Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів про стягнення боргу. У своєму позові позивач вказала, що 20березня 1997року між позивачем та [PERSON] було укладено договір позики. Відповідно умов даного договору відповідачка отримала від позивача суму грошових коштів в розмірі 10 000 гривень. Факт отримання відповідачем грошових коштів підтверджується її підписом на договорі позики та акту приймання-передачі грошових коштів від 20 березня 1997 року. Відповідно до п.2.2 договору позики кінцевий строк повернення позики 20 березня 2016 року. На день написання позовної заяви відповідачка свої зобов`язання не виконала, а тому позивач змушена вернутися до суду з даним позовом. Крім того, в якості забезпечення виконання договору позики в частині повернення [PERSON] суми позики позивачу, між останньою та [PERSON] був укладений договір поруки від 20.03.1997 року, згідно умов якого відповідачка і поручитель у разі порушення відповідачкою зобов`язання, відповідають перед позивачем як солідарні боржники. У своїй уточненій позовній заяві позивач просить визнати дійсним договір позики, укладений 20.03.1997 року між нею та [PERSON] , стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] суму боргу в розмірі 10 000 грн., а також визнати за нею, [PERSON] право власності на 1/3 частку квартири [ADDRESS] . Позивач у судове засідання не з`явилася, але від неї надійшла заява про розгляд справі у її відсутності, позов підтримала, просить задовольнити в редакції від 23.04.2019 р. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, хоча були повідомлені судом у встановленому законом порядку, але своїх причин неявки та заперечень суду не надали. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши докази, суд приходе до висновку, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню з наступних обставин. В судовому засіданні було встановлено, що між сторонами виникли правовідносини з приводу договору позики. Із договору позики вбачається, що 20 березня 1997 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, відповідно до умов якого відповідачка [PERSON] отримала від [PERSON] суму грошових коштів в розмірі 10 000 гривень. Факт отримання відповідачем грошових коштів підтверджується її підписом на договорі позики та акту приймання-передачі грошових коштів від 20 березхня 1997 року. Із договору позики від 20.03.1997 року встановлено, що відповідно до п.2.2 договору позики, кінцевий строк повернення позики 20 березня 2016 року. Згідно п.2.5 договору позики, у випадку невиконання умов цього договору в частині своєчасного повернення суми позики, сторони домовилися, що право власності на заставлене майно: 1/3 частка квартири [ADDRESS] , переходить від позичальника до позикодавця у будь-якій передбачений законом спосіб,з подальшою негайною реєстрацією права власності за позикодавцем. Відповідно до ст.220 ЦК України , якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору,що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одні із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення,суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Згідно до ст.628 ЦК України сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори,елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові)грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або так ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій саме сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості,такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку,що встановлені договором. Судом встановлено, що на момент подання позову до суду відповідач не виконала свого зобов`язання, строк повернення грошових коштів сплив, тому вона повинна відповідати заставним майном, а саме 1/3 частка квартири [ADDRESS] . Тому, позовні вимоги в частині солідарного стягнення суми боргу задоволенню не підлягають, оскільки у [PERSON] виникла цивільна відповідальність забезпечити виконання умов договору позики заставним майном. Таким чином, суд приходе до висновку, що позов [PERSON] частково знайшов свої обґрунтування та докази у судовому засіданні і тому підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial