Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 17 грудня 2011 року між нею та відповідачем зареєстрований шлюб. Вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя у них не склалося внаслідок відсутності взаєморозуміння, поваги, постійних сварок. Спільне господарство вони не ведуть, шлюб носить формальний характер, примирення між ними не можливе. Дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач проживає окремо та допомоги на утримання дитини не надає. На підставі викладеного позивач просить розірвати шлюб та стягнути з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач позов підтримала, додатково суду пояснила, що подружні відносини з відповідачем припинені з серпня 2016 року. Вона проживає з дитиною та своєю мамою, працює менеджером ТОВ «Преміям Медіа Груп», отримує зарплату 4500 грн. на місяць. Вказала, що син [PERSON] відвідує садочок, в якому вона сплачує 400 грн. на харчування та 400 грн. щоквартально. Дитина та вона здорові. Відповідач проти розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі ? частини усіх видів його доходів щомісячно не заперечував. Пояснив, що разом з позивачем не проживає з серпня 2016 року. Дитина проживає з позивачем. Вказав, що працює водієм в ПрАТ СК «ПЗУ Україна» та отримує заробітну плату у розмірі 8000 грн. на місяць. Він здоровий, інших дітей не має. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Шлюб між сторонами зареєстровано Лівобережним відділом державної реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї 17 грудня 2011 року, про що зроблено актовий запис №3034. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. З пояснень позивача та відповідача вбачається, що сторони не проживають однією сім'єю та не ведуть спільного господарства з серпня 2016 року. Сімейне життя у сторін не склалось внаслідок різних поглядів на сімейне життя, відсутності взаєморозуміння та поваги, шлюб носить формальний характер та примирення не можливе. Таким чином, суд дійшов висновку‚ що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін та їхньої дитини. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.ст. 181, 182 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, і не можуть бути меншими, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стягнення аліментів у твердій грошовій сумі відповідно до ст. 184 Сімейного кодексу України здійснюється у тому випадку, коли платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід або частину доходу отримує в натурі. Судом встановлено, що сторони не проживають однією сім'єю та не ведуть спільного господарства, син сторін проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. З пояснень відповідача вбачається, що він працює водієм в ПрАТ СК «ПЗУ Україна» та отримує заробітну плату 8000 грн. на місяць. З урахуванням повідомлених сторонами обставин, наданих доказів, матеріального становища позивача та відповідача, визнання відповідачем позову, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача на утримання сина [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача, від дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі ст. ст. 105, 110, 112, 180-184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved