Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, у якому просить встановити факт прийняття [PERSON] , яка померла [INFO] , спадщини після померлої [INFO] [PERSON] , а також встановити факт, що дійсно [PERSON] , яка померла [INFO] є рідною сестрою [PERSON] , яка померла [INFO] . На обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що [INFO] померла тітка позивача [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, в тому числі на земельну частку (пай), яка перебувала у колективній власності КСП « Надія » розміром 6,26 умовних кадастрових гектарів, яке належало померлій відповідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КР № 0137479 від 25.06.1997 року. [PERSON] - мати позивача та рідна сестра померлої [PERSON] , являючись спадкоємцем другої черги за законом після померлої сестри у встановлений законом шестимісячний строк до нотаріальної контори не зверталася, оскільки вважала, що маючи на руках оригінал правовстановлюючого документу, фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, що передбачено п. 1 ст. 549 ЦК України. Інші спадкоємці, які заявляли свої вимоги відносно спадкового майна, відсутні. [INFO] померла мати позивача - [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно та майнові права, в тому числі на земельну частку (пай), яка перебувала у колективній власності КСП « Надія » розміром 6,26 умовних кадастрових гектарів, яка належала померлій [PERSON] відповідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КР № 0137479 від 25.06.1997 року та була прийнята у спадок [PERSON] , але не переоформлена на ім`я останньої. Відповідно до ст. 1261 ЦК України позивач є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після померлої матері [PERSON] . Позивач спадщину прийняла, і переоформила на своє ім`я частину спадкового майна, що залишилося після смерті матері. Проте не може оформити право на земельну частку (пай), яка належала тітці позивача - [PERSON] , яка була прийнята у спадок, але не переоформлена на ім`я матері позивача - [PERSON] . Під час оформлення спадкових прав нотаріус у постанові від 27.06.2019 року відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [INFO] [PERSON] , оскільки у позивачем не надано доказів прийняття спадщини її матір`ю після смерті її рідної сестри, а також через відсутність доказів родинних відносин між ними, у зв`язку із чим позивач і звернулася до суду за захистом своїх прав. Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22.07.2019 року відкрито провадження у справі, справу призначено до судового розгляду в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01.08.2019 року, закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду. У судове засідання позивач та її представник не з`явилися, представник позивача через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі та без участі позивача, заявлені вимоги підтримують в повному обсязі. Представник відповідача - Михайлівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача, заперечень проти позову не має. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши наявні у справі докази, суд встановив такі обставини. Позивач [PERSON] є дочкою [PERSON] , яка померла [INFO] . Вказані обставини підтверджуються копією свідоцтва про народження [NUMBER] від 06.01.1962 року, виданого Михайлівським сільським бюро ЗАГС Олександрійського району, свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 29.03.1985 року, виданим Палацом урочистих подій м. Олександрії Кіровоградської області, та свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 07.10.2006 року, виданим Михайлівською сільською радою Олександрійського району Кіровоградської області. Згідно Інформаційної довідки зі спадкового реєстру № 56966583 від 24.07.2019 року та матеріалів спадкової справи № 512, заведеної після смерті [PERSON] встановлено, що позивач як спадкоємець першої черги за законом у встановленому порядку спадщину прийняла. Проте, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27.06.2019 року, виданою державним нотаріусом Олександрійської районної державної нотаріальної контори, позивачеві відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , яка належить [PERSON] померлої [INFO] . Відмову мотивовано тим, що [PERSON] не подала до Олександрійської районної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , інших суттєвих доказів прийняття спадщини у неї немає, а також тим, що у спадкоємця [PERSON] відсутні в належній кількості документи, що підтверджують факт родинних стосунків між померлою [PERSON] та її сестрою [PERSON] . До правовідносин щодо встановлення факту родинних зв`язків застосовуються положення Цивільного кодексу України. Так, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Частиною 2 передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31 березня 1995 року роз`яснено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Відповідно до архівного витягу із книги реєстрації актів цивільного стану про народження у населених пунктах Михайлівської сільської ради Червонокам`янського району Кременчуцького округу (нині - Олександрійський район Кіровоградської області) С-324/467/01-17 від 14.03.2019 року встановлено, що [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] . Крім того, [INFO] народилася [PERSON] , її батьками є: [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією посвідки про народження [NUMBER] , виданої Михайлівською сільською радою Олександрійського району. 07 червня 1955 року Михайлівською сільською радою було зареєстровано шлюб між [PERSON] , 1930 року народження та [PERSON] , 1929 року народження, після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про одруження № [NUMBER] від 07.06.1955 р. Відповідно до копії витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя № 00022506386 від 02.04.2019 року, встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] 28 грудня 1955 року зареєстровано шлюб, після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть № 00022362695 від 15.03.2019 року. Таким чином, суд, дослідивши матеріали справи, вважає доведеним факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , а саме, що [PERSON] , яка померла [INFO] , являється рідною сестрою [PERSON] , яка померла [INFO] . Встановлення факту родинних відносин заявнику необхідно для подальшого оформлення спадщини після смерті матері [PERSON] . Отже в частині встановлення юридичного факту родинних зв`язків, позовна заява підлягає задоволенню з метою реалізації позивачем свої спадкових прав. З приводу позовних вимог щодо встановлення факту прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] - [PERSON] , яка померла [INFO] , суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення фактів, визначених чітким переліком. Згідно до ч. 2 цієї статті у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть № 00022362695 від 15.03.2019 року. Час відкриття спадщини, тобто дата смерті спадкодавця - [INFO] . За положенням частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Відповідно до частин першої, третьої статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності; якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Згідно із частиною четвертою Прикінцевих та перехідних положень Цивільний кодекс України 2004 року застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності (з 1 січня 2004 року). Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Спадкові відносини виникають з моменту відкриття спадщини. Як частина друга статті 1220 ЦК України, так і стаття 525 ЦК Української РСР визначають, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Частиною п`ятою Прикінцевих та перехідних положень передбачено, що правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Отже, за змістом указаних норм відносини спадкування регулюються нормами ЦК України 2004 року, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати (строк на прийняття якої закінчився до 1 січня 2004 року) або якщо вона була прийнята хоча б одним із спадкоємців, до таких спадкових відносин застосовуються норми ЦК Української РСР 1963 року. Відповідно до ст. 524 ЦК Української РСР 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ст. 524 ЦК Української РСР 1963 року спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Статтею 529 ЦК Української РСР 1963 року встановлено,що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Відповідно до ст. 530 ЦК Української РСР 1963 року при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга). Стаття 549 ЦК Української РСР 1963 року, передбачає, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Доказом вступу в управління або володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконкому місцевої ради про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця, довідки про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі, оплачувались комунальні послуги,запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, наявність у спадкоємців ощадної книжки, іменних цінних паперів, свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів, державного акту про право приватної власності на землю тощо. Відповідно до сертифікату серії КР № 0137479 , виданого 25.06.1997 року Головою Олександрійської районної державної адміністрації, встановлено, що [PERSON] має право на земельну частку (пай) розміром 6,26 умовних кадастрових гектарах, яка перебувала у колективній власності КСП « Надія ». Відповідно до довідки № 18/12 від 19.04.2019 року, виданої Виконавчим комітетом Михайлівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області встановлено, що [PERSON] , яка померла [INFO] , постійно проживала та була зареєстрована а с. Михайлівка Олександрійського району Кіровоградської області, на момент смерті з останньою ніхто не проживав, заповіт від [PERSON] в сільській раді не посвідчувався. Даних щодо заведення спадкової справи після смерті [PERSON] судом не встановлено, що підтверджується листом Олександрійської районної державної нотаріальної контори № 1105/01-16 від 26.07.2019 року та інформаційною довідкою зі спадкового реєстру № 56966720 від 24.07.2019 року. Як вже встановлено судом [PERSON] є рідною сестрою [PERSON] . Враховуючи, що [PERSON] мала оригінал правовстановлюючого документу на земельну частку (пай), яка перебувала у колективній власності КСП « Надія » розміром 6,26 умовних кадастрових гектарів, відсутність інших спадкоємців, суд вважає доведеним факт, що [PERSON] фактично вступила в управління та володіння спадковими правами померлої [PERSON] , таким чином прийняла спадщину відповідно до статті 549 ЦК Української РСР 1963 року. За наведених обставин, позовні вимоги щодо встановлення факту прийняття спадщини [PERSON] , яка померла [INFO] після померлої [INFO] [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Не зважаючи на те, що суд задовольняє позов повністю, враховуючи, що спір виник через неправильні дії (бездіяльність) спадкодавця, в порядку ч. 9 ст. 141 ЦПК України, судові витрати слід покласти на позивача.

Outcome: approved