Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою до відповідача, в якій просить суд змінити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на утримання дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], з 700,00 грн. до 1500,00 грн. на кожну дитину. Свої вимоги мотивувала тим, що з часу присудження аліментів (червень 2013 року) значно подорожчали ціни на продукти харчування, одяг, комунальні послуги і, на даний час, така сума не відповідає реальним витратам на утримання дітей та їх повноцінного розвитку. Окрім того, такий розмір аліментів не відповідає офіційно визначеному прожитковому мінімуму на дитину. З урахуванням наведеного, позивач просить задовольнити позовні вимоги. У судове засідання позивач не зявилася, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, заперечень стосовно неможливості проведення заочного розгляду справи не подавала. Відповідач у судове засідання повторно не зявився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений. На підставі ст. 280, ч. 2 ст. 247ЦПК України, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як встановлено судом, рішенням Ужгородського міського суду Закарпатської області від 14.06.2013 року по справі № 308/3824/13-ц шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], залишено проживати з матірю [PERSON]. Присуджено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 700,00 грн. щомісячно, починаючи з 07.03.2013 року і до досягнення ними повноліття. З Довідки, виданої ОСББ «Можайського 7А» від 09.03.2017 № 006 випливає, що [PERSON], [INFO], зареєстрована та проживає за адресою: [INFO] а, кв. 48. До складу сімї входять: батько [PERSON], [INFO], мати [PERSON], [INFO], брат [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO] Як випливає з позовної заяви, сума стягуваних аліментів є недостатньою для забезпечення і матеріального утримання дітей, оскільки з часу присудження аліментів (червень 2013 року) значно подорожчали ціни на продукти харчування, одяг, комунальні послуги. У звязку з чим, позивач просить змінити розмір аліментів, а саме стягувати з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 грн. на кожну дитину щомісячно. Відповідач заперечень проти позову не надав, обставин, які б унеможливлювали сплату ним аліментів у зазначеному розмірі не навів. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Згідно з ч. ч. 1-3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-XІІ) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. Мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою (ч. 1 ст. 141 СК України). На підставі ч. 1 ст. 192 СК України, а також п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2017 рік», прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року становить - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень. З огляду на вищенаведене, та враховуючи, що позивачем не обґрунтовано збільшення розміру аліментів до 1500,00 грн., суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. На підставі ст.ст. 141, 150, 155, 180, 181, 182, 184,192 СК України,

Outcome: partial