Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду с позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. В заяві вказує, що з 24 січня 2004 перебувала з відповідачем у шлюбі, який розірваний на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 14 лютого 2011 року, що набрало законної сили. Сторони є батьками малолітньої дитини [PERSON], [INFO], який перебуває на утриманні позивачки. Позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1\\4 частини із всіх видів заробітку щомісяця, до його повноліття. В судовому засіданні позивач пояснила, що відповідач хоча й надає допомогу в добровільному порядку, проте визначив суму на утримання дитини на власний розсуд, її зазвичай не вистачає для задоволення потреб сина, а прохання позивача взяти участь в додаткових одноразових витратах, зокрема, таких, що повязані зі зборами до школи на початку навчального року, або з відпочинком під час канікул, зазвичай ігнорує. Бажання упорядкувати отримання аліментів в достатньому для утримання дитини розміру зумовило її звернення до суду. У звязку з викладеним просить про задоволення позову. Відповідач позов визнав частково. Пояснив, що не заперечує проти стягнення аліментів у сумі 1/6 частини його заробітку, оскільки на теперішній час він створив нову сімю, в якій виховується дитина однолітнього віку, а дружина перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, в провадженні Заводського районного суду м. Запоріжжя знаходиться справа за позовом його теперішньої дружини про стягнення з нього аліментів на утримання дитини і дружини до досягнення дитиною трирічного віку. Крім того, він має невиконані зобовязання за двома кредитними договорами, які уклав ще в період шлюбу з позивачем, на виконання яких (зобовязань) він витрачає в середньому 2500 грн. Третя особа пояснила, що є дружиною відповідача. В теперішній час не працює, оскільки знаходиться у відпустці з догляду за дитиною. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з таких міркувань. Згідно із ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. При визначенні розміру аліментів, суд відповідно до ст. 182 СК України ураховує стан здоров'я й матеріальне становище дитини, а також платника аліментів, наявність у нього іншої дитини однорічного віку, чия мати не працює у звязку із здійсненням догляду за дитиною, а також наявність невиконаних зобовязань за кредитними договорами. Вирішуючи позов на користь позивача частково, суд, як вже зазначено, бере до уваги посилання відповідача на наявність у нього іншої дитини, перебування на утриманні дружини, яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, невиконані зобовязання за цивільними договорами, оскільки ці обставини є предметом доказування при вирішенні питання про розмір аліментів. Разом з цим суд враховує і доводи відповідачки, підтверджені документально, про наявність у неї молодшої дитини 2012 року, утримання якої також негативно відбивається на стані її бюджету. Таким чином, всебічно оцінивши обставини, які мають суттєве значення для вирішення спору, суд у відповідності до ст. 183 СК України знаходить можливим стягнення аліментів у розмірі 1/5 частини заробітку відповідача, які, на думку суду, є домірними як майновому і сімейному стану відповідача, так і потребі неповнолітнього сина в утриманні. На підставі викладеного,

Outcome: partial