Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-13 00:00:00

Позивач звернулася із вищевказаним позовом до суду, в якому вказує, що з відповідачем уклали шлюб 01 листопада 1986 року зареєстрований виконкомом Новополтавської сільської ради Чернігівського району Запорізької області, актовий запис № 12. Від шлюбу мають трьох вже повнолітніх дітей. Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні стосунки і спільне господарство перестали вести з березня 2013 року, саме з цього періоду відповідач проживає з іншою сім`єю. Просить розірвати шлюб та стягнути понесені нею судові витрати з відповідача. Позивач в судове засідання не з`явилася, в матеріалах справи міститься заява, в якій просить розглянути справу без її участі, позов підтримує повністю, на заявлених вимогах наполягає, проти винесення заочного рішення по справі не заперечує. Після розірвання шлюбу має намір залишити прізвище Гончарова. (а.с. 13). Відповідач в підготовче та судові засідання (26.11.2019р., 23.12.2019р., 14.01.2020р.) не з`явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином через веб-сайт судової влади України (а.с. 19, 22). Про причини неявки не повідомив, заяву про розгляд справи без його участі не надав, правом надання відзиву не скористався. Тому, зі згоди позивача суд ухвалює про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Згідно з ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Матеріалами справи встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 01 листопада 1986 року зареєстрованому виконкомом Новополтавської сільської ради Чернігівського району Запорізької області, актовий запис № 12 (а.с.5). Від шлюбу мають трьох вже повнолітніх дітей. Оскільки встановлено, що між сторонами втрачене взаєморозуміння, любов та повага один до одного, вони разом не проживають з 2013 року, спільного господарства не ведуть, тому збереження шлюбно-сімейних відносин між сторонами неможливе і суперечить інтересам подружжя. Відповідно до ч.3,4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування на їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Зважаючи на задоволення позовних вимог, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved