Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про визнання відповідача [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона є власником квартири [ADDRESS] . У квартирі, окрім неї, зареєстрована мати [PERSON] , відповідач у справі. Остання у квартирі не мешкає, особистих речей відповідача у помешканні немає, за комунальні послуги не сплачує. Фактично ніколи у квартирі не проживала, зареєструвалася для того, щоб отримати паспорт для виїзду за кордон. Їй невідомо, де на теперішній час проживає відповідач, вони не спілкуються. Реєстрація відповідача у належній їй квартирі порушує її права власника. У зв`язку з наведеним просить визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою [ADDRESS] . Ухвалою від 27.05.2019 року відкрито спрощене позовне провадження, справу призначено до розгляду по суті. Позивач у судове засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, не заперечували проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила, про день та час слухання справи була повідомлена своєчасно і належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2\~ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, яка не повідомила про причини неявки, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши надані позивачем докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору дарування від 11.07.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Верченко Т.І., та договору дарування від 22.11.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Чернишовою В.В., належить квартира [ADDRESS] . Згідно з довідкою Центру надання адміністративних послуг Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради від 20.02.2019 року № 050-013.07-01422 відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] по теперішній час. Відповідно до акту про фактичне місце проживання КСН «Хмельницький, складеного 28.02.2019 року, у квартирі за адресою: [ADDRESS] фактично мешкають позивач [PERSON] разом з сином [PERSON] , 2010 року народження. Згідно зі ст.\~317\~ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до\~ст.\~319\~ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, суд дійшов обґрунтованого висновку, що позивачем надані належні докази того, що відповідачем порушені її права власника житлового приміщення - квартири [ADDRESS] , у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved