overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вищевказаним позовом до [PERSON] в якому просить розірвати шлюбу між нею та відповідачем, який було зареєстровано 21.09.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис №1130. В судове засідання позивач не з'явилась,звернулась до суду із заявою про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечує стосовно розірвання шлюбу між ним та позивачем. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, враховуючи позицію сторін, всебічно, об'єктивно та неупереджено дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 21.09.2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис №1130, що стверджується наявним у матеріалах справи повторним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.5). Від подружнього життя сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується наявним в матеріалах справи свідоцтвом про народження останнього серії [NUMBER] (а.с.9). Стаття 24 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Отже, однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу. Зокрема особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин. Судом встановлено, що сторони не проживають як сім'я протягом тривалого часу. Вони мають різні характери, різні погляди на життя та сімейні цінності, позивач не бажає надалі проживати разом з відповідачем однією сім'єю, примирення є неможливим. Таким чином, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, являється порушенням їх права на повагу до сімейного життя, що розцінюється судом як таке, що має істотне значення, що у відповідності до положень ст. 112 СК України, є підставами до розірвання шлюбу. Підстав для надання сторонам строку на примирення суд не вбачає. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб Аналізуючи зібрані у справі докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність заявленого позову. Відповідно до ч.1 ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вищевказаним позовом до [PERSON] в якому просить розірвати шлюбу між нею та відповідачем, який було зареєстровано 21.11.2008 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у реєстраційної служби Костопільського районного управління юстиції у Рівненській області, актовий запис №283. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала із підстав зазначених у позові. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та вказав, що не заперечує стосовно розірвання шлюбу між ним та позивачем. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення сторін, всебічно, об'єктивно та неупереджено дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 21.11.2008 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у реєстраційної служби Костопільського районного управління юстиції у Рівненській області, про що в книзі реєстрації актів про шлюб зроблено актовий запис №283, що стверджується наявним у матеріалах справи свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.4). Від подружнього життя сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], що підтверджується наявним в матеріалах справи свідоцтвом про народження останнього (а.с.5). Стаття 24 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Отже, однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу. Зокрема особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин. Судом встановлено, що сторони не проживають як сім'я протягом тривалого часу, вони мають різні характери, різні погляди на життя та сімейні цінності, не бажають надалі проживати разом однією сім'єю, примирення є неможливим. Таким чином, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, являється порушенням їх права на повагу до сімейного життя, що розцінюється судом як таке, що має істотне значення, що у відповідності до положень ст. 112 СК України, є підставами до розірвання шлюбу. Підстав для надання сторонам строку на примирення суд не вбачає. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність заявленого позову. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вищевказаним позовом до [PERSON] в якому просить розірвати шлюбу між нею та відповідачем, який було зареєстровано 27.08.1978 року Підлужненською сільською радою Костопільського району Рівненської області, актовий запис №17. Позивач та її представник в судовому засіданні повністю підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити, вказуючи, що не заперечують проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. Суд, враховуючи думку позивача та її представника, які не заперечували проти ухвалення заочного рішення та дослідивши докази належного повідомлення відповідача про дату та час розгляду справи, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача та постановлення заочного рішення по справі. Враховуючи пояснення позивача, всебічно, об'єктивно та неупереджено дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 27.08.1978 року у Підлужненській сільській раді Костопільського району Рівненської області, про що в книзі реєстрації актів зроблено відповідний запис №17, що стверджується наявним у матеріалах справи свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с.4). Від подружнього життя сторони не мають неповнолітніх дітей. Стаття 24 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Отже, однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу. Зокрема особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин. Судом встановлено, що сторони не проживають як сім'я протягом тривалого часу. Вони мають різні характери, різні погляди на життя та сімейні цінності, позивач не бажає надалі проживати разом з відповідачем однією сім'єю, примирення є неможливим. Таким чином, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, являється порушенням їх права на повагу до сімейного життя, що розцінюється судом як таке, що має істотне значення, що у відповідності до положень ст. 112 СК України, є підставами до розірвання шлюбу. Підстав для надання сторонам строку на примирення суд не вбачає. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність заявленого позову. Відповідно до ч.1 ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вищевказаним позовом до [PERSON] в якому просить розірвати шлюбу між ним та відповідачем, який було зареєстровано 02.02.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ірпінського міського управління юстиції у Київській області, актовий запис №23. Позивач в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала із підстав викладених у позовній заяві, просила суд позов задоволити та вказала, що не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги своєї довірительки підтримав із підстав викладених у позові, та просив суд проводити розгляд справи у відсутності відповідача із винесенням заочного рішення на підставі наявних доказів. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Враховуючи думку представника позивача, який не заперечував проти ухвалення заочного рішення та дослідивши докази належного повідомлення відповідача про дату та час розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача та постановлення заочного рішення по справі. Суд, всебічно, об'єктивно та неупереджено дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 02.02.2013 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Ірпінського міського управління юстиції у Київській області і, про що в книзі реєстрації актів про шлюб зроблено актовий запис №23, що стверджується наявним у матеріалах справи свідоцтвом про шлюбу серії [NUMBER] (а.с.3). Від подружнього життя сторони дітей не мають. Стаття 24 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Отже, однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу. Зокрема особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин. Судом встановлено, що сторони не проживають як сім'я протягом тривалого часу, у них різні характери, різні погляди на життя та сімейні цінності, позивач не бажає надалі проживати разом з відповідачем однією сім'єю, примирення є неможливим. Таким чином, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, являється порушенням їх права на повагу до сімейного життя, що розцінюється судом як таке, що має істотне значення, що у відповідності до положень ст. 112 СК України, є підставами до розірвання шлюбу. Підстав для надання сторонам строку на примирення суд не вбачає. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність заявленого позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вищевказаним позовом до [PERSON] в якому просить розірвати шлюбу між ним та відповідачем, який було зареєстровано 08.03.2005 року виконавчим комітетом Малостидинської сільської ради Костопільського району Рівненської області, актовий запис №1. Позивач в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала із підстав викладених у позовній заяві, просила суд позов задоволити та вказала, що не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Враховуючи думку позивача, яка не заперечувала проти ухвалення заочного рішення та дослідивши докази належного повідомлення відповідача про дату та час розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача та постановлення заочного рішення по справі. Суд, заслухавши думку позивача і всебічно, об'єктивно та неупереджено дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 08.03.2005 року у виконавчому комітеті Малостидинської сільської ради Костопільського району Рівненської області, про що в книзі реєстрації актів про шлюб зроблено актовий запис №1, що стверджується наявним у матеріалах справи повторним свідоцтвом про шлюбу серії [NUMBER] (а.с.2). Від подружнього життя сторони дітей не мають. Стаття 24 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Отже, однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу. Зокрема особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин. Судом встановлено, що сторони не проживають як сім'я протягом тривалого часу, у них різні характери, різні погляди на життя та сімейні цінності, позивач не бажає надалі проживати разом з відповідачем однією сім'єю, вона утворила нову сім'ю з іншим чоловіком, а тому примирення між сторонами є неможливим. Таким чином, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, являється порушенням їх права на повагу до сімейного життя, що розцінюється судом як таке, що має істотне значення, що у відповідності до положень ст. 112 СК України, є підставами до розірвання шлюбу. Підстав для надання сторонам строку на примирення суд не вбачає. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність заявленого позову. Згідно ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по справі в розмірі 243 грн. 60 коп. судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вищевказаним позовом до [PERSON] в якому просить розірвати шлюбу між ним та відповідачем, який було зареєстровано 23.12.2010 року виконавчим комітетом Деражненською сільською радою Костопільського району Рівненської області, актовий запис №21. В судове засідання позивач не з'явився, звернувся до суду з письмовою заявою про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилася, звернулася до суду із заявою про визнання позовних вимог. Згідно із ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, всебічно, об'єктивно та неупереджено дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 23.12.2010 року у виконавчому комітеті Деражненської сільської ради Костопільського району Рівненської області, про що в книзі реєстрації актів про шлюб зроблено актовий запис №21, що стверджується наявним у матеріалах справи повторним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.4). Від подружнього життя сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], що підтверджується наявним в матеріалах справи свідоцтвом про народження останньої (а.с.5). Стаття 24 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Отже, однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу. Зокрема особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин. Судом встановлено, що сторони не проживають як сім'я протягом тривалого часу, вони постійно конфліктують. Вони мають різні характери, різні погляди на життя та сімейні цінності, позивач не бажає надалі проживати разом з відповідачем однією сім'єю, примирення є неможливим. Таким чином, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, являється порушенням їх права на повагу до сімейного життя, що розцінюється судом як таке, що має істотне значення, що у відповідності до положень ст. 112 СК України, є підставами до розірвання шлюбу. Підстав для надання сторонам строку на примирення суд не вбачає. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб Аналізуючи зібрані у справі докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність заявленого позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вищевказаним позовом, зазначивши, що 16 серпня 2003 pоку вони з відповідачем зареєстрували шлюб. З відповідачем проживає окремо та не підтримує відносин. Позивачка у судове засідання не з'явилася, але надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, але надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Встановлено, що сторони з 16 серпня 2003 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (свідоцтво про одруження серія [NUMBER], видане 16 серпня 2003 pоку відділом реєстрації актів громадянського стану Індустріального районного управління юстиції м. Дніпропетровська). Сторони припинили шлюбні відносини та не ведуть спільного господарства. Відповідно до ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі наведеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимоги позивача, оскільки в судовому засіданні встановлено та не спростовано відповідачем, що сім'я сторін носить формальний характер і подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. Відповідно до вимог ст.ст.79, 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 229,40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вищевказаним позовом згідно якого просила розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 18 липня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану м. Рівне, актовий запис № 789. Стягнути з відповідача судові витрати. В обгрунтування позову покликається на те, що близько трьох років господарставо спільно не ведуть з відповідачем, спільних інтересів не мають, подружні стосунки не підтримують. Протягом трьох років і на даний час проживають окремо, не спілкуються, шлюб існує формально. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просив їх задоволити та не заперечувала проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений заздалегідь та належним чином, про причини неявки суду не повідомляв, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав, представник позивача не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. За таких обставин суд ухвалив розглянути справу у відсутність відповідача згідно ст. 169, 225 Цивільного процесуального кодексу України з винесенням заочного рішення по справі.. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, дійшов до висновку, що позов обгрунтований та підлягає до повного задоволення. Судом встановлено, що 18 липня 2003 року між сторонами було зареєстровано шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану м.Рівне, що стверджується свідоцтвом про одруження І-ГЮ №063356, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 789. Від шлюбу строни мають двох неповнолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO] та доньку - [PERSON], [INFO]. Згідно зі ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, якщо суд встановить, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї не можливо, він приймає рішення про розірвання шлюбу. Подружжя тривалий час не підтримують сімейні відносини, їх подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе та суперечить інтересам позивача. Шлюб існує формально і його необхідно розірвати. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вищевказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що між нею та відповідачем 15.01.2014 року було укладено договір позики, відповідно до якого [PERSON] отримав грошові кошти у сумі 20 000 грн. зі строком повернення до 20.12.2014 року без відсотків. У зазначений строк і до теперішнього часу відповідач обов'язки по поверненню коштів не виконав, тому просить стягнути з відповідача вказану суму боргу та судові витрати по справі. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги зазначені в позові підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі, на заочний розгляд справи згодна. В судове засідання [PERSON] не з'явився, про день і час слухання справи був повідомлений належним чином (шляхом оголошення в пресі). За наявності матеріалів у справі та за згодою позивача, суд вважає можливим розглянути позов у відсутності відповідача та ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, проаналізувавши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за таких підстав. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 15 січня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Голопристанського районного нотаріального округу Херсонської області [PERSON] Відповідно до п. 1 вказаного правочину, [PERSON] одержав від [PERSON] гроші в якості позики на загальну суму 20000 грн. зі строком повернення до 20 грудня 2014 року без сплати відсотків. До теперішнього часу повернення коштів не відбулося. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (положення ч. 1 ст. 530 ЦК України). За цих обставин, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та знайшли своє підтвердження, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved