Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом у якому просить стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO], яка продовжує навчання, у розмірі ј частини усіх видів заробітку відповідача і до досягнення [PERSON] 23 років за умови, що вона буде продовжувати навчання. Вимоги мотивує тим, що вона з відповідачем перебуває у шлюбних відносинах з 1997 року. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Позивач також вказує, що відповідачем на підставі рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 12.03.2012 року сплачувалися аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO]. На даний час їхня донька не працює, оскільки навчається на першому курсі вищого навчального закладу «Київський університет культури» на денному відділенні за напрямом підготовки аудіовізуальне мистецтво та виробництво, а тому потребує матеріальної підтримки. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 13.03.2018 року було відкрито провадження у справі та залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору повнолітню дитину сторін по справі [PERSON] (а.с. 15, 16). В судове засідання сторони не з'явилися, будучи належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, суду подали заяви з проханням розглянути справу без їхньої участі. Позивач у заяві вказала, що позовні вимоги підтримує. Відповідач у заяві зазначив, що позовні вимоги визнає, просить задовольнити позов. Третя особа в судове засідання не з'явилася, будучи належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Як зазначено позивачем, сторони перебувають у шлюбі з 1997 року. Судом встановлено, що позивач та відповідач є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 10). З 01 вересня 2017 року [PERSON] являється студенткою Київського університету культури денної форми навчання на контрактній основі, термін навчання з 01.09.2017 р. по 30.06.2021 року (довідка Київського університету культури від 19.09.2017 року № 078/17 - а.с. 11). Відповідно ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей та інші обставини, що мають істотне значення. В обґрунтування вимог позивач зазначає, що донька [PERSON] незаміжня, не працює, проживає з нею, потребує матеріальної допомоги у зв'язку з денною формою навчання. Відповідно ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідач подав суду заяву про визнання позову. Положеннями частин 1, 4 ст. 206 ЦПК України визначено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За нормою ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Суд приймає визнання позову відповідачем щодо стягнення аліментів у заявленому розмірі, оскільки це не суперечать закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв'язку з чим у вказаній частині позов підлягає задоволенню. При цьому аліменти слід стягнути з дня подачі позову до суду (з 12.03.2018 року) по час навчання дитини сторін по справі у вищому навчальному закладі, а саме по 30.06.2021 року, що підтверджується вищевказаною довідкою. У частині заявлених вимог щодо стягнення аліментів до досягнення [PERSON] 23-х років за умови, що вона буде продовжувати навчання, позов задоволенню не підлягає, оскільки, рішення суду ухвалюється на підставі наданих сторонами доказів та відповідно положень ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно норми ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Пунктом 6 ст. 141 ЦПК України визначено, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи, що позивача звільнено від сплати судового збору відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», осіб, які понесли судові витрати по даній справі не встановлено, судом не вирішується питання про судові витрати.

Outcome: partial