Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом і свої вимоги обґрунтовує тим, що 01 червня 2017 року вона знайшла у під'їзді будинку, де проживає, рекламну об'яву, зі змісту якої їй стало відомо, що підприємець виготовляє та встановлює пластикові віконні рами за державною програмою «Тепла оселя». У неї була необхідність встановити віконні рами на балконі квартири, де вона проживає. У той же день вона зателефонувала по телефону, вказаному в об'яві, підприємцю. Їй відповів чоловік, який назвався підприємцем [PERSON] та підтвердив, що він дійсно приймає замовлення на виготовлення та встановлення пластикових вікон, які він попередньо замовляє на якомусь підприємстві. Строк виготовлення та встановлення віконних рам складає один місяць. Такі умови її влаштовували і вона з ними погодилась. У той же день підприємець [PERSON] прийшов до неї додому, оглянув місце встановлення віконних рам, зняв його розміри та виписав їй рахунок №798/1 від 01.06.2017 року на виготовлення вікон з двокамерними склопакетами на суму 9630,00грн. Вона розрахувалась з ним за допомогою банківської картки «Приватбанку» у терміналі, який він приніс з собою та отримала чек на суму 9630,00грн., тобто вона йому сплатила зазначену суму на вказаний в його рахунку розрахунковий рахунок 26002052316037. Таким чином нею був укладений договір побутового підряду. Після закінчення місячного терміну, тобто на початку липня 2017 року, вона йому зателефонувала. Він її завірив, що її заказ виготовлений і наступного дня він приїде до нього в квартиру встановлювати склопакети. Але ж він так і не приїхав ні наступного дня, ні в послідуючі дні. На її неодноразові дзвінки протягом липня - серпня 2017 року він кожний раз наводив нові причини, чому не виготовлені склопакети і знову обіцяв їх привезти наступного дня, але так і не привіз. Потім взагалі перестав відповідати на її телефонні дзвінки. До теперішнього часу замовник не виконав умов договору, тобто не доставив їй у місячний термін обіцяних віконних рам з двокамерними склопакетами, а отримані кошти 9630,00грн. не повернув, тобто спричинив їй збитки на зазначену суму. Відповідач порушив як умови договору так і її права, і вона, відповідно, має право відмовитись від договору та витребувати у нього сплачені нею грошові кошти зі стягненням заподіяної їй моральної шкоди. Невиконанням умов договору та у зв'язку з цим порушенням її прав, передбачених Законом України «Про захист прав споживачів», їй була спричинена моральна шкода, викликана неправомірними діями відповідача. Вона тривалий час не мала спокою, вимушена була звертатись до поліції, адвоката, переживала та хвилювалась. Це завдало їй моральних страждань, що вплинуло на стан її здоров'я. Моральну шкоду, спричинену їй, вона оцінює у 5000,00грн. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з фізичної особи-підприємця [PERSON] на її користь збитки за договором побутового підряду у сумі 9630грн., моральну шкоду в сумі 5000грн. та витрати у сумі 400грн. - вартість складання позовної заяви. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач, повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, і не повідомив суду про причини неявки. Згідно з ст.224 ЦПК України суд вважає за необхідне заочно розглянути справу у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав: Судом встановлено, що 01 червня 2017 року між позивачем [PERSON] та відповідачем ФОП [PERSON] було укладено договір побутового підряду, відповідно до якого відповідач зобовязався виготовити позивачу пластикові вікна, а позивач зобовязана була сплатити за них кошти на підставі виписаного рахунку №798/1 від 01.06.2017 року на суму 9630,00грн. На рахунку відповідач [PERSON] розписався та поставив відбиток печатки з найменуванням «фізична особа-підприємець [PERSON], ідентифікаційний номер [NUMBER]» (а.с.5). Позивач розрахувалась з ФОП [PERSON] в червні 2017 року за допомогою банківської картки «Приватбанку» у терміналі, який він приніс з собою та отримала чек на суму 9630,00грн. (а.с.6). Отже, факт передачі грошових коштів [PERSON] на рахунок [PERSON], є доказом факту укладання договору. Таким чином між позивачем та відповідачем був договір побутового підряду. Однак, до теперішнього часу замовник не виконав умов договору, тобто не встановив віконних рам з двокамерними склопакетами, а отримані кошти 9630,00грн. не повернув. З відповідною заявою про невиконання умов договору [PERSON] звернулась до Сумського відділу поліції. На її заяву Сумським ВП ГУ НП в Сумській області був наданий висновок від 17.08.2017 року про відсутність в діях [PERSON] кримінального правопорушення, що підтверджується копією висновку поліції та копією супровідного листа (а.с.14,15). Згідно даних єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців [PERSON] дійсно значиться підприємцем та зареєстрований проживаючим за адресою: [INFO], селище міського типу Бабаї, вул. Леніна, будинок №91, що підтверджується витягом з держреєстру (а.с.8-13). Згідно ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ч.1 та ч.3 ст.865 ЦК України, за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. До відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів. Згідно ч.1 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Оскільки відповідач порушив умови договору, позивач має право відмовитися від договору і вимагати відшкодування збитків. Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним стягнути з фізичної особи-підприємця [PERSON] на користь [PERSON] 9630грн. в відшкодування збитків. Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема і відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно з чинною редакцією п. 5 ч. 1\~ст. 4 Закону «Про захист прав споживачів»\~споживачі мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. У спорах про захист прав споживачів чинне цивільне законодавство передбачає відшкодування моральної шкоди у тих випадках, якщо така завдана в звязку з пошкодженням або знищенням майна споживача або каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я. З врахуванням викладеного, вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягають. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн. Стосовно стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 400грн. Позивач надала суду квитанцію щодо оплати послуг за складання позовної заяви ФОП [PERSON] в сумі 400грн. (а.с.16). Позивачем не надані докази, що особа, яка надала правову допомогу в складанні позовної заяви, є фахівцем в галузі права, а також розрахунок цих витрат на правову допомогу. На підставі викладеного,

Outcome: partial