overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-19 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до відповідача про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Вимоги мотивовано тим, що [PERSON] є власником будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Відповідач - [PERSON] перебуває на реєстраційному обліку місця проживання за вказаною адресою, проте не проживає у вказаному будинку понад рік. За вказаних обставин [PERSON] вважала, що [PERSON] втратив право користування житлом. Відзиву на позов не надходило. В судовому засіданні позивач на задоволенні позову наполягала з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з`явився вдруге, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином у встановленому порядку. Будь-яких заяв від нього не надходило. Судом ухвалено про заочний розгляд справи за відсутності відповідача. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 23листопада 2017 року (а.с. 12-14) є власником 35/100 частки будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] , [INFO] , перебуває на реєстраційному обліку місця проживання за адресою: [ADDRESS] , проте за даною адресою не проживає подан рік. Підтверджуються вказані обставини довідкою №4, виданою старшим кварталу (а.с.16), записами в будинковій книзі (а.с. 8-10), показами, наданими в судовому засіданні свідками [PERSON] та [PERSON] . Згідно з ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Відповідно до ст. ст. 316, 321, 391 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Як встановлено ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право користування цим житлом у раз відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено між ним і власником житла або законом. Суд визнає доведеним факт обмеження права власності [PERSON] перебуванням відповідача на реєстраційному обліку місця проживання за адресою житла позивача. Суд вважає, що [PERSON] не проживає в належному позивачу будинку без поважних причин понад один рік - це є підставою для визнання його таким, що втратив право користування цим житлом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-13 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до відповідача про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Вимоги мотивовано тим, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. Відповідач - син позивача ,перебуває на реєстраційному обліку місця проживання за вказаною адресою, проте з 2014 року не проживає у належній [PERSON] квартирі. За вказаних обставин позивач вважає, що [PERSON] втратив право користування житлом. Відзиву на позов не надходило. В судовому засіданні позивач, її представник на задоволенні позову наполягали з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився вдруге, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином у встановленому порядку. Будь-яких заяв від нього не надходило. Судом ухвалено про заочний розгляд справи за відсутності відповідача. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 19 листопада 1996 року (а.с. 4) є власником квартири [ADDRESS]. [PERSON], [INFO], - син позивача, перебуває на реєстраційному обліку місця проживання за адресою: [ADDRESS], проте за даною адресою не проживає з 2014 року. Підтверджуються вказані обставини актом про непроживання (а.с.8), записами в будинковій книзі (а.с. 6-7), показами, наданими в судовому засіданні свідком [PERSON] Згідно з ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Відповідно до ст. ст. 316, 321, 391 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Як встановлено ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у раз відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено між ним і власником житла або законом. Суд визнає доведеним факт обмеження права власності [PERSON] перебуванням відповідача на реєстраційному обліку місця проживання за адресою житла позивача. Суд вважає, що [PERSON] не проживає в належній позивачу квартирі без поважних причин понад один рік - це є підставою для визнання його таким, що втратив право користування цим житлом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-14 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до відповідача про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням. В позовній заяві (а.с.2-3) та поясненнях представника позивача, наданих в судовому засіданні, викладено наступну позицію: [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] перебуває на реєстраційному обліку місця проживання за вказаною адресою, проте не проживаює у вказаній квартирі з 2014 року. За вказаних обставин позивач вважав, що відповідач втратив право користування житлом. Перебуванням відповідача на реєстраційному обліку у квартирі [PERSON] створено їй перешкоди у користуванні та розпорядженні власністю, змушує до додаткових витрат на оплату комунальних послуг та позбавлено можливості отримати субсидію. Відзиву на позов не надходило. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином у встановленому порядку. Будь-яких заяв від нього не надходило. Судом, згідно зі ст. 280 ЦПК України, ухвалено про заочний розгляд справи. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 13 листопада 1996 року (а.с. 6) є власником квартири [ADDRESS] . [PERSON] перебуває на реєстраційному обліку місця проживання за адресою: [ADDRESS] проте з 2014 року не проживає у даному житлі. Підтверджуються вказані обставини актом про не проживання за місцем реєстрації від 05 листопада 2018 року(а.с. 10), показами, наданими в судовому засіданні свідками [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ст. ст. 316, 321, 391 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Як встановлено ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право користування цим житлом у раз відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено між ним і власником житла або законом. Суд визнає доведеним факт обмеження права власності [PERSON] перебуванням відповідача на реєстраційному обліку місця проживання за адресою житла позивача. Суд вважає, що [PERSON] не проживає в належній позивачу квартирі без поважних причин понад один рік і це є підставою для визнання його таким, що втратив право користування цим житлом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-17 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до відповідача про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням. В позовній заяві (а.с. 2 - 6), викладено наступну позицію: [PERSON] є власником 1/2 частки житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідач перебуває на реєстраційному обліку місця проживання за вказаною адресою, проте не проживає у вказаній квартирі з 2014 року. За вказаних обставин позивач вважав, що відповідач втратив право користування житлом. Перебуванням відповідача на реєстраційному обліку у будинку позивача створено їй перешкоди у користуванні та розпорядженні власністю, змушено до додаткових витрат на оплату комунальних послуг. Відзиву на позов не надходило. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, відповідно до змісту якої на задоволенні позову наполягав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином у встановленому порядку. Будь-яких заяв від нього не надходило. Судом, згідно зі ст. 280 ЦПК України, ухвалено про заочний розгляд справи. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу належить 1/2 частина житлового будинку [ADDRESS] (а.с. 9 -10). [PERSON] перебуває на реєстраційному обліку місця проживання за адресою: [ADDRESS] , проте з 2014 року не проживає у даному житлі. Підтверджуються вказані обставини довідкою від 09 жовтня 2019 року, виданою відділом реєстрації місця проживання осіб Каховської міської ради (а.с. 14), актами фактичного проживання особи від 05 серпня 2019 року, 23 вересня 2019року (а.с. 22, 23), показами, наданими в судовому засіданні свідками [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ст.ст. 316, 321, 391 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Суд визнає доведеним факт обмеження права власності позивача, перебуванням відповідача на реєстраційному обліку місця проживання за адресою житла позивача. Суд вважає, що [PERSON] не проживає в належному позивачу житловому будинку без поважних причин понад встановлені законом строки це є підставою для визнання його таким, що втратив право користування цим житлом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-28 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернулася з позовом до відповідача про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що вона є власницею квартири [ADDRESS] , де прописаний і відповідач [PERSON] , який є її колишнім чоловіком, проте не проживає у вказаній квартирі з 2016 року. \~ \~ \~ \~Реєстрація відповідача у даній квартирі створює їй перешкоди у користуванні та розпорядженні власністю, змушує до додаткових витрат на оплату комунальних послуг. \~ \~ \~ \~За вказаних обставин позивач вважає, що відповідач втратив право користування житлом. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні позивач на позовних вимогах наполягала, просила задовільнити їх в повному обсязі, не заперечує проти заочного винесення рішення. Відзиву на позов не надходило. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином у встановленому порядку. Будь-яких заяв від нього не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи позивача, вислухавши пояснення свідків, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що [PERSON] на підставі договору дарування від 11.06.2015 року (а.с.3) є власницею квартири [ADDRESS] , про що вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.5). З довідки Коробківської сільської ради вбачається, що [PERSON] зареєстрований по [ADDRESS] , однак за місцем реєстрації не проживає з 2016 року (а.с.17), що також підтверджується показами свідків [PERSON] та [PERSON] , наданими в судовому засіданні. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.ст. 316, 321, 391 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбав-лений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм май-ном. \~ \~ \~ \~Як встановлено ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право користування цим житлом у раз відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено між ним і власником житла або законом. Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця про-живання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. \~ \~ \~ \~З урахуванням зазначених вище норм законодавства та встановлених обставин справи, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-28 00:00:00

позивач звернулася з позовом до відповідача про визнання незаконним та скасування наказу Львівського комунального підприємства «Львівавтодор» № 1064-к від 16.12.2020 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності [PERSON] ». Враховуючи складність справи, суд вважає, що по справі слід проголосити вступну та резолютивну частину рішення, а складання повного рішення відкласти на строк 5 днів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-31 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Вимоги мотивовано тим, що [PERSON] є власником будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Відповідач перебуває на реєстраційному обліку місця проживання за вказаною адресою, проте з жовтня 2015 року не проживає в цьому будинку. За вказаних обставин позивач вважала, що [PERSON] втратив право користування житлом. В судове засідання позивач не з`явилася надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, відповідно до змісту якої на задоволенні позовних вимог наполягала, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився вдруге, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином у встановленому порядку. Будь-яких заяв від нього не надходило. Судом ухвалено про заочний розгляд справи за відсутності відповідача. Вимоги підлягають задоволенню повністю. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Каховської міської ради на підставі рішення від 13 червня 2012року № 204 (а.с. 6, 7) є власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] , [INFO] , перебуває на реєстраційному обліку місця проживання за адресою: [ADDRESS] , проте за даною адресою не проживає. Підтверджуються вказані обставини довідкою про склад сім`ї (а.с. 8), актом обстеження від 12 листопада 2019 року (а.с. 9), показами, наданими в судовому засіданні свідками [PERSON] та [PERSON] . Згідно з ч. 1 ст. 383 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Відповідно до ст.ст. 316, 321, 391 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Суд визнає доведеним факт обмеження права власності [PERSON] перебуванням відповідача на реєстраційному обліку місця проживання за адресою житла позивача. Суд вважає, що [PERSON] не проживає в належному позивачу будинку без поважних причин понад встановлений законом строк - це є підставою для визнання його таким, що втратив право користування цим житлом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-14 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Вимоги мотивовано тим, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] Відповідач перебуває на реєстраційному обліку місця проживання за вказаною адресою, проте не проживає там з 2007 року. За вказаних обставин [PERSON] вважала, що [PERSON] втратив право користування житлом. До суду позивач не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю та наполягала на задоволенні її позовних вимог, не заперечувала проти заочного розгляду справи у випадку неявки відповідача у судове засідання повторно. Відповідач в судове засідання не з'явився вдруге, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином у встановленому порядку. Будь-яких заяв від нього не надходило. Судом ухвалено про заочний розгляд справи за відсутності відповідача. Вимоги підлягають задоволенню . Судом встановлено, що [PERSON] згідно свідоцтва про право власності на житло від 03 березня 2000 року (а.с. 7) належить квартири [ADDRESS] [PERSON], [INFO], перебуває на реєстраційному обліку місця проживання за адресою: [ADDRESS], проте за даною адресою не проживає з 2007 року. Підтверджуються вказані обставини довідкою про склад сім'ї (а.с. 14), актом № 8 про фактичне непроживання (а.с.15), показами, наданими в судовому засіданні свідками [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ст. ст. 316, 321, 391 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Як встановлено ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у раз відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено між ним і власником житла або законом. Суд визнає доведеним факт обмеження права власності [PERSON] перебуванням відповідача на реєстраційному обліку місця проживання за адресою житла позивача. Суд вважає, що [PERSON] не проживає в належній позивачу квартирі без поважних причин понад один рік - це є підставою для визнання його таким, що втратив право користування цим житлом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, що знаходиться в [ADDRESS]. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 08 травня 2003 року її дочка зареєструвала шлюб з [PERSON]. Згодом вона у своєму будинку зареєструвала відповідача. 24 лютого 2011 року між її дочкою та відповідачем було розірвано шлюб. Відповідач з лютого 2010 року в належному їй житловому будинку не проживає. На її вимогу знятись з реєстрації відповідач не реагує та не бажає. Подальша реєстрація відповідача у житловому будинку створює їй ряд незручностей, оскільки вона змушена сплачувати зайві комунальні витрати. Позивач просить у судовому порядку визнати відповідача таким, що втратив право на користування житлом. Позивач в судове засідання не з'явилася, однак до суду подала заяву в якій просить розгляд справи проводити в її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити. Щодо винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши позивача по справі, перевіривши достовірність матеріалів справи, проаналізувавши докази по ній, вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до статті 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно з ч.2 ст.405ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З копії рішення Горохівського районного суду від 24 лютого 2011 року вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. З довідки про склад сім'ї від 27.08.2014 року за №720 вбачається, що у житловому будинку належному [PERSON] який знаходиться в [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. З акту обстеження Лобачівською сільською радою домогосподарства [PERSON] від 27 серпня 2014 року за №2 вбачається, що комісією було встановлено, що в даному житловому будинку зареєстрований колишній зять [PERSON] - [PERSON], [INFO], який з лютого місяця 2010 року не проживає. Місце перебування [PERSON] невідоме. Судом встановлено, що відповідач не проживає в житловому будинку, який знаходиться в [ADDRESS] з лютого 2010 року, а тому втратив право на користування цим житлом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, що знаходиться в [ADDRESS]. Свої позовні вимоги мотивує тим, що [PERSON] є зареєстрованим в належному їй на праві приватної власності житловому будинку, що знаходиться в [ADDRESS]. Відповідач з січня 2009 року в належному їй житловому будинку не проживає, постійно проживає в [ADDRESS]. На її вимогу знятись з реєстрації відповідач не реагує. Подальша реєстрація відповідача у житловому будинку створює їй ряд незручностей, оскільки вона змушена сплачувати зайві комунальні витрати. Позивач просить у судовому порядку визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. Позивач в судове засідання не з'явилася, однак до суду подала заяву в якій просить розгляд справи проводити в її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши позивача по справі, перевіривши достовірність матеріалів справи, проаналізувавши докази по ній, вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до статті 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно з ч.2 ст.405ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Довідкою Галичанської сільської ради від 24.02.2014 року за №92 (а.с.5) стверджується, що [PERSON] дійсно являється власником житлового будинку, який знаходиться в [ADDRESS]. Довідкою Галичанської сільської ради за №29 від 16.01.2014 року (а.с.6) стверджується, що [PERSON], [INFO] дійсно не проживає в [ADDRESS] з 25 січня 2009 року. Судом встановлено, що відповідач не проживає в житловому будинку, який знаходиться в [ADDRESS] з січня 2009 року, а тому втратив право на користування цим житлом.

Outcome: approved