Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду із даним позовом та просить розірвати шлюб в якому вона перебуває з відповідачем. Свої вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що з 22 серпня 1998 року вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, під час якого у них народилися діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося та протягом останнього року між нею та відповідачем припинені подружні відносини внаслідок відсутності взаєморозуміння. З травня 2014 року відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. Між ними втрачені почуття любові та поваги, відповідач поставив сім'ю у важке матеріальне становище. Питання про стягнення аліментів на утримання дітей та питання про поділ майна подружжя вирішуватиметься між нею та відповідачем окремо від питання про розірвання шлюбу. Примирення та збереження їхньої сім'ї неможливе. Сторони в судове засідання не з'явилися, але завчасно сповістили суд про неявку та можливість розгляду справи за їхньої відсутності. Позивач через канцелярію суду надала письмову заяву в якій просить позов задовольнити та шлюб розірвати, а справу розглянути без її участі. Відповідно до заяви та письмових пояснень відповідача він також просить суд про розірвання шлюбу. У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 22 серпня 1998 року Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Амур-Нижньодніпровської районної ради міста Дніпропетровська між сторонами було зареєстровано шлюб, про що вчинено актовий запис за № 504. Під час шлюбу в сторін народилися діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки сторони припинили у 2014 році через відсутність взаєморозуміння, втрату почуттів любові та поваги, вони спільного господарства не ведуть, не мають спільного бюджету, що не дозволяє зберегти відносини притаманні подружжю, у зв'язку з чим примирення поміж ними неможливе. Спір про поділ майна та спір про утримання дітей сторони вирішуватимуть окремо від питання про розірвання шлюбу, але між сторонами досягнуто згоду, що після розірвання шлюбу діти й надалі залишатимуться проживати із матір'ю (позивачкою). Суд вважає, що подальше сумісне життя сторін та збереження сім'ї неможливо, їхній шлюб існує формально. Вимоги про зміну прізвищ сторонами не заявлено. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. З огляду на ч. 1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що поміж сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхня сім'я розпалася та існує формально, а подальше спільне життя їхнього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, інтересам дитини, а тому шлюб слід розірвати. Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved