Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що 05 червня 1998 року між сторонами був укладений шлюб, який зареєстровано в Дзержиніській сільській раді Солонянського району Дніпропетровської області, актовий запис № 3, а від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Позивач посилається на те, що з 2005 року відповідач проживає окремо від сім'ї та з того часу припинив утримати доньку, яка на даний час навчається в Дніпропетровському регіональному центрі професійно-технічної освіти на денній формі навчання та перебуває на утриманні позивачки. Домовленості з відповідачем щодо утримання дитини з відповідачем не досягнуто, а в добровільному порядку від відмовляється сплачувати аліменти, хоча має таку можливість, оскільки є цілком здоровою людиною, працює по найму, має на праві власності земельну частку (пай) площею 5,55 га, яку самостійно обробляє. При цьому позивач посилається на те, що відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, а тому просить суд визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 643 гривень щомісячно, оскільки Законом України «Про державний бюджет України» на одну особу віком від 6 до 18 років становить 1 286 гривень. Позивач вважає, що для нормальної життєдіяльності кожної людини такого віку щомісячно необхідно здійснювати витрати не менше вказаної суми, а оскільки права і обов'язки кожного з батьків є рівними за законом, то як вона, так і відповідач повинні забезпечувати дитину з розрахунку суми не менше, ніж по 1/2 частині від мінімального від мінімального прожиткового мінімуму щомісячно кожний. Позивач [PERSON], яка належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, у судове засідання 04 листопада 2015 року не з'явилась, надавши суду письмову заяву (а.с.18), за якою прохала розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та прохала їх задовольнити. Відповідач [PERSON], який про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання 04 листопада 2015 року не з'явився, надавши суду заяву, згідно якої просив розглядати справу за його відсутності, а позовні вимоги визнав частково в розмірі 600 гривень 00 копійок (а.с.19). У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд у відповідності з ч.2 ст.197 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, але не з'явились в судове засідання, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно ст.ст. 180-182 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані матеріально утримувати своїх неповнолітніх дітей. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO] є мати: [PERSON], батько: [PERSON] (а.с.6). Згідно довідки Дзержинівської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області від 02 жовтня 2015 року №789 дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні (а.с.5). Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини позивачці не надає, хоча зобов'язаний це роботи, у зв'язку з чим аліменти необхідно стягнути з відповідача в примусовому порядку від дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття, оскільки права та обов'язки кожного з батьків. В тому числі щодо утримання дитини, є рівними за законом. При визначенні розміру аліментів, суд відповідно до ст. 182 СК України враховує матеріальне становище платника аліментів, який не має постійного місця роботи, має у важності земельну ділянку яку обробляє самостійно (а.с.5), стан здоров'я як відповідача, так і дитини, її вік та потреби і вважає необхідним відповідно до ст.184 СК України стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі, а саме в розмірі 600 гривень 00 копійок щомісячно до досягнення дитиною повноліття, оскільки права та обов'язки кожного з батьків є рівними за законом, в тому числі і по утриманню дітей, а відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд ухвалює рішення про задоволення позову. З метою недопущення виникнення заборгованості під час сплати аліментів в майбутньому, а також враховуючи незначну різницю в розмірі аліментів, які зазначені в позові та визнані відповідачем, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та необхідність стягнення з відповідача аліментів в розмірі 600 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Будь-яких інших доказів на підтвердження матеріального стану, стану здоров'я як відносно дитини, так і відносно відповідача, сторонами не надано, а інших утриманців, зазначених в п. 3 ч. 1 ст. 182 СК України відповідач не має. Крім цього, у зв'язку з частковим задоволенням позову, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір, оскільки позивачка при зверненні з позовом до суду звільнена від цих витрат. На підставі викладеного,

Outcome: partial