Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-10 00:00:00

Позивач звернулася з даним позовом до суду, який мотивує тим, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі з 09.09.2009 року, від якого у них народилася донька [PERSON], [INFO]. Сімейне життя між ними не склалося і рішенням суду від 23.05.2018 року шлюб між ними розірвано, дитину залишено проживати з нею. Відповідач, будучи громадянином Російської Федерації через постійні сварки та скандали, а також негативне ставлення до України весною 2015 року забрав свої речі і залишив сім'ю, не повідомивши своє місце проживання та перебування, фактично відмовився від доньки, яка з того час перебуває на її повному утриманні. Таким чином, відповідач ухиляється від своїх батьківських обов'язків щодо їхньої дочки, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, навчання. Відповідач не надає кошти на забезпечення дитини необхідним харчуванням, медичним оглядом та речами першої необхідності. Крім того, через відсутність батька вона не може виготовити дитині закордонний паспорт для поїздки з нею за кордон, а тому дитина позбавлена можливості поїхати на відпочинок, позбавлена права на духовний та всесторонній розвиток. Відповідач є фізично здоровим, працездатним, інших осіб на утриманні не має, на скільки їй відомо неофіційно працює за кордоном та має високу заробітну плату, а тому має можливість та зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання дитини. На підставі вищенаведеного, просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дочки [PERSON], [INFO] та стягувати з нього аліменти на утримання дитини у розмірі по 1 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча повідомлявся про час і місце судового розгляду справи, про причини неявки не повідомив, поважних причин його неявки не встановлено, відзиву на позов не подав, а тому суд вважає, що справу слід розглядати заочно у відсутності відповідача. Представник третьої особи - органу опіки та піклування виконавчого комітету Коломийської міської ради в судове засідання не з'явився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності позовні вимоги підтримує. Вивчивши матеріали справи, аналізуючи обставини встановлені в судовому засіданні та дослідивши зібрані докази, а саме: копію свідоцтва про народження [PERSON], яка народилася [INFO] року, де у графі батько зазначено [PERSON]; копію довідки № 126 від 02.02.2017 року про реєстрацію місця проживання виданої на ім'я [PERSON]; копію рішення Коломийського міськрайонного суду від 23 травня 2018 року, яким шлюб між сторонами по даній справі розірвано та залишено неповнолітню дочку [PERSON] проживати з матір'ю; копію паспорта та картки платника податків позивача; витяг із рішення від 07.09.2018 року № 173 виконкому Коломийської міської ради про затвердження висновків про доцільність позбавлення батьківських прав, яким затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дочки [PERSON]; висновок орагну опіки про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] згідно якого останнього доцільно позбавити батьківських прав по відношенню до дочки [PERSON], [INFO], суд, дійшов висновку, що в судовому засіданні не спростовано доводи позивача і встановлено ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, що у відповідності до ст. 164 ч.1 п.2 СК України є підставою для позбавлення його батьківських прав. У відповідності до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно абз. 2 п. 16 ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно ст. 166 ч.3 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Тому, з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін, стану їх здоров'я та здоров'я дитини, стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1 500 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі викладеного та

Outcome: approved