overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей, вказуючи, що 26.10.2002 року вони зареєстрували шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу мають двоє спільних дітей. З часом відносини між сторонами погіршились , що супроводжувалось постійними конфліктами. З вересня 2020 року з відповідачем проживає окремо. Діти за домовленістю проживають з відповідачем. Просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] в підготовче засідання не з`явилась. Через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] в підготовче засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву в якій просив розглядати справу в його відсутності, позовні вимоги визнає. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає заявлений позов таким, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають в юридичному шлюбі, зареєстрованому 26 жовтня 2002 року Виконавчим комітетом Ворзельської селищної ради, м. Ірпінь, Київської області, актовий запис № 30. Подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Дослідивши надані позивачем докази: свідоцтво про шлюб, свідоцтва про народження дітей, суд доходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. З урахуванням інтересів сторін суд вважає за необхідне розірвати шлюб. На підставі ст. 104, 110-115 Сімейного кодексу України, ст. 12, 133, 197, 200, 206, 247, 258-259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей. Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 08.04.2021 року провадження по справі в частині визначення місця проживання дітей закрито, у зв`язку з відмовою позивача від позову в цій частині, згідно вимог п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України. Від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримує, просить задовольнити. Після розірвання шлюбу прохає залишити прізвище « [PERSON] ». Представник позивача - адвокат Бущан А.О. в судове засідання не з`явився, направивши на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, направивши на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти розірвання шлюбу не заперечував. Представник третьої особи -служби у справах дітей Полтавської РДА Петренко Я.Ю. в судове засідання не з`явилася, розгляд справи прохала проводити без її участі, при винесенні рішення поклалася на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 04.10.2008 року сторони зареєстрували шлюб ( а.с. 27 ). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Сімейно-шлюбні відносини сторони припинили, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Відповідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають значення. Враховуючи, що сторони до примирення не прагнуть, суд вважає, що сім`я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливі, тому шлюб підлягає розірванню . Витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, згідно ст. 141 ЦПК України . На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та визначення місця проживання малолітньої дитини, посилаючись на те, що 04 вересня 1993 року вона та відповідач зареєстрували шлюб, від якого подружжя має спільних дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем у неї не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, а тому вважає, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим, просить шлюб розірвати та визначити місце проживання неповнолітньої дитини разом з нею. У судове засідання позивач не зявилася, направила заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, направив заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав. Дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 04 вересня 1993 року, від якого подружжя має спільних дітей [PERSON], [INFO], та неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Під час подружнього проживання у сторін виявились різні характери, погляди на шлюб та сімю, шлюбні відносини на час подання позовної заяви фактично припинилися і шлюб носить формальний характер. За таких обставин суд вважає, що сімя розпалась та зберегти її неможливо. Спір про поділ майна між сторонами відсутній, місце проживання неповнолітньої дитини визначено сторонами в добровільному порядку разом з позивачем, тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають за відсутності спору. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Зважаючи на те, що відповідач позов визнав, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду зпозовом до відповідача про розірвання шлюбу та вказала, що сторони є подружжямз 02 вересня 2000 року. Від шлюбу в них 14 жовтня 2010 року народилася донька [PERSON]. Шлюбні відносини остаточно припинені з 2016 року у звязку з сімейними непорозуміннями, відповідач добровільно шлюб розривати не бажає. Спору про визначення місця проживання дитини та поділ майна немає, дитина залишається мешкати разом з позивачем. Позивач вважає, що сімя не може бути відновлена та просить розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в позові просила справу розглянути за її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву, в якій позов визнав у повному обсязі, просив справу розглянути за його відсутності. Суд приймає визнання позову відповідачем на підставі ст. 174 ЦПК України та вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає,що позов обґрунтований та підлягає повному задоволенню на підставі наступного. Як встановлено в судовому засіданні, сторони перебувають у шлюбі з 02 вересня 2000 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану м. Кіровська Луганської області, актовий запис № 127, свідоцтво І-ЕД № 047494 (а.с. 4). Від спільного подружнього життя сторони мають доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Відповідно до ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно до ст. 105 ч. 3 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110\~цього Кодексу. Як вбачається зі ст. 110 ч. 1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Статтею 112 СК України передбачено, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З огляду на викладене суд дійшов висновку, що сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, мешкають окремо, втратили взаємну повагу та довіру один до одного, категорично наполягають на розірванні шлюбу, а тому суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного з них або їх дитини, що мають істотне значення, шлюб є добровільним, отже позов підлягає повному задоволенню. Питання щодо судових витрат сторонами не ставилося. На підставі викладеного, ст. ст. 104, 105 ч. 3 , 110 ч. 1,111,112, 113 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду зпозовом до відповідача про розірвання шлюбу та вказала, що сторони є подружжямз 07 квітня 2014 року. Від шлюбу в них 4 березня 2015 року народився син [PERSON]. Шлюбні відносини остаточно припинені з лютого 2017 року у звязку з розбіжностями та втратою почуття любові, поваги один до одного, відповідач добровільно шлюб розривати не бажає. Спору про поділ майна та визначення місця проживання дитини немає, дитина залишається мешкати разом з позивачем. Позивач вважає, що сімя не може бути відновлена та просить розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву, в якій позов підтримала, просила справу розглянути за її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надіслав нотаріально посвідчену заяву, в якій позов визнав у повному обсязі, просив справу розглянути за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає,що позов обґрунтований та підлягає повному задоволенню на підставі наступного. Як встановлено в судовому засіданні, сторони перебувають у шлюбі з 07 квітня 2014 року, який зареєстрований Єпіфанівською сільською радою Кремінського району Луганської області, актовий запис № 3, свідоцтво І-ЕД № 178234 (а.с. 13). Від спільного подружнього життя сторони мають сина [PERSON], [INFO] (а.с. 8). Відповідно до ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно до ст. 105 ч. 3 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110\~цього Кодексу. Як вбачається зі ст. 110 ч. 1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Статтею 112 СК України передбачено, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З огляду на викладене суд дійшов висновку, що сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, мешкають окремо, втратили взаємну повагу та довіру один до одного, категорично наполягають на розірванні шлюбу, а тому суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного з них або їх дитини, що мають істотне значення, шлюб є добровільним, отже позов підлягає повному задоволенню. Питання щодо судових витрат сторонами не ставилося. На підставі викладеного, ст. ст. 104, 105 ч. 3 , 110 ч. 1, 112, 113 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду зпозовом до відповідача про розірвання шлюбу та вказала, що сторони є подружжямз 21 липня 2007 року. Від шлюбу в них 03 січня 2008 року народився син [PERSON]. Шлюбні відносини остаточно припинені з 1 лютого 2017 року у звязку з відсутністю відповідача, який добровільно шлюб розривати не бажає. Спору про визначення місця проживання дитини немає, дитина залишається мешкати разом з позивачем. Позивач вважає, що сімя не може бути відновлена та просить розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву, в якій позов підтримала, просила справу розглянути за її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву, в якій позов визнав у повному обсязі, просив справу розглянути за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає,що позов обґрунтований та підлягає повному задоволенню на підставі наступного. Як встановлено в судовому засіданні, сторони перебувають у шлюбі з 21 липня 2007 року, який зареєстрований виконкомом Біленьківської селищної ради м. Краматорська Донецької області, актовий запис № 33, свідоцтво І-НО № 100807 (а.с. 3). Від спільного подружнього життя сторони мають сина [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Відповідно до ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно до ст. 105 ч. 3 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110\~цього Кодексу. Як вбачається зі ст. 110 ч. 1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Статтею 112 СК України передбачено, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З огляду на викладене суд дійшов висновку, що сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, мешкають окремо, втратили взаємну повагу та довіру один до одного, категорично наполягають на розірванні шлюбу, а тому суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного з них або їх дитини, що мають істотне значення, шлюб є добровільним, отже позов підлягає повному задоволенню. Питання щодо судових витрат сторонами не ставилося. На підставі викладеного, ст. ст. 104, 105 ч. 3 , 110 ч. 1,112, 113 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та вказала, що сторони є подружжям з 25.05.2013 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини остаточно припинені з вересня 2017 року у звязку з різними поглядами на подружнє життя, відповідач добровільно шлюб розривати не бажає. Спору про поділ майна немає. Позивач вважає, що сімя не може бути відновлена та просить розірвати шлюб. Позивач в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, прізвище бажала залишити дівоче [PERSON]. Відповідач в судовому засіданні позов визнав у повному обсязі. Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків. Як встановлено в судовому засіданні, сторони перебувають у шлюбі з 25.05.2013 року, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кремінського районного управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 46, свідоцтво І-ЕД № 164938 (а.с. 4). Відповідно до ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно до ст. 105 ч. 3 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110\~цього Кодексу. Як вбачається зі ст. 110 ч. 1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Статтею 112 СК України передбачено, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З огляду на викладене суд дійшов висновку, що сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, мешкають окремо, втратили взаємну повагу та довіру один до одного, категорично наполягають на розірванні шлюбу, а тому суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного з них, що має істотне значення, шлюб є добровільним, отже позов підлягає повному задоволенню. Оскільки позивач прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу не змінювала, то і підстави вирішення питання щодо зміни прізвища позивача відсутні. Питання щодо судових витрат сторонами не ставилося. На підставі викладеного, ст. ст. 104, 105 ч. 3 , 110 ч. 1,111,112, 113 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та вказала, що сторони є подружжям з 25 квітня 1998 року, шлюб зареєстровано Кремінським відділом реєстрації актів громадянського стану Луганської області, актовий запис № 41. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини остаточно припинені з вересня 2015 року у звязку з непорозуміннями. Спору про поділ майна немає, донька залишаються мешкати разом відповідачем. Позивач вважає, що сімя не може бути відновлена та просить розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, просив справу розглянути за його відсутності. Відповідач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду повідомлена належним чином, просила справу розглянути за її відсутності, позов визнала у повному обсязі, прізвище просила залишити шлюбне. Суд приймає визнання позову відповідачем на підставі ст. 174 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає повному задоволенню на підставі наступного. Сторони перебувають у шлюбі з 25 квітня 1998 року, який зареєстровано Кремінським відділом реєстрації актів громадянського стану Луганської області, актовий запис № 41, свідоцтво І-ЕД № 002958 (а.с. 5). Від подружнього життя мають доньку [PERSON], [INFO]. На даний час між сторонами склалися неприязні стосунки, на примирення вони не згодні. Відповідно до ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно до ст. 105 ч. 3 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110\~цього Кодексу. Як вбачається з ст. 110 ч. 1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Статтею 112 СК України передбачено, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З огляду на викладене суд дійшов висновку, що сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, мешкають окремо, втратили взаємну повагу та довіру один до одного, категорично наполягають на розірванні шлюбу, тому суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного з них, або їхньої дитини, що має істотне значення, шлюб є добровільним, сторони дійшли зголи щодо його розірвання, отже є всі підстави для розірвання шлюбу. На підставі викладеного, ст. ст. 104, 105 ч. 3 , 110 ч. 1,111,112, 113 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та о стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позову зазначає, що шлюб існує формально, відповідач є батьком малолітньої дитини [PERSON], 06.01.2011року народження та не надає належну матеріальну допомогу на її утримання, а тому просить стягнути аліменти на її користь на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу ,щомісячно , але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку . До судового засідання позивач надала заяву про підтримання позову та розгляд справи у її відсутність (а. с. 39). В судове засідання відповідач надав заяву про визнання позову в частині розірвання шлюбу та щодо стягнення 1000грн. аліментів, оскільки не має постійного офіційного заробітку . Згідно ст.169 ЦПК України, суд вирішує справу розглядати за даної явки і наявних матеріалів у справі . Судом встановлено наступні факти. Сторони уклали шлюб 25.10.2008 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а. с.4). Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], 06.01.2011року року народження, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 5), яка проживає разом з позивачем , знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідками ( а.с. 41,42). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. При ухиленні батьків від цього обовязку кошти на утримання дітей стягуються з них в судовому порядку. Відповідно до ст.24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не припускається. \~\~\~\~ Дослідивши матеріали справи, виходячи з принципу розумності та справедливості, оцінивши докази в їх сукупності, враховуючи факт визнання позову , суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково, оскільки сторони не дійшли спільної думки, щодо збереження сім»ї шлюб підлягає розірванню, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання дитини в розмірі 1000грн., щомісячно , до досягнення дитиною 18 років . При цьому , суд враховує, що відповідач офіційно не працює, має тимчасові заробітки , вимога про стягнення 1/4 частини всіх заробітків є безпідставною. Згідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає справу в межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Згідно ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави 551,20 грн. судового збору та з відповідача на користь позивача 551,20 грн. сплаченого судового збору. На підставі ст.ст. 24, 84,104,109,180-182,184 Сімейного Кодексу України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та про визначення місця проживання неповнолітніх дітей. Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою у наведені доводів, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved