Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до суду, в якому просить позбавити відповідача права користування спірним житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] із зняттям його з реєстрації в ньому. При цьому посилається на те, що позивач є власником вищезазначеної квартири, а відповідач, який є колишнім чоловіком позивача, зареєстрований у вказаному помешканні та протягом останніх восьми років не проживає за місцем своєї реєстрації, не сплачує комунальних платежів чим перешкоджає позивачу в користуванні своєю власністю. В судовому засіданні позивач підтримала заявлений позов з підстав, викладених у ньому та просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, а тому суд вважає за можливе вирішити спір без участі відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України. В судове засідання представник третьої особи Управління державної міграційної служби України в Житомирській області не з»явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Вислухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Як встановлено в судовому засіданні, позивач є власником квартири [ADDRESS]. Шлюб між позивачем та відповідачем розірвано 02.03.2000 року. Відповідач [PERSON] зареєстрований у вищезазначеній квартирі з 21.04.1989 року. З довідок ЖБК «Полісся» від 21.03.2014 року №№185,186 та акту від 19.03.2014 року вбачається, що [PERSON] в квартирі [ADDRESS] зареєстрований але не проживає з 2006 року по теперішній час. Згідно ч. 1 та 2 ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За таких обставин, враховуючи фактичне не проживання відповідача у належній позивачу на праві власності квартирі [ADDRESS] без поважних причин понад один рік, є підстави для визнання [PERSON] таким, що втратив право користування вказаною квартирою у відповідності до вимог ст.405 ЦК України. Зняття з реєстрації фізичних осіб відповідно до ст.11 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» віднесено законом до компетенції органів реєстрації і суд не наділений такими повноваженнями. Відповідно до ст.7 вказаного закону, зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, наявність рішення суду про визнання особи, такою, що втратила право користування житловим приміщенням є підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання. Позивачем не надано суду будь-яких доказів про існування у позивача спору із Управлінням державної міграційної служби України в Житомирській області з приводу зняття відповідача [PERSON] з реєстраційного обліку за місцем проживання. Враховуючи вищенаведене, позовні вимоги є такими, що підлягають до часткового задоволення в частині визнання відповідача таким, що втратив право користування вищезазначеною квартирою. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд також стягує з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог.

Outcome: partial