Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеною позовною заявою 06 липня 2016 року, в обґрунтування якої зазначила, що з 10 вересня 2004 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя у сторін не склалося, оскільки відповідач зловживає спиртними напоями, не виявляє будь-якої турботи до позивача та дитини, влаштовує систематичні дебоші, що приводить до скандалів та шкодить психіці дитини. Спільного господарства сторони не ведуть майже рік. Позивач вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам дитини. Спір про поділ майна вирішуватимуть в іншому провадженні, спору про місце проживання дитини у сторін не має. Позивач примирення не бажає та просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 10 вересня 2004 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Саксаганського районного управління юстиції м. Кривого Рогу, актовий запис № 495. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала суду письмову заяву, в якій просила цивільну справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «[PERSON]» (а.с. 25). Відповідач також надав суду заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги визнав (а.с. 24). В зв'язку з тим, що сторони правом на участь в судовому засіданні не скористалися, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши докази по справі, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 10 вересня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Саксаганського районного управління юстиції м. Кривого Рогу, актовий запис № 495, дошлюбне прізвище позивача «[PERSON]», про що свідчить копія свідоцтва про одруження серії [NUMBER] (а.с. 8). В шлюбі у них народилась дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 6). Суд не застосовує положення ст. 111 СК України, оскільки в судовому засіданні було зібрано достатньо доказів, які підтверджують, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими, почуття любові та взаємоповаги зникло, а подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін, про що сторони не заперечували, надавши заяви відповідно про підтримання та визнання позовних вимог. Позивач стверджує, що спільно з відповідачем не проживають майже рік на момент звернення до суду із позовною заявою 6 липня 2016 року. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 112 ч.2 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Суд дійшов висновку, що сім'я розпалася остаточно, примирення неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, у зв'язку із чим шлюб зареєстрований між сторонами, повинен бути розірваний. З урахуванням думки позивача після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]».

Outcome: approved