Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до ПАТ «УрСиббанк» про визнання поруки, встановленої договором № П/11304962000 від 26.02.2008 року укладеному між нею та відповідачем, припиненою в звязку з тим, що в договорі поруки від 26.02.2008 року, строк припинення поруки не встановлений, а позичальник не здійснює платежів з 26 червня 2014 року, чим порушує взяті на себе договірні зобовязання, з вимогою до поручителя банк звернувся 28.01.2015 року, щодо невиконання зобовязань за кредитним договором про стягнення простроченої заборгованості, тобто поза встановлений шестимісячний строк, що на думку сторони позивача є підставою для визнання зобовязань за договором поруки припиненими. Посилаючись на вказані обставини, на положення ч.4 ст.559 ЦПК України позивач просить суд задовольнити її позовні вимоги та визнати поруку припиненою. Представник позивача в судове засідання не зявилася, про час та дату судового засідання була повідомлена своєчасно та належним чином, про що свідчить розписка-повідомлення в матеріалах справи, причини своєї неявки суду не повідомила. Представник відповідача в судове засідання не зявилась, про час та дату судового засідання була повідомлена своєчасно та належним чином, надала до суду заяву про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги не визнала, просила в їх задоволенні відмовити, крім цього 03.11.2015 року надавала до суду письмові заперечення, в яких зазначила, що позивачем невірно трактуються положення ст.559 ЦПК України, оскільки у договорі поруки, який не суперечить чинному законодавству, закріплено, що договір поруки набирає чинності з моменту його підписання та діє до повного припинення всіх зобовязань боржника в рахунок виконання за основним договором в сумі та межах якої поручитель відповідає перед кредитором, тобто визначено термін дії вказаного договору поруки, а саме до 26.02.2029 року. За таких обставин, суд вважає за можливе, з метою дотримання розумних строків розгляду справи (стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року), оскільки остання знаходиться в провадженні суду з 04.09.2015 року, розглянути справу за наявними в матеріалах справи доказами. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Відповідно до копії договору про надання споживчого кредиту від 26.02.2008 року № 11304962000 даний договір укладено між відповідачем та [PERSON] строком до 26.02.2026 року. (а.с.5) Згідно копії договору поруки № П/11304962000 від 26.02.2008 року, зокрема п. 3.1, договір діє до повного припинення всіх зобовязань боржника за основним договором. Пунктом 1.1. вказаного договору встановлено, що поручитель зобовязується перед кредитором відповідати за виконання [PERSON] усіх його зобовязань перед кредитором (відповідачем), що виникли з кредитного договору від 26.02.2008 року, існуючих на час укладання та тих, що можуть виникнути у майбутньому. Таким чином, суд приходить до висновку, що посилання позивача про не визначення в договорі поруки строку його дії не знайшли свого підтвердження, оскільки позивач ознайомлювалася зі змістом як кредитного договору так і договору поруки від 26.08.2008 перед підписанням останнього, а відповідно була обізнана щодо умов у них викладених, в тому числі і строку їх дії і підстав можливого збільшення процентної ставки. З огляду на це судом встановлено, що підстав визначених статтею 559 Цивільного Кодексу України у стосунках, що склалися між сторонами не існує, а відповідно обставини на які посилається позивач як на обґрунтування своїх позовних вимог не знайшли свого підтвердження. Посилання ж позивача на існування графіку погашення заборгованості за кредитним договором і на те, що на думку позивача, сплив шестимісячний строк для предявлення вимог до позивача за черговим платежем, не може бути підставою для визнання поруки припиненою в цілому і може бути лише предметом судового розгляду в разі предявлення банком вимоги до поручителя і вплинути лише на суму в рамках якої можлива відповідальність поручителя. На підставі викладеного, суд приходить до висновку для існування підстав для відмови в задоволенні позовних вимог позивача.

Outcome: dismissed