Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, яким просить стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі 1500,00 грн., посилаючись на те, що відповідач є батьком вказаної дитини, однак не надає матеріальної допомоги. Позивач в судове засідання не з'явилась з невідомих суду причин, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій зазначив, що не заперечує проти часткового задоволення позову, а саме у розмірі 1 / 4 частини усіх його доходів, у зв'язку з тим, що він офіційно працює у ФОП [PERSON]. Суд, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. В ході судового розгляду судом встановлено, що 18.07.2009 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, який було розірвано рішенням Червонозаводсього районного суду м.Харкова від 30.06.2011 року. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого 15.09.2009 року Комінтернівським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції серії [NUMBER]. Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи потреби дітей, матеріальний стан позивача, соціально-економічні умови сьогодення, а також дані про особу відповідача, який є працездатною особою і в змозі заробляти гроші і надавати відповідну допомогу, враховуючи позицію відповідача, який не заперечував проти часткового задоволення позову, суд вважає за необхідне в інтересах дітей стягнути з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі 1 / 4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання дитини. Положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини та приписи ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України зобов'язують суд при вирішенні будь - яких питань щодо дітей виходити із якнайкращого забезпечення їх інтересів. Таким чином, викладені обставини дають суду підстави для часткового задоволення позовних вимог. На підставі ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст..88 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved