Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду із названим позовом, в якому вказує, що 28.12.1999 року помер її батько [PERSON] після смерті якого відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 3,6 га , на яку видано сертифікат на право на земельну частку (пай), серія КВ № 0181637 зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів № 245 від 10.12.1996 року, що знаходиться на території [PERSON] сільської ради Тетіївського району Київської області. 22.11.2002 року померла його мати [PERSON] після смерті якої також відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 3,6 га , на яку видано сертифікат на право на земельну частку (пай), серія КВ № 0181638 зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів № 244 від 10.12.1996 року, що знаходиться на території [PERSON] сільської ради Тетіївського району Київської області. В обґрунтування заявленого позову зазначає, що спадщину після смерті батьків вона прийняла своєчасно, поскільки на день їхньої смерті проживала з ними в одному будинку, однак з оформленням спадщини на земельні ділянки в нотаріальній конторі виникли труднощі, повязані з тим, що оригінали сертифікатів на право на земельні ділянки частки (пай) були втрачені, повідомлення про їх недійсність було розміщено в місцевій газеті. В попереднє судове засідання представник позивача [PERSON] не зявився, до суду надав заяву в якій просить справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не прибув, надав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без представника, зазначаючи про визнання позовних вимог. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи визнання позову відповідачем, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити у попередньому судовому засіданні, відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України, в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Суд, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. В попередньому судовому засіданні встановлено, що в позивача помер 28.12.1999 року батько [PERSON] після смерті якого відкрилася спадщина за законом на земельну ділянку площею 3,6 га , на яку видано сертифікат на право на земельну частку (пай), серія КВ № 0181637 зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів № 245 від 10.12.1996 року, вартістю 107 688 (сто сім тисяч шістсот вісімдесят вісім) грн. 41 коп., що знаходиться на території [PERSON] сільської ради Тетіївського району Київської області. 22.11.2002 року померла мати [PERSON] після смерті якої також відкрилася спадщина за законом на земельну ділянку площею 3,6 га , на яку видано сертифікат на право на земельну частку (пай), серія КВ № 0181638 зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів № 244 від 10.12.1996 року, вартістю 107 688 (сто сім тисяч шістсот вісімдесят вісім) грн. 41 коп., що знаходиться на території [PERSON] сільської ради Тетіївського району Київської області. В обґрунтування заявленого позову зазначає, що спадщину після смерті батьків вона прийняла своєчасно, поскільки на день їхньої смерті проживала з ними в одному будинку. З цих підстав нотаріусом відмовлено позивачу у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на вказані земельні ділянки, поскільки ним не подані оригінали правовстановлюючих документів. Встановлені судом обставини об'єктивно підтверджуються : копією свідоцтва про народження позивача, яким підтверджуються родинні стосунки позивача з батьком та матірю (а.с.-5); копією свідоцтва про смерть спадкодавця [PERSON], серія 1-БК № 120660 виданого 28.12.1999 р. (а.с.-6); копією свідоцтва про смерть спадкодавця [PERSON], серія 1-ОК № 336496 виданого 26.02.2015 р. (а.с.-7); оригіналом газети «Тетіївська земля» про розміщення повідомлення щодо недійсності сертифікатів на земельні частки (пай) виданих на імя [PERSON] та [PERSON]І.(а.с.-8); копіями довідок виданих [PERSON] сільською радою № 1098, № 1099 від 09.12.2015 р. з яких вбачається, що позивач на день смерті спадкодавців проживала разом в одному будинку (а.с.9); копіями довідок виданих Відділом Держземагенства у Тетіївському районі Київської області з яких встановлено, що на імя [PERSON] та [PERSON] були видані сертифікати на право на земельні ділянки (пай) та встановлена їхня вартість станом на 01.01.2015 р. (а.с.10-11); копіями постанов про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16.04.2015 р. № 326/02-31 , № 327/02-31 (а.с.12-13). Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірним, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом або заповітом. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини як визначено у ст.81 ч.1 п.г Земельного Кодексу України. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі та досліджені в попередньому судовому засіданні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що позивач дійсно є спадкоємцем за законом після померлих батьків [PERSON] та [PERSON], спадщину прийняла своєчасно, її вимоги є обґрунтованими, базуються на законі, тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved