Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-15 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів, покликаючись на те, що за час перебування у шлюбі з відповідачем у них народилась донька [PERSON], [INFO], яка навчається у Львівському національному медичному університеті імені [PERSON]. Донька перебуває на її утриманні, відповідач добровільно жодної допомоги не надає. Крім того, навчання доньки є платним, вважає, що з відповідача слід стягнути ? частину вартості навчання доньки. Просить стягувати з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1600,00 грн. щомісячно, до закінчення [PERSON] навчання, стягнути ? вартості навчання доньки за 2015-2017 роки у розмірі 20170,00 грн., ? вартості навчання згідно договору №П43/15 від 14 серпня 2015 року до закінчення донькою навчання до 30 червня 2021 року, та витрати на правову допомогу у розмірі 640,00 грн. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, давши пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належно був повідомлений про час та місце слухання справи, наслідки неявки, а тому згідно ст. 169 ЦПК України, суд вважає, що справу можна слухати у його відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обовязки та взаємовідносини сторін. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши інші матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], 11 серпня 1998 року, що стверджується свідоцтвом про народження І-СГ №091645. /а.с. 11/ Згідно з ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'яз\-ку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 2 ст. 191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Оскільки, у судовому засіданні, було встановлено, що [PERSON] навчається на денному відділенні у Львівському національному медичному університеті імені [PERSON] до 30 червня 2021 року, враховуючи матеріальне становище [PERSON], позивача та платника аліментів, а також те, що позивачем вживались заходи щодо одержання аліментів з відповідача, суд вважає, що слід стягувати з відповідача та користь позивача аліменти в розмірі 1600,00 грн., починаючи із дня предявлення позову і до закінчення [PERSON] навчання до 30 червня 2021 року. /а.с. 6, 16/ Відповідно до ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Згідно з п. 4.2. договору №П43/15 від 14 серпня 2015 року вартість навчання [PERSON] становить: за 1 курс 19678,00 грн., 2 курс 20662,00 грн., 3 курс 21695,00 грн., 4 курс 22780,00 грн., 5 курс 23919,00 грн., 6 курс 25115,00 грн. /а.с. 7/ Внаслідок наведеного, суд вважає, що з відповідача слід також стягнути на користь позивача ? вартості навчання доньки за 2015-2017 роки у розмірі 20170,00 грн., ? вартості навчання згідно договору №П43/15 від 14 серпня 2015 року до закінчення донькою навчання до 30 червня 2021 року. Також, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Однак, як вбачається з матеріалів справи, позивачем чи її представником не надано суду жодних квитанцій, чеків, розрахунків чи інших належних та допустимих доказів щодо понесення нею витрат у даній справі та у якому саме розмірі, а відтак суд вважає, що у задоволенні даної позовної вимоги слід відмовити. Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи, які не викликають сумніву у їх обєктивності. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позову знайшли своє часткове ствердження в судовому засіданні, а тому підлягають до часткового задоволення.

Outcome: partial