Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеною позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує на те, що 25.12.1997 року між ними було укладено шлюб, який зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Добровеличківського районного управління юстиції Кіровоградської області, актовий запис №89 від 25.12.1997 року. Від шлюбу мають дітей: [PERSON], 1997 року народження; [PERSON], 1998 року народження; [PERSON], 2000 року народження; [PERSON],2004 року народження, [PERSON],2006 року народження, [PERSON], 2006 року народження. Сім'я проживає в будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS]. На протязі останніх двох років сімейне життя між подружжям поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Позивач працює, але має тяжке матеріальне становище., адже на її утриманні знаходяться діти так як відповідач офіційно не працевлаштований. Просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON] та стягнути з [PERSON], 1969 року народження, жителя с. Степанці, Канівського району, Черкаської області, аліменти на користь позивача на утримання дітей: [PERSON], 1998 року народження; [PERSON], 2000 року народження; [PERSON],2006 року народження,[PERSON], 2006 року народження у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку(доходу на кожну дитину, або за умови що відповідач не працює і не має інших доходів, виходячи із середньої заробітної плати працівника відповідної кваліфікації або некваліфікованого працівника Канівського району Черкаської області, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини у віці від 6 до 18 років, щомісяця починаючи стягувати від дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву в якій просить розгляд справи проводити у її відсутність позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився надав суду заяву в якій позовні вимоги визнає та не заперечує, щодо задоволення позовних вимог. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як встановлено судом, згідно матеріалів справи, шлюб між сторонами укладено 25.012.1997 року відділом реєстрації актів цивільного стану Добровеличківського районного управління юстиції Кіровоградської області, актовий запис № 89, про що свідчить свідоцтво про шлюб (а.с.5). Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON], 1997 року народження; (а. с. 12); [PERSON], 1998 року народження (а.с.11); [PERSON], 2000 року народження(а.с10); [PERSON], 2004 року народження(а.с.9); [PERSON],2006 року народження(а.с 8), [PERSON], 2006 року народження (а.с. 7). Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов в частині розірвання шлюбу підлягає до задоволення. Шлюб сторін розпався остаточно, носить формальний характер, відновити подружні стосунки неможливо, примирення сторони не бажають, тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст.180 СК України батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 СК України). Позивач сама не може утримувати дітей та нести одноособово витрати пов'язані з їх вихованням, тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на дітей. Відповідач має задовільний стан здоров'я, осіб похилого віку або інших неповнолітніх дітей на утриманні не має, працездатний, а тому суд приходить до висновку, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дітей [PERSON], 1998 року народження; [PERSON], 2000 року народження; [PERSON], 2004 року народження; [PERSON],2006 року народження, [PERSON], 2006 року народження, оскільки інших доказів на спростування можливості сплати аліментів відповідачем суду не надано. Відповідно до ст. 128 Кодексу законів про працю України при кожній виплаті заробітної плати загальний розмір усіх відрахувань не може перевищувати двадцяти процентів, а у випадках, окремо передбачених законодавством України - п'ятдесяти процентів заробітної плати, яка належить до виплати працівникові. При відрахуванні з заробітної плати за кількома виконавчими документами за працівником у всякому разі повинно бути збережено п'ятдесят процентів заробітку. Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню. У разі визнання відповідачем позовних вимог суд за наявності для того законних підстав задовольняє їх (ст.174 ЦПК України). Оцінюючи всі зібрані по справі докази, враховуючи інтереси неповнолітніх дітей для забезпечення стабільних та гармонійних умов їх життя, їх повного та всебічного розвитку, враховуючи матеріальний та сімейний стан платника аліментів та одержувача аліментів, суд приходить до висновку, що позов в частині стягнення аліментів підлягає до часткового задоволення і необхідності стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/2 частини від всіх видів його заробітку та з урахуванням ч.2 ст.182 СК України, зокрема, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до їх повноліття. Суд вважає, що на відповідача слід покласти сплату судових витрат по справі у відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України у вигляді судового збору в сумі 243,60 грн. на користь держави. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial