Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача суми авансу, яка складає 2000 грн. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 27.09.2011 року уклала з відповідачем угоду про розробку технічної документації на земельну ділянку, за виготовлення якої позивач повинна сплатити відповідачу 2000 грн винагороди. Сторони домовилися про укладення відповідного договору, але такий договір укладено не було, натомість позивач сплатила відповідачу в рахунок виконання укладених домовленостей між ними 1000 грн 27.09.2011 року та 1000 грн 25.11.2017 року. При цьому, відповідач вказав на необхідність додаткової оплати ще 500 грн, що не відповідало угоді між ними. Оскільки відповідач не виконав умови угоди, оскільки не виготовив технічну документацію, а також відмовляється повернути сплачені грошові кошти, тому позивач просила стягнути з нього на її користь суму сплаченого авансу, яка становить 2000 грн Від позивача надійшла заява про підтримання позову та розгляд справи за її відсутності. Відповідач до суду не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся рекомендованим листом з рекомендованим повідомленням. До суду не надійшло відзиву на позов. З огляду на те, що сторони належним чином повідомлені, відповідач не з'явився в судове засідання та не подав відзив, суд ухвалив про заочний розгляд справи. Дослідивши наявні у справі матеріали (копію паспорта громадянина України на ім'я [PERSON] ; копію квитанції до прибуткового касового ордеру б/н від 29.09.2011 року; копію квитанції до прибуткового касового ордеру б/н від 25.11.2017 року; копію повідомлення фізичної особи-підприємця [PERSON] від 15.03.2019 року № 027), суд, розглянувши спір між сторонами в межах заявлених позовних вимог, приходить до висновку про можливість задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що 27.09.2011 року між сторонами досягнуто домовленості про розробку відповідачем, який є фізичною особою-підприємцем, технічної документації на земельну ділянку. В рахунок наявної домовленості позивач сплатила відповідачу 1000 грн 27.09.2011 року та 1000 грн 25.11.2017 року. При цьому договір на розробку технічної документації із землеустрою між сторонами не укладався та технічна документація не була розроблена. Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов'язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Із ст. 570 ЦК України слідує, що завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Все сплачене, передане чи набуте за неукладеними правочинами підлягає поверненню як безпідставно набуте за правилами ст.ст. 1212-1214 ЦК України. Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Таким чином, внесення завдатку як способу виконання зобов'язання може мати місце лише в разі наявності самого зобов'язання, яке у даному випадку повинно було виникати на підставі договору на розробку технічної документації із землеустрою. Зважаючи на те, що вказаний правочин, який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам закону, між сторонами укладений не був, тому передана позивачем сума коштів в розмірі 2000 грн в якості оплати за розробку технічної документації вважається авансом і підлягає поверненню в тому розмірі, в якому сплачена. Станом на час розгляду справи в суді відповідач не виконав умови укладених між сторонами домовленостей щодо розробки технічної документації, а також добровільно не повернув позивачу сплачені нею авансові платежі в сумі 2000 грн, що є підставою для стягнення з відповідача на користь позивача вказаної суми заборгованості. Оскільки позов підлягає задоволенню та позивача звільнено від сплати судового збору - з відповідача на підставі ст. 141 ЦПК України на користь держави підлягає стягненню 768,40 грн. судового збору. На підставі ст.ст. 570; 638; 640; 657; 1212 ЦК України та

Outcome: approved