Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом, посилаючись на наступні обставини. Згідно дубліката свідоцтва про право власності на житло № 1333 від 16.01.2014 року, виданого замість втраченого № 1654 від 21.06.1999 року, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] приватизували на праві спільної сумісної власності квартиру [ADDRESS]. [INFO] року [PERSON] помер. Після її смерті залишилося спадкове майно у вигляді 1/3 частини квартири. Спадкоємцем [PERSON] за заповітом від 04.05.2003 року є позивач, яка прийняла спадщину, оскільки у встановлений законом шестимісячний строк звернулася до нотаріальної контори з відповідною заявою. Спадкоємцем обов'язкової частки є непрацездатна дружина спадкодавця - відповідач, яка у встановленому законом порядку від спадщини відмовилася. Проте, постановою державного нотаріуса П'ятої донецької державної нотаріальної контори від 21.01.2014 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/3 частину квартири, оскільки спадкоємцем не було надано документів на підтвердження складу спадкового майна. Оформити свої спадкові права позивач не має можливості, тому змушена звертатися до суду з цим позовом. В судовому засіданні позивач на задоволенні позовних вимог наполягала, посилаючись на доводи, викладені в позовній заяві. Відповідач позовні вимоги визнала в повному обсязі. Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до наступного висновку. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] з 20.11.1963 року перебував в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], [INFO], від якого народилася донька - [PERSON] (а.с. 6-9). Згідно довідки КП БТІ м. Донецька від 07.11.2013 року за [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на квартиру № 1654 від 21.06.1999 року зареєстроване право спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS], загальною площею 41,60 кв.м, в тому числі житловою - 27,20 кв.м (а.с. 12-14). Відповідно до ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 15). Згідно заповіту, посвідченого 24.05.2003 року державним нотаріусом Пятої донецької державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № 1-164, [PERSON] усе своє майно заповів [PERSON] (а.с. 10). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. З інформаційної довідки зі спадкового реєстру від 28.02.2014 року вбачається, що 13.06.2013 року [PERSON] звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після [PERSON], який помер [INFO] року. При цьому, [PERSON] відмовилася від прийняття обов'язкової частки у спадщині (а.с. 28-29). Згідно довідки ЖЕД № 5 від 20.05.2013 року [PERSON] постійно проживав в квартирі [ADDRESS] з дружиною [PERSON] Інших зареєстрованих осіб за вказаною адресою не було (а.с. 30). Постановою державного нотаріуса П'ятої донецької державної нотаріальної контори від 21.01.2014 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/3 частину квартири, оскільки спадкоємцем не було надано документів на підтвердження складу спадкового майна (а.с. 19). Так, згідно дубліката свідоцтва про право власності на житло № 1333 від 16.01.2014 року, виданого замість втраченого № 1654 від 21.06.1999 року, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] (а.с. 11). Проте, реєстрація права власності на нерухоме майно на підставі зазначеного дубліката не вбачається можливою відповідно до ст. 25 ЦК України у зв'язку зі смертю [PERSON] Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивач позбавлена права оформити свої спадкові права у встановленому законом порядку. Відповідно до ст. 328 ЦК Украини право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. За таких обставин, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Позовні вимоги ґрунтуються на законі, доведені в судовому засіданні, тому підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved