Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

Позивач звернулася з вказаним позовом до відповідача, в обґрунтування якого покликалася на те, що 01.07.1993р. Виконавчим комітетом Чагрівської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області між нею та [PERSON] зареєстровано шлюб. Від шлюбу у них народилося троє дітей: [PERSON], 22.12.1993р.н., [PERSON], 27.05.2006р.н., та [PERSON], 27.05.2006р.н. Причиною розпаду сімї є різні інтереси та погляди на сімейне життя, внаслідок чого в сімї постійно виникають конфлікти та непорозуміння. Через неможливість спільного проживання вона вже зверталась до суду з заявою про розірвання шлюбу, однак з метою збереження сімї та заради дітей вони з чоловіком вирішили помиритись та почати все з початку. В той же час, з кожним роком їхні стосунки не покращувались, а навпаки погіршувались, а з серпня місяця цього року чоловік пішов з дому та став проживати з іншою жінкою, у звязку з чим їх шлюб носить формальний характер. Просила позов задоволити, шлюб між ними розірвати, неповнолітніх дітей залишити на проживання з нею, прізвище на дошлюбне не змінювати. Позивач в судове засідання не зявилась, однак подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила справу слухати у її відсутності. В судове засідання відповідач не зявився, подав заяву, в якій не заперечив проти розірвання шлюбу, просив справу розглядати у його відсутності. Враховуючи думку сторін, яка викладена в їх письмових заявах, суд розглянув справу за відсутності останніх та ухвалив рішення на підставі наявних у ній доказів, дослідивши які вважає наступне. Відповідно до ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану, а згідно з ст. 24 цього Кодексу, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Сторони перебувають в зареєстрованому Виконавчим комітетом Чагрівської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області шлюбі з 01.07.1993р., актовий запис № 3 (а.с.4). В подружжя від шлюбу є троє дітей: [PERSON], 22.12.1993р.н., який на даний час є повнолітнім, а також неповнолітні [PERSON], 27.05.2006р.н., та [PERSON], 27.05.2006р.н. (а.с.6,7,8). Ст. 110 СК України передбачено право одного з подружжя на предявлення позову, а ст. 112 визначено підстави для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя. Судом встановлено, що розлад в сімї є стійким і тривалим, сторони тривалий час разом не проживають, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть та не бажають надалі перебувати у шлюбі. В той же час, як вбачається з заяви [PERSON] (а.с.20), останній позовні вимоги визнав. Наведене дає суду підстави вважати, що подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки визнання позову відповідачем є безумовним, не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд, переконавшись у правильному розумінні відповідачем змісту обставин справи, відсутності сумнівів у добровільності та істинності позиції останнього з цього приводу, приходить до висновку про те, що позов слід задоволити. Майнового спору та спору щодо визначення місця проживання дітей на час розгляду даної справи між сторонами немає.

Outcome: approved