Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на його користь аліменти на їх неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 15 травня 2004 року між ним та відповідачкою зареєстровано шлюб, в шлюбі народженні діти [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. 16 червня 2015 року за рішенням суду їх шлюб між ними розірвано та йому призначено сплату аліментів на двох неповнолітніх дітей у розмірі 50% від всіх видів його заробітку. Проте з моменту розлучення син [PERSON] проживає з ним та знаходиться на повному його утриманні. Рішенням Ніжинського міськрайонного суду від 21 жовтня 2015 року з нього було припинено стягнення аліментів на користь відповідачки на неповнолітнього сина [PERSON] На даний час він сплачує аліменти на користь відповідачки на утримання дочки [PERSON] у розмірі 25% від всіх видів доходів. А відповідачка не надає йому коштів на утримання сина [PERSON], який проживає з ним та знаходиться на його утриманні. В судовому засіданні позивач підтримав позов і пояснив, що він сплачує відповідачці аліменти на їх неповнолітню дочку [PERSON], яка проживає з матір'ю, а тому вважає, що відповідачка [PERSON] повинна сплачувати йому аліменти на їх сина [PERSON], який проживає разом з ним та знаходиться на його утриманні. Він має постійну роботу із середнім заробітком близько 2000 грн. Відповідачка [PERSON] позов не визнала і пояснила,що вона не зверталася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на їх дочку, хоча перебуває у скрутному матеріальному стані, так як залишила позивачу їх спільний будинок, отримує заробіток близько 1000 грн., яких недостатньо навіть на лікування дочки, яка страждає хронічними захворюваннями, надавши суду відповідні довідки про це. [PERSON] не приймає ніякої участі у додаткових витратах на дитину у зв*язку з необхідністю її лікування та не надає допомоги на утримання дочки. Дослідивши усі докази по справі, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 10 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, що передбачено і ч.1 статті 60 Цивільно-процесуального кодексу України, а відповідно до ч.4 ст.60 вказаного кодексу доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. В судовому засіданні встановлено, що сторони з 2004 року перебували у шлюбі, 16 червня 2015 року шлюб розірвано (а.с.11), мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] (а.с.6) та [PERSON], [INFO], (а.с.9). Згідно рішення Ніжинського міськрайонного суду від 20.05. 2008 року стягнуто з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON] аліменти на сина [PERSON] в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно витягу з рішення виконкому Ніжинської міської ради №246 від 24.09.2015 року встановлено можливість проживання неповнолітнього [PERSON] разом з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS], тому за позовом [PERSON] до [PERSON] рішенням Ніжинського міськрайонного суду від 21 жовтня 2015 року припинено стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на сина [PERSON] (а.с.32). Рішенням Ніжинського міськрайонного суду від 11 вересня 2013 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на дочку [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки заробітку щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З даного рішення вбачається, що [PERSON] працює у відокремленому підрозділі Конотопської дистанції колії ДТГО «Південно-Західна залізниця» черговим по переїзду, має середній заробіток в сумі 2537 грн., має задовільний стан здоров*я, інших утриманців не має, і що він визнав позовні вимоги. Суд вважає, що припинення стягнення з [PERSON] аліментів на дочку [PERSON] рішенням Ніжинського міськрайонного суду від 21 жовтня 2015 року не погіршує його матеріальний стан і не є підставою для невиконання ним передбачених ст.180 Сімейного Кодексу України по утриманню неповнолітньої дочки, тому, виходячи із засад розумності та справедливості та чинного законодавства, суд не вбачає передбачених законом підстав для стягнення з відповідачки аліментів на сина, який перебуває на його утриманні, враховуючи стан здоров*я та матеріальне становище дитини, стан здоров*я та матеріальне становище платника аліментів.

Outcome: approved