Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з цим позовом до Вінницького національного аграрного університету (надалі - університет), за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Вінницької міської ради, та просила зобов`язати відповідача - балансоутримувача сімейного гуртожитку по [ADDRESS] передати цей гуртожиток до комунальної власності територіальної громади м. Вінниці. Свої позовні вимоги обґрунтовує положеннями Законів України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», «Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності» та вказує, що мешканці гуртожитку неодноразово зверталися до керівництва університету, міської ради, Фонду державного майна України щодо передачі цього гуртожитку, однак всі відповіді містили відмови. Позивач зазначає, що вона зареєстрована та проживає у вказаному гуртожитку більше 16 років, а зазначений гуртожиток має статус сімейного. Про передачу вказаного гуртожитку до відповідача та Міністерства освіти та науки України зверталася й Вінницька міська рада, проте було надіслано відмову, зокрема вказуючи, що цей гуртожиток є студентським та належить національному закладу. Позивач зазначає, що їх твердження не відповідають дійсності, гуртожиток має статус сімейного, про що наявне відповідне рішення, а норми чинного законодавства про передачу об`єктів не містять заборони щодо передачі гуртожитків національних закладів. З огляду на викладене просила зобов`язати університет передати до комунальної власності територіальної громади міста Вінниці сімейний гуртожиток по [ADDRESS] . Відповідач надав відзив на позову заяву. Заперечуючи щодо задоволення позову, вказував, що виконкомом Вінницької міської ради на підставі рішення від 09 жовтня 2008 року №2400 видане Свідоцтво про право власності №945 від 09 жовтня 2008 року на об`єкт в цілому, який розташований в [ADDRESS] та належить державі в особі Міністерства аграрної політики України на праві державної власності, будівлі якого знаходяться на праві оперативного управління Вінницького державного агарного університету. В цілому будівля складається з: літера А, А2 навчальний корпус з прибудовами площею 3656,7 кв.м, літера А4 гуртожиток - 2947,8 кв.м. Право власності зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. При цьому зазначають, що положеннями чинного законодавства заборонено передавати закріплене за національними закладами майно, основні фонди не підлягають вилученню, майно закладів освіти не підлягають приватизації чи використанню не за освітнім призначенням та Закон України «Про забезпечення реалізації прав мешканців гуртожитків» не поширюється на гуртожитки державних навчальних закладів. Позивач надав відповідь на відзив, вказуючи, що відповідач повинен ініціювати передачу сімейного гуртожитку, гуртожиток вказаний як окремий об`єкт у свідоцтві та він підпадає під дію положення Закону України «Про забезпечення реалізації прав мешканців гуртожитків», а відповідач не в повній мірі цитує норми законодавства. Університет надав заперечення на відповідь на відзив, зазначаючи, що Законом України «Про управління об`єктами державної власності» визначені суб`єкти управління об`єктами державної власності. Щодо рішення про надання гуртожитку статусу сімейного, то вказує, що гуртожиток призначений для проживання сімей працівників та студентів. Третя особа своїм правом на надання пояснень не скористалася. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 21 жовтня 2020 року (без винесення окремого процесуального документа) відмовлено в задоволені заяви представника позивача про витребування інвентаризаційної справи на спірний гуртожиток. В судовому засіданні представник позивача адвокат Куций Р.А. позовні вимоги підтримав з підстав, викладених в позовній заяві, просив їх задовольнити. Представник відповідача адвокат Томляк Т.С. заперечувала щодо задоволення позову, вказуючи, що в університеті відсутнє рішення про надання гуртожитку статусу сімейного, він використовуються для проживання як сімей працівників, так і сімей студентів, а також звернула увагу на порядок передачі об`єктів державної власності, що визначений Законом України «Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності». Вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Судом установлені наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами Законів України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», «Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності». Судом установлено, що 09 жовтня 2008 року виконкомом Вінницької міської ради на підставі рішення виконкому від 09 жовтня 2008 року за №2400 видане Свідоцтво про право власності на будівлі за № [NUMBER] на об`єкт в цілому, який розташований в [ADDRESS] , та належить державі в особі Міністерства аграрної політики України на праві державної власності, будівлі знаходяться на праві оперативного управління Вінницького державного аграрного університету. В цілому будівля складається з: літера А, А2 навчальний корпус з прибудовами площею 3656,7 кв.м, літера А4 гуртожиток - 2947,8 кв.м., всього по будівлям загальна площа 6604,5 кв.м. Право власності зареєстроване КП ВМБТІ 29 грудня 2008 року в книзі № 20 юо, номер запису 1081, реєстраційний номер 25991771. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 04 лютого 2015 року №87-р «Про передачу цілісних майнових комплексів навчальних закладів та державної установи до сфери управління Міністерства освіти і науки» Вінницький національний аграрний університет переданий до сфери управління Міністерства освіти і науки України ( акт доступний для огляду на офіційному веб-порталі Верховної Ради України та Кабінету Міністрів України). Відповідно до Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 23 липня 2018 року, 18 липня 2018 року зареєстроване право державної власності на будівлю навчального корпусу з гуртожитком по [ADDRESS] , власником якої є держава в особі Міністерства освіти та науки України ( витяг за №131715322). Відповідно до Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 23 липня 2018 року, 18 липня 2018 року за Вінницьким національним аграрним університетом зареєстроване право господарського відання на будівлю навчального корпусу з гуртожитком по [ADDRESS] , власником якої є держава в особі Міністерства освіти та науки України (витяг за №131715637). Рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради від 17 березня 1988 року №65 «Про надання статусу сімейного гуртожитку №1 Вінницького філіалу Української сільськогосподарської академії», надано статус сімейного гуртожитку гуртожитку №1 Вінницького філіалу Української сільськогосподарської академії по [ADDRESS] з правом прописки. Вінницький національний аграрний університет є правонаступником Вінницького філіалу Української сільськогосподарської академії, що визнається сторонами. [PERSON] , позивач по справі, є мешканцем гуртожитку по [ADDRESS] , була вселена в кімнату на підставі ордера від 08 липня 2004 року, виданого відповідно до рішення профкому від 08 липня 2004 року, протокол №10. В квартирі [ADDRESS] позивач мешкає спільно з донькою [PERSON] , 2004 року народження. Як слідує з матеріалів справи, мешканці цього гуртожитку, в тому числі позивач, зверталися до відповідача з проханням передати гуртожиток до комунальної власності територіальної громади м. Вінниці. Університет у своїй відповіді від 26 грудня 2019 року №12-45-2307 вказує на відсутність правових підстав для передачі гуртожитку. Аналогічну відповідь університет повторно надав мешканцям своїм листом від 24 лютого 2020 року за №01.1-57-358, Міністерству науки та освіти України ( лист від 16 березня 2020 року за №01.1-32-487), а також безпосередньо позивачу (лист від 23 березня 2020 року №01.1-61-503). Про передачу вказаного гуртожитку [PERSON] зверталася до виконавчого комітету Вінницької міської ради. Останній, розглянувши звернення, повідомив, що вказане питання може бути опрацьоване за ініціативою власника ( балансоутримувача) гуртожитку, яке має бути подане у відповідності до Стандарту «Надання згоди на прийняття до комунальної власності об`єктів соціально інженерно-транспортної інфраструктури, нерухомого та іншого окремого індивідуально визначеного майна», затвердженого рішенням виконкому Вінницької міської ради від 19 травня 2016 року за №1166, а тому на адресу як балансоутримувача, так і Міністерства освіти та науки України виконкомом направлені листи щодо розгляду можливості передачі гуртожитку. Матеріали справи містять також відповідь Міністерства освіти та науки України від 09 червня 2020 року за №1/11-3847 на лист виконкому Вінницької міської ради щодо передачі гуртожитку по [ADDRESS] , в якому останнє вказує, що за даними автоматизованої системи «Юридичні особи», гуртожиток по [ADDRESS] рахується як гуртожиток №1, має статус гуртожитку для студентів вищих навчальних закладів та є державною власністю, дія Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» не поширюється на громадян, які проживають у гуртожитках, призначених для тимчасового проживання в зв`язку з навчанням, перенавчанням чи підвищенням кваліфікації у навчальних закладах та у зв`язку з роботою за контрактом, а також звертають увагу на положення про національний заклад (установу) та зазначають, що до міністерства не надходили пропозиції оформлені відповідно до вимог Закону України «Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності». Правові, майнові, економічні, соціальні, організаційні питання щодо особливостей забезпечення реалізації конституційного права на житло громадян, які за відсутності власного житла тривалий час на правових підставах, визначених законом, мешкають у гуртожитках, призначених для проживання одиноких громадян або для проживання сімей, врегульовано Законом України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків». Частиною 3 ст.1 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» передбачено, що його дія поширюється на гуртожитки, які є об`єктами права державної та комунальної власності, крім гуртожитків,\~що перебувають\~у господарському\~віданні чи\~в оперативному\~управлінні військових частин, закладів, установ та організацій Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, Державної спеціальної служби транспорту, Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції України, Державної кримінально-виконавчої служби України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій (крім тих, що знаходяться поза межами військових частин, закладів, установ, організацій), державних навчальних\~закладів (крім\~тих,\~яким надано\~статус гуртожитків\~сімейного типу\~та призначених\~для проживання\~сімей викладачів\~і працівників), Національної академії наук України (крім тих, яким надано статус гуртожитків сімейного типу та призначених для проживання сімей). За змістом ст.3 вказаного Закону забезпечення реалізації конституційного права на житло мешканців гуртожитків, на яких поширюється дія цього Закону, здійснюється, зокрема з дотриманням таких підходів: 1) всі гуртожитки, на які поширюється дія цього Закону, підлягають передачі у власність територіальних громад; 2) передача гуртожитків у власність територіальних громад відповідно до цього Закону здійснюється в порядку та строки, передбачені Загальнодержавною цільовою програмою передачі гуртожитків у власність територіальних громад, затвердженою законом; 3) передача гуртожитків згідно із цим Законом у власність територіальних громад здійснюється відповідно до порядку, передбаченого Законом України «Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності» та прийнятих відповідно до нього підзаконних актів, з урахуванням особливостей цього Закону. Тобто, за змістом вказаних норм слідує, що передача гуртожитків, на які поширюється положення вказаного Закону, здійснюється в порядку, передбаченому Законом України «Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності». Відповідно\~до ст.4-1\~«Про передачу\~об`єктів\~права державної\~та комунальної\~власності» передача об`єктів житлового фонду, гуртожитків та інших об`єктів соціальної інфраструктури здійснюється у порядку, встановленому цим Законом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Ініціатива щодо передачі об`єктів житлового фонду, гуртожитків та інших об`єктів соціальної інфраструктури у комунальну власність може виходити відповідно від органів, визначених статтею 3 цього Закону, підприємств, на балансі яких перебувають ці об`єкти, а також господарських товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації). Рішення щодо\~передачі об`єктів житлового фонду, гуртожитків та інших об`єктів соціальної інфраструктури у комунальну власність приймаються органами,\~уповноваженими управляти\~державним майном, самоврядними організаціями за згодою відповідних сільських, селищних, міських, районних у містах рад, а у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст - за згодою районних або обласних рад. Відповідно до ст.3 цього Закону ініціатива щодо передачі об`єктів права державної та комунальної власності може виходити відповідно від органів, уповноважених управляти державним майном, Національної академії наук, інших аналогічних самоврядних організацій, яким передано в користування державне майно, місцевих органів виконавчої влади, відповідних органів місцевого самоврядування. Тобто, як слідує з вищевикладених норм, саме органи уповноважені управляти державним майном приймають рішення про передачу гуртожитків. Перелік суб`єктів управління об`єктами державної власності визначений ст.4 Закону України «Про управління об`єктами державної власності». Відповідно\~до положень\~ст.4\~Закону \~України «Про\~управління об`єктами\~державної власності»,\~уповноваженими органи\~управління є,\~зокрема міністерства, які в силу положень ст. 6 цього Закону відповідно до покладених на них завдань, у випадках, передбачених законодавством, приймають рішення про передачу об`єктів державної власності в комунальну власність.\~ Як слідує з Положення про Міністерство освіти і науки України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 року №630, міністерство відповідно до покладених до нього завдань здійснює управління об`єктами державної власності, що належать до сфери його управління. Отже, виходячи з вказаних вище положень, саме орган уповноважений управляти майном, в даному випадку Міністерство освіти і науки України, вправі приймати рішення про передачу гуртожитку. Позивач же з такими вимогами звернулася до університету. Однак відповідач не є таким органом. Вище викладені положення чинного законодавства не надають йому таких повноважень. Гуртожиток, що є об`єктом права державної власності, закріплений за університетом на праві господарського відання. Належність університету вказаного гуртожитку на речовому праві ( праві господарського відання) не перетворює його в орган уповноважений управляти державним майном, а тому вимоги позивача до відповідача є безпідставні. Щодо ініціативи такої передачі, то суд звертає увагу на положення ст.4 Закону України «Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності», відповідно до якої така ініціатива є правом, а не обов`язком таких осіб. При цьому, що позивач звертається до суду з вимогою щодо передачі. З огляду на викидане, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову. Розподіл судових витрат суд проводить відповідно до положень ст.141 ЦПК України. Зважаючи, що суд відмовив в задоволенні позову, відповідно судові витрати залишаються за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed