Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до [PERSON], Головного територіального управління юстиції у Херсонській області про звернення стягнення на предмет іпотеки та зняття арешту з майна, мотивуючи тим, що 26.02.2016р. між позивачем та ТОВ «Арма Факторинг» укладено договір відступлення права вимоги за яким в порядку та на умовах, визначених цим договором «Первісний кредитор» (ТОВ «Арма Факторинг») відступає «Новому кредитору» ([PERSON]Ю.) належне «Первісному кредитору» право вимоги за кредитним договором та Договором забезпечення. Також 26.02.2016р. укладено договір про відступлення права за договором іпотеки за яким «Первісний кредитор» передав позивачу права вимоги за кредитним договором, виконання зобовязань за яким забезпечені іпотекою відповідно до договорів іпотеки . Таким чином позивач набула прав Іпотекодержателя за договорами: договір іпотеки б/н від 10.10.2006р., котрий забезпечує вимоги Іпотекодержателя предметом іпотеки - нежиле приміщення за адресою м.Херсон, вул.Суворова,19; договір іпотеки №2190 від 10.10.2006р., котрий забезпечує вимоги Іпотекодержателя предметом іпотеки нежитлова будівля піч обпіку літ. «Л2» за адресою розташування Херсонська область, м.Цюрупинськ, вул.Гвардійська, буд.103. Оскільки [PERSON] не здійснюється виконання зобовязань за кредитним договором, позивач, набула прав власності на майно, котре є предметом іпотеки. У звязку із цим ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 13.05.2016р. задоволено заяву позивача про відмову стягувача від примусового виконання рішення суду. Також позивач позбавлена можливості реєстрації за собою прав власності на спірне майно, через наявність обтяжень, котрі виникли на підставі арешту майна боржника та оголошення заборони на його відчуження відділом примусового виконання рішень Суворовського районного управління юстиції у м.Херсоні Херсонської області. У звязку із наведеним просить визнати за [PERSON], ІПН [NUMBER], право власності на нежиле приміщення за адресою розташування м.Херсон,вул.Суворова,19, що є предметом договору іпотеки б/н від 10.10.2006 та нежитлову будівлю - піч обпіку літ. «Л2» за адресою розташування Херсонська область, м.Цюрупинськ, вул.Гвардійська, буд.103, що є предметом договору іпотеки №2190 від 10.10.2006; зобовязати головне територіальне управління юстиції у Херсонській області зняти арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серія та номер 46700713, виданий 02.03.2015 відділом примусового виконання рішень Суворовського районного управління юстиції у м.Херсоні Херсонської області. Представник позивача в судове засідання не зявилась, однак надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак надав заяву про розгляд справи без його участі та про визнання позовних вимог в повному обсязі. Представник відповідача ГТУЮ у Херсонській області в судове засідання не зявився, надали заяву про перенесення розгляду справи у звязку із перебуванням виконавця на лікарняному, однак причини поважності неявки нічим не підтверджені, крім того це відповідач вдруге не зявився в судове засідання, хоча є юридичною особою і міг забезпечити явку іншого представника, тому суд визнав неявку, без поважних причин. Вивчивши матеріали справи, суд встановив, що відповідно до договору іпотеки від 10.10.2006р. посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] укладеного між ВАТ «Акціонерний комерційний банк «Престиж» та [PERSON], забезпечено вимоги іпотекодержателя, що витікають з кредитного договору №014-71/419 від 09.10.2006р. укладеного між іпотекодержателем та іпотекодавцем, а також додаткових угод до нього що можуть бути укладені в подальшому, за умовами якого іпотекодержатель зобовязується перед іпотекодавцем надати йому кредит на умовах його забезпечення, строковості, повернення та плати за користування в сумі 240000дол.США, а іпотекодавець в свою чергу зобовязується повернути цей кредит, сплатити проценти за його користування, комісійну винагороду, неустойку (пеню, штрафи), в розмірі, строки та у випадках передбачених кредитним договором. Відповідно до договору іпотекодержатель має право у випадку невиконання іпотекодавцем своїх зобовязати за кредитним договором отримати задоволення за рахунок майна, а саме нежиле приміщення, що знаходиться за адресою м.Херсон, вул.Суворова,буд.19, загальною площею 123,5кв.м. Відповідно до довідки з Державного реєстру речових прав на нерухому майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєктів, де 10.10.2006р. приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] накладено арешт на нежиле приміщення за адресою розташування м.Херсон,вул.Суворова,19, що є предметом договору іпотеки та приватним нотаріусом [PERSON] накладено арешт на нежитлову будівлю - піч обпіку літ. «Л2» за адресою розташування Херсонська область, м.Цюрупинськ, вул.Гвардійська, буд.103, що є предметом договору іпотеки. Відповідно до договору про відступлення права за договорами іпотеки від 26.02.2016р., між ПАТ «Фідобанк» та ТОВ «Арма Факторинг» у звязку з укладенням між Первісним іпотекодержателем і новим іпотекодержателем договору відступлення права вимоги від 26.02.2016р. за яким первісним іпотекодержатель передав новому іпотекодержателю права вимоги за кредитним договором, виконання зобовязань за яким забезпечені іпотекою відповідно до договорів іпотеки та/або іпотечних договорів, перелік яких міститься і реєстрі прав іпотеки, що є додаток №1 до цього договору, первісний іпотекодержатель має намір передати новому іпотекодержателю всі права вимоги за договорами іпотеки, а новий іпотекодержатель має намір прийняти вказані права вимоги за договорами іпотеки у відповідності до умов, погоджених сторонами в договорі відступлення. Відповідно до договору про відступлення права за договорами іпотеки від 26.02.2016р., посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON], укладеного між ТОВ «Арма Факторинг» та [PERSON] у звязку з укладенням між Первісним іпотекодержателем і новим іпотекодержателем договору відступлення права вимоги від 26.02.2016р. за яким первісним іпотекодержатель передав новому іпотекодержателю права вимоги за кредитним договором, виконання зобовязань за яким забезпечені іпотекою відповідно до договорів іпотеки та/або іпотечних договорів, перелік яких міститься і реєстрі прав іпотеки, що є додаток №1 до цього договору, первісний іпотекодержатель має намір передати новому іпотекодержателю всі права вимоги за договорами іпотеки, а новий іпотекодержатель має намір прийняти вказані права вимоги за договорами іпотеки у відповідності до умов, погоджених сторонами в договорі відступлення. Також відповідно до договору про відступлення права за договорами іпотеки від 26.02.2016р., між ТОВ «Арма Факторинг» та [PERSON], до [PERSON] переходить право вимагати від боржника належного та реального виконання зобовязання по поверненню основної суми заборгованості по кредиту, нарахованих процентів за користування кредитом згідно з «кредитним договором». Сплати штрафних санкцій тощо, номінальною вартістю -2934797,34грн., а також всі інші права, належні «первісному кредитору» згідно «Кредитного договору» та «договору забезпечення». Відповідно до акту-прийому передачі до договору про відступлення права вимоги від 26.02.2016р. [PERSON] прийняла права вимоги від ТОВ «Арма Факторинг» кредитний договір №014-71/419 від 09.10.2006р., з усіма додатками; додаткова угода до кредитного договору №014-71/419 від 18.12.2013р.; додаткова угода до кредитного договору №014-71/419 від 25.02.2016р.; Відповідно до листа Головного територіального управління юстиції у Херсонській області №2295/02.1-26 від 01.08.2016, повідомлено [PERSON] щодо звільнення з-під арешту майна, що є предметом іпотеки, а саме нежитлових приміщень, що розташовані в м.Херсоні по вул.Суворова,19 та м.Цюрупинськ, вул.Гвардейська,103 відмовлено та рекомендовано звернутися до суду з позовом. За правилами ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 512 ЦК України підставами заміни кредитора у зобовязанні є, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За вимогами ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобовязання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із предявленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя. Згідно ч. 3 цієї статті для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернено у разі: 1) виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; 2) коли вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Відповідно до ч. 8 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку». Відповідно до ч. 6 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмету іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Відповідно до ст. 36 Закону України «Про іпотеку» сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотеко держателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобовязання у порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку»; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 ЗУ «Про іпотеку». Згідно з статтею 37 ЗУ «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотеко держателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобовязання. Права та вимоги третіх осіб на предмет іпотеки, набутий у власність іпотекодержателем, які мають нижчий пріоритет, ніж вимога іпотекодержателя, втрачають чинність. Проаналізувавши вищенаведені правові норми, суд дійшов висновку, що оскільки з винесенням постанов державних виконавців про накладення арешту на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, порушуються права позивача, як іпотекодержателя відповідного майна, у зв'язку з чим позивач позбавлений можливості реалізувати своє право щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, а тому дане нерухоме майно підлягає звільненню з-під арешту. Відповідно до ч.1 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. За приписами ч.ч.2,3 ст. 60 цього Закону, у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. А згідно ч.5 цієї статті Закону, у всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Тобто, в даному випадку підставою для зняття арешту з нерухомого майна предмета іпотеки може бути тільки рішення суду. З огляду наведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтовані і такі, що підлягають до задоволення. З урахуванням викладеного та

Outcome: approved