Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про визнання права власності в порядку спадкування, в якому просить визнати за нею право власності на будинковолодіння [ADDRESS] Львівської області, на земельну ділянку [NUMBER] площею 0,0837 га, на земельну ділянку [NUMBER] площею 1,6964 га, та на земельну ділянку [NUMBER] площею 0,1510 га, з цільовим призначенням земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Миколаївської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, що належали [PERSON], а також на земельну ділянку [NUMBER] площею 1,9030 га, на земельну ділянку [NUMBER] площею 0,0833 га, та на земельну ділянку [NUMBER] площею 0,1543 га, з цільовим призначенням земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Миколаївської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, що належали [PERSON]. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] помер рідний брат її баби, [PERSON], [PERSON]. До кола спадкоємців увійшла лише бабця, оскільки спадкодавець одруженим не був, дітей не мав, а їхні батьки на час відкриття спадщини померли. Наголошує на тому, що до складу спадкової маси після його смерті увійшло право власності на земельну ділянку [NUMBER] площею 0,0837 га, на земельну ділянку [NUMBER] площею 1,6964 га, та на земельну ділянку [NUMBER] площею 0,1510 га, з цільовим призначенням земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Миколаївської сільської ради Пустомитівського району Львівської області. Зазначає, що на момент смерті свого брата, баба постійно проживала та була зареєстрована із ним за адресою [ADDRESS] Вважає, що зважаючи на вказане вище, її баба [PERSON], набула право власності, в порядку спадкування після смерті [PERSON], на вказані вище земельні ділянки, однак, не зважаючи на це, баба не оформила свого права на спадкування у порядку, встановленому законом та не виготовила на своє ім'я правовстановлюючих документів. Також зазначає, що [INFO] померла її баба [PERSON]. До складу спадкової маси після смерті баби увійшло право власності на будинковолодіння [ADDRESS] Вказує, що будівництво вказаного житлового будинку проводилося та було завершено у 1959 році бабою та дідом, котрий помер 31.03.1999 року. Не зважаючи на це, ними не було зареєстровано у встановленому законом порядку право власності на вказане майно, через що позивач фактично позбавлена змоги реалізувати своє право на спадкування в загальному порядку. Окрім того до складу спадкового майна увійшло право власності на земельну ділянку [NUMBER], площею 1,9030 га, на земельну ділянку [NUMBER], площею 0,0833 га, та на земельну ділянку [NUMBER] площею 0,1543 га, з цільовим призначенням земельних для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Миколаївської сільської ради Пустомитівського району Львівської області. Право власності на земельну ділянку підтверджено державним актом на право власності, однак оригінал такого було втрачено, що унеможливлює реалізацію права позивача на спадкування в загальному порядку через нотаріальну контору. На час смерті баби позивач постійно проживала разом із нею за адресою [ADDRESS], доглядала за нею та в подальшому організовувала її поховання, і від свого права на спадкування не відмовлялася, що підтверджено відповідною довідкою виданою сільською радою, а тому вважає, що прийняла спадщину та набула право власності на спадкове майно, а саме на вказане вище будинковолодіння та земельні ділянки. Наголошує, що зважаючи на вказане, невизнання відповідачем її права на спадкування є безпідставним та необґрунтованим, через, що позивач змушена звертатися до суду для захисту свого невизнаного права. У судове засідання позивач не з'явилася, хоча про час та місце судового розгляду була належним чином повідомлена, однак подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, позов просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце судового засідання був належним чином повідомлений, однак подав заяву у якій позовні вимоги визнав, просить позов задовольнити, а справу розглядати у його відсутності. Відповідно до ст. 174 ч. 4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до вимог ст.197 ч.2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, враховуючи те, що заява про визнання відповідачем позову не порушує прав, свобод чи законних інтересів інших осіб, а позовні вимоги позивача є законними та обґрунтованими, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер рідний брат баби позивача, [PERSON], [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], виданим Миколаївською сільською радою Пустомитівського району Львівської області, 24.07.2005 року. Оскільки померлий на випадок своєї смерті спадковим майном не розпорядився, то спадкування після його смерті здійснюється за законом. До кола спадкоємців за законом увійшла лише баба позивача, оскільки спадкодавець одруженим не був, дітей не мав, а їхні батьки на час відкриття спадщини померли. До складу спадкової маси після смерті спадкодавця увійшло право власності на земельну ділянку [NUMBER] площею 0,0837 га, на земельну ділянку [NUMBER] площею 1,6964 га, та на земельну ділянку [NUMBER] площею 0,1510 га, з цільовим призначенням земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Миколаївської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, що належали спадкодавцю згідно державного акту на право приватної власності на землю серія [NUMBER] від 10.04.2002 року. На момент смерті [PERSON], [PERSON] постійно проживала та була зареєстрована із ним за адресою [ADDRESS], що підтверджено, зокрема, довідкою №190 від 29.04.2015 року, виданою Миколаївською сільською радою Пустомитівського району Львівської області. У відповідності до положень ст.ст. 1268, 1269 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. В шестимісячний строк, встановлений ст. 1270 ЦК України, [PERSON], із заявою про відмову від свого права на спадкування до нотаріальної контори не зверталася. Зважаючи на вказане вище, [PERSON], набула право власності, в порядку спадкування після смерті [PERSON], на земельну ділянку [NUMBER] площею 0,0837 га, на земельну ділянку [NUMBER] площею 1,6964 га, та на земельну ділянку [NUMBER] площею 0,1510 га, з цільовим призначенням земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Миколаївської сільської ради Пустомитівського району Львівської області. Не зважаючи на це, остання не оформила свого права на спадкування у порядку, встановленому законом та не виготовила на своє ім'я правовстановлюючих документів. [INFO] померла баба позивача [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], виданим 17.01.2011 року Миколаївською сільською радою Пустомитівського району Львівської області. До складу спадкової маси після її смерті увійшло право власності на: А-1 житловий будинок [ADDRESS] Львівської області, 1959 року побудови, загальною площею 60,9 кв.м., житловою площею 42,3 кв.м., із усіма господарськими будівлями та спорудами, а саме пг/а-1 - погріб, Б - сарай, К - колодязь. Технічні характеристики на будинковолодіння підтверджуються Технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовлений ТзОВ «Технічне бюро «Фаєрмур» від 15.04.2015 року. Будівництво вказаного житлового будинку проводилося та було завершено у 1959 році [PERSON] та її чоловіком, який є дідом позивача [PERSON], котрий помер 31.03.1999 року, що стверджується Свідоцтво про смерть серія [NUMBER], видане 31.03.1999 року виконавчим комітетом Винниківської міської ради м. Львова. Не зважаючи на це, ними не було зареєстровано у встановленому законом порядку право власності на вказане майно, через, що позивач фактично позбавлена змоги реалізувати своє право на спадкування в загальному порядку. Окрім того до складу спадкового майна увійшло право власності на земельну ділянку [NUMBER] площею 1,9030 га, на земельну ділянку [NUMBER] площею 0,0833 га, та на земельну ділянку [NUMBER] площею 0,1543 га, з цільовим призначенням земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Миколаївської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, що належали спадкодавцю згідно державного акту на право власності на землю серія [NUMBER] від 10.04.2002 року, оригінал якого було втрачено, що унеможливлює реалізацію права позивача на спадкування в загальному порядку через нотаріальну контору. Оскільки документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, що, зокрема, підтверджено їх збереженою копією, проте були втрачені, та не можуть бути відновлені у встановленому законодавством порядку, позивач змушена звертатися в суд із цим позовом. На час смерті баби позивач постійно проживала разом із нею за адресою [ADDRESS], доглядала за нею та в подальшому організовувала її поховання, і від свого права на спадкування не відмовлялася, що підтверджено відповідною довідкою №190 від 29.04.2015 року, виданою Миколаївською сільською радою Пустомитівського району Львівської області. Таким чином, у відповідності до положень ст.ст. 1268, 1270 ЦК України вона прийняла спадщину та набула право власності на спадкове майно, а саме: А-1 житловий будинок [ADDRESS] Львівської області, 1959 року побудови, загальною площею 60,9 кв.м., житловою площею 42,3 кв.м., із усіма господарськими будівлями та спорудами; земельну ділянку [NUMBER] площею 0,0837 га, земельну ділянку [NUMBER] площею 1,6964 га, та на земельну ділянку [NUMBER] площею 0,1510 га, з цільовим призначенням земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Миколаївської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, що належали [PERSON] згідно державного акту на право приватної власності на землю серія [NUMBER] від 10.04.2002 року; земельну ділянку [NUMBER] площею 1,9030 га, земельну ділянку [NUMBER] площею 0,0833 га, та на земельну ділянку [NUMBER] площею 0,1543 га, з цільовим призначенням земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Миколаївської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, що належали спадкодавцю згідно державного акту на право власності на землю серія [NUMBER] від 10.04.2002 року. Статтею 16 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту прав та законних інтересів особи є визнання права. Таким чином, з врахуванням наведеного вище, а також того факту, що позивач постійно проживала разом із спадкодавцем на момент її смерті, вона фактично набула право власності на спадкове майно.

Outcome: approved