Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом, яким з урахуванням уточнень просить розділити домоволодіння за адресою: Харківська область, Харківський район, смт Буди, пров. Радянський, 5 та визначити порядок користування земельною адресою за вказаною адресою, відповідно до варіанту № 1, запропонованого судовою будівельно-технічною експертизою, виділити їй частину житлового будинку для І співвласника, як окремий обєкт нерухомості, зобовязати її здійснити відповідні переобладнання будинку, перерозподілити ідеальні частки, припинити право спільної часткової власності на будинок, стягнути з відповідача грошову компенсацію, вселити позивача у спірний будинок та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що спірний житловий будинок належав на праві власності батьку сторін, після його смерті сторони набули право спільної часткової власності на спадковий будинок у рівних частках. На цей час між співвласниками відсутня згода щодо порядку користування спільною власністю, відповідач користується житловим будинком та земельною ділянкою одноособово та створює перешкоди позивачу у користуванні житловим будинком. У звязку з перешкодами у користуванні власністю позивач значний час не могла забезпечити доступ до будинку для проведення судової будівельно-технічної експертизи. Після проведення експертизи було запропоновано два варіанти розподілу житлового будинку в натурі та визначення порядку користування земельною ділянкою, позивач вважає більш прийнятним для себе виділення їй приміщень і споруд будинку за першим варіантом експертизи для першого співвласника домоволодіння. Позивач та представник позивача адвокат [PERSON] у судове засідання не зявилися, представник позивача надала суду заяву, якою просить розглянути справу у її відсутність та відсутність позивача, задовольнити уточнену позовну заяву у повному обсязі. У ході судового розгляду справи відповідач заперечувала проти задоволення позовних вимог, посилалася на те, що відповідач особисто підтримує житловий будинок у належному технічному стані, зробила ремонт, поліпшення, позивач у цьому участі не приймала. Крім того, позивач незаконно, без згоди іншого співвласника зареєструвала у спільному будинку свою дочку та онука. Відповідач у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, про що в матеріалах справи містяться відповідні дані, причини неявки суду не повідомила. Представник відповідача [PERSON] у судове засідання не зявилася, надала суду заяву, якою повідомила про зайнятість в іншому процесі. Згідно ч. 2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не зявилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до положень ст. 169 ЦПК України, неявка представника в судове засіданні не є перешкодою для розгляду справи. За клопотанням сторони та з урахуванням обставин справи суд може відкласти її розгляд. сторони не може бути підставою. Таким чином, суд визначає, що відповідач без поважної причини не зявився у судове засідання, клопотання про відкладення розгляду справи у звязку з неявкою представника не надав. При таких обставинах, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність відповідача. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню у звязку з наступним. Судом встановлено, що житловий будинок № 5 по пров. Радянському в смт Буди Харківського району Харківської області знаходиться у спільній частковій власності сторін. Право власності сторонами було набуто у рівних частках по ? частки кожній у порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], померлого 06 грудня 2012 року, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданого 24 червня 2014 року державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області. Земельна ділянка, на якій розташовано домоволодіння має площу 954 кв.м. та рішенням виконавчої комітету Будянської селищної ради № 62 від 12 березня 2002 року надавалася безоплатно у власність колишньому власнику [PERSON], померлому 06 грудня 2012 року. Назва провулку «Радянський» в смт Буди була змінена на «Тихий» рішенням Будянської селищної ради Харківського району Харківської області від 25 лютого 2016 року. Як вбачається з технічного паспорту, станом на 02 липня 2014 року спірне домоволодіння складається з наступного: -Житловий будинок літ. «А-1» з прибудовою літ. «А1-1», тамбуром літ. «а1», льохом літ. «а2», ганком літ. «а3»; -Сараї літ. «Б», «Г», «Д»; -Вбиральня літ. «В»; -огорожа № 1; -ворота з хвірткою № 2; -огорожа № 3 Відповідно до ч. 2 ст. 1225 ЦК України, до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. Відповідно до ч. 1 ст. 377, ч. 3 ст. 415 ЦК України, ч. 4 ст. 120 ЗК України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). При переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі та споруди. При таких обставинах, сторони є користувачами земельної ділянки по пров. Курортному, 5 в смт Васищеве Харківського району Харківської області у рівних частинах ? частина земельної ділянки знаходиться у користуванні позивачів, ? частина у користуванні відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Відповідно до ч. 3 ст. 358 ЦК України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. У ході судового розгляду справи було встановлено, що сторони не дійшли згоди щодо порядку користування домоволодінням та земельною ділянкою, на якій воно розташоване, відповідач користується домоволодінням одноособово. Згідно із ч. 1\~ст. 364 ЦК України\~співвласник має право на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Виходячи з положень ст. ст.\~183,\~367 ЦК України\~виділ частки в натурі може мати місце за наявності технічної можливості виділення кожній зі сторін відокремленої частини будинку із самостійним виходом (квартири), яка відповідатиме розміру їх часток у домоволодінні, та можливості переобладнати будинок в ізольовані квартири з улаштуванням у кожній частині будинку окремих систем водопостачання, каналізації, опалення та газопостачання, оскільки поділ будинку на частини передбачає користування кожним із співвласників цих послуг окремо. Крім того, у п. 6\~постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 04.10.91 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок»\~розяснено, що при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Якщо виділ частки будинку в натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями (квартирами, кімнатами) такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності. Порядок користування жилим будинком може бути встановлено також і між учасниками спільної сумісної власності. Відповідно до положень ч. 1 ст. 367 ЦК України, у разі поділу майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Для визначення можливості та варіантів розподілу домоволодіння в натурі, по справі було проведено судову будівельно-технічну експертизу № 11361/3896/3897, висновок за результатами якої складений 23 травня 2016 року. Суд вважає вказаний висновок належним доказом по справі, оскільки він ґрунтується на технічному огляді домоволодіння, проведенні необхідних розрахунків, на підставі технічної документації на домоволодіння, виготовленої станом на час проведення експертного дослідження, даних кадастрового плану земельної ділянки, виготовленому сертифікованим інженером-землевпорядником, спеціальної літератури та нормативних актів та з урахуванням інвентаризаційної вартості в цінах станом на час розгляду справи. Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи, провести розподіл у натурі домоволодіння № 5 по пров. Тихому в смт Буди області в ідеальних частках співвласників з виділом приміщень квартир з надвірними будовами співвласників в точній відповідності з їх ідеальними частками в праві власності не надалося можливим. На розгляд суду запропоновано два варіанти розподілу спірного домоволодіння з відхиленням від ідеальних часток при умові виконання прибудов. За варіантом № 1 розподілу домоволодіння частки співвласників зміняться та складають: І співвласника 46/100 часток замість ? частки; ІІ співвласника 54/100 часток замість ? частки. Грошова компенсація підлягає виплаті ІІ співвласником на користь І співвласника у сумі 4371 гривень. За варіантом № 2 розподілу домоволодіння частки співвласників змінять та складають: І співвласника 59/100 часток замість ? частки ІІ співвласника 41/100 часток замість ? частки Грошова компенсація підлягає виплаті І співвласником на користь ІІ співвласника у сумі 9343,00 гривень. Висновком експерта запропоновані ІІ варіанти користування земельною ділянкою, на якій розташований житловий будинок з надвірними будівлями. За першим та другим варіантом кожній стороні виділяється у користування земельна ділянка площею 457,5 кв.м. з урахуванням площі земельної ділянки, зайнятої під будівлями. Частина земельної ділянки загальною площею 39,0 кв.м. залишається в загальному користуванні співвласників для обслуговування будинку та проходу (проїзду) на земельні ділянки особистого користування. Суд, враховуючи розмір ідеальний часток сторін у праві власності, який є визначальним для вирішення питання про розподіл житлового будинку, вважає більш прийнятним перший варіант розподілу домоволодіння, оскільки саме за цим варіант існує незначний відступ від ідеальних часток співвласників та не порушує інтересів відповідача. Суд також, обирає перший варіант поряду користування земельною ділянкою, оскільки такий варіант відповідає обраному варіанту розподілу домоволодіння в натурі. За першим варіантом суд виділяє [PERSON] приміщення і будівлі на суму 47436,5 гривень, що складає 46/100 часток домоволодіння № 5 по пров. Тихому в с. Буди Харківського району Харківської області, а саме квартиру в житловому будинку літ. «А-1» загальною площею 37,60 кв.м., житловою 29,40 кв.м., в тому числі приміщення у житловому будинку літ. «А-1» № 1-3 площею 29,4 кв.м. житлова, приміщення у прибудові літ. «А1-1» № 1-2 площею 8, 2 кв.м. частина кухні; по надвірним будівлям та спорудам: огорожа № 1, ? частину воріт № 2; хвіртка залишається в загальному користуванні. Також, за першим варіантом суд виділяє [PERSON] приміщення і будівлі на суму 56178,50 гривень, що складає 54/100 часток домоволодіння № 5 по пров. Тихому в с. Буди Харківського району Харківської області, а саме квартиру в житловому будинку літ. «А-1» загальною площею 29,60 кв.м., житловою 18,50 кв.м., в тому числі приміщення у житловому будинку літ. «А-1» № 1-4 площею 8,1 кв.м. житлова, № 1-5 площею 10,4 кв.м. житлова, приміщення у прибудові літ. «А1-1» № 1-6 коридор площею 5,9 кв.м., № 1-2 площею 2,5 кв.м. частина кухні; по надвірним будівлям та спорудам: тамбур літ. «а1», ганок літ. «а3», льох літ. «А2», сарай літ. «Г», сарай літ. «Д», ? частина воріт № 2; хвіртка залишається в загальному користуванні. При вирішення питання щодо виділу позивачу приміщень та будівель, запропонованих експертом для І співвласника, суд враховує згоду позивача на отримання грошової компенсації за частку, яка після розподілу є меншою за ідеальну. Для здійснення даного варіанту розподілу домоволодіння суд вважає за доцільне зобовязати сторони здійснити наступні переобладнання у житловому будинку: -В приміщенні 1-2 на відстані 1,2 м. від існуючої перегородки влаштувати нову перегородку; -В приміщенні № 1-2 віконний блок демонтувати, встановити дверний блок; -До приміщення № 1-2 зі сторони двору виконати добудову для розміщення тамбура, санвузла, прибудувати ганок; -Перегородку між приміщеннями 1-4 та 1-5 розібрати разом з дверним блоком для приведення приміщення до відповідності вимогам п. 2.24 ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення» -До приміщень І, 1-6 виконати прибудову для розміщення кухні та санвузла; Відповідно до\~ст. 152 ЖК України\~переобладнання та перепланування жилого будинку, що належить громадянину на праві приватної власності, проводиться з дозволу виконавчого комітету місцевої ради народних депутатів. Як вбачається з відповіді Будянської селищної ради Харківського району Харківської області від 16 червня 2016 року № 645, відсутні заперечення щодо здійснення відповідних переобладнань для розподілу житлового будинку в натурі за умови проведення відповідних узгоджень в необхідних установах. Суд вважає за доцільне перерозподілити ідеальні частки співвласників, встановивши, що [PERSON] належить 46/100 часток домоволодіння замість ? частки, [PERSON] належить 54/100 часток домоволодіння замість ? частки, а також припинити спільну часткову власність сторін на спірне домоволодіння, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦК України. Суду не надано доказів того, що варіанти висновку експертизи розподілу домоволодіння та встановлення порядку користування земельною ділянкою порушують права та інтереси сторін по справі або інших осіб або існують інші варіанти розподілу, які визначені у встановленому порядку чи експертом. Відповідно до п.п. 2 Інструкції про проведення поділу, виділу та розрахунку часток обєктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від. 18.06.2007 року № 55, поділ на самостійні обєкти нерухомого майна провадиться відповідно до законодавства з наданням кожному обєкту поштової адреси. Суд вважає за можливе погодитись з вищевказаним розподілом спірного домоволодіння в натурі, залишивши частині домоволодіння, що виділяється позивачу поштової адреси смт Буди, пров. Тихий, 5 та присвоєнням частині домоволодіння, що виділяється відповідачу, окремої поштової адреси. Задовольняючи позовні вимоги про вселення позивача у спірний будинок, суд виходить з наступного. Згідно ч. 3 ст. 47 Конституції України, ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. За ч. 4 ст. 9 Житлового кодексу, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Як вбачається з наданого позивачем акту депутату Будянської селищної ради [PERSON], який був підписаний відповідачем та сусідами, [PERSON] не дає доступу на територію домоволодіння позивачу та її сімї. З приводу порушення житлових прав позивач неодноразово зверталася до органів внутрішніх справ, відповідями начальника Харківського РВ ГУ МВС України в Харківській області від 03.10.2014 року, 09.12.2014 року, 09.06.2015 року позивачу було рекомендовано звернутися до суду із питанням про відновлення порушених прав. Таким чином, судом встановлено, що позивач без наявності відповідного судового рішення обмежена у користуванні належним їй житлом, а тому її право має бути поновлено шляхом вселення у спірний житловий будинок. Позивачем по справі [PERSON] за предявлення позовної заяви та уточненої позовної заяви було сплачено судовий збір у загальній сумі 1102, 40 гривень, а також сплачено вартість проведення судової будівельно-технічної експертизи у сумі 4612,00 гривень. Вищевказані витрати документально підтверджені Відповідно до ч. 3 ст. 79 ЦПК України, судовий збір та витрати по оплаті вартості проведення судової експертизи , відносяться до судовий витрат. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При таких обставинах, з відповідача на користь позивача [PERSON] підлягає стягненню сума судового збору та витрати по оплаті проведення судової експертизи. На підставі викладеного,

Outcome: approved