Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, який зменшувала та уточнювала /а.с.24-26./, та в якому просить визначити, що частка її померлого чоловіка [PERSON] в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку по [ADDRESS] площею 0,0797 га, кадастровий номер [NUMBER] становила - 15/100. Свої вимоги мотивує тим, що житловий будинок [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності чотирьом особам, а саме: їй - 55/10; її померлому чоловіку [PERSON] - 15/100; їх сину [PERSON] - 15/100; їх доньці [PERSON] - 15/100 ідеальних частин будинку. В той же час, земельна ділянка, яка розташована по [ADDRESS] належить вищевказаним особам на праві спільної сумісної власності. [INFO] року її чоловік помер. 02 вересня 2008 року вона отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якої вона успадкувала після смерті свого чоловіка 15/100 частин житлового будинку [ADDRESS], які належали останньому за його життя. Разом з тим, листом Другої Львівської державної нотаріальної контори від 06 липня 2018 року № 942/02-14 їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину земельної ділянки по [ADDRESS] оскільки державний акт на право власності на земельну ділянку виданий на праві спільної сумісної власності, тобто без визначення частки, чотирьом співвласникам, один з яких помер, а нотаріус не може визначити склад спадкового майна. В зв'язку з наведеним, просить позов задовольнити. 13 серпня 2018 року відповідачами був поданий відзив на позовну заяву /а.с.33,34/, в якому вони позов визнали повністю, зазначивши, що їх покійному батькові за життя належало 15/100 частин житлового будинку [ADDRESS], а відтак його частка у спільній сумісній власності на земельну ділянку також становила - 15/100. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала, дала пояснення аналогічні вищенаведеному, просить позов задовольнити. У судовому засіданні відповідачі позов визнали, дали пояснення аналогічні вищенаведеному, просять позов задовольнити. У судовому засіданні представник третьої особи - Львівської міської ради проти задоволення позову не заперечив, пояснивши, що просить ухвалити рішення відповідно до вимог чинного законодавства. Суд ухвалив розглядати справу без участі представника третьої особи - Львівського міського управління Державного комітету України з питань геодезії, картографії та кадастру, який належним чином повідомлявся про час і місце підготовчого судового засідання повісткою, проте до суду не з'явився, заперечень не подав, а його неявка не є перешкодою для ухвалення рішення. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідачів, представника третьої особи, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] з 04 грудня 1969 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER]/а.с.10/, від якого в них народилося двоє дітей: відповідачі [PERSON] та [PERSON]. Наказом Управління житлово-комунального господарства Львівської міської ради № 69-Д від 31 грудня 2003 року «Про зняття з балансу міської ради приватизованих житлових будинків» з балансу міської ради був знятий житловий будинок [ADDRESS] /а.с.17/. Згідно із свідоцтвом про право власності на будинок, яке видане 01 жовтня 2004 року Залізничною районною адміністрацією Львівської міської ради, житловий будинок [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності: [PERSON] - 55/100; [PERSON] - 15/100; [PERSON] - 15/100; [PERSON] - 15/100 ідеальних частин будинку /а.с.14/. Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] від 21 листопада 2005 року земельна ділянка, яка розташована по [ADDRESS] площею 0,0797 га, кадастровий номер [NUMBER] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] /а.с.13/. [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] /а.с.9/. Як убачається з матеріалів справи після його смерті до Другої Львівської державної нотаріальної контори звернулися троє його спадкоємців, а саме: його дружина [PERSON]. та двоє дітей [PERSON] і [PERSON], двоє останніх відмовилися від 2/3 часток спадкового майна на користь своєї матері. 02 вересня 2008 року позивач [PERSON]. отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, посвідчене державним нотаріусом Другої Львівської державної нотаріальної контори [PERSON] зареєстроване в реєстрі за № 2-1770, з якого вбачається, що позивач успадкувала після смерті свого чоловіка 15/100 частки житлового будинку [ADDRESS], яка належала останньому за його життя /а.с.11/. Разом з тим, листом Другої Львівської державної нотаріальної контори від 06 липня 2018 року № 942/02-14 позивачу [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину земельної ділянки по [ADDRESS] яка увійшла до спадкової маси після смерті [PERSON], оскільки державний акт на право власності на земельну ділянку виданий на праві спільної сумісної власності, тобто без визначення частки, чотирьом співвласникам, один з яких помер, а нотаріус не може визначити склад спадкового майна /а.с.19/. Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна. Згідно з ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду Частиною 4 статті 120 ЗК України (в редакції чинній на момент набуття учасниками справи права власності на земельну ділянку) було передбачено, що при переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди. Беручи до уваги, що частка померлого [PERSON] у житловому будинку [ADDRESS] становила 15/100, то виходячи з принципу пропорційності, передбаченому статтею 120 ЗК України, суд приходить до переконання, що у судовому порядку слід визначити, що частка померлого [PERSON] в праві спільної власності на земельну ділянку по [ADDRESS] становила - 15/100. Відповідно до ч. 4 ст. 200 ЗК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи наведене, суд, дослідивши докази по справі в їх сукупності, врахувавши визнання позову відповідачами, вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved