overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідачки, в якому просить визнати її такою, що втратила право користування жилим приміщенням квартирою№20 по провулку І.Каркача, 19 в м.Харкові. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що вона є власницею 2/3 частин спірної квартири, власником 1/3 частини є її син- третя особа по справі [PERSON] Відповідачка, що є її онукою була зареєстрована в якості члена сім*ї, однак фактично в квартирі не оселялася. Після розлучення син повернувся проживати до них батьків в дану квартиру, а колишня дружина з онукою проживали в іншому місці. З часу розлучення сина ні він, ні вона з онукою не спілкувалися, онука в квартирі ніколи не проживала, її речей в квартирі немає, комунальні послуги не сплачує, квартирою не цікавиться без поважних причин. В судовому засіданні позивачка, її представник та третя особа підтримали позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином та своєчасно шляхом направлення судових повісток по місцю реєстрації, про поважні причини неявки до суду не повідомив. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст..224 ЦПК України. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини: Квартира [ADDRESS] належить на праві власності позивачці 2/3 частини відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 22.06.1998 року, виданого Харківським міським центром приватизації та свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка [PERSON] та третій особі- Рикову [PERSON] 1/3 частина відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 22.06.1998 року, виданого Харківським міським центром приватизації ( а.с.8,29-32). В ній зареєстровані позивачка, її син- третя особа і відповідачка по справі-онука ( а.с.10 ). З пояснень позивачки, третьої особи свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] встановлено, що відповідачка фактично не оселялася в квартирі, в квартирі не проживає, нею не цікавиться, особистих речей не має, комунальні послуги не сплачує. Перешкод у користуванні спірною житловою квартирою відповідачу не створювалися, вона добровільно не оселялася в квартирі, як будучи неповнолітньою, так і з моменту повноліття. Даних про те, що відповідачка не проживає в квартирі з поважних причин чи що ї перешкоджали в користуванні жилим приміщенням відсутні. Згідно ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачка без поважних причин не проживає в спірній квартирі понад один рік і тому втратила право користування нею, а тому позовні вимоги обґрунтовані та законні і задовольняє іх.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідачки, в якому просить визнати її такою, що втратила право користування жилим приміщенням - кімнатою [ADDRESS] із зняттям її з реєстраційного обліку за вказаною адресою. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що кімната належить їй на праві особистої власності, в якій відповідачка- співмешканка її покійного зараз сина була зареєстрований в якості члена сім*ї. В лютому 2013 року відповідачка добровільно пішла з кімнати до іншого співмешканця, і з цього часу в квартирі не проживає, нею не цікавиться, особистих речей не має, комунальні послуги не сплачує, в добровільному порядку знятися з реєстраційного обліку відмовляється.. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги. Третя особа - представник Орджонікідзевського РВ у м.Харкові ГУДМСУ в Харківській області в судове засідання не з*явився, подав заяву з проханням розглядати справу у його відсутність. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином та своєчасно шляхом направлення судових повісток по місцю реєстрації та фактичного місця проживання, про поважні причини неявки до суду не повідомила. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст..224 ЦПК України. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини: Кімната [ADDRESS] належить позивачці на праві власності за договором дарування від 16.02.2005 року /а.с.4-5/. Вказана кімната становить 18/100 частин шестикімнатної комунальної квартири. В ній були зареєстровані дві особи- [PERSON] - син позивачки та відповідачка- співмешканка сина позивачки ( а.с.7). [INFO] [PERSON] помер ( а.с.34). В лютому 2013 року відповідачка добровільно покинула спірну кімнату, взяла всі належні їй речі та пішла проживати до іншого співмешканця та до теперішнього часу проживає разом з ним в кімнаті [ADDRESS] в цьому ж будинку, кімнатою не цікавиться комунальні платежі не сплачує. Вказані обставини підтверджуються поясненнями позивачки та , показаннями свідка [PERSON], яка є сусідкою та пояснила, що відповідачка веде аморальний спосіб життя. Зловживає спиртними напоями, при житті [PERSON] почала підтримувати стосунки з іншим чоловіком, який проживає в цьому ж будинку та іншому поверсі, до якого в березні 2013 року і переїхала проживати. Перешкод у користуванні спірною житловою кімнатою відповідачці не створювалися, вона покинула її добровільно по вищеназваним причинам. Даних про те, що відповідачка не проживає в квартирі з поважних причин чи що їй перешкоджали в користуванні жилим приміщенням відсутні. Згідно ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачка без поважних причин не проживає в спірній кімнаті понад один рік і тому втратила право користування нею, а тому позовні вимоги обґрунтовані та законні і задовольняє іх.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідачки в якому просить постановити рішення про розірвання шлюбу, який укладено між сторонами, зареєстрований 15 вересня 2007 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис № 2990 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Позовні вимоги обґрунтовує тим, що від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Через постійні конфлікти, суперечки спільне життя стало неможливим та нестерпним. Кожний із них має різні погляди на життя та ведення спільного господарства. У зв`язку з цим, шлюбні стосунки фактично припинені. Шлюб носить лише формальний характер, збереження сім неможливе та суперечить їхнім сторонам. На призначений час розгляду справи від представника позивача поступило клопотання про розгляд справи без участі позивача та його представника за наявними матеріалами. Відповідач у судове засідання не прибув, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Відзиву на позов не надходило. За таких умов, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідачки, в якому просить суд розірвати шлюб, укладений 12.07.2008 року між ним та відповідачкою. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що подальше спільне життя та збереження шлюбу з відповідачкою неможливе, взаєморозуміння між ними відсутнє, шлюбні відносини фактично припинені сім'я, розпалася остаточно і відновлення її неможливе. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Майнового спору між ними немає. Просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Позивач в судове засідання не з'явився, відповідно до наданої заяви позов підтримав, просив задовольнити, просив справу розглянути за його відсутності. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву, відповідно до якої просила розглянути справу за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явились, відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 12.07.2008 року одружилися [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER], виданим Токмацьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області 12.07.2008 року, актовий запис № 62. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим Токмацьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області 24.12.2008 року, актовий запис № 367. Суд вважає, що подальше збереження сім'ї неможливе, між подружжям відсутнє взаєморозуміння, шлюбні відносини фактично припинені, а тому шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. Після розірвання шлюбу позивачці залишити прізвище - «[PERSON]». Відповідно до ст.88 ч.1 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи викладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідачки, в якому фактично просить усунути перешкоди в користуванні жилим приміщенням- кімнатою [ADDRESS], зобов'язавши Орджонікідзевський РВ ДМС України в м.Харкові зняти відповідачку з реєстраційного обліку за вказаною адресою, посилаючись на те, що згідно свідоцтва про право власності від 01.11.2013 року, зареєстрованому в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вона є власником спірної кімнати, а відповідачка, яка була колишніх власником квартири не проживає в ній, але до цього часу не знялася з реєстраційного обліку, чим порушує її права власника.. В судове засідання позивачка та її представник не з*явилися, подали заяви з проханням розглядати справу у їх відсутність, на позовних вимогах наполягають, проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідачка та третя особа в судове засідання не з'явилися, про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином та своєчасно., про причини неявки до суду не повідомили. Зі згоди позивача та її представника суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст..224 ЦПК України. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини: Кімната у будинку готельного типу [ADDRESS] належить позивачці на праві приватної власності згідно свідоцтва від 01.11.2013 року, виданого приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] та зареєстрованим в реєстрі за №3352 ( а.с.5). Право власності на нерухоме майно зареєстроване за [PERSON] в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно ( а.с.6). В спірній кімнаті зареєстрована відповідачка по справі, яка є колишнім власником кімнати /а.с.7/, яка в кімнаті не проживає, але зберігає паспортну реєстрацію. Згідно ст. 150 ЖК України, ст. 383 ЦК України, власник квартири має право особисто мешкати в ній або використовувати по своєму бажанню: продавати, дарувати, заповідати, передавати в оренду, укладати інші угоди. Крім цього, має право зареєструвати своє місце мешкання в належній нам на праві власності квартирі, а також мешкати в ній разом зі членами родини. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. При таких обставинах, відповідачкою порушуються права позивачки, тому що зберігання реєстрації чинить перешкоди у власності належної позивачеві на праві власності квартири. Таким чином суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та законні і задовольняє іх.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідачки про визнання особи такою, що втратила право користуванням житлом. На підставу своїх вимог посилається на те, що вона є власником житлового будинку [ADDRESS] . У вказаному будинку зареєстрована відповідач, але фактично в ньому не проживає з лютого 2005 року, будь яких відносин з власницею будинку відповідачка не підтримує, не є співвласником даного будинку, участі в оплаті комунальних послуг не приймає. Відповідачка добровільно знятися з реєстрації не бажає, чим порушує право позивача на користування даним будинком. Посилаючись на вищевикладене, позивачка просить суд усунути перешкоди у користуванні майном шляхом визнання відповідачки особою, що втратила право користування житлом. Представник позивача до початку судового засідання подала заяву про те, що позовні вимоги підтримує, просить розглядати справу за відсутності позивача та представника, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач до судового засідання неодноразово не з`являлася, хоча про час і місце розгляду справи була завчасно та неодноразово повідомлена належним чином. Враховуючи положення ст. 280 ЦПК України, а також те, що відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду, про причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не подала, а також враховуючи те, що позивач не заперечувала проти заочного вирішення справи, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вивчивши докази надані по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач - [PERSON] є власником житлового будинку за [ADDRESS] , що підтверджується Договором купівлі-продажу житлового будинку від 20.03.2001 року зареєстрованого в реєстрі за №1727. Відповідно до технічного паспорта на житловий будинок по інвентарному номеру [ADDRESS] належить [PERSON] . Відповідно до довідки №37 виданої 17.02.2020 року виконавчим комітетом Онопріївської сільської ради Тальнівського району, [PERSON] дійсно належить житловий будинок в [ADDRESS] . Відповідно до довідки №38 виданої 17.02.2020 року виконкомом Онопріївської сільської ради Тальнівського району, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , але не проживає за цією адресою з лютого 2005 року. Згідно зі ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї, за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Оскільки відповідач не мешкає в будинку [ADDRESS] з лютого 2005 року, тобто понад встановлений законом строк, суд вважає, що є підстави для визнання її такою, що втратила право користування жилим приміщенням. За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 15 грудня 2012 року. Шлюб зареєстрований у Жовтневому відділі ДРАЦС Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено запис за № 1000. Родина фактично розпалась, у звязку з різними поглядами на сімейне життя та ведення спільного господарства. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, сина [PERSON], [INFO]. Подальші шлюбні відносини та збереження родини вважає неможливим. Просив суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Позивач у судове засідання не зявився, але від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, просив позов задовольнити. Відповідачка у судове засідання не зявилася, але від неї надійшла заява згідно якої вона просить справу розглянути у її відсутності. Позовні вимоги визнає. У відповідності із ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює судове рішення про задоволення позову. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб І-НО № 304389, зареєстрованого Жовтневим відділом ДРАЦС Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, 15.12.2012 року позивач та відповідачка зареєстрували шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено запис за № 1000.(а.с.7). Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. (а.с.8). Згідно ст. 105 СК України вбачається, що шлюб припиняється внаслідок його \~ розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено, сторони припинили сімейно-шлюбні відносини з березня 2018 року, родина розпалась кінцево і у подальшому збережена бути не може. Враховуючи вищевикладене, суд вважає неможливим в подальшому зберегти їх сімю, шлюб сторін досить тривалий час носить формальний характер, а тому повинен бути розірваний. Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, оскільки він є інвалідом другої групи, про що свідчить довідка серії АВ №0702608 від 08.11.2017 року, тому відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у зв'язку з задоволенням позову суд стягує з відповідача на користь держави судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп. На підставі викладеного, ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. В обгрунтування позову вказує, що шлюб зареєстрували 23 травня 2008 року в Відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м. Києва23 травня 2008 року . Від спільного шлюбу дітей не мають. Спільне життя не склалося. З вересня 2008 року шлюбних відносин не підтримують і спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Причиною розпаду сім*ї є відсутність взаємопорозуміння , вважає, що сім*ю недоцільно зберігати і просить суд шлюб розірвати. Позивач просить суд шлюб розірвати , проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з*явився , про розгляд справи повідомлялася належним чином. Суд за згодою позивача вважає за можливе провести заочний розгляд відповідно до ст.224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив, що сторони зареєстрували шлюб 23 травня 2008 року в Відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м. Києва23 травня 2008 року. Від спільного шлюбу дітей не мають. Спільне життя не склалося. З вересня 2008 року шлюбних відносин не підтримують і спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Причиною розпаду сім*ї є відсутність взаємопорозуміння. Згідно ст.51 Конституції України та ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Враховуючи всі докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в зв'язку з тим, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе. Майновий спір між сторонами не існує. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 02 липня 2013 року. Від шлюбу у них є дитина - син [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що збереження сім`ї неможливе, оскільки між ним та відповідачкою спільне життя не склалося, шлюбні відносини фактично припинені та на сьогоднішній день шлюб носить формальний характер. Вважає, що подальше сімейне життя з відповідачкою неможливе. Просить шлюб укладений між ними розірвати. В судове засідання позивач не з`явився, від нього до суду надійшла заява в якій просив суд справу розглядати за його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання відповідачка не з`явилася, від неї до суду надійшла заява в якій просила суд справу розглядати за її відсутності. Позов визнає та не заперечує щодо його задоволення. На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України судове засідання проводилось без технічної фіксації. Суд, приймає визнання позову відповідачкою, оскільки це не суперечить Закону, а також правам та інтересам сторін. Як вбачається з матеріалів справи, позивач надав суду докази на підтвердження своїх доводів щодо позовних вимог. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 02 липня 2013 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №939, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. /а.с. 4/. Від шлюбу у сторін є дитина - син [PERSON] , [INFO] . /а.с. 8/. Згідно ч.1 ст.24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У статті 112 СК України зазначено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Беручи до уваги вищевикладене, суд вважає, що збереження сім`ї неможливе, оскільки їхня сім`я розпалася остаточно, на даний час шлюб носить формальний характер. Дослідивши матеріали справи, враховуючи те, що збереження сім`ї між сторонами неможливе, та зокрема суперечить правам та інтересам позивача, та те, що відповідачка позов визнала, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню витрати по зверненню до суду в розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved