Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-24 00:00:00

позивач звернулася\~до суду\~з позовом\~про стягнення\~аліментів,\~покликаючись на\~те,\~що за\~час перебування\~у шлюбі\~з відповідачем\~у них\~народилися [PERSON] ,\~ [INFO] \~та [PERSON] ,\~ [INFO] .\~Відповідач фінансової\~допомоги на\~утримання дітей\~не надає,\~хоча вона\~не працює.\~Просить стягувати\~з відповідача\~на її\~користь аліменти\~на утримання\~дітей у\~розмірі 2000,00\~грн.\~щомісячно на\~кожну дитину\~та 1500,00\~грн.\~на її\~утримання до\~досягнення донькою\~3\~років. Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, у якому позов заперечує у повному обсязі, покликається на те, що позивач не має права на отримання аліментів, оскільки діти проживають із позивачем та відповідачем та перебувають на його утриманні, як і позивач. Крім того, позивач має власні доходи та її матеріальне становище не є скрутним. Просить у задоволенні позову відмовити. У зв`язку із здійсненням розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши докази, наявні у матеріалах заяви суд вважає, що позов слід задовольнити частково. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] є дітьми сторін, що стверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 04 вересня 2018 року, серії [NUMBER] від 05 жовтня 2011 року народження. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у відповідності до ст. 182 СК України кодексу при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров`я дитини, матеріальне становище дитини та платника аліментів. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №\~789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до принципів 4, 7 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року дитині мають належати права на здоровий ріст та розвиток, належне харчування, житло, розваги, медичне обслуговування, отримання освіти. Найкраще забезпечення інтересів дитини щодо її освіти та навчання має бути керівним принципом для батьків. Враховуючи матеріальне становище платника аліментів, який є працездатною особою і спроможний платити аліменти на утримання дітей, з метою забезпечення [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, що є обов`язком відповідача [PERSON] , як батька, суд вважає, що слід стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 2000,00 грн. щомісячно на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття. Крім того, суд не бере до уваги покликання позивача на те, що він проживає разом із дітьми [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] та утримує їх на даний час, оскільки він зобов`язаний утримувати дітей до досягнення ними повноліття та ним не надано жодних належних та допустимих доказів, що він утримує дітей. А також, суд не бере до уваги покликання відповідача [PERSON] на те, що на його утриманні перебувають також [PERSON] , [PERSON] , оскільки ним не надано суду жодних доказів, що такі не отримують жодного доходу та потребують утримання. Також, \~ \~ \~ \~відповідно до ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.\~Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Однак, як зазначає сама позивач [PERSON] у позовній заяві, на даний час вона з дітьми [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] проживають разом із відповідачем [PERSON] , а відтак у неї відсутнє право на утримання від чоловіка. Крім того, як вбачається із доказів наданих відповідачем, зокрема, попереднього договору від 06 вересня 2019 року, договору про туристичне обслуговування від 07 лютого 2020 року, договору про участь у фонді фінансування будівництва від 25 лютого 2020 року, виписки по особовому рахунку [PERSON] від 02 квітня 2020 року, які не спростовані позивачем, [PERSON] отримує регулярний дохід та не потребує додаткового утримання від чоловіка. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позову знайшли своє повне ствердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення. Також, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Внаслідок наведеного, суд вважає, що з відповідача слід також стягнути у дохід держави 840,80 грн. судового збору. \~ \~ \~ \~

Outcome: partial