overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 10 серпня 1991 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спільне проживання не склалося, шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведуть. Проживають окремо понад рік. Відповідач добровільно розірвати шлюб у відділі РАЦС відмовляється. Вважає подальше збереження сім'ї неможливим. Просить суд шлюб розірвати, прізвище залишити [PERSON]. В судовому засіданні представник позивача адвокат Савченко В. Б. позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позові, наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав. Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Між [PERSON] та [PERSON] 10 серпня 1991 року укладено шлюб, зареєстрований Білозерським районним відділом ЗАГСу Херсонської області, актовий запис №48 (а.с.6). Подружжя спільних неповнолітніх дітей не має. Відповідно до ст.3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно ст.ст.21, 24 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Судом встановлено, що спільне проживання у сторін не склалося, шлюбні відносини припинені з понад рік, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, будь-які інші спільні інтереси між ними відсутні. Спір про поділ спільного майна відсутній. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе та не відповідає інтересам сторін. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на підставі ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 10 серпня 2005 року. Від шлюбу мають спільну дитину: доньку [PERSON], 15.03.2006 р. н. Спільне проживання не склалося, шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Вважає подальше збереження сімї неможливим. Просить суд шлюб розірвати. В судовому засіданні представник позивача адвокат [PERSON] підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позові, пояснила, що через несумісність характерів та різні погляди на життя почуття любові та поваги втрачені, шлюб існує формально, на теперішній час сторони проживають окремо. Просила шлюб розірвати, прізвище дружині залишити [PERSON]. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.3 Сімейного кодексу України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Згідно ст.ст.21, 24 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 10 серпня 2005 року, зареєстрований Широківською сільською радою Скадовського району Херсонської області, актовий запис №4 (а.с.7). Подружжя має спільну дитину доньку [PERSON], 15.03.2006 р. н. (а.с.8). Спільне проживання у сторін не склалося, стосунки погіршились, що призвело до формального існування шлюбу, сторони з жовтня 2014 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть, будь-які інші спільні інтереси між ними відсутні. Спір про місце проживання неповнолітньої дитини та поділ спільного майна відсутній. За таких обставин, з урахуванням визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе та не відповідає інтересам сторін. Заявлена позивачкою вимога про залишення їй прізвища, присвоєного у звязку з укладенням шлюбу, підлягає задоволенню на підставі ст.113 Сімейного кодексу України. Сплачені позивачкою судові витрати загальною сумою 1287,20 грн. (а.с.1, 2, 9) підлягають стягненню з відповідача на підставі ст.ст.79, 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 11.06.2011 року. Подружжя має спільну дитину доньку [PERSON], 24.12.2011 р. н. Спільне проживання з відповідачем не склалося через різні погляди на життя та на сімейні цінності, що призводить до постійних сварок та непорозумінь. Почуття любові та взаємної поваги втрачені. З лютого 2017 року сторони припинили шлюбні відносини. Вважає спільне життя та збереження сімї неможливим. Спір про поділ майна та місце проживання неповнолітньої дитини відсутній, дитина проживає та проживатиме надалі з позивачкою. Просить суд шлюб розірвати, стягнути з відповідача судові витрати. Позивач в судове засідання не зявилася, надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила розглядати справу за її відсутності, прізвище просила залишити дівоче «Гудкова». Відповідач про час і місце судового засідання повідомлений у встановленому законом порядку, не зявився в судове засідання і від нього не надійшло повідомлення про причину неявки чи заяви про розгляд справи за його відсутності. Суд за згодою позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. 11 червня 2011 року [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Гудкова) [PERSON] уклали шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Пролетарського районного управління юстиції у м. Донецьку, актовий запис №104 (а.с.8). Подружжя має спільну дитину доньку [PERSON], 24.12.2011 р. н. (а.с.9). Відповідно до ст.3 Сімейного кодексу України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Згідно ст.ст.21, 24 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Спільне проживання у сторін не склалося, шлюбні відносини припинені, з лютого 2017 року сторони проживають окремо, що призвело до формального існування шлюбу, будь-які спільні інтереси між сторонами відсутні. Спір про поділ спільного майна не заявлено. Вказані обставини відповідачем не спростовано. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. За таких обставин суд вважає подальше збереження шлюбу неможливим і таким, що суперечитиме інтересам позивача. Підстави для надання сторонам строку для примирення суд не вбачає. Заявлена позивачкою вимога про відновлення дошлюбного прізвища підлягає задоволенню на підставі ст.113 Сімейного кодексу України. Судові витрати покладаються на відповідача на підставі ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 11.10.2003. Подружжя має спільну дитину [PERSON] , 2006 р. н. Спільне проживання не склалося, шлюбні відносини припинені з 15.01.2021, спільне господарство не ведуть. Вважає подальше збереження сім`ї неможливим. Просить суд шлюб розірвати, прізвище залишити [PERSON] . В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позові, пояснила, що взаєморозуміння відсутнє, тому спільне проживання неможливе, проживають окремо. Просила шлюб розірвати. Відповідач в судовому засіданні заявлену позивачем вимогу визнав, при цьому вважав можливим зберегти сім`ю, вважав недоцільним надавати строк для примирення, проти розірвання шлюбу не заперечував. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно зі статтею 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 11 жовтня 2003 року, зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Скадовського районного управління юстиції Херсонської області, актовий запис №118. Подружжя має спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Спільне проживання у сторін не склалося, стосунки погіршились, що призвело до формального існування шлюбу, сторони почали проживати окремо. Статтею 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. За таких обставин, на підставі встановлених у судовому засіданні обставин, з урахуванням категоричної позиції позивачки, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе та не відповідає інтересам позивачки. Спір про місце проживання неповнолітньої дитини та про поділ майна не заявлено. Заявлена позивачкою вимога про залишення прізвища, присвоєного у зв`язку з укладенням шлюбу, підлягає задоволенню на підставі положень статті 113 Сімейного кодексу України. Судові витрати покладаються на відповідача на підставі статей 141, 142 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 11 листопада 2006 року. Подружжя має спільну дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Спільне проживання не склалося, шлюбні відносини припинені з березня 2020 року, спільне господарство не ведуть. Вважає подальше збереження сім`ї неможливим. Просить розірвати шлюб, після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON] . Позивач в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Розгляд справи проведено за відсутності сторін, у порядку статті 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів, яких достатньо для вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі статтею 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] одружились 11 листопада 2006 року, про що Новомиколаївською сільською радою Скадовського району Херсонської області складено відповідний актовий запис за №17. Подружжя має спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до статті 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Статтею 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. На підставі викладених у позові обставин судом встановлено та не спростовано під час судового розгляду, що спільне проживання у сторін не склалося, шлюбні відносини припинені, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, спільні інтереси між ними відсутні, шлюб існує формально. Спір про поділ спільного майна та місце проживання дитини відсутній. За наведених обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе та не відповідає інтересам сторін. Заявлена позивачкою вимога про залишення прізвища, присвоєного у зв`язку з укладенням шлюбу підлягає задоволенню відповідно до положень статті 113 Сімейного кодексу України. Судові витрати, що складаються з судового збору у сумі 980,00 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у сумі 2500,00 грн., покладаються на відповідача відповідно до положень статей 141, 142 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 11 лютого 2006 року. Подружжя має спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Спільне проживання не склалося, шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведуть. Вважає подальше збереження сім`ї неможливим. Просить суд шлюб розірвати, прізвище залишити [PERSON] . В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позові, пояснила, що протягом останніх трьох років сторони проживають окремо, тому примирення не можливе. Наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач в судовому засіданні заявлену позивачем вимогу визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно зі статтею 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 11 лютого 2006 року, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Скадовського районного управління юстиції Херсонської області, актовий запис №11. Подружжя має спільну дитину доньку [PERSON] , [INFO] . Спільне проживання у сторін не склалося, стосунки погіршились, шлюбні відносини припинені, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, спільні інтереси між ними відсутні, шлюб існує формально. Статтею 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. За таких обставин, на підставі встановлених у судовому засіданні обставин, з урахуванням категоричної позиції позивачки та визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе та не відповідає інтересам сторін. Спір про поділ спільного майна та місце проживання неповнолітньої дитини не заявлений. Заявлена позивачкою вимога про залишення прізвища, присвоєного у зв`язку з укладенням шлюбу, підлягає задоволенню на підставі положень статті 113 Сімейного кодексу України. Судові витрати покладаються на відповідача на підставі статей 141, 142 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 11 січня 2011року. Від шлюбу мають дитину - доньку [PERSON], [INFO] Спільне проживання не склалося, почуття любові та взаємної поваги втрачені, шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведуть. Вважає подальше збереження сім'ї неможливим. Просить суд шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позові. Просила шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON]. Судові витрати просила покласти на відповідача. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти розірвання шлюбу, після спливу строку, наданого судом для примирення позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Між [PERSON] та [PERSON] 11 січня 2011 року укладено шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Скадовського районного управління юстиції Херсонської області, актовий запис № 02 (а.с.6). Спільне проживання у сторін не склалося, стосунки погіршились, що призвело до формального існування шлюбу, сторони з грудня 2013 проживають окремо, спільного господарства не ведуть, будь-які інші спільні інтереси між ними відсутні. Спір про місце проживання неповнолітньої дитини та розділ спільного майна відсутній. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя. Судом було надано сторонам строк для примирення тривалістю один місяць. В судовому засіданні позивач пояснила, що примирення не відбулося, наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач в судовому засіданні підтвердив, що примирення не відбулось, не заперечував проти розірвання шлюбу. За таких обставин суд вважає подальше збереження шлюбу неможливим і таким, що суперечитиме інтересам сторін. Вимога позивачки про залишення прізвища, присвоєного у зв'язку з укладенням шлюбу, підлягає задоволенню на підставі ст.113 СК України, відповідно до якої особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судові витрати покладаються на відповідача на підставі ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-31 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 12 березня 2014 року. Подружжя має неповнолітніх дітей - сина [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] . Спільне проживання у сторін не склалося, проживають окремо, спільне господарство не ведуть з січня 2019 року, шлюб існує формально. Просить суд шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON] . Позивач в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, причини неявки суду не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлений у порядку, передбаченому ч.11 ст.128 ЦПК України. Розгляд справи проведено за відсутності сторін, у порядку ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів, яких достатньо для вирішення справи. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Згідно ст.21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. 12 березня 2014 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Улянівської сільської ради Скадовського району Херсонської області, актовий запис №2 (а.с.5). Подружжя має неповнолітніх дітей - сина [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.6, 7). Відповідно до ст.3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Статтею 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. На підставі обставин, викладених у позові, судом встановлено та не спростовано під час судового розгляду, що спільне проживання у сторін не склалося, сторони проживають окремо (а.с.8), спільне господарство не ведуть, будь-які інші спільні інтереси між ними відсутні, шлюб існує формально. Спір про місце проживання неповнолітніх дітей та про поділ спільного майна відсутній. За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, оскільки подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе та не відповідає інтересам сторін. Підстав для надання подружжю строку для примирення судом не встановлено. Сплачені позивачем судові витрати (а.с.1) покладаються на відповідача на підставі ст.ст.141, 142 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 13 вересня 2012 року. Від шлюбу спільних дітей не мають, позивачка має неповнолітню дитину від попереднього шлюбу. Спільне проживання не склалося, шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведуть. Вважає подальше збереження сімї неможливим. Просить суд шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, посилаючись на скрутне матеріальне становище та утримання неповнолітньої дитини, позовні вимоги підтримала, просила не вживати заходів до примирення. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Між [PERSON] та [PERSON] (до реєстрації шлюбу прізвище Польна) [PERSON] 13 вересня 2012 року укладено шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 1493 (а.с.3). Спільне проживання у сторін не склалося, стосунки погіршились, що призвело до формального існування шлюбу, сторони з січня 2015 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть, будь-які інші спільні інтереси між ними відсутні. Спір про поділ спільного майна відсутній. За таких обставин, з урахуванням категоричної позиції сторін, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе та не відповідає інтересам сторін. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Відповідачкою не заявлено вимогу про відновлення дошлюбного прізвища, на підставі чого суд вважає доцільним залишити їй прізвище, присвоєне у звязку з укладенням шлюбу, що відповідає положенням ст.113 СК України. Судові витрати покладаються на відповідача на підставі ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved