Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до ПАТ «УрСиббанк»,ТОВ «Кредекс фінанс» про визнання договору поруки укладеного між нею та банком припиненим, в обґрунтування свого позову зазначила, що вона з боржником ([PERSON]) по кредитному договору в забезпечення виконання якого і було укладено спірний договір поруки, перебувала в шлюбі, який було розірвано 14.04.2009 року що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу, відповідно до копії свідоцтва про смерть від 21.09.2010 року [PERSON] помер, спадщину від свого колишнього чоловіка позивач не приймала, а тому зобов'язання, що виникло з кредитного договору від 16.11.2006 року є припиненим в зв'язку зі смертю боржника. Також сторона позивача зазначає, у 2008 році автомобіль Деу Ланос, що був предметом застави по кредитному договору від 16.11.2006 року укладеному між колишнім чоловіком позивача ([PERSON]) та банком було знято заборону на його відчуження та продано зі згоди банку. Позивач вказує що в 2014 році на її адресу стали надходити вимоги про погашення заборгованості, що виникла за кредитним договором від 16.11.2006 року із зазначенням того, що 20.04.2012 року між ТОВ «Кредекс фінанс» та ПАТ «Укрсиббанк»було укладено договір і на теперішній час права кредитора за кредитним договором від 16.11.2006 року належать ТОВ «Кредекс фінанс». Посилаючись на вказані обставини, на положення Цивільного Кодексу України, позивач просила суд визнати припиненою поруку, що виникла за договором поруки від 16.11.2006 року № П/11077244000. Сторони та їх представники в судове засідання не з'явились про день та час розгляду справи повідомлялись своєчасно та належним чином, причини своєї неявки суду не повідомили, сторона відповідачів заперечень до суду не надавали. За таких обставин, враховуючи строки розгляду цивільних справ визначені статтею 157 ЦПК України та терміни знаходження справи в провадження суду, положення статей 77, 169 ЦПК України, суд вважає за можливе, з метою дотримання розумних строків розгляду справи (стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року), розглянути справу за наявними в матеріалах справи доказами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення ( ч. 1 ст. 179 ЦПК України). Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Судом встановлено, що відповідно до копії договору № П/11077244000 від 16.11.2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір поруки в забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] по кредитному договору № 11077244000 від 16.11.2006 року. Згідно копії кредитного договору № 11077244000 від 16.11.2006 року (розділ 2) укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON], в забезпечення виконання в повному обсязі усіх грошових зобов'язань позичальника за даним договором, останній передає в заставу банку транспортний засіб - Деу Ланос, 2006 року випуску, кузов [NUMBER]. Як вбачається зі змісту розділу 9 кредитного договору звернення стягнення на предмет застави можливо в позасудовому порядку у спосіб визначений п.9.5 даного договору. Відповідно до копії листа АКІБ «УкрСиббанк» від 06.10.2008 року № 134-163-482 адресоване начальнику УДАІ УВС України в Харківській області, банк просив зняти заборону на відчуження з автомобіля марки Деу Ланос 2006 року випуску, кузов [NUMBER], який належить [PERSON] та перебував під забороною відчуження в зв'язку з укладанням кредитного договору № 11077244000 від 16.11.2006 року, заборону на відчуження банк просив зняти в зв'язку з реалізацією предмета застави. Згідно копії свідоцтва про реєстрацію автомобілю, яке видано 19.11.2010 року, автомобіль ДеуЛанос2006 року випуску, кузов [NUMBER], зареєстровано за [PERSON] Таким чином, суд приходить до висновку, що автомобіль, що є предметом застави за кредитним договором від 16.11.2006 року боржником ([PERSON]) було знято з реєстрації та зареєстровано на іншу особу ([PERSON]) зі згоди банку, що свідчить про те, що банк скористався своїм правом визначеним розділом 9 кредитного договору та було звернуто стягнення на заставне майно в позасудовому порядку. Оскільки відомостей про те, що в подальшому банком за життя боржника було застосовано заходів щодо стягнення заборгованості за укладеним 16.11.2006 року кредитним договором суду не надано, суд приходить до висновку, що шляхом відчуження автомобілю, який перебував у заставі, банком було задоволене вимоги за кредитним договором в повному обсязі. Крім того, відповідно до копії свідоцтва про смерть від 21.09.2010 року серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO]. Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу від 14.04.2009 року Серії [NUMBER], шлюб між позивачем та [PERSON] було розірвано. Як вбачається з відповіді Другої державної нотаріальної контори від 10.11.2014 року № 46538 та Інформаційної довідки зі спадкового реєстру № 38946127 від 19.11.2014 року після смерті [PERSON] з заявами про прийняття спадщини, або про відмову від спадщини ніхто не звертався, спадкова справа не заводилась, свідоцтва про право на спадщину не видавались. Таким чином суд приходить до висновку, що позивач не є спадкоємцем [PERSON] та спадщину після смерті останнього не приймала. Статтею 559 Цивільного Кодексу України встановлено підстави для припинення поруки, серед яких як підстави для припинення поруки зазначено, що порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника. Відповідно до положень пункту 32 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», поручитель приймає на себе зобов'язання відповідати за виконання кредитного договору за боржника (статті 553 - 554 ЦК), а також за будь-якого боржника в разі переводу боргу чи смерті боржника, якщо таке зазначено у договорі поруки. Відповідно до статті 523 ЦК порука або застава, встановлена іншою особою, припиняється після заміни боржника, якщо поручитель або заставодавець не погодився забезпечувати виконання зобов'язання новим боржником, а згідно зі статтею 607 ЦК зобов'язання припиняється неможливістю його виконання у зв'язку з обставиною, за яку жодна зі сторін не відповідає. Таким чином, на поручителів може бути покладено відповідальність за порушення боржником обов'язку щодо виконання зобов'язання за кредитним договором у випадку смерті позичальника лише за наявності у позичальника правонаступника, який прийняв спадщину, та згоди поручителя відповідати за будь-якого нового боржника, зафіксоване в тому числі у договорі поруки. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що порука позивача [PERSON] за договором поруки від 16.11.2006 року № П/11077244000 є припиненою, оскільки, як зазначено вище банк скориставшись своїм правом встановленим кредитним договором, надав згоду на зняття заборони відчуження заставного майна, що свідчить про задоволення вимог банку за кредитним договором, а відповідно про належне виконання зобов'язань за кредитним договором. В іншому випадку, якщо у кредитора є вимоги до боржника, то з огляду на викладене у даному зобов'язанні змінилась особа боржника за кредитним договором № 11077244000, спадкоємець [PERSON], або ж особа, яка набула права власності на автомобіль, але у суду не має відомостей, що поручитель (позивач) надавала свою згоду відповідати за нового боржника, також про це не зазначено у спірному договорі. На підставі викладеного,

Outcome: approved