Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором позики, посилаючись на те, що 19.11.2013 р. між нею та відповідачем було укладено договір позики , відповідно до якого вона передала, а [PERSON] отримала у позику 40 000 грн, остання зобовязалася повернути дану суму в строк до 19.05.2014 та сплатити відсотки за користування грошовими коштами 5% від розміру позики, що еквівалентно 2000 грн, про що було складено розписку. Однак, у встановлений термін в порушення своїх зобовязань відповідач позику не повернула. Просить стягнути з відповідача на її користь суму боргу за договором позики в розмірі 461279 грн 36 коп з них: 40 000 грн сума позики; 37100 грн сума процентів; 313600 грн сума пені; 68000 інфляційні втрати , 2579,36 грн 3% річних та стягнути судові витрати в сумі 4612 грн. 79 коп. Просить стягнути з відповідача на її користь суму боргу за договором позики в розмірі 461279 грн 36 коп з них: 40 000 грн сума позики; 37100 грн сума процентів; 313600 грн сума пені; 68000 інфляційні втрати , 2579,36 грн 3% річних та стягнути судові витрати в сумі 4612 грн. 79 коп. 22.03.2017 від представника позивача [PERSON] надішли уточнені позовні вимоги в яких просить стягнути з відповідача на користь [PERSON] суму боргу за договором позики в розмірі 587711 грн 73 коп з них: 40 000 грн сума позики; 55100 грн сума процентів; 414800 грн сума пені; 74400 інфляційні втрати , 3411,73 грн 3% річних. Позивач та її представник [PERSON] в судове засідання не зявились, про день, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від представника позивача надійшла заява, згідно якої позов підтримує повністю, просить розглядати справу у їх відсутність . Відповідач та її представник в судове засідання не зявилися, про день, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від відповідача надійшли письмові заперечення , згідно яких позов визнає частково , а саме в частині основного боргу у розмірі 40\~000 грн, процентів у розмірі 55\~100 грн, 146\~000 пені ; 74\~400 інфляційних нарахувань ; 3411,73 грн річних трьох процентів , в іншій частині позов не визнала, а також просила застосувати строки позовної давності , а також зменшити розмір неустойки до 5\~000 грн в звязку з тяжким матеріальним становищем . Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає до часткового задоволення. Судом встановлено, що 19.11.2013 між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір займу , згідно яякого [PERSON] передала [PERSON] позики у розмірі 40\~000 грн , а остання зобовязалась повернути їх в строк з відсотками до 19.05.2014 . Відповідно до п.2.3 Договору на суму позики щомісяця нараховуються відсотки у розмірі 5% у розмірі 2000 грн не пізніше 19 числа відповідно до графіка. Відповідно до п. 3.2 при порушенні п.2.2 Договору позичальник сплачує пеню у розмірі 1 % віж несплаченої суми за кожен день просрочки (а.с.12-13). Однак, у встановлений термін в порушення своїх зобовязань відповідач позику не повернула та ігнорує вимоги позивача про повернення боргу згідно договору позики. Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж саму суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Стаття 625 ЦК України\~встановлює відповідальність за порушення грошового зобов'язання. Так, частиною першою вказаної статті визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Частиною другою встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 2\~ст. 625 ЦК України\~підставою застосування передбаченої цією нормою відповідальності є прострочення боржником виконання грошового зобов'язання. Як передбачено ч. 1\~ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору (ч. 1\~ст. 631 ЦК України). Як установлено судом, п.3.2. договору передбачено, що у разі порушення п.2.2. договору позичальник зобовязуєься сплачувати позикодавцю пеню у розмірі 1% від усієї суми позики за кожен день прострочення. За загальним правилом період, за який нараховується пеня за прострочення виконання зобовязання, не може перевищувати один рік (пункт перший частини другої статті 258 ЦК України). При цьому виходячи з правової природи пені, яка нараховується за кожен день прострочення, право на позов про стягнення пені за кожен окремий день виникає щодня на відповідну суму, а позовна давність за позовом про стягнення пені відповідно до статті 253 ЦК України обчислюється по кожному дню, за який нараховується пеня, окремо, починаючи з дня, коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права. Оскільки право на стягнення пені в кредитора виникло з наступного дня після 19 травня 2014 року, а до суду вона звернулася лише - 14 грудня 2016 року, то пеня підлягала стягненню лише в межах одного року до дня предявлення позову, тобто у розмірі ( 400 ( розмір пені в день )* 365 днів = 146\~000 грн . У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за Договором позики відповідач має заборгованість в сумі 278911 грн 73 коп, яка складається з наступного:\~40 000 грн сума позики; 55100 грн сума процентів; 146 000 грн сума пені; 34400 інфляційні втрати , 3411,73 грн 3% річних. Частиною третьою статті 551 ЦК України передбачено, зокрема, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин інших обставин , які мають істотне значення . Отже, частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обовязку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків. Оскільки розмір неустойки більший від розміру боргового зобовязання (разом із нарахованою індексацією та трьома процентами річних), підлягає до застосування норма ч. 3 ст. 551 ЦК України, при цьому суд, враховує те, що відповідач є матірю одиначкою і на її утриманні знаходиться неповнолітня дитина. Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про необхідність зменшення розміру нарахованої позивачем пені за порушення строків погашення позики з 146000 грн. до 40000 грн. Відповідно до частини першої\~статті 88 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі\~ЦПК України) якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в розмірі 1729 грн 12.

Outcome: partial