Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду із даним позовом та просить розірвати шлюб в якому вона перебуває з відповідачем. Свої вимоги обґрунтовує тим, що сімейне життя з відповідачем не склалося з причин постійних побутових конфліктів поміж ними, які призвели до втрати почуттів любові та поваги. Шлюбні відносини вони з відповідачем припинили взимку 2014 року, спільного господарства не ведуть, спору про поділ майна не мають. Між ними досягнуто згоду, що після розірвання шлюбу дитина залишатиметься проживати із батьком. Сторони в судове засідання не з'явилися, завчасно сповістили суд про неявку та можливість розгляду справи за їхньої відсутності. Позивач надала заяву в якій просить позов задовольнити та шлюб розірвати. Відповідно до заяви [PERSON] він не заперечує проти розірвання шлюбу та підтверджує викладі у позові обставини. У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 30.04.2010 року Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 225, від якого в них народилася дитина [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки сторони припинили з причини того, що вони втратили взаєморозуміння, почуття любові та поваги один до одного, через що, впродовж подружнього життя у них виникали численні конфлікти та непорозуміння між собою. З початку 2014 року позивач та відповідач проживають окремо. Дитина проживає із відповідачем, який займається її вихованням та утриманням. Сторони спільного господарства не ведуть, не мають спільного бюджету, що також не дозволяє зберегти відносини притаманні подружжю, у зв'язку з чим примирення поміж ними неможливе. Спору про поділ майна сторони не мають, між ними досягнуто згоду, що після розірвання шлюбу донька залишатиметься проживати із батьком [PERSON]. Суд вважає, що подальше сумісне життя сторін та збереження сім'ї неможливо, їхній шлюб існує формально. Вимоги про зміну прізвищ сторонами не заявлено. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. З огляду на ч. 1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що поміж сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхня сім'я розпалася та існує формально, а подальше спільне життя їхнього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, інтересам дитини, а тому шлюб слід розірвати. Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved