Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, який згодом уточнила посилаючись на наступні обставини. Вона є власником 4/12 частин будинку 19 по вул. Дзержинського в м. Нікополі. 3/12 частин зазначеного будинку належить [PERSON], 5/12 частин належить [PERSON], відповідачам по справі. Будинок знаходиться на земельній ділянці площею 600 кв.м., лишки 355 кв.м. У її фактичному користуванні знаходиться частина житлового будинку загальною площею 27 кв.м. Між колишніми співвласниками будинку був фактично встановлений порядок користування земельною ділянкою. Скориставшись тим, що колишній власник [PERSON] хворіла і не користувалася земельною ділянкою, відповідач [PERSON] переніс огорожу, що поділяє земельну ділянку вглиб її території. За наслідками цього вона не має доступу для обслуговування частиною домоволодіння, якою користується. Після укладення договору дарування вона запропонувала [PERSON] перенести огорожу, однак він відмовився, в звязку з чим вимушена звернутися до суду із зазначеним позовом. В судовому засіданні позивач, представник позивача на задоволені позовних вимогах щодо знесення огорожі та усунення перешкод в користуванні 4/12 частин будинку наполягали, просили суд їх задовольнити за рішенням суду. Відповідачі [PERSON], [PERSON] просили відмовити в задоволені позовних вимогах за їх безпідставністю. Представник третьої особи просив вирішити справу за нормами законодавства, пославшись при цьому про передчасність звернення позивача з зазначеним позовом до суду. Суд вислухавши думку сторін, представника позивача, третьої особи, свідків та вивчивши матеріали справи приходить до наступного. Як встановлено судом, підтверджується матеріалами справи [PERSON] на підставі договору дарування від 21.112005 р. посвідченого приватним нотаріусом Нікопольськог міського нотаріального округу [PERSON] належить 4/12 частин домоволодіння 19 по вул. Дзержинського в м. Нікополі. (а.с. 5-6) 3/12 частин домоволодіння 19 по вул. Дзержинського в м. Нікополі на підставі договору дарування від 21.12.1996 р. посвідченого державним нотаріусом Другої Нікопольської нотаріальної контори належить [PERSON] (а.с. 52) 5/12 частин домоволодіння 19 по вул. Дзержинського в м. Нікополі на підставі договору купівлі-продажу частки у праві спільної часткової власності на домоволодіння від 15.07.2011 р., посвідченого державним нотаріусом другої Нікопольської нотаріальної контори належить [PERSON] (а.с. 78-79) Будинок, відповідно до укладених договорів, знаходиться на земельній ділянці площею 600 кв.м. яка не є приватизованою і у власності у співвласників не знаходиться. (а.с. 5-6, 52, 78-79) Відповідно до\~ст. 319 ЦК України\~власник майна володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, та згідно\~ст. 391 ЦК України\~має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Крім того, за нормами міжнародного права, зокрема ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як у громадських інтересах і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права». Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. На підставі ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Як зазначено у ст. 59 ЦПК України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Отже, даними нормами процесуального права встановлені наступні види доказів: показання свідків, письмові, речові, висновки експерта. Разом з тим, згідно\~статті 16 ЦК України\~кожна особа має право скористатись не будь-яким, а певним способом захисту цивільного права, які визначені у частині другій цієї статті, а саме шляхом: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення;) припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди;\~\~визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Отже, аналізуючи зазначені норми права суд приходить до думки, що позовні вимоги [PERSON] є передчасними, оскільки відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не? ?пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що? ?він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої? ?законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна? ?небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. При розгляді справи судом було встановлено, що [PERSON] є співвласником домоволодіння 19 по вул. Дзержинського в м. Нікополі, реального розподілу будинку та земельної ділянки матеріали справи не містять і тому суд приходить до думки про необхідність відмовити в задоволені вимог про усунення перешкод в користуванні 4/12 частин зазначеного домоволодіння. В звязку із відмовою в задоволені позовних вимог щодо усунення перешкод шляхом знесення огорожі не підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення на користь позивача судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed