Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-05 00:00:00

Позивач звернулася суду з позовом у якому за зменшеними вимогами просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/5 частини від всіх видів доходів відповідача, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05.01.2017 року і до досягнення дитиною повноліття Позовні вимоги мотивує тим, що відповідач є батьком дитини [PERSON], [INFO]. З моменту народження сина фактично вона сама виховує та доглядає дитину, піклується про його здоров'я, повністю забезпечує сина усім необхідним для повноцінного гармонійного розвитку. [PERSON] є дитиною з особливими потребами, має низку невиліковних хвороб (аномалія Кіарі, краніостеноз, дисграфія, дислекісія, СДВГ), через що корекційна програма обходиться в 4000-5000 грн. на місяць, що найбільш ефективно до 10 років, так як це є життєво необхідним, щоб дати дитині шанс на нормальне, повноцінне життя в суспільстві. Вона витрачає на заняття сина більше, ніж заробляє, витратила всі свої заощадження. У [PERSON] високий внутрішньочерепний тиск, часті головні болі, рвота, іноді судоми, дитина потребує постійної уваги та нагляду, консультацій спеціалістів, щороку необхідно проходити повне обстеження, за які необхідно платити кошти. Вона щомісячно витрачає на харчування дитини близько 2 000 грн., на придбання одягу, взуття, шкільного приладдя, книг, розвиваючих ігор близько 1 000 грн., на отримання належної освіти за реабілітаційною програмою 4 000 грн. та щорічно на відпочинок, оздоровлення, лікування близько 30 000 грн. Відповідач має постійне місце роботи та його прибуток не обмежується сумою 8 000 грн., оскільки ще постійно має додатковий заробіток. Матеріальної допомоги на утримання сина [PERSON] відповідач не надає. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позов зі зменшеними вимогами та викладені у заявах обставини. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти стягнення з нього аліментів у розмірі 1/8 або 1/10 частин всіх видів заробітку на утримання сина [PERSON], пояснив, що викладені у заяві обставини в обгрунтування вимог не відповідають дійсності, оскільки він постійно систематично виконував свої батьківські обов'язки по відношенню до сина [PERSON], на утримання якого за домовленістю з позивачем сплачував останній кошти по 1500 грн. на місяць, про що має квитанції, його заробітна плата становить близько 8 000 грн., інших доходів не має, на його утриманні знаходяться п'ять дітей, непрацююча дружина та непрацездатна матір, яка є інвалідом 2 групи, він є єдиним годувальником для своєї сім'ї, яка має офіційний статус «Багатодітна сім'я». Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі є батьками малолітньої дитини [PERSON], який народився 14 лютого 2008 року (а.с. 5), дитина проживає з матір'ю та перебуває на її утриманні. Статтею 141 Сімейного кодексу України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Обов'язки по утриманню дитини в однаковій мірі мають нести як батько, так і матір дитини. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, а, згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. ч. 1, 3, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. [PERSON] суду надав довідку про доходи від 10.02.2017 р. № 24, з якої убачається, що відповідач з 20.12.2016 року працює в ТОВ «Автодистрибюшн Карго Партс» на посаді професіонал з розвитку персоналу, його заробітна плата за грудень 2016 року складала у розмірі 4 090,91 грн., за січень 2017 р. - 10 020 грн., при цьому сума до виплати за грудень 2016 р. становила 3 293,19 грн., за січень 2017 р. - 8 066,10 грн. (а.с. 73). Судом встановлено [PERSON] є батьком трьох дітей, а саме окрім сина [PERSON] відповідач на утриманні ще має дитину від першого шлюбу [PERSON], [INFO], на утримання якого переказує кошти, та [PERSON], [INFO], дружина відповідача [PERSON] з 05.12.2016 року не працює. В обґрунтування заперечень відповідач надав посвідчення серії [NUMBER] на підтвердження статусу його сім'ї, як багатодітної, у зв'язку з вихованням дітей [PERSON], 2007 р.н., [PERSON], 2009 р.н., які є дітьми його дружини, та сина [PERSON], 2014 р.н. Також відповідач пояснив, що він фінансово допомагає своїй матері [PERSON], яка непрацездатна, інвалід 2 групи, отримує пенсію, розмір якої з грудня 2016 р. становив 1258 грн., потребує постійного лікування, на підтвердження чого надав чеки аптек, рахунки на оплату, товарний чек, квитанцію про перерахування коштів. При цьому суд бере до уваги ті обставини, що відповідач не є батьком дітей [PERSON], 2007 р.н. та [PERSON], 2009 р.н., яких зобов'язаний утримувати їх батько, окрім того, [PERSON] пояснив, що він ще має сестру, на яку законом також покладено обов'язок піклуватися про непрацездатних батьків. Судом безспірно встановлено, що на утримання дитини сторін по справі відповідач з серпня 2008 року по 2016 рік сплачував позивачу аліменти, з пояснень [PERSON] за домовленістю з позивачем він надавав та перераховував кошти з розрахунку 1 500 грн. на місяць, на підтвердження чого надав розписки [PERSON] та квитанції. Також відповідач пояснив, що син [PERSON] має гіперактивність, відхилення і затримку розвитку, не концентрує уваги, потребує занять з логопедом. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей та інші обставини, що мають істотне значення. За викладених обставин, враховуючи, що [PERSON] особа працездатного віку, постійно працевлаштований та беручи до уваги утриманців відповідача, розмір його заробітку, стан здоров'я дитини [PERSON], суд приходить до висновку, що наведені обставини є підставою для часткового задоволення позову про стягнення на користь позивача з відповідача аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON], а саме з відповідача слід стягнути аліменти, згідно вимог ст. 183 СК України, у частці від заробітку, а саме у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) останнього щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому вказана частка, виходячи із розміру доходів відповідача, прирівнюється до розміру аліментів, які фактично перераховувались [PERSON] на користь [PERSON], що свідчить про те, що відповідач взмозі сплачувати аліменти у такому розмірі та цим не порушаться права інших утриманців відповідача. У решті заявлених вимог слід відмовити, оскільки позивачем суду не надано доказів про те, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у заявленому розмірі. Відповідно п.1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає обов'язковому негайному виконанню. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 640 грн.

Outcome: partial