Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору державний нотаріус Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Кушнір Ірина Валентинівна про визнання права власності в порядку спадкування. В обгрунтування вимог позовної заяви зазначає, що вона є спадкоємцем за законом першої черги після смерті її батька [PERSON], який помер [INFO] Після смерті батька відкрилася спадщина на 1/2 частини квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Окрім позивача спадкоємцем першої черги майна померлого є відповідач [PERSON] Позивач вважає, що вчасно вступила у спадщину, та має право на 1/4 частину квартири, яка є спадковою масою, оскільки 04.07.2016 року, тобто в останній день строку, встановленого для прийняття спадщини, направила свою заяву про прийняття спадщини після смерті батька кур'єрскою службою доставки, від спадщини не відмовлялася. Однак, вступити у спадщину у нотаріальному порядку позивач не має можливості, оскільки оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно знаходяться у відповідача. Позивач у судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог [PERSON] заперечувала з підстав зазначених в письмових запереченнях. Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд приходить до наступних висновків. 04 січня 2016 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 4). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді нерухомого майна, а саме: 1/2 частини квартира [ADDRESS], яка належала померлому на підставі договору дарування від 15.11.2001 року (а.с. 25). Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. Відповідно до ст. 1268 спадкоємець за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини можливе у два способи: 1) шляхом мовчазного прийняття (пасивна поведінка спадкоємця) (ч. 3 ст. 1268 ЦК України). 2) шляхом подання заяви про прийняття спадщини (ч. 1 ст. ст. 1269 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Відповідно до ч. 1 ст. 1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподіли спадщину між ними. Спадкоємцями першої черги майна померлого [PERSON] є його дочка [PERSON] та дружина [PERSON] На час відкриття спадщини [PERSON] не проживала разом із [PERSON] Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №66178731 від 18.08.2016 року відповідач успадкувала 1/4 частини квартири [ADDRESS] після смерті чоловіка (а.с. 14-15). Із матеріалів цивільної справи вбачається (а.с. 27), що 04.07.2016 року, тобто в останній день строку, встановленого ст. 1270 ЦК України позивач кур'єрською службою направила до нотаріальної контори заяву про приєднання до спадкової справи та прийняття спадщини після смерті [PERSON], який помер [INFO] У відповідності до ч. ч.5, 6 ст. 70 ЦПК України останній день строку триває до 24 години. Строк не вважається пропущенним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здано на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв'язку. Тобто позивач фактично вчинила дії, які свідчать про прийняття нею спадщини після смерті батька, від спадщини, яка залишилася після смерті батька не відмовлялася. З огляду на викладене вище, судом встановлено, що позивач є такою, що прийняла спадщину після смерті батька, шляхом подання заяви до нотаріальної контори, у якій міститься згода (волевиявлення) спадкоємця прийняти спадщину. У судовому засіданні встановлено, що оригінали правовстановлюючих документів на спірну квартиру, яка входить до складу спадщини знаходяться у відповідача, що унеможливлює оформлення в нотаріальному порядку позивачем права власності на 1/4 частину вказаної квартири в порядку спадкування за законом. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не взнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право влансості (ст. 392 ЦК України). З огляду на викладене права позивача, як спадкоємця за законом першої черги майна померлого батька підлягають захисту шляхом задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Outcome: approved