Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Старосільської сільської ради про визнання за нею права власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] і після його смерті відкрилась спадщина. Вона, як спадкоємець першої черги за законом звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, проте постановою приватного нотаріуса Хвостик Г.І. від 1 серпня 2019 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва на право власності на зазначений житловий будинок та земельні ділянки площею 1437 м2 для ведення особистого селянського господарства кадастровий номер 5924788700:10:002:0577, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 136 м2 кадастровий номер 5924788700:10:002:0576 розташовані за адресою: [ADDRESS] , та на земельну ділянку для ведення індивідуального садівництва загальною площею 0,1000 га, що знаходиться на території Червоненської сільської ради, Сумського району, Сумської області, оскільки відсутні документи, що посвідчують право власності на зазначені об`єкти нерухомого майна. У зв`язку з чим вона вимушена звернутись до суду за захистом свого права власності на домоволодіння та земельні ділянки. У судове засідання позивач не з`явилася, направивши заяву, в якій просила справу слухати у її відсутність, наполягала на задоволенні позовних вимог. Представник відповідача до суду не з`явився, від виконавчого комітету Нижньосироватської сільської ради надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника, з позовними вимогами погоджуються. Третя особа - приватний нотаріус Хвостик Г.І. направила до суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер чоловік позивача [PERSON] (а.с. 17). Відповідно до рішення Сумського районного суду Сумської області від 29 жовтня 2018 року [PERSON] виділено в натурі з визнанням права власності в порядку спадкування після [PERSON] , який помер [INFO] , частину житлового будинку А-1 з прибудовою а, тамбуром а 1 під № [ADDRESS] з надвірними будівлями: житловою кімнатою 1-5, площею 13,5 кв. м. та житловою кімнатою 1-2, площею 8,1 кв м., а також надвірними будівлями: гаражем «К», Ѕ частиною сараю «Б», погрібом «п/г», сараєм «Л», навісом «Р», огорожею №3, з припиненням права спільної часткової власності, та визнанням їх окремим об`єктом нерухомого майна; виділено в натурі з визнанням права власності частину земельної ділянки, для ведення особистого селянського господарства, площею 1437 кв.м., кадастровий номер 5924788700:10:002:0577, та частину земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 136 (60 +76 ) кв.м., кадастровий номер 5924788700:10:002:0576, під [ADDRESS] , в порядку спадкування після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , з припиненням права спільної часткової власності та визнанням права власності як на окремий об`єкт нерухомого майна; виділено в натурі з визнанням права власності на земельну ділянку, для ведення індивідуального садівництва, площею 0,1000 га на території Червоненської сільської ради Сумського району Сумської області, в порядку спадкування після смерті [PERSON] , який помер [INFO] (а.с. 14-16). Проте [PERSON] не встиг зареєструвати право власності на вказане нерухоме майно, оскільки помер до набрання вказаним рішенням законної сили. Позивач звернулася до приватного нотаріуса Сумського міського нотаріального округу Хвостик Г.І. з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті її чоловіка [PERSON] та в подальшому вона отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на ј частки квартири за адресою: [ADDRESS] (а.с. 18); свідоцтво про право на спадщину за законом на мотоцикл марки Днепр-11, випуску 1993 року (а.с. 19); свідоцтво про право на спадщину за законом на недоотриману пенсію, що знаходиться в АТ «Райффайзен Банк Аваль» (а.с. 20). Проте постановою приватного нотаріуса від 01 серпня 2019 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок та земельні ділянки, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , кадастрові номери [NUMBER] :10:002:0576, 5924788700:10:002:0577, та на земельну ділянку загальною площею 0,1000 га, цільове призначення: для ведення індивідуального садівництва, що знаходиться на території Червоненської сільської ради, Сумського району Сумської області, оскільки відсутні документи, що посвідчують право власності на нерухоме майно (а.с. 21). Згідно абзацу 3 пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов : якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. В силу п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5 підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. В силу ч.1 ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.ч.1,3 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до положень ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 1 ст. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Відповідно до роз`яснень, що містяться в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз`яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7, про те, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Державного акту на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо видача державного акту про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Зазначений порядок встановлений законодавством у разі набуття права власності на земельні ділянки шляхом їх приватизації (ч. 3ст. 116 ЗК). Визнається правильною практика судів, які задовольняють вимоги спадкоємців, що звернулися до суду з позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акту про право власності на землю на ім`я спадкоємця. Відповідно до Законів України «Про державний земельний кадастр» та «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» з 1 січня 2013 року державні акти на право власності на земельну ділянку не видаються. Натомість, згідно із статтею 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», правовстановлюючим документом, що посвідчує право власності на земельну ділянку, яка передана фізичним та юридичним особам шляхом безоплатної передачі із земель державної чи комунальної власності за рішеннями органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, є свідоцтво про право власності на нерухоме майно. Таким чином, оцінюючи надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved