Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла її баба [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді 2/5 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд, розташованих за адресою: [ADDRESS]. Під час життя, а саме 11.03.2005 року, [PERSON], склала заповіт, в якому на випадок своєї смерті зробила наступне розпорядження: все майно, де б воно не знаходилось, та з чого воно не складалося і взагалі все те , на що вона за законом мала б право і що буде належати їй на момент смерті, заповіла [PERSON]. Вказаний заповіт посвідчений 11.03.2005 року Лівінським О.С., державним нотаріусом Першої Синельниківської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області і зареєстровано в реєстрі №118. Спадкоємці, які згідно зі ст. 1241 ЦК України після смерті [PERSON] мають право на обов'язкову частку у спадщині, відсутні. Позивач на час смерті бабусі проживала разом з нею за адресою: [ADDRESS] (довідка виконкому Синельниківської міської ради від 19.01.2012 року № 34), тому відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину, та від неї відмовлялася. Крім того у встановлений законом строк вона подала заяву про прийняття спадщини до Першої синельниківської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області. Звернувшись до державного нотаріуса Першої синельниківської державної нотаріальної контори з проханням про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 2/5 частини житлового будинку з відповідними господарськими будівлями і спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS], позивач отримала 30.08.2017 року постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з тим, що ступінь споріднення між спадкоємцем та спадкодавцем не підтверджено . Але заповідач може призначити своїм спадкоємцем фізичну особу незалежно від наявності у нього з цією особою сімейних, родинних відносин. Після укладення шлюбу 21.05.2005 року позивач змінила прізвище з [PERSON] (як вказано у заповіті) на [PERSON], що було підтверджено свідоцтвом про шлюб. У зв'язку з цим просить визнати за нею право власності на 2/5 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд , розташованих за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої [INFO]. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, але надала заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Представник відповідача - Синельниківської міської ради [PERSON] проти позовних вимог не заперечувала. Суд, вивчивши та оцінивши у сукупності матеріали справи, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням згідно ст.212 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси фізичних осіб згідно зі ст1 ЦПК України, встановив наступне. Факт смерті спадкодавця [PERSON], яка настала [INFO], підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Синельникове Синельниківського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області. Факт належності [PERSON] 2/5 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS], підтверджується витягом про державну реєстрацію прав від 27.02.2012 року, довідкою КП «Синельниківське МБТІ» від 04.09.2017 року, а також реєстраційним посвідченням від 01.06.1995 року. Згідно заповіту від 11 березня 2005 року, посвідченого державним нотаріусом Першої синельниківської державної нотаріальної контори Лівінським О.С. та зареєстрованого в реєстрі за №118, [PERSON]. заповідала усе належне їй майно, де б воно не було, та з чого б воно не складалось, [PERSON]. Згідно свідоцтва про шлюб, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Синельникове Синельниківського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області 21.05.2005 року, [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на «[PERSON]». Як вбачається з матеріалів спадкової справи №124 за 2006 рік до майна померлої [INFO] [PERSON]., позивач [PERSON] 05.05.2006 року звернулася до Першої синельниківської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON]. Інші спадкоємці як за законом та і за заповітом відсутні. Постановою державного нотаріуса Першої синельниківської державної нотаріальної контори Монич Н.Д. від 30.08.2017 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом [PERSON] було відмовлено у зв'язку з тим, що не підтверджено ступінь споріднення між спадкодавцем та спадкоємцем. Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Згідно зі ст..1223 ЦК України право на спадкування мають особи визначені у заповіті. Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Як було встановлено в судовому засіданні позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], інші спадкоємці відсутні. Строк для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, встановлений ч.2 ст.1270 ЦК України, позивачем не пропущений. Аналізуючидосліджені обставини справи, суд вважає наявність підстав, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, встановленою в судовому засіданні, позовні вимоги є обґрунтованими, повністю підтверджені документально, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved