Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Дмитрівської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом. Свої вимоги мотивувала тим, що [INFO] року помер її батько [PERSON]. За життя ним було складено заповіт, згідно якого він заповів все свої майно їй, - [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. Через те, що батько за життя не зареєстрував будинок в органах БТІ, вона не може отримати на нього свідоцтво про право на спадщину. Просить суд визнати за нею право власності на будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті батька - [PERSON], який помер [INFO] року. Позивач в судове засідання не з'явилась, подала заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просить позов задовольнити, справу розглядати за своєї відсутності. Представник відповідача Дмитрівської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області в судове засідання не з'явився, подав заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, просить справу розглядати за своєї відсутності. Суд, дослідивши письмові докази, встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що батьком [PERSON], [INFO] є [PERSON]; [PERSON] одружилась з [PERSON] і їй присвоєно прізвище [PERSON]. За заповітом [PERSON] заповів все своє майно [PERSON] - позивачу по справі. Згідно довідки-характеристики Знам'янського районного КП БТІ, - власником будинку [ADDRESS] є [PERSON]. Згідно роз'яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 27.09.2012, № 10-1387/0/4-12 «Про практику застосування судами при розгляді справ окремих норм законодавства про власність та спадкування», вбачається, що у відповідності до ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року № 1952-ІУ, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Згідно до п.3.4, 3.5, 3.6 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України віл 07.02.2002 року за № 7/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 28.07.2010 року № 1692/5), листом Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року, у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не проводилася і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного власника (спадкоємця) повинно вирішуватися в судовому порядку. У зв'язку з тим, що за життя [PERSON] не звернувся до реєстраційних органів з метою переоформлення права власності на належне нерухоме майно, суд вважає за позивачем визнати право власності на зазначене спадкове майно в судовому порядку. Відповідно до «Тимчасового положення про порядок реєстрації права власності на нерухоме майно», рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно. Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок смерті. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом року, встановленого ст.1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. Позивач, як спадкоємець за заповітом, звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Проте отримала відмову у вчиненні нотаріальної дії. Таким чином позов підлягає задоволенню. У відповідності зі ст.88 ЦПК України судові витрати сплачені при подачі позову віднести на рахунок позивача. На підставі викладеного, Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року, ч.1, ч.2 ст.5, ст.ст.331, 1216, 1218, 1233, 1268 ч.3 ЦК України та

Outcome: approved