Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду із даним позовом. Вказала, що [INFO] в м. Вінниця помер її рідний брат [PERSON]. [INFO] в м. Одеса в її рідного брата народився син [PERSON]. Відповідач [PERSON], являється рідною матір'ю [PERSON], [INFO]. Її племінник [PERSON] починаючи з 17 січня 2013 року та по даний час проживає із нею в будинку по [ADDRESS] та перебуває на повному її утриманні і вихованні. Відповідач свідомо нехтуючи своїми батьківськими обов'язкам, повністю самоусунулась від їх виконання по вихованню і утриманню своєї дитини. Це виразилось в тім, що остання жодного разу не зателефонувала та не запитала її про свою дитину, взагалі не проявляє ініціативи у спілкуванні з дитиною, не приїздила до дитини з січня місяця 2013 року, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, його навчання, стан здоров'я, не забезпечує необхідним харчуванням, одягом, іншими необхідними речами. Не відвідує школу, не допомагає у підготовці дитини до школи, не відвідує шкільні заходи. Не спілкується з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу. Вищевказані обставини є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав. Оскільки батько [PERSON] помер, а відповідач за умови задоволення даного позову буде позбавлена батьківських прав як мати, вона бажає бути опікуном [PERSON] і має для цього всі належні матеріальні умови. Вона має у власності житловий будинок по [ADDRESS], де вони разом проживають на даний час. Працює робітником у ПрАТ ПК «Поділля» і отримує заробітну плату, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває. Тобто у неї всі належні матеріальні та побутові умови опікуватися племінником. Крім викладеного, у зв'язку із тим, що відповідач не надає жодної матеріальної допомоги та виховання на утримання свого сина та зважаючи на те, що дитина перебуває на повному її утриманні і вихованні вона змушена просити суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання [PERSON] в розмірі ј частини від заробітку (доходу) відповідача. Просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO]. Призначити її опікуном над малолітнім [PERSON], [INFO]. Стягувати з [PERSON] аліменти на її користь на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі ј частини від заробітку матері, але не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась. Надала суду заяву про розгляд даної справи в її відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задоволити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась. Надала суду відзив зі змісту якого встановлено, що відповідач позовні вимоги визнає частково. А саме не заперечує щодо позбавлення її батьківських прав стосовно сина [PERSON] та призначення [PERSON] опікуном її сина, оскільки вона немає змоги самостійно забезпечувати фізичний та духовний розвиток сина, займатись його станом здоров'я. Стосовно стягнення із неї аліментів у розмірі ј частки від її заробітку заперечує, оскільки на даний час вона знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку, окрім того на її утриманні знаходиться мати інвалід ІІ групи, таким чином у неї немає змоги допомагати. Третя особи, яка не заявляє самостійних вимог з приводу спору представник служби у справах дітей Ямпільської РДА Підгорна Т.І. в судове засідання не з'явився. Надала суду заяву про розгляд даної справи за відсутності їх представника. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до цього правовідносини: Із наданих сторонами письмових доказів - із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] встановлено, що [INFO] народився [PERSON], батьками якого вказані [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). [INFO] в селі Дзигівка, Ямпільського району, Вінницької області помер [PERSON] (копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.6). Із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] встановлено, що батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Із копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] встановлено, що [PERSON] після реєстрації шлюбу своє дівоче прізвище змінила на прізвище чоловіка [PERSON] (а.с.7). Із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] встановлено, що батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). Із довідки виданої Ямпільським районним відділом ДВС ГТУЮ у Вінницькій області від 19 серпня 2016 року встановлено, що станом на 19 серпня 2016 року виконавчих документів про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання сина [PERSON] до Ямпільського районного відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області не надходило (а.с.10). Із довідки виданої загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів с. Дзигівка № 44 від 24 липня 2018 року встановлено, що [PERSON] навчається в 4 класі загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів с.Дзигівка, Ямпільського району, Вінницької області(а.с.11). Із характеристики [PERSON] учня загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів с.Дзигівка, Ямпільського району, Вінницької області встановлено, що вихованням учня займається бабуся, дідусь та тітка з 4 років (а.с.12). Із довідки-характеристики від 27 липня 2018 року встановлено, що [PERSON] зарекомендувала себе з хорошої сторони, користується авторитетом серед жителів села, уважна до старших, громадського порядку не порушує. Виховує з чоловіком дітей в чистоті, порядку, веде порядний спосіб життя, спиртні напої не вживає(а.с.13). Із акту обстеження матеріально-побутових умов проживання сім'ї від 26 липня 2018 року встановлено, що [PERSON] проживає в сім'ї [PERSON]. [PERSON] працює робітником с/г виробництва в ПрАТ «ПК Поділля» чоловік працює трактористом в ПрАТ «ПК Поділля», син [PERSON] працює в ПрАТ «ПК Поділля» доярем на молочно-товарній фермі с.Дзигівка. Алкогольними напоями члени сім'ї не зловживають. В домі панує взаєморозуміння та повага до інших. [PERSON] виховується та доглядається як повноправний член сім'ї. Комісією встановлено, що дана сім'я проживає в задовільній обстановці та може виховувати та доглядати племінника [PERSON], який залишився сиротою після смерті батька. Мати хлопчика багато років не надає ні моральної, ні матеріальної допомоги дитині (а.с.14). Із довідки виданої виконавчим комітетом Дзигівької сільської ради Ямпільського району, Вінницької області встановлено, що за [PERSON] рахується житловий будинок по [ADDRESS] (а.с.15). Із довідки виданої виконавчим комітетом Дзигівької сільської ради Ямпільського району, Вінницької області встановлено, що [PERSON] проживає в будинку тітки [PERSON] з 07 січня 2013 року по даний час (а.с.16). Із довідки виданої виконавчим комітетом Дзигівької сільської ради Ямпільського району, Вінницької області встановлено, що до складу сім'ї [PERSON] входить племінник [PERSON]. [PERSON] проживає в сім'ї тітки та знаходиться на її утриманні (а.с.17). Із довідки виданої Ямпільською районною поліклінікою Вінницької області встановлено, що [PERSON] на обліку у лікаря-нарколога не перебуває за медичною допомогою не зверталась (а.с.18). Із довідки виданої Ямпільською районною поліклінікою Вінницької області встановлено, що [PERSON] на обліку у лікаря-психіатра не перебуває за медичною допомогою не зверталась (а.с.19). Із копії трудової книжки серії [NUMBER] та із довідки про доходи від 27 липня 2018 року встановлено, що [PERSON] працевлаштована в ПрАТ «ПК Поділля» за сумісництвом та займає посаду робітник з комплексного обслуговування с/г виробництва. [PERSON] отримує щомісячну заробітну плату (а.с.20-22, 24-25). Із цивільно-правового договору № 13.23-06 /18 встановлено, що [PERSON] працює в ПрАТ «ПК Поділля» та надає послуги з боротьби з бур'янами на посівах цукрових буряків та іншої сільськогосподарської продукції ПрАТ «ПК Поділя»(а.с.23). Із копії договору дарування від 12 травня 1996 року встановлено, що [PERSON] являється власником житлового будинку по [ADDRESS] (а.с.26-27). Із копії довідки серії ВТЕ-17 № 020583 та із посвідчення серії [NUMBER] встановлено, що [PERSON] являється інвалідом ІІ групи та отримує пенсію (а.с.52). Із копії свідоцтва про народження встановлено, що [PERSON] являється матір'ю [PERSON], [INFO] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.53). Із висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] встановлено, що Ямпільська районна державна адміністрація як орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Із висновку про можливість [PERSON] виконувати обов'язки опікуна від 28 лютого 2019 року встановлено, що служба у справах дітей Ямпільської районної державної адміністрації вважає, що [PERSON] має можливість виконувати обов'язки опікуна. Суд, заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов'язанні виховувати дитину, піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, чого не виконує [PERSON]. Відповідно до п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін..), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Як роз'яснено у п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справи про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і у сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і у сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Ст.13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Водночас відповідачем у справі не надано суду жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог, які б підтверджували виконання нею обов'язків виховання та утримання дитини тощо, не здобуто таких доказів і в ході судових засідань. Відповідач навпаки не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON]. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, про наявність правових підстав для задоволення позовної вимоги щодо позбавлення відповідача батьківських прав, оскільки як вбачається з матеріалів справи відповідач будучи матір'ю ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, не спілкується з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення тощо. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і у сукупності, суд розцінює як ухилення від виховання дитини, оскільки відповідач свідомо нехтує своїми обов'язками відносно сина. Крім того, в судовому засіданні було встановлено, що малолітній [PERSON] мешкає в родині позивача за адресою: [ADDRESS]. Дитина забезпечена всім необхідним для навчання та розвитку. В сім'ї позивача панує атмосфера порозуміння, доброзичливості та гостинності. Вони намагаються приділяти достатньо уваги всебічному гармонійному розвитку малолітнього [PERSON] За місцем проживання та роботи позивач характеризується позитивно. Позивач [PERSON] працює робітником с/г виробництва в ПрАТ «ПК Поділля», її чоловік працює трактористом в ПрАТ «ПК Поділля», син [PERSON] працює в ПрАТ «ПК Поділля» доярем на молочно-товарній фермі с.Дзигівка. Позивач має задовільний стан здоров'я. [PERSON] являється племінником [PERSON]. Починаючи з 17 січня 2013 року та по даний час [PERSON] проживає із [PERSON] в будинку по [ADDRESS] та перебуває на повному утриманні та вихованні позивача. Відповідно до ст.243 СК України, опіка, піклування встановлюється над дітьми- сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України. Згідно з ч.2 ст.244 СК України, при призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини. З огляду на вищевикладене, виходячи з інтересів дитини, враховуючи психологічний стан дитини, думку представника служби у справах дітей, суд вважає за можливе призначити позивача опікуном над малолітнім [PERSON], [INFO]. Згідно ч.2 ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до ст.18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Як передбачає ч.1, ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Частина 2 цієї ж статті наголошує, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Положеннями ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Аналізуючи зазначені норми закону, суд констатує, що батьки дитини повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоров'я та розвитку дитини, а кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі, не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно. Тобто, забезпечення батьками такого прожиткового мінімуму забезпечує мінімальні потреби дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 186 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. При визначенні розміру аліментів суд бере до уваги стан здоров'я та матеріальне становище неповнолітньої дитини, яка є здоровою та у певній мірі матеріально забезпеченою. Матеріальне становище платника аліментів, яка має на утриманні малолітню доньку [PERSON]. Доводи відповідача про те, що в неї на утриманні знаходиться мати інвалід ІІ групи не були доведені в судовому засіданні. Подані [PERSON] докази, а саме наявність довідки про інвалідність [PERSON] є недостатнім доказом, оскільки судом не було встановлено, що [PERSON] являється матір'ю відповідача та знаходиться на її утримання. Те, що відповідач на час розгляду справи офіційно не працевлаштована не може бути підставою для звільнення її від батьківського обов'язку утримувати свою неповнолітню дитину. Приймаючи до уваги вимоги діючого законодавства, а також встановлені по справі обставини, розмір прожиткового мінімуму, який встановлений на даний час, можливість відповідача надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, часткове визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі. Суд вважає, що з урахуванням фактичних обставин справи та виходячи з закріплених ч.9 ст.7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, розмір стягуваних аліментів, який необхідний для забезпечення мінімальних потреби дитини становить ј від заробітку доходу відповідача, але не менше 50 % встановленого для дитини відповідного віку. Відповідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а оскільки позивач, звернулась до суду із позовом 05 вересня 2018 року, тому суд має підстави для стягнення аліментів із 05 вересня 2018 року. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а відповідно до змісту ч. 2 цієї ж норми інші судові витрати, повязані з розглядом справи покладаються на відповідача у разі задоволення позову, тому суд має підстави стягнути із відповідача у дохід держави судовий збір у сумі 704 гривні 80 копійок. Оскільки позовні вимоги задоволені, суд відповідно ст.141 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути із відповідача на користь позивача понесені нею судові витрати по оплаті судового збору за пред'явлену позовну вимогу немайнового характеру, згідно квитанції № 20 у сумі 704 гривні 80 копійок.

Outcome: approved