Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до Перечинської міської ради Перечинського району про визнання за нею права власності в порядку спадкування на житловий будинок. Свої вимоги мотивує тим, що 21 вересня 2014 року помер її батько [PERSON]. Заповіту батько не залишив, а вона прийняла спадщину за ним, подавши у встановлений законом строк заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Більше спадщину за батьком ніхто не прийняв, так як її мати померла ще у 2012 році, а братів чи сестер у неї немає. Для оформлення спадщини за батьками та отримання свідоцтва про право на спадщину на вказаний будинок вона звернулася до нотаріуса, однак їй було відмовлено в оформленні такої за відсутністю достатніх правовстановлюючих документів на будинок батька та право власності на нього не було зареєстроване. Тому просить задовольнити позов та визнати за нею право власності на будинок в порядку спадкування за законом. Позивачка та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не зявилася, однак подала заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечила проти задоволення позовних вимог. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що 21 вересня 2014 року помер батько позивачки [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФМ № 177842, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Перечинського районного управління юстиції у Закарпатській області 22 вересня 2014 року. Також встановлено, що згідно спадкової справи № 81/2014 стосовно спадкодавця [PERSON], який помер 21 вересня 2014 року, позивач [PERSON] 26 вересня 2014 року звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України не відмовилася від неї, а тому вважається такою, що прийняла спадщину. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Разом з цим, як вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №149/02-31 від 08 липня 2015 року, позивачці [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки відсутні правовстановлюючі документи, які б посвідчували право власності [PERSON] на побудований будинок; спадщину після смерті матері [PERSON] не оформив, не отримав свідоцтва про право на спадщину на будинок та не зареєстрував право власності на нього у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Як розяснено в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], який помер 21 вересня 2014 року був батьком позивачки [PERSON], така є спадкоємцем за законом та може прийняти за ним спадщину на житловий будинок, що знаходиться в м.Перечин по вул. Духновича, 21 Закарпатської області. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно ч. 3 ст. 1296 цього Кодексу відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Отже враховуючи те, що позивачка протягом встановленого законом строку прийняла спадщину, однак у неї існують перешкоди в оформленні права на спадщину у нотаріальному порядку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved