Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що\~\~з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 30 березня 2011 року, шлюб зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Артемівську Артемівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №88. В період шлюбу у сторін народилася син [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між ними не склались, спільне господарство ними не ведеться. Фактичні шлюбні відносини між ними припинені з березня 2016 року, між ними всі фізичні та духовні звязки втрачені. У кожного з них окремо існує свій бюджет. Збереження шлюбу є неможливим, а подальше існування формального шлюбу буде суперечити їх інтересам та інтересах їх неповнолітньої дитини. Майновий спір між ними відсутній. Дитина проживає разом з позивачем, спору щодо проживання дитини між сторонами не має. Син проживає разом з нею, відповідач з ними не проживає та не утримує дитину. Син перебуває на її утриманні та вихованні. Відповідач відмовляється надавати допомогу на утримання дитини.\~ Зі свого боку вона\~ прикладає усі зусилля для забезпечення потреб доньки, але це не дозволяє їй повністю забезпечити та задовольнити потреби дитини на її повноцінне харчування, купівлю необхідного дитячого одягу та взуття, ліків у разі хвороби, та на інші життєві потреби дитини Позивач в судове засідання не прибула, була належним чином повідомлена про день та час розгляду справи, просила розглянути справу у її відсутність, позов підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, повідомлення про причини неявки, а також ніяких пояснень і заперечень щодо заявлених позовних вимог та клопотання про відкладення розгляду справи від нього не надходило, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином у відповідності до пункту 5 частини 5 статті 74 Цивільного процесуального кодексу України шляхом надсилання судової повістки за місцем його реєстрації, про що є відповідні поштові повідомлення, та телефонограмами, тому враховуючи, що позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд відповідно до ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України вважає необхідним розглянути справу на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення по справі. Суд, на підставі п. 1, 2 ст. 224 ЦПК України, враховуючи наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає за можливе постановити рішення при заочному розгляді справи. У звязку з неявкою сторін та у відповідності до\~ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. Відповідно до положень ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Суд, дослідив матеріали справи, приходить до висновку, що позов про розірвання шлюбу та стягнення аліментів є обгрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що сторони одружені з 30 березня 2011 року. Шлюб зареєстровано у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Артемівську Артемівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 88 (а.с.10). У сторін народилась дитина: син [PERSON], [INFO] (а.с.6), батьком якої в свідоцтві про народження записаний відповідач, та яка на даний час проживає разом із матірю та знаходиться на її утриманні. Позивач з відповідачем не проживають однією сімєю, сімейні відношенні припинені, причиною цього є відсутність взаєморозуміння, різниця характерів, різні погляди на сімейне життя, ведення господарства. Майновий спір та спір про місце проживання дитини між ними відсутній. Згідно зі\~ст. 120 СК України\~суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. Задовольняючи\~\~позов\~\~про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз,\~при\~\~ цьому\~слово «сімейний»\~ \~засвідчує, що\~ \~шлюб\~\~ створює\~\~сім'ю, а\~\~слово «союз»\~підкреслює договірну\~\~природу\~\~шлюбу, яка\~\~зумовлює\~\~його \~\~добровільний\~ характер. Шлюб грунтується \~на вільній \~згоді жінки та чоловіка.\~\~Шлюб\~припиняється внаслідок\~\~його\~\~розірвання. Розірвання шлюбу\~ \~засвідчує\~\~ стійкий\~\~розлад подружніх\~\~стосунків.\~ \~ Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на предявлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач\~\~скористалася\~\~даним\~\~правом\~\~та\~\~звернулася\~\~до суду\~\~з\~\~цим\~\~позовом. Наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги,\~\~взаємодопомоги та\~\~підтримки,\~ \~тобто \~\~на\~\~ тому, \~\~що є\~ моральною основою\~шлюбу,\~ \~а\~\~ позивач \~не\~ \~має\~\~намір\~\~зберігати \~шлюб\~з відповідачем.\~\~Суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Сторонами\~\~не\~\~заявлено\~\~про спір\~\~щодо\~\~ спільного \~\~майна та місця проживання дитини. Одночасно суд вважає за необхідне задовольнити заяву позивача після розірвання шлюбу залишити їй дошлюбне прізвище, а саме «[PERSON]В». Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька, обовязком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Судом встановлено, що між сторонами не має домовленості відносно розміру сплати аліментів відповідачем на утримання неповнолітньої дитини. Відповідно до ст. ст. 180, 181 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 Сімейного кодексу України. Під час розгляду справи судом були створені всі необхідні умови для всебічного та повного дослідження обставин справи, сторонам, під час розгляду справи було роз'яснено їх права та обов'язки, зокрема положення щодо змагальності процесу та необхідності надання доказів на підтвердження своїх доводів, сторонам було надано всі можливості для заявлення необхідних клопотань та надання доказів, що підтверджується матеріалами справи. Суд встановив, що відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, що підтверджується вимогами позивача. Таким чином, відповідачем порушуються законні права позивача і неповнолітньої дитини, за захистом яких позивач звернувся до суду, тому суд вважає необхідним позов про стягнення аліментів задовольнити. При визначені розміру аліментів суд враховує стан здоровя\~ дитини, її\~ матеріальне становище, матеріальне становище позивача, його заробіток, заробіток відповідача, стан здоровя і матеріальне становище платника аліментів, в звязку з чим суд вважає необхідним стягнути аліменти з відповідача на користь позивача в розмірі\~ 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 21 жовтня 2016 року і до повноліття дитини. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, в звязку з чим суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати в розмірі 551,20 грн. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ст.88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 487,20 грн. у доход держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved