Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини сина [PERSON], [INFO]. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 05 жовтня 2013 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Солонянського РУЮ у Дніпропетровській області, був зроблений актовий запис за №151. Вони з відповідачем мають малолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Домовленості щодо сплати аліментів між нею та відповідачем не досягнуто. В цей час відповідач не приймає участі в утриманні дитини і оскільки ухиляється від свого обовязку її утримувати, позивач змушена звернутися до суду за стягненням аліментів. Позивач зазначає, що відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, тому на підставі ст.184 СК України просить суд визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, а саме в розмірі по 614 гривень на місяць на утримання сина [PERSON]. Позивач вважає, що аліменти мають стягуватися саме у такій сумі, оскільки з 01 травня 2016 року в Україні прожитковий мінімум, встановлений Законом України «Про державний бюджет на 2016 рік» на одну особу віком до 6 років становить 1 228 гривень. Тобто для нормальної життєдіяльності кожної людини такого віку щомісячно необхідно витратити не менше вказаної суми. При визначені розміру аліментів, позивач просить суд врахувати, що дитині необхідні нормальні харчування, одяг та інші речі для забезпечення нормального фізичного та духовного розвитку. Позивач [PERSON] у судове засідання 18 жовтня 2016 року не зявилася, заявою просила розглянути справу за її відсутності, позов підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити (а.с.16). Відповідач, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с.14,15), у судове засідання не зявився. Згідно письмової заяви поданої до суду прохав проводити розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання сина в розмірі 614 гривень 00 копійок (а.с.17,18). Від представника відповідача [PERSON] [PERSON] в межах повноважень за довіреністю від 01 серпня 2016 року (а.с.19) надійшла до суду письмова заява, за якою він просив здійснювати розгляд справи за його відсутності, позов про стягнення аліментів визнав та не заперечував проти його задоволення (а.с.20). У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд у відповідності з ч.2 ст.197 ЦПК України ухваливздійснювати розгляд справи у відсутність сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно ст.ст. 180-182 Сімейного кодексу України батьки зобовязані матеріально утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Судом встановлено, що батьками малолітнього [PERSON], [INFO] є сторони по справі (а.с.5), які перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.4). Згідно довідки №1278 виконавчого комітету Башмачанської сільської ради від 18 серпня 2016 (а.с.6) дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини позивачці не надає, хоча зобовязаний це робити, при цьому будь-якої домовленості щодо утримання спільної дитини між сторонами не досягнуто, у звязку з чим аліменти необхідно стягнути з відповідача в примусовому порядку від дня предявлення позову до досягнення дитиною повноліття, оскільки права та обовязки кожного з батьків щодо утримання дітей є рівними за законом. Суд при визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 СК України, враховує матеріальне становище платника аліментів, який не надав до суду доказів отримання щомісячного доходу, як стан здоровя відповідача, так і стан здоровя дитини, її вік та потреби і вважає необхідним відповідно до ст.184 СК України стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини у твердій грошовій сумі, а саме в розмірі 614 гривень 00 копійок щомісячно до досягнення дитиною повноліття. При цьому суд зазначає, що права та обовязки кожного з батьків є рівними за законом, в тому числі і по утриманню дітей, а тому позивач також зобовязана матеріально утримувати дитину, а з 01 травня 2016 року до цього часу в Україні прожитковий мінімум, встановлений Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» на одну особу віком до 6 років становить 1\~228 гривень. При цьому відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а відповідачем не надано до суду будь-яких доказів, які б надавали суду право визначити розмір аліментів у мінімальному розмірі та які передбачені ч. 1 ст. 182 СК України. Будь-яких інших доказів на підтвердження матеріального стану, стану здоровя як відносно дитини, так і відносно відповідача, сторонами не надано, а відповідачем не надано суду доказів щодо наявності у нього інших утриманців, зазначених в п. 3 ч. 1 ст. 182 СК України або існування інших обставин, що мають істотне значення для визначення розміру стягуваних судом аліментів. Відповідно до\~ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Обов'язок суду вирішити питання про розподіл судових витрат передбачений ст. ст.\~214,\~215 ЦПК України. При цьому суд зазначає, що норми ст. ст.\~88,\~214,\~215 ЦПК України\~є нормами процесуального права, носять імперативний характер та не можуть бути змінені за згодою сторін (за виключенням випадків укладання мирової угоди).\~\~ Таким чином, у звязку із задоволенням позову, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір, оскільки позивачка при зверненні з позовом до суду звільнена від цих витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved