Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-18 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, а саме: на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований в селі Бистровиця по вулиці Зеленій, 28 Горохівського району Волинської області. Мотивує свій позов тим, що 03 квітня 2015 року померла її мама [PERSON]. Позивач є спадкоємицею майна померлої матері за заповітом, прийняла спадщину, просить визнати її право власності на спадкове майно. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, однак в поданій до суду заяві позов підтримала повністю, просила його задовольнити, а справу слухати у її відсутність. Представник відповідача Скобелківської сільської ради Горохівського району Волинської області в судове засідання не зявився, однак в своїй заяві до суду позов визнав повністю, не заперечує щодо визнання за позивачем права власності на спадкове майно. Справу просить слухати у його відсутність. Враховуючи, що в дане судове засідання не з'явилися всі особи, які беруть участь у справі, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Згідно з ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. А відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч.1 ст.1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно заповіту, посвідченого секретарем Скобелківської сільської ради Горохівського району Волинської області і зареєстрованого 14 червня 1995 року в реєстрі за №09 стверджується, що [PERSON] все належне їй майно заповіла в рівних частинах своїм дітям [PERSON], тобто позивачу, та [PERSON], а згідно заповіту посвідченого секретарем Скобелківської сільської ради Горохівського району Волинської області і зареєстрованого 18 жовтня 2001 року в реєстрі за №49 стверджується, що [PERSON] належну їй земельну частку заповіла своїй дочці [PERSON] Згідно з свідоцтвом про смерть, [PERSON] померла 03 квітня 2015 року. З матеріалів справи, зокрема свідоцтва про народження та свідоцтва про укладення шлюбу, вбачається, що позивач є дочкою померлої [PERSON] Довідкою Скобелківської сільської ради Горохівського району Волинської області №289 від 23 лютого 2017 року стверджується, що спадкоємцями майна після смерті [PERSON] за законом є її діти [PERSON] та [PERSON] Заповіти [PERSON] не змінені і не скасовані. З спадкової справи, заведеної 04 серпня 2015 року Горохівською державною нотаріальною конторою за №282/2015 стверджується, що після померлої 03 квітня 2015 року [PERSON] спадщину прийняла її дочка [PERSON], тобто позивач, а інший спадкоємець [PERSON] від успадкування належної їй частки майна відмовилася на користь [PERSON] Технічною документацією на житловий будинок з відповідними надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в селі Бистровиця по вулиці Зеленій, 28 Горохівського району Волинської області стверджується, що вказаний житловий будинок збудований з дотриманням відповідних будівельних норм. З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24 травня 2017 року вбачається, що [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику в справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Аналогічна думка викладена в роз'ясненні наданому Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/0-13 від 16 травня 2013 року, відповідно до якого, визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Суд вважає, що неможливість позивача отримати свідоцтво про право на спадщину є порушенням її права власності, оскільки унеможливлює визнання такого права з боку держави перед іншими суб'єктами цивільних та інших правовідносин. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Отже, судом встановлено, що позивач після смерті своєї матері [PERSON] прийняла спадщину, а тому суд, з метою виконання волі спадкодавця, вважає, що слід встановити право власності по спадкуванню за заповітом [PERSON] на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований в селі Бистровиця по вулиці Зеленій, 28 Горохівського району Волинської області.

Outcome: approved