Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до відповідача про позбавлення права користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації, посилаючись на те, що згідно договору дарування 17/100 частин будинку від 07.08.2007 року, вона являється власником будинку [ADDRESS]. Окрім неї за вказаною адресою зареєстрований відповідач, який більше шести місяців за вказаною адресою не проживає, комунальні послуги не сплачує, особистих речей його в будинку не має. Оскільки відповідач в будинку не проживає, ним не користується, участі в оплаті за комунальні послуги не бере, просить суд визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням. В судове засідання позивач не з'явилась, скерувала до суду заяву в якій просила справу розглядати в її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю та просила суд їх задовольнити, а також проти заочний розгляд справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, хоча про час, місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, скерував до суду заяву в якому просив справу розглядати в їх відсутність, при вирішенні спору покладались на розсуд суду Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами житлового законодавства. Як вбачається з матеріалів справи, позивач, згідно договору дарування 17/100 частин будинку ВЕХ № 065539 від 07.08.2007 року, являється власником будинку [ADDRESS]. Згідно довідки Комітету самоорганізації населення мікрорайону «Хімселище» від 03 червня 2014 року, в будинку окрім позивача, зареєстрований відповідач [PERSON], [INFO]. Відповідно до Акту, складеного працівниками Комітету самоорганізації населення мікрорайону «Хімселище» від 03 червня 2014 року, встановлено, що відповідач в будинку не проживає з жовтня 2013 року, плату за будинок та інші послуги не сплачує, жилим приміщенням не користується, будинок в належному стані не підтримує та втратив з ним всякий зв'язок. Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення понад шість місяців. У відповідності до ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України, «власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд». Згідно ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація це «внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації». Відповідно до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні «зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, як випливає з указаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду про: позбавлення права власності на житлове приміщення, позбавлення права користування житловим приміщенням, про визнання особи безвісно відсутньою, про оголошення особи померлою. Оскільки в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що [PERSON] більше шести місяців не проживає у спірному будинку, не здійснює оплату за користування жилим приміщенням і комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню спірного будинку та не приймає участь у спільному побуті, суд вважає за необхідне визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням в зв'язку з не проживанням тривалий час без поважних причин. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до наданої позивачем квитанції розмір судового збору складає 243,60 грн., які і підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved