Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який зареєстровано 17 березня 2006 року, Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис № 143. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя між сторонами не склалося, через протилежність характерів, різні погляди на життя. Подальше проживання однією сім`єю неможливе, у зв`язку з чим позивач звернулася з даним позовом до суду та просить розірвати шлюб. 28.08.2020 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін на 23.09.2020 року. Позивач в судове засідання не з`явилася, в позовній заяві зазначила про те, що розгляд справи просить проводити без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач, був належним чином повідомлений за місцем проживання, яке зазначено в позовній заяві та довідці Рівнянської сільської ради від 10.09.2020 року щодо місця реєстрації [PERSON] . Про причини неявки суд не повідомив, відзив до суду не подав, поштове повідомлення повернулось з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню так, як в судовому засіданні встановлено наступні обставини. Судом встановлено, що правовідносини, які склалися між сторонами стосуються припинення шлюбу та мають регулюватися положеннями глави 11 Сімейного кодексу України. Відповідно до положень ст.ст. 104, 105 СК України шлюб може бути припинений шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу і що має місце у даному випадку. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 17 березня 2006 року, Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції, між [PERSON] та [PERSON] , 17 березня 2006 року було зареєстровано шлюб, актовий запис № 143. Після реєстрації шлюбу прізвище позивачки змінено на « [PERSON] » (а.с. 8). Від шлюбу сторони по справі мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.4,5). Однак, подружнє життя у сторін по справі не склалося, оскільки вони мають несумісні погляди на життя, що стало причиною побутових сварок в сім`ї. Подальше збереження шлюбу не можливе. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 27.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішення позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітніх дітей, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Передбачене ч. 1 ст. 111 Сімейного Кодексу України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення. Згідно ч.3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Підстав для вжиття заходів щодо примирення подружжя, як того вимагають положення ст.111 СК України, суд не вбачає. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного. Шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка а тому, враховуючи обставини справи, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами існує формально, подальше спільне проживання і збереження сім`ї стали неможливими. Оцінючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні кожного отриманого у справі доказу зокрема на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що існування шлюбних відносин між сторонами спору суперечить їх інтересам і що має істотне значення та є самостійною підставою для задоволення позову. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача, підлягає стягненню судовий збір по справі в розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved