Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до відповідача, в якому просила стягнути з нього аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини заробіткувідповідача щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що відповідач не виконує свого батьківського обов`язку щодо утримання дитини, не надає коштів на утримання дитини, проте може їх надавати, а позивач самостійно не може задовольнити усі потреби дитини. Просила при визначенні розміру аліментів врахувати стан її здоров`я та дитини, матеріальне становище дитини та неможливість позивача працювати. Дитина сторін проживає разом з позивачем. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції. Відзиву на позов не надав, явку представника не забезпечив. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як убачається із матеріалів справи, сторони перебували у фактичних шлюбних стосунках, від яких вони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . Позивач посилається на те, що відповідач не надає допомоги на утримання дитини, проте може її надавати. Як убачається з положень ч.3 ст. 12 ЦПК України та ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно консультативних висновків ТОВ «Клініка Оксфорд Медікал» від 09.11.2016, Інституту ПАГ АМН України Дитячої поліклініки від 23.11.2015, КНП КДЦ Філія №6 від 12.09.2017, ТОВ «Медичний центр «Добробут-Поліклініка» від 15.11.2017 та 08.02.2018 (а.с.10-16) [PERSON] , [INFO] , клінічно здорова, за період з 2015 по 2018 мала деякі неуточнені захворювання стоп, неврологічні та захворювання серця, пошкодження/вивих надколінника. Доказів, які б підтверджували наявність проблем зі здоров`ям дитини на даний час позивачем не надано. З наявних в матеріалах справи довідок ННЦ «Інститут кардіології ім.акад. М.Д.Стражеска» НАМН від 25.06.2018 та від 20.02.2017, а також виписки Міської клінічної лікарні №10 від 07.03.2019 убачається, що у позивача наявні гіпертонічні захворювання, захворювання серця та черевної порожнини (а.с.17-19). Разом з тим, матеріали справи не містять підтверджень того, що позивач у зв`язку з наявними у неї захворюваннями позбавлена можливості працювати. Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У відповідності із ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Частиною 1 ст.183 СК України визначено що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 27 Конвенції про захист прав дитини, батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Враховуючи наведене, суд вважає, що виходячи з того, що дитина проживає разом із позивачем, у зв`язку з чим цілодобовий обов`язок останньої полягає не тільки у матеріальному забезпеченні дитини, а ще й у вихованні, контролі, що потребує більших моральних витрат ніж періодичні зустрічі, враховуючи вік та стан здоров`я дитини, суд вважає за можливе визначити стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини заробітку відповідача щомісячно, починаючи з 27.05.2020 та до досягнення дитиною повноліття. Призначення аліментів у більшому розмірі може поставити відповідача у скрутне матеріальне становище. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі викладеного,

Outcome: partial