Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, яким просить витребувати у [PERSON] м'які меблі, спальню та стінку. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду від 26.11.2014 року їй у власність виділено м'які меблі, вартістю 17810 грн.; спальню, вартістю 19820 грн.; стінку, вартістю 13570 грн., всього на суму 51\~200 грн. Зазначає, що відповідач ухиляється від виконання рішення суду, відмовляється у добровільному порядку передати зазначене майно. 13.10.2015 року відповідач [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом до [PERSON] яким просить витребувати майно, яке фактично було йому виділено у власність згідно з рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду від 26.11.2014 року а саме: тумбу під телевізор вартістю 1000 грн., - тумбу під телевізор вартістю 1500 грн., - килим вартістю 1000 грн., газову плитку «Гефест» вартістю 3000 грн., - постільну білизну 8 комплектів вартістю 3200 грн., - набір посуди вартістю 1500 грн., - стільці вартістю 4890 грн., - хлібопічку «LG» вартістю 1600 грн., мікрохвильову піч «LG» вартістю 2600 грн., домашній кінотеатр «Hitathi»вартістю 20\~000 грн.,- пральну машинку «Ardo» вартістю 4000 грн., а всього майна на загальну суму 43\~690 гривень. 19 грудня 2016 року [PERSON] уточнив зустрічний позов та просить стягнути з [PERSON] на його користь грошову компенсацію в сумі 51140 грн.. у звязку із тим, що вона, ще до прийняття рішення суду від 26.11.2014 року, яке набрало чинності, самовільно, без згоди [PERSON] , здійснила відчуження частини спільного майна, яке було йому виділено. В судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. В задоволенні зустрічного позову просили відмовити. Відповідач [PERSON] та його представник в судовому засіданні підтримали зустрічний позов та просили його задовольнити. В задоволенні позову [PERSON] просили відмовити. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засідання пояснили, що особисто не бачили, щоб [PERSON] вивозила речі з будинку, де вони разом мешкали з [PERSON] Тільки зі слів сусідів їм було відомо, що [PERSON] вивозила якісь речі з будинку. З 2003 року вони взагалі не заходили у двір будинку де мешкала сімя [PERSON]. Вислухавши сторони, свідків, що приймали участь при розгляді справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, дійшов наступного висновку. Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За змістом ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Водночас відповідно до ст.387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи. яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійснені права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права. Так, в судовому засіданні встановлено, що рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду від 26.11.2014 року у власність [PERSON] виділено м'які меблі, вартістю 17810 грн.; спальню, вартістю 19820 грн.; стінку, вартістю 13570 грн., всього на суму 51\~200 гррн. Також у власність [PERSON] було виділено тумбу під телевізор - вартістю 1000 грн., тумбу під телевізор - 1500 грн., килим - 1000 грн., газову плиту «Гефест» - 3000 грн., постільну білизну 8 комплектів - 3200 грн., набір посуду - 1500 грн., кухонну стінку - 6450 грн., стільці - 4890 грн., хлібопічку «LG» - 1600 грн., мікрохвильову піч «LG» - 2000 грн., домашній кінотеатр «Hitathi» - 20000 грн., пральну машину «Ardo» - 4000 грн., всього на суму 50 140 грн. рішення набрало чинності 09.12.2014 року. Згідно повідомлення державного виконавця Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби в Одеській області від 08.02.2017 року, виконавчий лист № 1510/3257/12 виданий 17.01.2017 року по справі за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про розподіл майна подружжя, не відповідає вимогам п.5 ч.1 ст. 4 ЗУ « Про виконавче провадження» , а саме відсутні заходи примусового виконання рішень, тому виконавчий документ повернуто без виконання. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Зустрічні позовні вимоги [PERSON] суд вважає підлягаючими частковому задоволенню, оскільки не знайшов свого підтвердження факт, того, що [PERSON] вивезла рухоме майно, яке згідно рішення суду виділено [PERSON] , в тому числі не надано доказів щодо звернення його до правоохоронних органів з приводу зникнення майна та прийнятого відповідного рішення з цього приводу. Якщо майно вивезено, то з ціллю його витребувати він і звернувся до суду, і суд задовольняє ці вимоги. Що стосується стягнення компенсації за рухоме майно з [PERSON] підстави для цього на час розгляду справи відсутні.

Outcome: partial