Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі вона перебуває у шлюбі з 20.09.2010 року. Від шлюбу мають двох дітей: сина [PERSON], 2010 р.н. та доньку [PERSON]. На теперішній час сторони разом не проживають, діти залишились проживати з матір'ю та знаходяться на її утриманні. Відповідач в порушення норм Сімейного кодексу України, матеріально сину та доньці не допомагає. В зв'язку з цим, [PERSON] просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання двох дітей в розмірі 1/2 частини всіх видів доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи стягнення з дня подачі позову до суду і до повноліття дітей. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала на підставах викладених в позовній заяві та просила суд їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, причини своєї неявки суду не повідомив. Про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відзив не подавав. На підставі наявних у справі доказів, суд вважає можливим розглянути позов у відсутності відповідача та за згодою позивача ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223, 280 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши та перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню. З матеріалів справи встановлено, що 20.09.2010 року виконавчим комітетом Новозбур'ївської сільської ради Голопристанського району Херсонської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Згідно свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER], сторони є батьками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. На даний час діти проживають разом зі своєю матір'ю [PERSON] та знаходяться на її утриманні, що підтверджується довідкою Новозбур'ївської сільської ради Голопристанського району Херсонської області. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно положень ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, суд має право визначити частку заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину. Визначаючи розмір аліментів суд враховує, що відповідач є працездатною, здоровою людиною, інших утриманців не має, будь-які докази того, що він не може надавати матеріальну допомогу на утримання малолітніх дітей у суду відсутні, а тому приймаючи до уваги матеріальне становище сторін, суд вважає, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання доньки та сина у розмірі 1/3 частини його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину окремо. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову (ч. 1 ст. 191 СК України). Згідно з п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial