Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-17 00:00:00

позивач, звертаючись з позовом до суду, просить визнати за ним в порядку спадкування, 1/2 частину в порядку спадкування за заповітом та на 1/2 частку в порядку спадкування за законом після смерті батька - [PERSON] , право власності на земельну ділянку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5,1789 га, що розташована на території Тарасівської сільської ради Гребінківського району Полтавської області, кадастровий номер 5320886000:00:005:0048. 28.01.2020 ухвалою суду позов прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у цій справі, призначено підготовче засідання, залучено в якості третіх осіб Гребінківську ДНК Полтавської області, задоволено клопотання про витребування доказів, встановлено сторонам строк на реалізацію процесуального права подачі заяв по суті позовних вимог /а.с. 27-31/. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в підготовче засідання не з`явилися про день, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримали в повному обсязі, справу просять розглянути за відсутності позивача та його представника, розподіл судових витрат не проводити /а.с. 70/. 18.02.2020 від відповідача [PERSON] , до суду надійшла заява про визнання позову відповідачем в якій зазначено, що відповідач визнає заявлені позовні вимоги [PERSON] безумовно та в повному обсязі, просить розглянути її заяву про визнання позову та прийняти рішення про задоволення позовних вимог та справу розглянути без її участі /а.с. 60/. Інших заяв від учасників справи не надійшло. Відповідно до положень ч.ч. 3, 4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки відповідач визнав, пред`явлений позов і визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд за згодою сторін та враховуючи положення ч.ч.3,4 ст.200, ст.206 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у даному підготовчому судовому засіданні та ухвалити рішення у справі. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що були визнані відповідачем безумовно та в повному обсязі, оцінивши досліджені подані докази, прийшов таких висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON] , про що Тарасівською сільською радою Гребінківського району Полтавської області було зроблено відповідний актовий запис № 19 та видано свідоцтво про смерть серія [NUMBER] від 16.08.2010 /а.с.12/. [INFO] померла мати позивача - [PERSON] , про що Гребінківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Полтавській області було зроблено відповідний актовий запис № 107 та видано свідоцтво про смерть серія [NUMBER] від 26.06.2017 /а.с.19/. Згідно із свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] виданим 20.11.1965 Тарасівським сіль ЗАГС Пирятинського району між громадянами [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, актовий запис №19, в результаті чого [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] /а.с. 18/. Позивач [PERSON] , [INFO] , є сином померлих [PERSON] та [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 12.09.1966 виданого Тарасівським сіль ЗАГС Пирятинського району про що зроблено відповідний актовий запис № 17 /а.с. 11/. Відповідач [PERSON] , [INFO] , є дочкою померлих [PERSON] та [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 09.01.1971 виданого Тарасівським сіль ЗАГС Гребінківського району про що зроблено відповідний актовий запис № 1 /а.с. 21/. Після реєстрації шлюбу між [PERSON] та [PERSON] відповідач змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] виданим 10.08.1991 Тарасівською сільською радою Гребінківського району Полтавської області /а.с. 22/. За життя [PERSON] , [INFO] , було складено заповіт, який 02.07.2008 посвідчено секретарем Тарасівської сільської ради Гребінківського району Полтавської області Остапенко Г.І. та зареєстровано в реєстрі за № 172 на підставі якого все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалося заповідає в рівних долях [PERSON] та [PERSON] /а.с. 13/. Відповідно до заяви від 02.12.2014 [PERSON] повідомляє компетентні органи про те, що їй відомо про відкриття спадщини на майно померлого [PERSON] за заповітом, в строк для прийняття спадщини вона заяву не подавала, в даний час на спадщину не претендує і в подальшому звертатися до суду з цього питання не буде. [PERSON] не заперечує проти видачі свідоцтва про право на спадщину на ім`я своєї матері [PERSON] /а.с. 17/. Відповідно до довідки Тарасівської сільської ради Гребінківського району Полтавської області від 17.02.2020 № 93, [PERSON] , який помер [INFO] проживав за адресою [ADDRESS] , разом з ним була зареєстрована та проживала дружина [PERSON] , 1942 року народження /а.с. 55/. За [PERSON] рішенням Гребінківського районного суду Полтавської області від 31.01.2019, визнано в порядку спадкування право власності на: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] , земельну ділянку площею 0,1115 га з кадастровим номером 5320886001:01:001:0185, земельну ділянку площею 0,2766 га з кадастровим номером 5320886001:01:001:0186, майновий пай в розмірі 4 762 грн в майні колективного сільськогосподарського підприємства ППП «Тарасівське» /а.с. 68-69/. Земельна ділянка площею 5,18 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташована на території Тарасівської сільської ради Гребінківського району Полтавської області з кадастровим номером 5320886000:00:005:0048 на праві приватної власності належала [PERSON] згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку від 09.12.2004 серія ПЛ № 051078, нормативна грошова оцінка вказаної земельної ділянка становить 143 487 грн 39 коп /а.с. 14, 15/. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій виданої в.о. завідувача Гребінківською державною нотаріальною конторою Потапенко Л.Д. , спадкова справа на майно померлого [INFO] [PERSON] відкрита за № 301/2010, відносно матеріалів спадкової справи, спадщину прийняли син - [PERSON] та дружина - [PERSON] . В постанові роз`яснено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. В даному випадку відсутній правовстановлюючий документ на земельну ділянку площею 5,18 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташована на території Тарасівської сільської ради Гребінківського району Полтавської області, а тому нотаріус не може провести оформлення та видачу свідоцтва про право на спадщину, роз`яснено право звернення до суду для оформлення своїх спадкових прав /а.с. 67/. Шляхом визнання позову відповідач підтвердила наявність обставин, що є перешкодою для оформлення позивачем спадкових прав його батька - [PERSON] , який помер [INFO] . Предметом судового розгляду у цій справі є визнання права власності в порядку спадкування за заповітом та за законом на земельну ділянку. Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Згідно із ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За приписом ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). У цих спірних правовідносинах спадкову масу складає нерухоме майно, а саме земельна ділянка. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення (ст. 1225 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно із ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. За нормою ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За приписами ч. 1 ст. 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Як вбачається із п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. У відповідності до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно із частиною першою статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є спадкоємцями за законом щодо майна померлих батьків [PERSON] та [PERSON] . Відповідач [PERSON] відмовилась від спадкових прав за заповітом на все спадкове майно батька, прийнявши спадщину після смерті матері, визнала даний позов у повному обсязі. Судом встановлено, що визнання позову не суперечить закону, не порушує права інших осіб, перешкодою позивачу в реалізації його спадкових прав є відсутність оригіналу правовстановлюючого документа на земельну ділянку, а тому позов про визнання права власності в порядку спадкування за законом обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі заявлених позовних вимог. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved