Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] на її користь суму боргу в розмірі 104 000,00 грн., суму боргу 2 500,00 доларів США за борговою розпискою від 27.06.2017 року, а також 3 % річних в розмірі 547,07 грн. за користування грошовими коштами в сумі 104 000,00 грн. та 3 % річних в розмірі 13,15 доларів США за користування грошовими коштами в сумі 2 500,00 доларів США. Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися. Представник позивача - адвокат Маршал Л.Г. подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, а саме: через оголошення на офіційному вебпорталі судової влади України, відповідно до вимог ч. 10 ст. 187 ЦПК України, та за останнім відомим місцем проживання шляхом направлення ухвали про відкриття провадження у справі, позовної заяви з доданими до неї документами. У встановлений судом п`ятнадцятиденний строк відзив на позов не подав. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутність позивача, його представника та відповідача на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення, відповідно до положень ст.ст. 280 - 282 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 27.06.2017 року [PERSON] передала [PERSON] гроші в сумі 104000,00 гривень та 2500,00 доларів США. Факт одержання грошей підтверджується розпискою, власноручно написаною позичальником в момент передачі грошей. Зазначену суму грошей позичальник зобов`язується повертати позикодавцеві в розмірі не менше як 5000,00 гривень чи 200 доларів США. В разі, якщо позичальник не поверне позичені гроші у встановлений строк, позикодавець вправі стягнути пеню в розмірі 2 % в місяць від суми залишку боргу. Зобов`язання за борговою розпискою відповідачем не виконано. 03.02.2019 року позивачем на адресу відповідача направлено вимогу щодо повернення їй суми боргу за борговою розпискою від 24.06.2017 року у повному обсязі, посилаючись на те, що станом на той момент сума боргу не повертається. Дану вимогу відповідач отримав 09.02.2019 року, що підтверджується підписом у рекомендованому поштовому повідомленні. Згідно вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною першою статті 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно зі ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У статті 611 ЦК України зазначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України). У відповідності до ч.ч. 1, 4 ст. 631 ЦПК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом наведених норм нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Суд погоджується із розрахунками, наведеними позивачем, відповідно до яких три проценти річних за період з 04.03.2019 року по 06.05.2019 року складають: 104000,00 грн. * 64 дні * 3 % / 365 = 547,07 грн.; 2500,00 доларів США * 64 дні * 3 % / 365 = 13,15 доларів США. За таких обставин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача суми боргу в розмірі 104 000,00 грн. та 2 500,00 доларів США за борговою розпискою від 27.06.2017 року, а також 3 % річних в розмірі 547,07 грн. за користування грошовими коштами в сумі 104 000,00 грн. та 3 % річних в розмірі 13,15 доларів США за користування грошовими коштами в сумі 2 500,00 доларів США, засновані на законних підставах, а тому підлягають задоволенню. Відповідно ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судовий збір, інші судові витрати покладаються на відповідача. У зв`язку із тим, що позовні вимоги задоволено, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір в сумі 1710,96 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 4000,00 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: approved