первомайськ Луганської області (де розташований Первомайський міський суд, виконавча служба м.Первомайськ , підприємство ДП «Первомайсьвугілля») - був віднесені до Переліку населених пунктів, територія яких тимчасово не контролюється державною владою України , що є загальновідомою інформацією. З огляду на дані обставини, суд зазначає, що позивач, хоча і посилається в своєму позові на положення ст.192 Сімейного Кодексу України, якою визначено підстави щодо зміни розміру аліментів - не надав доказів щодо зміни свого матеріального становища, або сімейного стану, що визнано законодавством, серед інших, як підстава для зміни розміру аліментів, в звязку з чим позов не підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного, ст.ст.180,192 СК України,

Outcome: dismissed