Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання зареєстрованого з відповідачем 06 грудня 2006 р. шлюбу, від якого вони мають двох дітей: малолітню дочку [PERSON], [INFO], та неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що подружнє життя у них не склалося через різні погляди на сімейне життя, втрати почуття любов та порозуміння між подружжям, образливе ставлення відповідача до позивача, безвідповідальне ставлення відповідача до сімейного життя, через що виникали суперечки, свідками яких часто були діти, шлюбні відносини між ними припинені з грудня 2017 р., подальше спільне проживання та примирення між ними є неможливими, просила розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просила розірвати шлюб, зазначила що шлюбні відносини між сторонами припинені з грудня 2017 р., діти мешкають з нею, спору про майно подружжя не має, проти надання судом строку для примирення позивач категорично заперечувала. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, вказав що шлюбні відносини припинені з грудня 2017 р., підтвердив відсутність спорів про майно подружжя та місце проживання дітей, проти надання строку для примирення категорично заперечує. Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Згідно із ч.4 ст.206 ЦПК України (2017 р.) у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності із вимогами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу положень ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права і обов'язки. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 06 грудня 2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1228, що підтверджено оригіналом свідоцтва про одруження серії [NUMBER]. Сторони мають двох дітей: малолітню дочку [PERSON], [INFO], та неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами припинені з грудня 2017 р. через відсутність взаєморозуміння, втрати почуття любові і поваги один до одного. Спору про місце проживання дітей на час розгляду між сторонами немає: діти мешкають з позивачем як їх матірю. Спору про розподіл майна подружжя між сторонами на момент розгляду справи немає. Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Приписами ч. 1 ст. 24 СК України встановлено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Надання строку на примирення суд вважає недоцільним, тому що шлюбні відносини між сторонами припинені вже тривалий час, обидва подружжя просять розірвати шлюб та про надання строку на примирення суду не заявили. Встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя є неможливим, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і не відповідає інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і тому може бути розірваним. Визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Таким чином, суд, оцінивши докази в їх сукупності, вважає за необхідне задовольнити позов, розірвавши шлюб між сторонами по справі. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. В звязку з чим, суд вважає необхідним відновити позивачу, яка висловила свій намір на повернення прізвища в позовній заяві, дошлюбне прізвище «[PERSON]». Згідно ч. 2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили підлягає направленню до Подільського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб від 06 грудня 2003 року № 1228, складеному Відділом реєстрації актів громадянського стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві. На підставі викладеного,

Outcome: approved