Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою і просить визнати за нею право власності на\~ земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,7224 га, кадастровий номер 1824281300:02:000:0132, та площею 0,6633 га, кадастровий номер 1824281300:11:000:0175, які розташовані на території Великочернігівської сільської ради Овруцького району, і належали [PERSON] на підставі державних актів на право власності на земельні ділянки серії ЖТ №171185 та серії ЖТ №171186, виданих 18.04.2003 на підставі розпорядження голови Овруцької райдержадміністрації №111 від 04.04.2003, мотивуючи тим, що вона прийняла спадщину за законом після смерті батька, так як в установлений законом шестимісячний строк вступила в управління та володіння спадковим майном. Однак, в нотаріальній конторі, куди вона звернулася за оформленням права на зазначені земельні ділянки, їй було відмовлено, так як державні акти на право власності на земельні ділянки були видані після смерті батька, а також відсутні їх оригінали.\~ В судове засідання позивач не з`явилася, але в своїй позовній заяві просить справу розглядати без її участі. Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, але надала клопотання, в якому просить справу слухати у її відсутність. Щодо задоволення позову не заперечують. Представник третьої особи ТОВ «Агро-Стандарт» в судове засідання також не з`явився, але\~ надали лист, в якому також просять справу слухати у їх відсутність. Щодо задоволення позову не заперечують.\~\~ Відповідно до ч.ч.3,4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України\~ у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов слід задовольнити з наступних підстав. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 28.07.2020. На день смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,7224 га та площею 0,6633 га, які розташовані на території Великочернігівської сільської ради Овруцького району. Позивач є спадкоємцем за законом 1-ї черги. Вона прийняла спадщину після смерті батька, вступивши фактично в установлений законом шестимісячний строк в управління та володіння спадком майно, а саме: проводила поточний ремонт в будинку, користувалася речами та обробляла земельну ділянку. Крім позивача, інших спадкоємців немає. В нотаріальній конторі, куди вона звернулася за оформленням права на спадщину на зазначені земельні ділянки, їй було відмовлено, так як державні акти на право власності на земельні ділянки були видані після смерті спадкодавця, а також відсутні їх оригінали. Зазначені обставини підтверджуються копіями: свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11.11.1955, свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 15.05.1982, довідки Овруцької міської ради №520 від 10.07.2020, державних актів на право власності на земельні ділянки серії ЖТ №171185 та серії ЖТ №171186 від 18.04.2003, витягів із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок від 10.11.2020, повідомленням Овруцької ДНК №1990/01-16 від 24.11.2020 та постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №1937/02-31 від 16.11.2020. Відповідно до ст.55 Конституції України кожному гарантовано право на судовий захист оспорюваних або не визнаних прав. Згідно із ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають, зокрема, колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Згідно ж п.5 Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 «Про порядок розпаювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям» видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. Статтею 2 вищевказаного Закону передбачено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: - рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до пунктів 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними прав вимоги на відведення земельної частки (пай) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай), є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно до пункту 3.5.Листа Вищого спеціалізованого суду України Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 - спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз`яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 про те, що відповідно до статті 1225ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Абзацами 17 та 18 пункту 3.5. вищевказаного Листа ВССУ передбачено, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. З листа центру надання адміністративних послуг Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області №112 від 01.09.2020 вбачається, що [PERSON] на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Нива», розміром 3,81 в умовних кадастрових гектарах вартістю 9727 грн., на підставі рішення Овруцької районної державної адміністрації №136 від 21.04.1997, був виписаний та виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЖТ №0064706. Копія витягу\~ з книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) також свідчить, що [PERSON] було 05.08.1998 видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЖТ №0064706 члена колективного сільськогосподарського підприємства «Нива».\~ Тобто, сертифікат, який є основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), спадкодавець отримав за життя та відповідно набув права власності на спірні земельні ділянки. Статтею 525 ЦК України передбачено, що часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Відповідно до ст.548 ЦК України в редакції 1963 року прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо об`єктів нерухомого майна, а саме, щодо земельної ділянки кадастровий номер 18242813000:11:000:0175 та інформація з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна свідчить, що у Реєстрі прав власності на нерухоме майно, в Державному реєстрі іпотек, в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відомості відсутні.\~\~\~ Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєсту прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, в свою чергу, свідчить, що земельна ділянка кадастровий номер 1824281300:02:000:0132, перебуває в оренді ТОВ «Агро-Стандарт». Орендодавцем виступає Овруцька районна державна адміністрація. За таких обставин, суд вважає, що позивач\~ набула право власності на спадкові земельні ділянки\~ на підставі діючої на момент прийняття спадщини ст.12 Закону України Про власність від 07.02.1991. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 840 грн. 00 коп. в доход держави.\~

Outcome: approved