Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про поновлення строку позовної давності, визнання права власності на спадкове майно, що залишилося після смерті баби - [PERSON], померлої [INFO] року та дядька - [PERSON], померлого [INFO] року. В позовній заяві [PERSON] посилається на те, що [INFO] року померла її баба - [PERSON]. Після смерті тої відкрилася спадщина - земельна ділянка площею 3,38 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташована на адміністративні території Лабушненської сільської ради Кодимського району Одеської області за межами села. Право власності на земельну ділянку [PERSON] було посвідчене державним актом на право власності на землю серії І-ОД №073349, виданого Кодимської районною державною адміністрацією. [INFO] року помер її дядько - [PERSON]. Після смерті того відкрилася спадщина - земельна ділянка площею 3,35 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташована на адміністративні території Лабушненської сільської ради Кодимського району Одеської області за межами села. Право власності на земельну ділянку [PERSON] було посвідчене державним актом на право власності на землю серії І-ОД №073345, виданого Кодимської районною державною адміністрацією Вона є єдиною спадкоємцею за законом після смерті як баби так і дядька. У встановлений законом строк вона не змогла звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Рішенням суду їй був наданий додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Звернувшись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину з огляду не та, що були відсутні оригінали державних актів на право власності на землю, що належали спадкодавцям. Залишилися лише ксерокопії цих документів. Про втрату державних актів на право власності на землю вона публікувала оголошення в газеті «Вісті Кодимщини». Все вище назване і змусило її звернутися до суду за захистом свого права. Просить визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку площею 3,38 га, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташовану на адміністративній території Лабушненської сільської ради Кодимського району Одеської області за межами села на підставі державного акту серії І-ОД №073349 на ім»я [PERSON] та право власності на земельну ділянку площею 3,35 га, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташовану на адміністративній території Лабушненської сільської ради Кодимського району Одеської області за межами села на підставі державного акту серії І-ОД №073345 на ім»я [PERSON]. В судове засідання позивач не з»явилася, надавши заяву про розгляд справи без її участі. Представник відповідача (Лабушненської сільської ради, Одеської області) в судове засідання не з»явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши вимоги позивача, заяву відповідача, матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Згідно частини 3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов»язані довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом установлено, що [PERSON] була власником земельної ділянки площею 3,38 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташованої на адміністративній території Лабушненської сільської ради за межами села (Інформація Відділу Держземагенства в Кодимському районі Одеської області №12-12-05/2196 від 30 вересня 2013 року), а [PERSON] був власником земельної ділянки площею 3,35 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташованої на адміністративній території Лабушненської сільської ради за межами села (Інформація Відділу Держземагенства в Кодимському районі Одеської області №12-12-05/2194 від 30 вересня 2013 року). [INFO] року [PERSON] померла (свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане 25 лютого 2008 року Лабушненською сільською радою Кодимського району Одеської області), а [INFO] року помер [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане [INFO] року Лабушненською сільською радою Кодимського району Одеської області). Як убачається з дослідженого судом свідоцтва про народження [PERSON] (серія [NUMBER]), його матір»ю була [PERSON]. Позивач є онукою померлої [PERSON] і рідною племінницею [PERSON]. Згідно частини першої статті 1265 ЦК України у п»яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно... Частина перша статті 1269 ЦК України передбачає, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Своїм правом спадкоємця за законом [PERSON] скористалася, подавши заяву до нотаріуса про прийняття спадщини. Однак, отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину з огляду на те, що відсутні оригінали державних актів на право власності на землю на ім»я [PERSON] (лист державного нотарісуа №90/02-14 від 12 лютого 2014 року). Вітадк, звернення до суду за захистом свого права (ст. 16 ЦК України) позивачем є обґрунтованим, оскільки воно продиктоване тою обставиною, що при зверненні до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, з»ясувалося, що відсутні документи на спадкове майно. Докази, надані позивачем є належними і допустимими (ст.ст.58,59 ЦК України). Суд констатує, що позивач прийняла спадщину після смерті [PERSON] і [PERSON], набувши тим самим право власності на спадкове майно, відповідно: земельну ділянку площею 3,38 га, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташовану на адміністративній території Лабушненської сільської ради Кодимського району Одеської області за межами села на підставі державного акту серії І-ОД №073349 на ім»я [PERSON], померлої [INFO] року та право власності на земельну ділянку площею 3,35 га, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташовану на адміністративній території Лабушненської сільської ради Кодимського району Одеської області за межами села на підставі державного акту серії І-ОД №073345 на ім»я [PERSON], померлого [INFO] року. Стосовно вимоги позивача про поновлення строку позовної давності, то суд прийшов до такого. Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Частиною п»ятою статті 267 ЦК України передбачено, що якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Як убачається з досліджених судом матеріалів справи позивач неодноразово зверталася до різних установ з метою відновлення втрачених документів, що потягло за собою несвоєчасне звернення до суду за захистом порушеного права. Зазначені причини несвоєчасного звернення позивача до суду за захистом порушеного права, суд вважає поважними, а тому поновлює строк позовної давності. Враховуючи викладене,

Outcome: approved