Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-21 00:00:00

Позивачі 20.11.2017 року звернулись до Кілійського районного суду Одеської області з позовною заявою до Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області про надання їм додаткового строку для прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON], померлої 17.04.2015 року. З позовної заяви вбачається, що 17.04.2015 року померла мати позивачів [PERSON].Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,81 га, розташованої на території Виноградівської сільської ради Одеської області. За життя [PERSON]заповіт на своє майно не складала. [PERSON] та [PERSON] є єдиними спадкоємцями після смерті матері. В встановлений строк позивачі не звернулись до нотаріуса для прийняття спадщини після смерті [PERSON] через необізнаність щодо наявності спадкового майна. 27.10.2017 року вони звернулись до приватного нотаріуса Кілійського районного нотаріального округу Одеської області з заявами про прийняття спадщини. Листом приватного нотаріуса Кілійського районного нотаріального округу Одеської області від 27.10.2017 року їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з пропуском 6-ти місячного строку для прийняття спадщини. На підставі зазначеного позивачі просить надати їм додатковий строк в три місяці, необхідний для звернення до нотаріуса з приводу прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлої 17.04.2015 року. Позивачі, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, однак в позовній заяві зазначили, що просять здійснити розгляд справи за їх відсутності. Представник Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справ, в судове засідання не з`явився, однак направив до суду заяву, відповідно до якої просить провести засідання без його участі. На підставі письмових заяв позивачів та відповідача суд ухвалює рішення за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою, в порядку передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. \~ \~ \~ \~ Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Як зазначено у ст. 78 ЦПК України\~ суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. У відповідності до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно зі ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дослідивши надані письмові докази, судом достовірно встановлено: З державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД № 037057 вбачається, що [PERSON] на підставі розпорядження Тарутинської районної державної адміністрації від 17.07.2003 року № 278/А-2003 передано у приватну власність земельну ділянку площею 3,81 га, розташовану на території Виноградівської сільської ради, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 12.10.1958 року народилась [PERSON], батьками якої записані [PERSON] та [PERSON], про що складено відповідний актовий запис за № 53, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії ІІ-ЯР № 317606 від 03.11.1958 року. 26.09.1976 року Виноградівською сільською радою Тарутинського району Одеської області між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, прізвище дружини після укладення шлюбу [PERSON], про що складено відповідний актовий запис за № 55, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії ІІ-АІ № 715759 від 26.09.1976 року. 21.11.1950 року народилась [PERSON], батьками якої записані [PERSON] та [PERSON], про що складено відповідний актовий запис за № 70, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії ЯШ № 976336 від 01.12.1950 року. З витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб від 05.12.2017 року № 00019158501 вбачається, що 07.07.1971 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що було складено відповідний актовий запис за № 2104. 17.04.2015 року померла [PERSON], про що було складено відповідний актовий запис за № 299, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 417255 від 17.04.2015 року. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності з ч. 1-2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. В ст. 1261 ЦК України зазначено, що \~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Отже судом достовірно встановлено, що позивачі [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON], померлої 17.04.2015 року. Відповідно інформаційного листа № 654/01-16 від 27.10.2017 року, наданого приватним нотаріусом Кілійського районного нотаріального округу [PERSON], позивачі звертались до нотаріуса для прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], однак їм було відмовлено в оформленні спадкових прав у звязку з пропущенням шестимісячного строку для прийняття спадщини. В ст. 1269 ЦК України зазначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. У відповідності до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно ч. 1, 3 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Дослідивши надані позивачем письмові докази,

Outcome: approved