Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів про стягнення з них заборгованості за договором позики. У підтвердження своїх позовних вимог зазначає, що між нею та [PERSON] 12 травня 2011 року було укладено договір позики на суму 8000 грн. зі сплатою щомісячних процентів в розмірі 10% від суми боргу. На підтвердження договору позики, [PERSON] надала йому розписку. В якості забезпечення виконання зобов'язань останньої, [PERSON] виступив як поручитель, поставивши свій підпис та відбиток печатки підприємця на розписці. [INFO] [PERSON] померла. Спадкоємцями після її смерті є неповнолітній син [PERSON], законним представником якого є його батько [PERSON], та [PERSON]. На прохання позивача про добровільну сплату заборгованості відповідачі ніяким чином не відреагували. У зв'язку з цим, позивач просить стягнути солідарно з відповідачів суму боргу в розмірі 11827,10 грн. та 44942,97 грн. процентів за користування грошовими коштами, а також судові витрати по справі. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити, надала пояснення аналогічні викладеним у позові. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі. Інші відповідачі до судового засідання не з'явились, про час та дату слухання справи повідомлені належним чином. Представник третьої особи проти позову не заперечував. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між позивачем та [PERSON] було укладено договір позики від 12 травня 2011 року, відповідно до якого остання взяла в борг у позивача 8000 грн. зі сплатою щомісячних процентів в розмірі 10% від суми боргу, що підтверджується розпискою [PERSON] Як передбачено ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. [INFO] [PERSON] померла, але свої зобов'язання за договором позики перед позивачем не виконала. Відповідно до спадкової справи, відкритої після смерті [PERSON],спадкоємцями останньої є її сини - малолітній [PERSON], законним представником якого є його батько, [PERSON], та [PERSON]. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У ст. 1218 ЦК України зазначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Ст. 1281 ЦК України передбачає, що спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині - ст. 1282 ЦК України. Відповідно до спадкової справи №02-14, до спадкового майна входить: 1/4 частина квартири [ADDRESS], вартість якої відповідно до звіту про незалежну оцінку від 24.10.2013 року, виконаного ТОВ «Земля і право» становить 104925,00 грн.; 1/2 частина житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташовані за адресою: [ADDRESS], вартість якої відповідно до звіту про незалежну оцінку від 24.10.2013 року, виконаного ТОВ «Земля і право» становить 30940,00 грн., а також житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], вартість якого відповідно до звіту про незалежну оцінку від 24.10.2013 року, виконаного ТОВ «Земля і право» становить 28510,00 грн. Отже, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача в частині стягнення боргу за договором позики в розмірі 8000 грн. з [PERSON] та [PERSON] в особі законного представника [PERSON], а також відсотків за користування позикою з моменту укладення договору позики - 12 травня 2011 року по день смерті [PERSON]- [INFO], в розмірі 7600,00 грн., в рівних частинах, а саме по 7800 грн. з кожного. В іншій частині сума боргу позивачем не підтверджена належними та допустимими доказами. В частині стягнення боргу також з [PERSON] суд вважає, що вказані позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки відповідно до ст. 547 ЦК України, правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі; правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним. Однак договір поруки, на який посилається позивач, який нібито був укладений з [PERSON], який поставив печатку приватного підприємця на розписці, на забезпечення виконання зобов'язань [PERSON], укладений не у відповідності до вищевказаних норм, а тому вказаний правочин є нікчемним, а недійсний (нікчемний) правочин не створює юридичних наслідків відповідно до вимог ст. 216 ЦК України. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідачів слід стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 121,80 грн. з кожного.

Outcome: partial