Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до фізичної особи - підприємця [PERSON], який обґрунтувала тим, що 07 жовтня 2015 року нею та відповідачем був укладений договір про виготовлення та передачу їй у власність ПВХ конструкцій вартістю 10000 грн. При підписанні договору вона сплатила завдаток у розмірі 4000 грн. Умовами договору передбачено, що ПВХ конструкції повинні були бути виготовлені та передані їй у власність протягом 40 робочих днів з моменту укладання договору. Після того, як минуло два тижні з моменту укладання договору вона намагалася звязатися з виконавцем, однак її спроби були марними. Потім їй стало відомо, що виконавець збанкрутував, тому замовлення виготовлено не буде і гроші сплачені нею в якості завдатку, повернені не будуть. Просить суд розірвати вищезазначений договір, стягнути\~з відповідача грошові кошти сплачені за договором в розмірі 4000 грн. Представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином рекомендованим листом із повідомленням, причину неявки не повідомила. Як вбачається з довідок поштового відділення на конвертах із поштовими відправленнями судових повісток на 23 січня 2017 року та на 06 березня 2017 року, конверти були повернуті на адресу суду за закінченням терміну зберігання, що свідчить про фактичну відмову відповідача від отримання судових повісток на поштовому відділенні. Відповідно до частини восьмої\~статті 76 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі -\~ЦПК України), особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою. За таких обставин, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів в порядку\~статті 224 ЦПК України. Дослідив письмові докази по справі, дав їм оцінку в їх сукупності, суд прийшов до наступного. 7 жовтня 2015 року між [PERSON] як замовником та ФОП [PERSON] як виконавцем укладено договір індивідуального замовлення №СМ-973 про виготовлення і передачу у власність ПВХ конструкцій (металопластикових вікон). Відповідно до п. 2.1 договору вартість виробів складає 10000 гривень, а завдаток відповідно до п. 2.2 договору склав 4000 гривень. Судом встановлено, що позивач на виконання умов договору сплатила на користь відповідача суму грошових коштів у розмірі 4000 гривень, про що в п.2.3 договору зазначено, що борг замовника до передачі у власність виробів складає 6000 грн., тоді як загальна вартість виробів до сплати цієї суми (завдатку) становила 10000 грн. Відповідно до\~статті 837 ЦК України\~за договором підряду одна сторона (підрядник зобовязується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобовязується прийняти та оплатити виконану роботу. Статтею 865 ЦК України\~передбачено, що за договором підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобовязується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір побутового підряду є публічним договором. До відносин за договором побутового підряду, не врегульованих\~ЦК, застосовується законодавство про захист прав споживачів. Як передбачено частиною першою\~статті 872 Цивільного Кодексу України\~якщо підрядником були допущені істотні відступи від умов договору побутового підряду або інші істотні недоліки в роботі, виконаній із матеріалу замовника, він має право вимагати за своїм вибором: виготовлення іншої речі з однорідного матеріалу такої самої якості; розірвання договору та відшкодування збитків. Відповідно до вимог\~ст. 10. Закону України «Про захист прав споживачів», споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором. Судом встановлено, що станом на день розгляду позову, умови договору з боку відповідача не виконані. Відповідно до ч. 1ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з ст.ст.526,530,599 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним. Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами у справі виникли договірні правовідносини щодо виконання робіт по виготовленню та встановленню вікон, який відноситься до договір побутового підряду. Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.\~\~\~\~\~\~\~\~ Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач\~істотно порушив умови договору від 07.10.2015 року, не виконав належним чином замовлення, а тому зазначений договір підлягає розірванню, а завдані позивачу збитки у розмірі 4000 гривень підлягають стягненню з відповідача. Відповідно до\~статті 88 ЦПК України\~на користь держави слід стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved