Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-18 00:00:00

Позивачі 20.07.2018 р. звернулися в суд з позовом до відповідача, у якому просили визнати за ними право власності кожного по ? частки будинковолодіння по вул. Литвина №2 в селі Павлівка Тисменицького району Івано-Франківської області. Заявлений позов обґрунтовували тим, що їх мама [PERSON] була власником житлового будинку по вул. Литвина №2 в селі Павлівка Тисменицького району Івано-Франківської області. Проте, свідоцтво про право власності на будинковолодіння [PERSON] не отримувала, реєстрація права власності не проводилась. Правовий статус майна на час його утворення був врегулюваний ст. 100 ЦК УРСР\~(в\~редакції 1963\~року)\~та Інструкцією\~Мінкомгоспу УРСР\~від 31.01.1966р.\~При цьому\~глава десята\~цього Кодексу\~не повязувала\~наявність права\~власності на\~майно з\~його обовязковою\~державною реєстрацією.\~Крім того,\~Інструкцією не\~встановлювався обовязок\~щодо реєстрації\~будинків та\~домоволодінь,\~розташованих у\~селі. Після смерті мами, що настала 11 жовтня 2012 року, позивачі в рівних долях успадкували належне спадкодавцю будинковолодіння як спадкоємці за законом першої черги відповідно до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та 25.02.2013р. подали заяви про прийняття спадщини. З огляду на те, що на спадкове будинковолодіння відсутні правовстановлюючі документи нотаріус відмовив їм у видачі свідоцтва про право на спадщину. Тому вони змушені звернутись до суду з даним позовом про визнання права власності. Позивачі у підготовче засідання не з'явилися, у поданій суду заяві просили справу розглянути у їх відсутності, позов підтримали і просили його задовольнити. Відповідач у підготовче засідання не з'явився, у поданій до суду заяві позов визнав, не заперечував щодо його задоволення, просив справу розглянути у відсутності представника. Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що спірне будинковолодіння по вул. Литвина №2 в селі Павлівка Тисменицького району Івано-Франківської області, побудоване до 1992 року. Право власності на вказане будинковолодіння підтверджується відповідним записом у погосподарській книзі Павлівської сільської ради, який визнавався в якості акту органу влади (публічного акту), що підтверджує право приватної власності. Однак, належний правовстановлюючий документ відсутній, реєстрація права власності не проводилась. Ринкова вартість будинковолодіння на даний час становить 79918 грн. Після смерті 11 жовтня 2012 [PERSON] позивачі, які є спадкоємцями за законом першої черги успадкували належне будинковолодіння відповідно до вимог ст. 1261 та ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Однак, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на майно, в установленому законом порядку, не оформили своїх спадкових прав. Вказані обставини, що не оспорювались відповідачем, який позов визнав, підтверджуються наявними у матеріалах справи письмовими доказами. У відповідності з вимогами ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Зміст спірних правовідносин полягає у тому, що спірне будинковолодіння по вул. Литвина №42 в селі Павлівка\~Тисменицького району\~Івано-Франківської\~області після смерті 11 жовтня 2012 року [PERSON] було успадковане її дітьми [PERSON] та [PERSON] у порядку спадкування за законом як спадкоємцями першої черги. Однак, відсутність правовстановлюючого документу на спадкове будинковолодіння та відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом позбавляють позивачів можливості оформити належне їм право на спадщину в нотаріальному порядку. З огляду на викладене суд дійшов висновку про обґрунтованість позову та визнання за позивачами права власності на спірне будинковолодіння в рівних долях. При вирішенні спору суд керується наступними нормами права. Статтею 100 ЦК УРСР\~(у редакції 1963 р.) визначалося, що в особистій власності громадян може бути, зокрема, і житловий будинок. При цьому\~глава десята цього кодексу \~не пов'язувала наявність такого права з його обов'язковою державною реєстрацією. Відповідно до п.4 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої Міністерством комунального господарства УРСР 31.01.1966 р., реєстрації підлягали всі будинки та домоволодіння, які належали громадянам на праві особистої власності та були розташовані в межах міст і селищ міського типу. Закон України «Про власність» від 07.02.1991 р. також не передбачав обов'язкової державної реєстрації права власності. За загальним правилом закони та інші нормативні акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплено у ч.1\~ст.58 Конституції України та ст.5 ЦК України, згідно якої дію акту цивільного законодавства в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності. До події або факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Згідно\~ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). До першої черги спадкоємців за законом належать діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст.1261 ЦК України). Відповідно до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, який прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від спадщини. Як передбачено ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. На підставі наведеного, відповідно до ст.58 Конституції України, , ст.5, 1216, 1218, 1261,1268 ЦК України,

Outcome: approved