Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, уточнивши який просила визнати недійсним шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , а також усунути [PERSON] від права на спадкування за законом спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , що складалася із майна, яке за життя належало [PERSON] , померлій [INFO] , а саме: житлового будинку [ADDRESS] , земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,7607 га, кадастровий номер 1221884000:03:015:0046 та площею 3,7576 га, кадастровий номер 1221884000:03:015:0045. Крім того, просила суд стягнути з відповідача на її користь витрати зі сплати судового збору у сумі 1409,06 грн. В обґрунтування позову вказувала, що [INFO] померла [PERSON] , яка доводилася їй троюрідною сестрою. За життя її сестра, маючи намір усиновити дитину, уклала фіктивний шлюб з [PERSON] , після чого вони усиновили хлопчика - [PERSON] , [INFO] [PERSON] та [PERSON] спільно не проживали, [PERSON] не брав участі у витратах по будинку, не здійснював догляд за дитиною та хворіючою дружиною, спільного господарства вони не вели. [PERSON] постійно проживала з дитиною одна, в будинку [ADDRESS] , який вона отримала у спадок після смерті брата, [PERSON] . Позивач вказувала, що вся їх родина та вона особисто, допомагали [PERSON] [PERSON] за життя успадкувала дві земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва: площею 3,7576 га - після смерті матері [PERSON] та площею 3, 7607 га - після смерті брата [PERSON] [INFO] помер [PERSON] , після чого захворіла [PERSON] . Позивач стверджувала, що в період хвороби [PERSON] , вона здійснювала за нею догляд, а коли [PERSON] померла, то вона здійснила витрати на її поховання. [PERSON] у цей період зловживав алкогольними напоями, допомоги [PERSON] не надавав, скориставшись її хворобливим станом, зареєструвався у її будинку. Позивач вказувала, що після поховання [PERSON] , її фіктивний чоловік [PERSON] , попрохав у неї ключі від будинку [PERSON] , оскільки не мав де жити. [INFO] він помер у цьому ж будинку. Зазначала, що близькі родичі [PERSON] відсутні, а тому вона є спадкоємцем за законом після смерті троюрідної сестри. Їй стало відомо, що на спадкове майно [PERSON] претендує рідний брат [PERSON] - [PERSON] . Під час розгляду справи, [PERSON] помер, у зв`язку з чим позовні вимоги пред`явлено до його правонаступника - спадкоємця, дружини [PERSON] . Позивач та її представник за довіреністю в ході судового засідання позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд їх задовольнити, з підстав викладених у позові. Відповідач позовні вимоги не визнала, надала суду відзив на уточнену позовну заяву, в якому вказувала на необґрунтованість та недоведеність позивачем вимог про визнання шлюбу недійсним. Стверджувала, що шлюб [PERSON] та [PERSON] укладався на добровільних засадах, з наміром створенням сім`ї. Подружжя тривалий час проживало однією сім`єю, вело спільне господарство, мало спільний бюджет, чоловік працював та забезпечував свою сім`ю матеріально, а дружина була домогосподаркою. Після смерті усиновленої ними дитини, вони не розлучилися, шлюбних стосунків не припинили, продовжили проживати разом. У зв`язку з недоведеністю підстав для задоволення вимог про визнання шлюбу недійсним через його фіктивність, вважала також відсутніми підстави для задоволення вимог в частині усунення від права на спадкування. Відповідач та її представник в судовому засіданні свої заперечення проти позову підтримали, з підстав вказаних у відзиві. Третя особа, Лозуватська сільська рада Криворізького району Дніпропетровської області надала суду заяву про розгляд справи за відсутності її представника (а.с. 221). Вислухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши докази, що надані сторонами на підтвердження їх вимог та заперечень, встановивши правовідносини між сторонами та яка правова норма підлягає застосуванню до них, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , дошлюбне прізвище якої « [PERSON] » (а.с. 7, 12). 01.09.1984 [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , змінивши прізвище на « [PERSON] », а 24.05.1991 шлюб було розірвано, що підтверджується копіями свідоцтв про одруження та розірвання шлюбу, повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про розірвання шлюбу № 00019724930 (а.с. 13, 63, 64-65). Від вказаного шлюбу була народжена дитина [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, з відміткою про смерть (а.с. 74). 16.08.1991 [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , змінивши прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », яким іменувалася до дня смерті, що підтверджується копією свідоцтва про одруження та копією свідоцтва про смерть [PERSON] (а.с. 7, 14). Сторони в ході судового засідання стверджували, що [PERSON] та [PERSON] усиновили дитину, хлопчика, віком близько 4 років - [PERSON] , [INFO] . Вказана обставина визнана учасниками справи, зазначена в їх заявах по суті справи, а тому, відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, доказуванню не підлягає. Крім цього, даний факт підтверджували в ході судового засідання свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть та копією актового запису про смерть (а.с. 61-62). Як слідує з довідок Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області від 15.03.2018 та 21.03.2018, за адресою: [ADDRESS] , в різний період часу, були зареєстровані [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , при цьому [PERSON] зареєстрований за вказаною адресою з 01.11.2013 (а.с. 106-110). Згідно з вказаних довідок, на момент смерті [PERSON] , з ним за цією адресою проживали мати [PERSON] та батько [PERSON] , а на момент смерті [PERSON] , з нею проживав її чоловік [PERSON] (а.с. 108-109). На момент смерті [PERSON] , - [INFO] , він проживав у вказаному будинку один (а.с. 10-11, 110). Будь-яких допустимих доказів на підтвердження тверджень позивача, щодо реєстрації [PERSON] за вказаною адресою, попри волю [PERSON] , в порушення ст. 81 ЦПК України, суду не надано. Разом з тим, свідок [PERSON] , яка доводилася двоюрідною сестрою [PERSON] , у ході судового засідання повідомила, що зі слів [PERSON] їй відомо, що вона зареєструвала у своєму будинку чоловіка - [PERSON] . Відповідно до ст. 12, 13 Кодексу про шлюб та сім`ю, який був чинним на момент виникнення спірних правовідносин (укладення шлюбу), шлюб укладається в державних органах реєстрації актів громадянського стану. Права і обов`язки подружжя породжує лише шлюб, укладений у державних органах реєстрації актів громадянського стану. Час виникнення прав і обов`язків подружжя визначається моментом реєстрації шлюбу в органах реєстрації актів громадянського стану. Статтею 15 КпШС визначено, що для укладення шлюбу необхідна взаємна згода осіб, які одружуються, і досягнення ними шлюбного віку. Згідно зі ст. 45 КпШС, шлюб може бути визнаний недійсним в разі реєстрації шлюбу без наміру створити сім`ю (фіктивний шлюб). Визнання шлюбу недійсним провадиться в судовому порядку. Зі змісту ст. 46 КпШС слідувало, що шлюб не може бути визнаний недійсним, якщо на час розгляду судом справи відпали ті обставини, які в силу закону були перешкодою до його укладення. Шлюб вважається дійсним з моменту, коли відпали ці обставини. З позовом про визнання шлюбу недійсним могли звертатися один з подружжя, прокурор, а також особи права яких порушені (ст. 47 КпШС). Відповідно до ст. 48 КпШС, шлюб, визнаний судом недійсним, вважається таким з часу його укладення. Відповідно до ст. 49 КпШС, визнання шлюбу недійсним тягне за собою припинення всіх прав і обов`язків, що виникли раніше і передбачені законом для осіб, які перебувають у шлюбі. До відносин щодо майна, нажитого за час недійсного шлюбу, застосовуються правила Цивільного кодексу Української РСР. 01.01.2004 набрав чинності Сімейний кодекс України. Оскільки шлюб між [PERSON] та [PERSON] продовжував існувати після 2004 року, до спірних правовідносин підлягають застосуванню також норми СК України, які містять аналогічні норми щодо добровільності шлюбу, вільного волевиявлення кожного з подружжя при його укладенні, підстав та наслідків його недійсності. Відповідно до ст. 3 Сімейного кодексу України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Згідно зі ст. 40 Сімейного кодексу України, шлюб визнається недійсним за рішенням суду у разі його фіктивності. Шлюб є фіктивним, якщо його укладено жінкою та чоловіком або одним із них без наміру створення сім`ї та набуття прав та обов`язків подружжя. Відповідно до ст. 42 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про визнання шлюбу недійсним мають дружина або чоловік, інші особи, права яких порушені у зв`язку з реєстрацією цього шлюбу, батьки, опікун, піклувальник дитини, опікун недієздатної особи, прокурор, орган опіки та піклування, якщо захисту потребують права та інтереси дитини, особи, яка визнана недієздатною, або особи, дієздатність якої обмежена. Шлюб не може бути визнаний недійсним, якщо на момент розгляду справи судом відпали обставини, які засвідчували відсутність згоди особи на шлюб або її небажання створити сім`ю. Позивач, ставлячи перед судом питання про недійсністю шлюбу [PERSON] та [PERSON] , вказує на його фіктивність, яку обґрунтовує відсутністю у них бажання та наміру створювати сім`ю, стверджуючи що єдиною підставою реєстрації вказаного шлюбу було усиновлення дитини. На факт фіктивності вказаного шлюбу в ході судового засідання вказували свідки [PERSON] , яка є матір`ю позивача, а також двоюрідні сестри позивача [PERSON] , [PERSON] , показання яких суд розцінює критично, оскільки вони є родичами позивача, а також у зв`язку з тим, що [PERSON] і [PERSON] не заперечували того факту, що повідомлені ними обставини відомі їм зі слів тітки [PERSON] . Допитана в ході судового засідання свідок [PERSON] , повідомила, що [PERSON] і [PERSON] знала, оскільки проживала з ними на одній вулиці - [ADDRESS]. Стверджувала, що [PERSON] їй скаржилася на зловживання чоловіком алкогольними напоями, але намірів щодо припинення з ним шлюбу не висловлювала. Свідки [PERSON] , [PERSON] - сусіди подружжя [PERSON] , [PERSON] - двоюрідна сестра [PERSON] , [PERSON] , які не мають жодної заінтересованості в результатах розгляду справи, кожен окремо, повідомили в судовому засіданні, що [PERSON] та [PERSON] проживали разом за адресою: [ADDRESS] , як звичайна родина, в їх сім`ї виховувався усиновлений хлопчик [PERSON] . Між подружжям існували звичайні сімейні стосунки, вони підтримували один одного, разом виховували сина, вели господарство та обробляли город. Свідок [PERSON] також пояснювала, що в період її спільної роботи з [PERSON] , він добре відзивався про батька, піклувався про обох батьків. Після того, як захворіла [PERSON] , її доглядав чоловік [PERSON] та сестра брата [PERSON] . Аналогічні показання з приходу вказаного факту надала [PERSON] . Разом з тим, свідки [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , кожен окремо вказували, що [PERSON] жодного відношення до родини [PERSON] та [PERSON] не мала, допомоги у вихованні сина, житті родини не брала. Показання вище вказаних свідків, в сукупності з іншими дослідженими доказами, спростовують твердження позивача про те, що [PERSON] проживав окремо від [PERSON] , не працював, про їх сім`ю не дбав, після смерті сина за хворою дружиною не доглядав. Факт реєстрації [PERSON] у будинку [ADDRESS] лише з 01.11.2013, не спростовує факту його фактично проживання з [PERSON] та їх сином за вказаною адресою в період їх шлюбу, що було доведено перед судом сукупністю вище вказаних доказів. Копія трудової книжки [PERSON] спростовує твердження позивача, що останній не працював та сім`ю не забезпечував (а.с. 72-73). Факт вживання [PERSON] алкогольних напоїв, підтверджений характеристикою депутата Лозуватської сільської та показаннями свідка [PERSON] , жодним чином не впливає на дійсність оспорюваного шлюбу, не свідчить про його фіктивність, та не свідчить про відсутність сімейних відносин між подружжям. Твердження позивача про те, що нею здійснено витрати на поховання [PERSON] , підтверджені розрахунковими документами (а.с. 18-19) та поясненнями свідка [PERSON] , яка показала, що ці кошти [PERSON] брала в неї в борг, не спростовують факту існування шлюбних (сімейних) відносин між [PERSON] та [PERSON] та не є підставою для визнання шлюбу недійсним. За життя [PERSON] мала право власності на дві земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,7576 га (а.с. 15, 37) та 3, 7607 га (а.с. 38), що підтверджується державними актами на право власності на земельну ділянку, в тому числі на ім`я [PERSON] , який містить відмітку про перехід права власності до [PERSON] в порядку спадкування. Також їй належало право користування земельною ділянкою площею 0,15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, що розташована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Лозуватської сільської ради № 918 від 21.03.2018, наданою на підставі записів земельно-шнурової книги (а.с. 111). Будь-яких належних та допустимих доказів належності [PERSON] іншого майна, в тому числі житлового будинку [ADDRESS] , суду не надано. Проект щодо встановлення газопроводу за вказаною адресою (а.с. 35-36), не є доказом права власності на вказаний будинок. Після смерті [PERSON] , її чоловік, [PERSON] , проживаючи з нею на момент відкриття спадщини, прийняв її в силу ч. 3 ст. 1286 ЦК України, оскільки до нотаріальної контори з заявою про відмову від прийняття спадщини не звертався, що встановлено рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 16.11.2017 про встановлення факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8-9). [PERSON] зверталася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , але отримала відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, що підтверджується копією рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 16.11.2017 (а.с. 8-9). Після смерті [PERSON] , її чоловік продовжив проживати у будинку [ADDRESS] , здійснювати фактичне володіння ним, що додатково до довідки з місця проживання підтверджується розрахунковими книжками на комунальні послуги (а.с. 75-76, 79-80, 106, 108,110). Після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори звернулася [PERSON] та його брат [PERSON] , що підтверджується постановою державного нотаріуса від 09.06.2016 про відмову [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину (а.с. 20). [INFO] [PERSON] помер, його спадкоємцем є дружина [PERSON] , що підтверджується матеріалами спадкової справи відкритої після смерті [PERSON] (а.с. 141-145). Беручи до уваги встановлені судом обставини справи, зокрема момент реєстрації шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , факт усиновлення ними дитини - сина [PERSON] , тривалість шлюбу - більше як 22 років, в тому числі його збереження після усиновлення дитини, досягнення нею повноліття та навіть після смерті усиновленої дитини, спільне проживання подружжя до самої смерті [PERSON] , ведення ними спільного господарства, існування між ними прав та обов`язків подружжя, в тому числі щодо піклування один про одного, забезпечення один одного, що доведено в судовому засіданні, суд приходить до висновку про недоведеність перед судом фіктивності вказаного шлюбу, а відповідно підстав для його недійсності. Крім цього, перед судом не доведено і факт порушення вказаним шлюбом прав [PERSON] , як особи, яка має право звернення до суду з даним позовом, лише за умови порушення її прав у зв`язку з реєстрацією цього шлюбу. Так, [PERSON] , факт родинних відносин якої з [PERSON] встановлено рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 16.11.2017, звернулася до суду з позовом про визнання фіктивним шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , лише після спливу 26 років з дня його укладення та після смерті кожного із вказаного подружжя. Встановлені обставини свідчать про те, що сам шлюб, який тривав більше 22 років та припинився у зв`язку зі смертю одного з подружжя, - [PERSON] , сам по собі не порушував прав [PERSON] . Про нібито порушення її прав, вона заявила лише після того, як отримала постанову нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , в якій вказано про існування спадкоємця ближчого ступеня споріднення, - брата [PERSON] , який фактично усунув її права на спадкування (а.с. 20). Встановлені судом обставини, які підтверджені дослідженими в судовому засіданні доказами, дають суду підстави зробити висновок про недоведеність перед судом фіктивності оспорюваного шлюбу та про відсутністю у позивача права на звернення до суду з вказаним позовом, адже шлюб, про фіктивність якого нею пред`явлено позов, жодним чином не порушував її прав. Вимоги позивача в частині усунення [PERSON] від права на спадкування спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON] , який прийняв її після смерті [PERSON] , не підлягають задоволенню, оскільки вони є похідними від вимог про визнання шлюбу недійсним, в задоволенні яких позивачу відмовлено. Зважаючи на те, що в задоволенні позову [PERSON] відмовлено, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд не знаходить законних підстав для стягнення на її користь з відповідача судового збору.

Outcome: dismissed