Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, та просить винести рішення, яким стягнути з останньої аліменти на свою користь, посилаючись на те, що вона є пенсіонеркою за віком, інвалідом 3-ої групи загального захворювання з [INFO] року довічно, її чоловік помер, а вона має невелику пенсію розміром 1200 грн., багато хворіє, у зв'язку з чим не може працювати та потребує матеріальної допомоги. Вона має двох повнолітніх дітей: сина [PERSON], який має на утриманні двох малолітніх дітей, та доньку [PERSON], яка працює начальником відділу обслуговування платників податків Чугуївського відділення Харківської ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області, отримує заробітну плату, дітей та інших осіб на своєму утриманні не має, однак добровільно їй не допомагає, хоча зобов'язана це робити, у зв'язку з чим просить стягнути на своє утримання аліменти у розмірі ? частини всіх видів доходу щомісячно, до смерті. Позивач надала до суду заяву, згідно якої позов підтримала в повному обсязі, просила суд його задовольнити та розглядати справу у її відсутності (а.с.19). Від відповідача в судове засідання надійшла заява, згідно якої вона позов визнала в повному обсязі, не заперечувала проти його задоволення та просила розглядати справу в її відсутності (а.с.17). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що позивач є матір'ю відповідача по справі, [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 09.10.1971 року (а.с.2). Позивач по справі [PERSON], згідно пенсійного посвідчення серії [NUMBER], виданого 15.12.2004 року (а.с.5), є пенсіонером за віком, інвалідом 3-ої групи загального захворювання з 14.07.2010 року безстроково, про що свідчить довідка до акту МСЕК серії 10 ААА № 275255 (а.с.3,4). Згідно статті 51 Конституції України, повнолітні діти зобов'язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Відповідно до ч.1, 3 статті 172 СК України, повнолітні дочка, син зобов'язані піклуватися про батьків, проявляти про них турботу та надавати їм допомогу. Якщо повнолітні дочка, син не піклуються про своїх непрацездатних, немічних батьків, з них можуть бути за рішенням суду стягнуті кошти на покриття витрат, пов'язаних із наданням такого піклування. Статтею 202 СК України передбачено, що повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Якщо мати, батько були позбавлені батьківських прав і ці права не були поновлені, обов'язок утримувати матір, батька у дочки, сина, щодо яких вони були позбавлені батьківських прав, не виникає. Відповідно до пункту 21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, обов'язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК), не є абсолютним. Таким чином, право на утримання від дочки, сина мати та батько матимуть за умови, якщо вони є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги. Матеріали справи свідчать, що позивач [PERSON], в розумінні ч.3 ст.75 СК України, є непрацездатною, оскільки є пенсіонеркою та має інвалідність ІІІ групи, отримує незначну пенсію, якої недостатньо для забезпечення її життєвих потреб, та потребує матеріальної допомоги. Відповідно до статті 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. Як зазначено в позові, чоловік позивача [INFO] року помер, син має на утриманні двох малолітніх дітей, а дочка дітей та інших осіб на своєму утриманні не має, працює та має регулярний дохід. Враховуючи матеріальний стан позивача, а також наявність у позивача інших працездатних дітей, суд приходить до висновку, що позов є законним та підлягає частковому задоволенню, а саме з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на її утримання в розмірі ? частини з всіх видів заробітку /доходу/ щомісячно до зміни матеріального чи сімейного становища сторін. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору в дохід держави в сумі 640 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial