Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з указаним позовом, який обґрунтувала тим, що 11 квітня 2013 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Спільне сімейне життя між ними не склалося, в них постійно виникають сварки, внаслідок чого вони втратили взаєморозуміння та повагу один до одного, їх подальше сумісне життя є не можливим, шлюбні відносини між ними фактично припинені. Вважає, що подальше подружнє життя та збереження родини неможливе і суперечить її інтересам. Посилаючись на ці обставини, просила шлюб розірвати. Позивач надала суду заяву, в які розгляд справи просила провести за її відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала (а.с.28). Відповідач в судове засідання не з'явився, заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав, силу ч.7 ст.128, ч.4 ст.130 ЦПК України вважається таким, що повідомлений належним чином про час і місце судового засідання, поштовим відправленням та оголошенням на офіційному сайті суду (а.с.24,26,27). Враховуючи зазначене, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних в ній доказів. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, зважаючи на таке. Судом встановлено, що 11 квітня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Шосткинському району реєстраційної служби Шосткинського міськрайонного управління юстиції у Сумській області, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис №11 (а.с.6). В силу статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною другою ст.112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З'ясувавши фактичні взаємини сторін, які фактично припинили подружні стосунки, сторони спільно не проживають, збереження сім'ї не бажають та наполягають на розірванні шлюбу, суд дійшов висновку, що ця сім'я вже повністю розпалась, a подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та засадам добровільності шлюбу, який повинен ґрунтуватися на вільній згоді жінки і чоловіка. Визнання позову відповідачем не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому є підстави для задоволення позову. Після розірвання шлюбу відповідачу зі її заявою слід залишити шлюбне прізвище, що відповідає ч.1 ст.113 СК України, якою закріплено право особи, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В зв'язку із задоволенням позову, в силу ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача 704 грн. 80 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved