Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати за нею право власності в порядку спадкуванняна 1/2 частку житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованого в с. Дзюбівка Ічнянського району Чернігівської області, вул. Шевченка, 12 після померлого 13 лютого 2006 року її батька [PERSON], посилаючись на те, що вона як спадкоємець за заповітом останнього, прийняла спадщину, так як подала відповідну заяву до держнотконтори, але не може оформити свої права в позасудовому порядку в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок, право власності на який належним чином не зареєстроване. У судове засідання позивач не зявилася, але письмово у заяві просила розглянути справу за її відсутності. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Ічнянського району Чернігівської області до суду не зявився, надавши письмову заяву про розгляд справи за відсутності, позовні вимоги визнає. Залучений до участі в справі у якості співвідповідача [PERSON] у судове засідання не з»явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає. Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі в судове засідання не зявилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що узгоджується з положеннями ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що 13 лютого 2006 року помер [PERSON] (а.с. 4), після смерті якого відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований в с. Дзюбівка Ічнянського району Чернігівської області, вул. Шевченка, 12 (а.с. 5). 13 березня 1997 року [PERSON] склав заповіт, яким заповів все майно, яке належатиме на день його смерті, [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах (а.с. 6). Як видно з довідки виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Ічнянського району Чернігівської області від 04 лютого 2008 року, [PERSON] на день своєї смерті 13 лютого 2006 року проживав та був зареєстрований в [INFO], один (а.с. 7). Із постанови Ічнянської районної державної нотаріальної контори № 1340/02-31 від 16 червня 2017 року вбачається, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок у звязку з ненаданням останньою відомостей та документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії (а.с. 11). Як убачається зкопії спадкової справи № 194/2006, заведеної Ічнянською районною державною нотаріальною конторою 27 червня 2006 року, після померлого 13 лютого 2006 року [PERSON] із заявами про прийняття спадщини звернулися [PERSON] та [PERSON], яким 04 лютого 2008 року були видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом на грошові вклади та земельні ділянки у рівних частках (а.с. 18-22). 02 листопада 2012 року [PERSON] померла (а.с. 37), спадщину після якої прийняв її син [PERSON], так як подав до приватного нотаріуса Прилуцького міського нотаріального округу [PERSON] відповідну заяву (а.с. 36-79). Таким чином у судовому засіданні встановлено, що [PERSON], як спадкоємець за заповітом, прийняла спадщину після померлого 13 лютого 2006 року її батька [PERSON], так як подала до держнотконтори заяву про прийняття спадщини, однак не може оформити свої спадкові права у позасудовому порядку у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок, право власності на який належним чином не зареєстроване,що є підставою для визнання за нею права власності в порядку спадкування на зазначене спадкове майно. Суд встановив також, що визнання відповідачем та співвідповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а вимоги позивача обгрунтовані на законі.

Outcome: approved