Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, яким просить стягнути з останнього на свою користь відсотки від суми позики у розмірі 41353,86грн.; 3% річних від суми позики у розмірі 5528грн.; пеню на суму позики у розмірі 82707,72грн; інфляційні в розмірі 21912,42грн. разом із судовими витратами та витратами на правову допомогу. Обґрунтовуючи вимоги позову позивач зазначає, що рішенням Московського районного суду м. Харкова від 28.08.2015 з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] заборгованість за договором позики в сумі 399797,19грн., з яких: заборгованість в сумі 271185,20грн.; відсотків 36576,54грн.; суму інфляції 83253,51грн. та 3% річних у розмірі 8781,94грн. За вказаним рішенням видано виконавчий лист та відкрите виконавче провадження. 02.05.2016 боржником рішення суду виконано. Однак, із несвоєчасним виконанням рішення суду більше ніж 8 місяців, порушенням договірних зобовязань, позивач вважає, що з відповідача у відповідності до вимог чинного цивільного законодавства необхідно стягнути проценти від суми позики, 3% річних від суми позики, пеню від суми позики та інфляційні. Оскільки позивач звернувся до спеціалістів в галузі права та йому надано правову допомогу в розмірі 7600грн., тому просить стягнути із відповідача вказану суму. Представник позивача надав до суду заяву, якою просить розглянути справу за його відсутності, вимоги позову підтримує у повному обсязі і не заперечує щодо постановлення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, будучи повідомленим про день та час розгляду справи належним чином, заяв про слухання справи за його відсутністю не надав, тому суд зі згоди представника позивача розглядає справу у відсутності відповідача, постановляючи заочне рішення, що не суперечить вимогам ст. 224 ЦПК України. Суд вивчивши доводи позивача, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Так, судом встановлено, що заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 28.08.2025 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто заборгованість за договором позики в розмірі 399797,19грн. разом із судовими витратами (а.с.5). Відповідно до ст..ст. 610,611 ЦК України порушенням зобовязання є його не виконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання, а у разі порушення зобовязання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частина 2 ст. 625 ЦК України зазначає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Встановлено, що боржник 02.05.2016 рішення Московського районного суду м. Харкова від 28.08.2015 виконано і з боку боржника у повному обсязі сплачено суму боргу на користь позивача. Відповідно до правил ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБУ. Стягнення з боржника, який порушив грошове зобовязання, сум індексації грошового боргу та процентів не перешкоджає стягненню в передбачених законом або договором випадках неустойки (пені) за прострочення виконання грошового зобовязання, оскільки відповідно до ч. 1 ст.550 ЦК право на неустойку виникає незалежно від наявності в кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобовязання. Отже, позивач має отримати проценти за період з 28.08.2015 по 02.05.2016, що дорівнює 41353,86грн. Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Статтею 3 ЗУ «Про відповідальність за несвоєчасно виконання грошових зобовязань» розмір пені, передбачений ст. 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня. Отже, розмір пені, за подвійною ставкою НБУ, що діяла на кожний день з часу повторного прострочення з прорахуванням за кожний період зміни ставки НБУ, дорівнює 82707,72грн. Також Законом забезпечено право позивача на отримання інфляційних за 248 дні прострочення виконання умов договору, що дорівнює 21912,42грн. 3% річних становлять 5528грн. Далі, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь витрати на правову допомогу на загальну суму 7600грн. Оскільки такі вимоги належним чином підтверджено договором про надання юридичних послуг від 26.10.2016, додатковими угодами від 26.10.2016, розрахунком вартості послуг від 19.12.2016, довідкою про виконану роботу від 19.12.2016, наказом про встановлення розміру вартості правової допомоги, актом прийому-передачі послуг по наданню правової допомоги від 19.12.2016, товарними чеками, то у суду є правові підстави для їх задоволення. Відповідно до правил ст.. 88 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір суд стягує на користь останнього з відповідача.

Outcome: approved