Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що за час перебування з відповідачем у зареєстрованому шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] . Хоча їх син і досяг повноліття, однак на даний час він навчається на І курсі денної форми навчання за держзамовленням на ІІ курсі денного відділення факультету Електроніки та інформаційних технологій Сумського державного університету на бюджетній основі за ОС «бакалавр», у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Так як на даний час вони з відповідачем не проживають разом, відповідач не надає матеріальної допомоги на навчання сина, то позивач просить стягнути з відповідача аліменти на його утримання в розмірі 1/4 частини від усіх видів її заробітку щомісячно до закінчення сином навчання, але не більше, ніж до досягнення ним віку 23 років. Ухвалою Сумського районного суду Сумської області від 03 серпня 2021 року відкрито спрощене провадження у даній справі. Цього ж дня ухвала про відкриття провадження була направлена учасникам справи. Крім того, відповідачу були направлені копія позовної заяви разом з доданими до неї документами. Також відповідачу був визначений п`ятнадцятиденний строк з дня вручення йому копії ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позов. З матеріалів справи вбачається, що відповідач 06 вересня 2020 року отримав копії ухвали про відкриття провадження у справі та позов з додатками, а 16 вересня 2020 року надіслав до суду відзив на позовну заяву. У відзиві зазначив, що позовні вимоги визнає частково. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що на даний момент він не має фізичної можливості сплачувати аліменти у тому розмірі, у якому їх хоче стягнути позивач, так як вимушений орендувати житло в м. Києві, сплачуючи орендну плату та комунальні платежі. Також зауважив, що на даний момент його теперішня дружина припинила свою підприємницьку діяльність, є безробітною і знаходиться на його утриманні. Наголошує на тому, що надає матеріальну допомогу своїм непрацездатним батькам. Крім того, вважає, що їх з позивачем повнолітній син може навчатися на заочній формі навчання, поєднувати його з повним робочим днем та самостійно себе забезпечувати. При цьому, вказує, що позивач у своєму позові не вказала, в якому розмірі вона сама має можливість та надає матеріальну допомогу їх повнолітньому сину, а також не довела, що саме такий розмір аліментів є необхідним для забезпечення його навчання. За таких обставин згоден сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, в розмірі 1/8 частини його заробітку. Позивач 14 вересня 2021 року надіслала до суду відповідь на відзив, в якому зауважила, що доводи відповідача, викладені у відзиві, не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджуються документами та є такими, що вводять суд в оману. Ухвалою Сумського районного суду Сумської області від 06 жовтня 2021 року цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, надіслано для розгляду за підсудністю до Глухівського міськрайонного суду Сумської області. А ухвалою Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 28 жовтня 2021 року справу за вказаним позовом було прийнято до провадження та ухвалено її розглядати в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін. 24 листопада 2021 року від відповідача до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких останній просить її відхилити. Наполягає на частковому визнанні позову. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке. Так, судом встановлено, що за час перебування у зареєстрованому шлюбі у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . Хоча їх син і досяг повноліття, однак на даний час він навчається на І курсі денної форми навчання за держзамовленням на ІІ курсі денного відділення факультету Електроніки та інформаційних технологій Сумського державного університету на бюджетній основі за ОС «бакалавр». Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, то батьки зобов`язані утримувати їх до віку 23 років за умови, що вони можуть надавати їм матеріальну допомогу. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. У відповідності до положень ч. ч. 1, 2 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В матеріалах справи відсутні дані про те, що відповідач не в змозі надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина. Однак, з урахуванням положень ст. 182 СК України, виходячи із засад розумної достатності, суд вважає необхідним частково задовольнити вимоги позивача та стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, у розмірі меншому, ніж просить позивач, стягнувши їх у розмірі 1/5 частини від усіх видів його заробітку щомісячно, до закінчення сином навчання, але не більше, ніж до досягнення ним віку 23 років. Суд вважає, що саме такий розмір аліментів є необхідним та достатнім для забезпечення розвитку дитини.

Outcome: partial