Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-25 00:00:00

позивач звернулася до суду із позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування\~поданого позову\~покликається на\~те,\~що з 2008 р. по 2016 р. проживала разом з відповідачем та мають спільну дитину, сина [PERSON] , [INFO] . Через поведінку відповідача перестали підтримувати подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, та проживають окремо з 2017 року. Оскільки у сторін загострились стосунки, дитина знаходиться на повному утриманні позивача, із відповідачем не досягли згоди щодо добровільного надання ним коштів на утримання дитини [PERSON] , вважає за необхідне звернутись із позовом про стягнення аліментів із відповідача на утримання сина. Стверджує, що не володіє інформацією де саме працює відповідач, його заробіток їй невідомий. Відомо, що відповідач отримує військову пенсію та йому нараховується допомога на двох дітей як військовому пенсіонеру. Просить суд постановити рішення, яким стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі по 3000 щомісячно, починаючи з часу звернення з цим позовом і до повноліття дитини. Крім того, в цій позовній заяві ставиться питання про стягнення аліментів за 2017-2018 роки. Ухвалою суду від 20.11.2018 р. у справі відкрито провадження /а.с.11/. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, надала пояснення аналогічні викладеним у позові. Просила суд позовні вимоги задоволити повністю. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час, дату та місце проведення судового засідання, про причини неявки суд не повідомив, а тому згідно ст.223 ЦПК України, суд вважає, що справу можна слухати у його відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов`язки та взаємовідносини сторін та ухвалити у справі заочне рішення. Заслухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог виходячи з наступних міркувань. Суд встановив, що батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . /а.с.7/. Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дітей, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цей обов`язок є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , [INFO] проживає із матір`ю [PERSON] та знаходиться на повному її утриманні, забезпечений усіма необхідними умовами для проживання, навчання та повноцінного розвитку, виховується належним чином, будь-яких випадків порушення позивачем його законних прав у ході судового розгляду справи судом не встановлено. На час розгляду справи домовленості між батьками з приводу участі відповідача в утриманні дитини не досягнуто, а отже аліменти підлягають стягненню в судовому порядку. Відповідач зобов`язаний виконувати обов`язки по утриманні дитини, однак допустив невиконання вказаного обов`язку, оскільки не бере активної участі в утриманні сина, як в грошовій так і в натуральній формі. Відповідно у позивача виникло право на стягнення з відповідача аліментів. Відповідно до ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 p., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 pоку та набула чинності для України 27 вересня 1991 pоку, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст.182\~СК України\~при визначенні\~розміру аліментів\~суд враховує: 1)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини; 2)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; 3)\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; 3-1)\~наявність на\~праві власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав; 3-2)\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи які не викликають сумніву у їх об`єктивності. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, оскільки позивач перебуває у складному матеріальному становищі, однак відповідач зобов`язаний надавати допомогу, яка на розсуд суду є достатньою в розмірі 3000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позову, а саме з 05.11.2018 року, до досягнення дитиною повноліття. При цьому, суд відмовляє в задоволення позовної вимоги щодо стягнення аліментів за минулий час, оскільки позивачем не доведено та не надано суду доказів того, що вона раніше вживала заходів для стягнення аліментів до зверталась до суду. Крім цього, позивачем у судовому засіданні не заявлялося клопотання про виклик та допит свідків на підтвердження даної позовної вимоги. Відповідно до ч. 2 ст.\~141\~ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір. Оскільки позивач при подачі позову про стягнення аліментів звільнений від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір», тому із відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704,80 грн.\~\~

Outcome: partial