Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом у якому просить розірвати шлюб з [PERSON] зареєстрований 24 вересня 2010 року Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім'ї, актовий запис № 2010, після розірвання шлюбу змінити її прізвище на «[PERSON]» та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі 1 000 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги мотивує тим, що 24 вересня 2010 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб, від якого мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що з відповідачем припинили шлюбні стосунки, перестали вести спільне господарство, наміру поновлювати подружні відносини вони не мають, під час спільного проживання у них з [PERSON] останнім часом постійно виникали сварки, непорозуміння та суперечки, тому подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити їхнім спільним інтересам та відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Дитина на даний час проживає з нею та повністю знаходиться на її утриманні, відповідач фактично ухиляється від виконання свого обов'язку по утриманню своєї доньки, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Після розірвання шлюбу вона має намір відновити своє дошлюбне прізвище «[PERSON]». В судове засідання сторони не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, при цьому суду подали заяви з проханням розглянути справу без їхньої участі. Позивачем було подано заяву зі зміненими вимогами у частині стягнення аліментів, відповідно яких просить стягнути з відповідача на її користь на утримання доньки [PERSON] аліменти у розмірі ? частини заробітної плати відповідача. Відповідач подав суду заяву у якій зазначив, що позов визнає, погоджується сплачувати аліменти у розмірі ? частки заробітної плати, строк на примирення з позивачем просить не надавати, повідомив, що на даний час він працює на посаді торгівельного представника в іноземному підприємстві «Кока-Кола Беверіджиз Україна». Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов зі зміненими вимогами підлягає задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідач зареєстрували шлюб 24 вересня 2010 року, про що Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім'ї зроблений відповідний актовий запис за № 2109 (а.с. 8). Від цього шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с. 9). Відповідно до ст. 3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не підтримують сімейно-шлюбні стосунки, проживають за різними адресами, взаєморозуміння між ними відсутнє, шлюб існує формально, позивач наполягає на розлученні, оскільки вважає, що збереження шлюбу бути не може, відповідач визнає позов, строк на примирення просить не надавати, тому суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, у зв'язку з чим позов у частині вимог про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач після розірвання шлюбу просить відновити їй дошлюбне прізвище «[PERSON]», що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 8). Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, а, згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що дитина сторін по справі проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач повідомив суд про своє працевлаштування на посаді торгівельного представника в іноземному підприємстві «Кока-Кола Беверіджиз Україна». Отже, враховуючи, що відповідач працевлаштований, заявлені вимоги визнав, суд вважає, що наведені обставини є підставою для задоволення позову зі зміненими вимогами про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів у розмірі ? частки від заробітку (доходу) [PERSON] щомісячно на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], починаючи з дня подання позову, а саме з 20.11.2015 року і до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З відповідача, згідно ст. 88 ЦПК України, необхідно стягнути на користь позивача сплачений нею судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп. в частині вимог про розірвання шлюбу та стягнути на користь держави судовий збір в сумі 487 грн. 20 грн. в частині заявлених вимог про стягнення аліментів. Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає обов'язковому негайному виконанню.

Outcome: approved