Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу. В мотивування позову зазначила, що 24 травня 2008 року між нею та [PERSON] Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції був зареєстрований шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 550. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалось через виникнення сварок та різні погляди на життя, ведення спільного господарства. У зв`язку з цим припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства. Примирення між ними неможливе. Оскільки відповідач добровільно розірвати шлюб відмовлається, а подальше збереження любу суперечить інтересам позивача просить шлюб розірвати, спору про майно немає. Позивач в судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги обґрунтовані, знайшли своє підтвердження та підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно з положеннями п. 3 ч. 2 ст. 18, 51, ч. 1 ст. 110 СК України дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя. Відповідно до ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Статтею 24 СК України закріплено основний принцип перебування чоловіка і жінки у шлюбі - добровільність. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до вимог ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За приписами ч. ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання внаслідок його розірвання. Частиною 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 24 травня 2008 р. між [PERSON] та [PERSON] Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції був зареєстрований шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 550 (а.с. 4). Таким чином, оскільки судом встановлено, що сторони остаточно припинили шлюбно-сімейні відносини через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя, приймаючи до уваги, що сім`я в розумінні ч. 2 ст. 3 СК України, фактично припинила своє існування і формальне збереження шлюбу сторін буде суперечить правам та інтересам позивача, враховуючи той факт, що відповідач проти розірвання шлюбу не заперечував, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. При подачі позову до суду, позивачем сплачено судовий збір в розмірі: 840,80 грн. згідно квитанції № 5691375 від 11.08.2020 року. Відповідно до ч. 2 ст. 114, ч. 3 ст. 115 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється в день набрання чинності рішенням суду про його розірвання. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі вищевикладеного, відповідно до вимог ст. ст. 21, 24, 56, 104, 109,112, 114 Сімейного кодексу України, ст. ст. 4, 10, 12, 13, 76, 81, 247, 259, 263-265, 268, 293, 294, 315, 316 Цивільного процесуального кодексу України, суд

Outcome: approved