Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-01 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до суду, у якому просила визнати недійсним свідоцтво про право власності № 17196309 від 31 січня 2014 року, видане Реєстраційною службою Пустомитівського районного управління юстиції у Львівській області [PERSON] на земельну ділянку площею 2 га, кадастровий № 4623682000:04:000:0236, розташовану за адресою Львівська обл., Пустомитівський р-н, Годовицько-Басівська сільська рада, та скасувати реєстрацію права власності за ним на зазначену ділянку, визнати недійсним свідоцтво про право власності № 17250734 від 03 грудня 2014 року, видане Реєстраційною службою Пустомитівського районного управління юстиції у Львівській області [PERSON] на земельну ділянку площею 2 га, кадастровий № 4623682000:04:000:0234, розташовану за адресою Львівська обл., Пустомитівський р-н, Годовицько-Басівська сільська рада, та скасувати реєстрацію права власності за нею на зазначену ділянку, визнати недійсним свідоцтво про право власності № 16013786 від 28 січня 2014 року, видане Реєстраційною службою Пустомитівського районного управління юстиції у Львівській області [PERSON] на земельну ділянку площею 2 га, кадастровий № 4623682000:04:000:0243, розташовану за адресою Львівська обл., Пустомитівський р-н, Годовицько-Басівська сільська рада, та скасувати реєстрацію права власності за ним на зазначену ділянку. Мотивувала позовні вимоги тим, що постановою Президії Української академії аграрних наук від 22 червня 2006 року (протокол № 10) надано згоду на вилучення із землекористування Державного підприємства дослідницького господарства «Оброшине» Інституту землеробства і тваринництва західного регіону УААН земельної ділянки площею 35 га та передачу її Годовицько-Басівській сільській раді Пустомитівського району Львівської області для надання жителям під ведення особистого селянського господарства. Крім того постановою Президії Української академії аграрних наук від 28 грудня 2006 року (протокол № 19) надано згоду на вилучення із землекористування Державного підприємства дослідницького господарства «Оброшине» Інституту землеробства і тваринництва західного регіону УААН земельної ділянки площею 130 га та передачу її Годовицько-Басівській сільській раді Пустомитівського району Львівської області для ведення особистого селянського господарства. Вона звернулася до Головного управління Держземагентства у Львівській області з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,15 га у власність для ведення особистого селянського господарства за рахунок категорії земель згідно КВЦП з землі сільськогосподарського призначення (рілля), яка розташована за адресою Годовицько-Басівської сільської ради за межами населеного пункту, яку вона більше п`ятнадцяти років зі своєю сім`єю використовує для сільськогосподарських потреб. Головним управлінням Держземагентства у Львівській області їй надано відповідь від 05 вересня 2013 року № 01-16/4-5663, відповідно до якої їй відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою на вищезгадану земельну ділянку, оскільки розпорядженням Пустомитівської РДА Львівської області від 02 березня 2010 року № 124 громадянам надано дозвіл на розробку проекту відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства на території Годовицько-Басівської сільської ради за межами населеного пункту. Зауважує, що постановою Львівського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2015 року рішення Головного управління Держземагентства України у Львівській області щодо відмови їй у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення вищезгаданої земельної ділянки визнано протиправним та скасовано, Головне управління Держземагентства України у Львівській області зобов`язано повторно розглянути її клопотання від 05 серпня 2013 року. Повідомляє, що їй стало відомо, що за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] відповідачем Реєстраційною службою Пустомитівського районного управління юстиції у Львівській області видано накази та проведено реєстрацію земельних ділянок, що в подальшому призвело до отримання останнім свідоцтв про право власності та проведення реєстрації права власності, які, на її думку, є незаконними. Враховуючи наведене, просила задовольнити позовні вимоги. Додатково просила витребувати у Реєстраційної служби Пустомитівського районного управління юстиції копії матеріалів реєстраційної справи щодо реєстрації [PERSON] права власності на земельну ділянку площею 2 га, кадастровий № 4623682000:04:000:0236, розташовану за адресою Львівська обл., Пустомитівський р-н, Годовицько-Басівська сільська рада, реєстрації [PERSON] права власності на земельну ділянку площею 2 га, кадастровий № 4623682000:04:000:0234, розташовану за адресою Львівська обл., Пустомитівський р-н, Годовицько-Басівська сільська рада, реєстрації права власності [PERSON] на земельну ділянку площею 2 га, кадастровий № 4623682000:04:000:0243, розташовану за адресою Львівська обл., Пустомитівський р-н, Годовицько-Басівська сільська рада. Ухвалою судді від 16 листопада 2018 року матеріали позовної заяви залишено без руху у зв`язку з її недоліками. 06 грудня 2018 року від представника позивача [PERSON] до суду надійшло клопотання, яким виконані вимоги ухвали судді від 16 листопада 2018 року. Ухвалою судді від 03 січня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 04 березня 2019 року від представника позивача [PERSON] до суду надійшла заява про збільшення позовних вимог. Мотивував заяву тим, що постановами Президії Української академії аграрних наук від 22 червня 2006 року (протокол № 10) та від 28 грудня 2006 року (протокол № 19) спірні земельні ділянки вилучалися і землекористування Державного підприємства дослідного господарства «Оброшино» Інституту землеробства та тваринництва західного регіону УААН і передавалися Годовицько-Басівській сільській раді Пустомитівського району Львівської області для надання їх жителям сіл Годовиця та Басівка, а не стороннім особам. Відтак, накази Головного управління Держземагентства у Львівській області щодо надання дозволу на розроблення документації з землеустрою [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , а також про затвердження документації з землеустрою та передачі у власність зазначеним особам земельних ділянок є незаконними, а тому підлягають скасуванню. Враховуючи наведене, просив визнати недійсними та скасувати накази Головного управління Держземагентства у Львівській області № ЛВ/4623682000:04:000/00000511 від 22 листопада 2013 року «Про надання [PERSON] дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 2 га на території Годовицько-Басівської сільської ради (за межами населених пунктів) Пустомитівського району» та «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачі у власність земельної ділянки [PERSON] площею 2 га, Годовицько-Басівської сільської ради (за межами населених пунктів) Пустомитівського району, кадастровий № 4623682000:04:000:0236», № ЛВ/4623682000:04:000/00000535 від 22 листопада 2013 року «Про надання [PERSON] дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 2 га на території Годовицько-Басівської сільської ради (за межами населених пунктів) Пустомитівського району» та «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачі у власність земельної ділянки [PERSON] площею 2 га, на території Годовицько-Басівської сільської ради (за межами населених пунктів) Пустомитівського району, кадастровий № 4623682000:04:000:0234», «Про надання [PERSON] дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 2 га на території Годовицько-Басівської сільської ради (за межами населених пунктів) Пустомитівського району» та «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачі у власність земельної ділянки [PERSON] площею 2 га, на території Годовицько-Басівської сільської ради (за межами населених пунктів) Пустомитівського району, кадастровий № 4623682000:04:000:0243». Також зазначає, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] відчужили спірні земельні ділянки. Так, за договором купівлі-продажу земельної ділянки від 19 квітня 2016 року [PERSON] відчужив на користь ТзОВ «Арнеліа» земельну ділянку площею 2 га, кадастровий № 4623682000:04:000:0236. На підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 15 грудня 2014 року [PERSON] відчужила на користь [PERSON] земельну ділянку площею 2 га, кадастровий № 46236820000:04:000:0234. За договором купівлі-продажу земельної ділянки від 31 березня 2015 року [PERSON] відчужив на користь [PERSON] земельну ділянку площею 2 га, кадастровий № 4623682000:04:000:0243. Актом приймання-передачі земельної ділянки від 30 березня 2016 року, [PERSON] відчужив на користь ТзОВ «Арнеліа» земельну ділянку площею 2 га, кадастровий № 4623682000:04:000:0243. Враховуючи вищенаведені обставини, вважає, що ці правочини є незаконними, а тому, просив визнати їх недійсними та скасувати державну реєстрації прав власності, які виникли на підставі цих правочинів у [PERSON] , [PERSON] та ТзОВ «Арнеліа». Протокольною ухвалою від 04 березня 2019 року подану представником позивача [PERSON] заяву про збільшення позовних вимог прийнято судом. 11 березня 2019 року від відповідача [PERSON] до суду надійшло клопотання про визнання дій позивача зловживанням процесуальними правами, у якому він просив залишити позовну заяву без розгляду, оскільки вважає, що позов є безпідставним з огляду на звернення позовних вимог до трьох власників земельних ділянок площею 2 га, при тому, що позивач користується земельною ділянкою 0,15 га. Також зауважив, що позивачем подано позов, зокрема, до Реєстраційної служби Пустомитівського районного управління юстиції, яка створена вже після видачі оспорюваного свідоцтва про право власності. 25 березня 2019 року представником позивача [PERSON] подано до суду заяву про забезпечення позову, у якій він просив накласти арешт на спірні земельні ділянки та заборонити суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно у відповідності до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та особам, на яких покладаються функції державного реєстратора речових прав на нерухоме майно, вносити записи до державного реєстру речових прав на нерухоме майно на будь-яку особу стосовно виникнення, переходу або припинення прав на згадані земельні ділянки. Ухвалою від 25 березня 2019 року у задоволенні заяви представника позивача [PERSON] про забезпечення позову відмовлено. 28 березня 2019 року від представника позивача [PERSON] до суду надійшло два клопотання, у яких він просив витребувати у Слідчого управління ГУ НП у Львівській області, Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, Центру надання адміністративних послуг при Пустомитівській РДА Львівської області, приватного нотаріуса Пустомитівського районного нотаріального округу Віблого Л.З., приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Дулик М.Б. докази по справі. 28 березня 2019 року від представника Головного управління Держгеокадастру у Львівській області Сало О.О. до суду надійшло клопотання про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку зі спливом строку позовної давності. Ухвалою від 28 березня 2019 року клопотання представника позивача [PERSON] про витребування доказів по справі задоволено. 10 квітня 2019 року до суду від представника третьої особи Годовицько-Басівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області Хмиз В.Т. надійшла заява про забезпечення позову, у якому він просив накласти арешт на спірні земельні ділянки та заборонити суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно у відповідності до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та особам, на яких покладаються функції державного реєстратора речових прав на нерухоме майно, вносити записи до державного реєстру речових прав на нерухоме майно на будь-яку особу стосовно виникнення, переходу або припинення прав на згадані земельні ділянки. Ухвалою від 11 квітня 2019 року у задоволенні заяви представника третьої особи Годовицько-Басівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області Хмиз В.Т. про забезпечення позову відмовлено. 24 квітня 2019 року від представника відповідача Головного управління Держгеокадастру у Львівській області Сало О.О. до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому вона зазначила, що заявлені позовні вимоги є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Мотивувала свій відзив тим, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки відповідно до ст.ст. 125, 126 ЗК України виникають з моменту державної реєстрації таких прав та оформлюються відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». 14 травня 2019 року від представника відповідача ТзОВ «Арнеліа» М. Рождественського до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому він зазначив, що вважає позов безпідставним та необґрунтованим, а тому у його задоволенні слід відмовити. Зауважив, що позивач вважає підставою позову фактичне використання для сільськогосподарських потреб земельної ділянки площею 0,15 га. Повідомив, що в позовній заяві не вказано, в чому саме полягає порушення прав зі сторони відповідачів та з захистом якого права звернулася до суду позивач. Вказав, що у ТзОВ «Арнеліа» відсутні будь-які докази, якими позивач обґрунтовує порушення своїх прав. 15 травня 2019 року від представника позивача [PERSON] до суду надійшли клопотання про витребування у ТзОВ «Арнеліа» доказів. 15 травня 2019 року від позивача до суду надійшла заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірні земельні ділянки. Ухвалою від 15 травня 2019 року у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірні земельні ділянки відмовлено. Протокольною ухвалою від 15 травня 2019 року клопотання представника позивача [PERSON] про витребування у ТзОВ «Арнеліа» доказів задоволено, витребувано у ТзОВ «Арнеліа» докази. 21 травня 2019 року від Слідчого управління ГУ НП у Львівській області надійшла відповідь на ухвалу від 28 березня 2019 року про витребування доказів, у якій вони зазначили, що витребувані у них докази, а саме належним чином завірені копії документів, що вилучені під час досудового розслідування у кримінальному провадження № 12014140270000099, у них відсутні, оскільки 24 вересня 2014 року скеровані до Пустомитівського районного суду Львівської області разом з обвинувальним актом для розгляду по суті. 08 червня 2015 року суддею Пустомитівського районного суду Львівської області у даному кримінальному провадженні винесено вироку, який набрав законної сили. Суд зазначає, що клопотань про витребування вказаних доказів з Пустомитівського районного суду Львівської області сторонами не заявлялося. 23 травня 2019 року від представника ТзОВ «Арнеліа» М. Рождественського до суду надійшло клопотання про забезпечення судових витрат шляхом зобов`язання позивача внести на депозитний рахунок суду обґрунтовані ним судові витрати у сумі 20000 грн. 25 липня 2019 року до суду від представника третьої особи Годовицько-Басівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області Хмиз В.Т. надійшли пояснення, у яких він позовні вимоги визнав в повному обсязі. Зазначив, що позивач є користувачем земельної ділянки на території Годовицько-Басівської сільської ради кадастровий №№ 4623682000:04:000:0234, 4623682000:04:000:0236, 4623682000:04:000:0243. Зауважує, що земельною ділянкою позивач користується безперервно та використовує її для сільськогосподарських потреб, відповідачі дану ділянку з моменту отримання її у власність не використовували і не використовують. Повідомив, що на виконання постанов Президії Української академії аграрних наук від 22 червня 2006 року (протокол № 10) та від 28 грудня 2006 року (протокол № 19) Годовицько-Басівська сільська рада Пустомитівського району Львівської області клопотала перед Пустомитівської РДА щодо виділення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства, зокрема, позивачу у справі. Розпорядженням голови Пустомитівської РДА № 124 від 02 березня 2010 року надано дозвіл на розробку проекту відведення земельних ділянок у власність. Прокурором Пустомитівського району внесено протест № 627 від 16 березня 2010 року на зазначене розпорядження. Розпорядженням голови Пустомитівської РДА № 172 від 16 березня 2010 року скасовано розпорядження № 124 від 02 березня 2010 року. Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 06 травня 2010 року зазначене розпорядження визнано недійсним. Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 21 жовтня 2010 року вказане рішення суду скасовано, а провадження у справі закрито. У 2010 році мешканці сіл Басівка та Годовиця, в тому числі і позивач, зверталися до Пустомитівської РДА щодо надання земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства. Проте, Пустомитівською РДА відмовлено у наданні таких ділянок. Зауважує, що розпорядженням голови Пустомитівської РДА № 455 від 06 травня 2011 року, незважаючи на нерозглянуті заяви мешканців сіл Годовиця та Басівка, взявши до уваги підроблене рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 08 грудня 2010 року, розпорядження голови РДА № 172 від 16 березня 2010 року визнано таким, що втратило чинність. Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2011 року у справі № 2а-7817/11/1370 визнано протиправним та скасоване вказане розпорядження. Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 26 вересня 2012 року у справі № 131243/11/9104 рішення суду першої інстанції скасована, прийнято нову постанову про відмову у задоволенні позову. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 22 жовтня 2013 року у справі № К/9991/65799/12 постанову суду апеляційної інстанції скасовано, а постанову суду першої інстанції залишено без змін. Зазначає, що суд, залишаючи в силі рішення суду першої інстанції, вказав, що розпоряджаючись земельними ділянками, які вилучені з землекористування Державного підприємства дослідного господарства «Оброшино» Пустомитівська РДА повинна була враховувати інтереси мешканців населеного пункту. В подальшому розпорядженням Пустомитівської РДА № 918 від 21 вересня 2011 року затверджено проект землеустрою та передано у власність земельні ділянки на території Годовицько-Басівської сільської ради за межами населеного пункту. Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2011 року у справі № 2а-11238/11/1370 визнано нечинним та скасовано вказане розпорядження. Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 27 вересня 2012 року постанову суду першої інстанції скасовано та ухвалено нову, якою у задоволенні позову відмовлено. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 20 березня 2013 року постанову суду апеляційної інстанції скасовано, а постанову суду першої інстанції залишено без змін. Враховуючи наведене, просить позовні вимоги задовольнити. 30 липня 2019 року у зв`язку з втручанням невідомих осіб у правосуддя шляхом створення перешкод для проведення підготовчого судового засідання, призначеного на 09 год. 30 хв. 30 липня 2019 року, які полягали у влаштуванні шарпанини та суперечок, невиконанні законних вимог судових розпорядників та працівників поліції, встановленні у єдиному в суді залі судових засідань об`ємних предметів, що блокувало роботу суду до 11 год. 30 хв., вивішуванні плакатів, зміст яких явно містив образливий характер, а в подальшому і у проникненні разом з представником третьої особи [PERSON] в службовий кабінет судді, здійснюючи відеозапис на мобільний телефон та мотивуючи належність спірних земельних ділянок учасникам АТО відповідно до спільного договору з позивачем, головуючим суддею підготовлено і направлено до Вищої ради правосуддя та Генеральної прокуратури України повідомлення про втручання в діяльність судді щодо здійснення правосуддя. Протокольною ухвалою від 25 вересня 2019 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті. 08 жовтня 2019 року від представника третьої особи Годовицько-Басівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області Хмиз В.Т. до суду надійшла заява про відвід головуючого судді. 17 жовтня 2019 року від позивача до суду надійшла заява про відвід головуючого судді. 12 листопада 2019 року до суду від представника відповідача ТзОВ «Арнеліа» М. Рождественського надійшла заява про застосування строку позовної давності. 19 листопада 2019 року до суду від відповідача [PERSON] надійшла заява про застосування строку позовної давності. Ухвалою від 21 листопада 2019 року заяви позивача та представника третьої особи Годовицько-Басівської сільської ради Пустомитівського району\~Львівської області Хмиз В.Т. про відвід судді передані в канцелярію суду для вирішення питання про відвід головуючого судді в порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України. Ухвалою судді Пустомитівського районного суду Львівської області Кукси Д.А. від 22 листопада 2019 року у задоволенні заяв позивача та представника третьої особи Годовицько-Басівської сільської ради Пустомитівського району\~Львівської області Хмиз В.Т. про відвід головуючого судді Мусієвського В.Є. відмовлено. 02 березня 2020 року від позивача до суду надійшла заява, у якій вона просила поновити строк позовної давності у даній справі. Мотивувала свою заяву тим, що про порушення свого права вона дізналася у червні 2018 року, оскільки нею отримано відповідну довідку з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень про наявність зареєстрованого речового права. 02 березня 2020 року представником відповідача ТзОВ «Арнеліа» Бабаченко Д.С. у судовому засіданні заявлено клопотання про долучення до матеріалів справи письмових пояснень та практики Верховного Суду. У судовому засіданні 02 березня 2020 року представник позивача [PERSON] просив відкласти розгляд справи у зв`язку з його зайнятістю в іншому судовому засіданні, повторно витребувати у Головного управленні Держгеокадастру у Львівській області належним чином завірені копії документів, на основі яких Головним управлінням Держземагентства у Львівській області відмовлено [PERSON] у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а також застосувати заходи процесуального примусу до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області у зв`язку з ненаданням ним витребуваних доказів. У судовому засіданні 02 березня 2020 року представник третьої особи Годовицько-Басівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області Хмиз В.Т. заявив клопотання про оголошення перерви у судовому засіданні для підготовки пояснень щодо поданої заяви про застосування строків позовної давності. Протокольною ухвалою від 02 березня 2020 року представнику позивача [PERSON] відмовлено у задоволенні клопотання про оголошення перерви у судовому засідання, оскільки ним не надано жодних доказів його зайнятості в іншому судовому засіданні, відмовлено у повторному витребуванні доказів у Головного управленні Держгеокадастру у Львівській області, оскільки витребувані доказі не стосується предмета позову і жодним чином не впливають на наявні правовідносини, відмовлено у застосуванні заходів процесуального примусу до Головного управленні Держгеокадастру у Львівській області, оскільки підстави для застосування таких заходів відсутні, відмовлено представнику третьої особи Годовицько-Басівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області Хмиз В.Т. у задоволенні клопотання про оголошення перерви у судовому засіданні з мотивів зловживання процесуальними правами, оскільки він мав можливість ознайомитися з таким клопотанням раніше і заздалегідь підготувати відповідні пояснення, відмовлено у задоволенні заяви представника відповідача ТзОВ «Арнеліа» Бабаченко Д.С. про долучення до матеріалів справи письмових пояснень та практики Верховного Суду, оскільки такі подані на стадії судового розгляду справи по суті, оголошено перерву у судовому засідання на обід. Після перерви представник позивача [PERSON] у судове засідання не з`явився, у дебатах участі не приймав. Позивач та її представник [PERSON] у судовому засіданні надали пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві та заяві про збільшення позовних вимог, позовні вимоги підтримали та просили такі задовольнити. Представник відповідача ТзОВ «Арнеліа» Бабаченко Д.С. у судовому засіданні надав пояснення, аналогічні викладеним у відзиві на позовну заяву, прости задоволення позовних вимог заперечив, просив відмовити у їх задоволенні. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Реєстраційна служба Пустомитівського районного управління юстиції, [PERSON] , [PERSON] , приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Дулик М.Б., приватний нотаріус Віблий Л.З., будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися, явку повноважних представників не забезпечили, причини неявки суду не повідомили. Відповідач Головне управлення Держгеокадастру у Львівській області, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, явку повноваженого представника у судове засідання не забезпечило, однак 06 грудня 2019 року від представника [PERSON] до суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника. Представник третьої особи Годовицько-Басівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області Хмиз В.Т. у судовому засіданні надав пояснення, аналогічні викладеним у поданих до суду письмових поясненнях, позовні вимоги підтримав та просив такі задовольнити. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Згідно з ч.1 ст. 4, ч. 2 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи пі інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб визначений законами України. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до\~ч.\~1\~та ч.\~2\~ст.\~116\~ЗК України\~громадяни та\~юридичні особи\~набувають права\~власності та\~права користування\~земельними ділянками\~із земель\~державної або\~комунальної власності\~за рішенням\~органів виконавчої\~влади або\~органів місцевого\~самоврядування в\~межах їх\~повноважень,\~визначених цим\~Кодексом або\~за результатами\~аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у\~користування. Як вбачається з матеріалів справи, Постановою Президією Української академії аграрних наук від 22 червня 2006 року, протокол № 10, надано згоду на вилучення із землекористування Державного підприємства дослідного господарства «Оброшине» Інституту землеробства і тваринництва західного регіону УААН земельної ділянки площею 35,0 га і передачу її Годовицько-Басівській сільській раді Пустомитівського району Львівської області для надання жителям під ведення особистого селянського господарства. У судовому засіданні сторони визнали, що дані землі були землями сільськогосподарського призначення. Як зазначили сторони, у 2014 році [PERSON] набув право власності на земельну ділянку під кадастровим № 4623682000:04:000:0236, [PERSON] набула право власності на земельну ділянку під кадастровим № 4623682000:04:000:0234, [PERSON] набув право власності на земельну ділянку під кадастровим № 4623682000:04:000:0243. За змістом ч. 3, 4 ст. 122 Земельного Кодексу України, чинного станом на 01.01.2013 року, районні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для: а) ведення водного господарства; б) будівництва об`єктів, пов`язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо), з урахуванням вимог частини сьомої цієї статті; в) індивідуального дачного будівництва. Центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] 19 листопада 2013 року звернувся до Головного управління Держземагенства у Львівській області з клопотанням надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства на території Годовицько-Басівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області за межами населеного пункту. Дане клопотання було розглянуто та наказом Головного управління Держземагенства у Львівській області № ЛВ/4623682000:04:000/00000533 від 22 листопада 2013 року надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, яка була розроблена. Наказом Головного управління Держземагенства у Львівській області №ЛВ/4623682000:04:000/00001281 від 31 грудня 2013 року було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки [PERSON] у власність для ведення особистого селянського господарства на території Годовицько-Басівської сільської ради (за межами населених пунктів) Пустомитівського району та надано у приватну власність земельну ділянку загальною площею 2,00 га із земель сільськогосподарського призначення державної власності (кадастровий номер 4623682000:04:000:0243), для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Годовицько-Басівської сільської ради (за межами населених пунктів) Пустомитівського району. [PERSON] 19 листопада 2013 року звернувся до Головного управління Держземагенства у Львівській області з клопотанням надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства на території Годовицько-Басівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області за межами населеного пункту. Дане клопотання було розглянуто та наказом Головного управління Держземагенства у Львівській області № ЛВ/4623682000:04:000/00000511 від 22 листопада 2013 року надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, яка була розроблена. Наказом Головного управління Держземагенства у Львівській області №ЛВ/4623682000:04:000/00001263 від 31 грудня 2013 року було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки [PERSON] у власність для ведення особистого селянського господарства на території Годовицько-Басівської сільської ради (за межами населених пунктів) Пустомитівського району та надано у приватну власність земельну ділянку загальною площею 2,00 га із земель сільськогосподарського призначення державної власності (кадастровий номер 4623682000:04:000:0236), для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Годовицько-Басівської сільської ради (за межами населених пунктів) Пустомитівського району. [PERSON] 19 листопада 2013 року звернулася до Головного управління Держземагенства у Львівській області з клопотанням надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства на території Годовицько-Басівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області за межами населеного пункту. Дане клопотання було розглянуто та наказом Головного управління Держземагенства у Львівській області № ЛВ/4623682000:04:000/00000535 від 22 листопада 2013 року надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, яка була розроблена. Наказом Головного управління Держземагенства у Львівській області №ЛВ/4623682000:04:000/00001278 від 31 грудня 2013 року було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки [PERSON] у власність для ведення особистого селянського господарства на території Годовицько-Басівської сільської ради (за межами населених пунктів) Пустомитівського району та надано у приватну власність земельну ділянку загальною площею 2,00 га із земель сільськогосподарського призначення державної власності (кадастровий номер 4623682000:04:000:0224), для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Годовицько-Басівської сільської ради (за межами населених пунктів) Пустомитівського району. Сторони не заперечили, що передача земель від Державного підприємства дослідного господарства «Оброшине» Інституту землеробства і тваринництва західного регіону УААН площею 35,0 га відбулася згідно рішення Президії у 2006 році, Розпорядженням голови Пустомитівської районної державної адміністрації від 11 лютого 2010 №74 «Про припинення права постійного користування ДП ДГ «Оброшине» Інституту землеробства і тваринництва Західного регіону Української академії аграрних наук земельних ділянок на території Годовицько-Басівської сільської ради за межами населеного пункту припинено право постійного користування частин земельних ділянок загальною площею 130 га Державному підприємству Дослідне господарство «Оброшине» Інституту землеробства і тваринництва Західного регіону УААН. Позивач у своїй позовній заяві зазначає, що вона більше 15 років зі своєю сім`єю використовує земельну ділянку площею 0,15 га, розташовану на території Годовицько-Басівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області за межами населеного пункту. При цьому, позивачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження надання їй в користування згаданої земельної ділянки. Суд критично ставиться до наданого позивачем акту обстеження земельної ділянки в урочищі «Липа» від 09 липня 2018 року, оскільки у такому зазначено, що вона безперервно використовує земельну ділянку площею 0,15 га, яка розташована в межах спірних земельних ділянок, з 1996 року. З паспортних даних позивача вбачається, що вона народилася [INFO] . Враховуючи зазначений акт, вона повинна була використовувати земельну ділянку з 10 років. Суд наголошує, що стороною позивача не роз`яснено яким саме чином [PERSON] у віці 10 рокі використовувала цю земельну ділянку. З наданих позивачем суду фотокопій неможливо ідентифікувати місцезнаходження земельної ділянки, якою користується позивач, а також те, чи саме вона користується такою. Крім того, у пункті 18 Постанови Пленуму Верховного Суду «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» роз`яснено, що вирішуючи спори про право власності на земельну ділянку, суди мають виходити з того, що: в) з 1 січня 2002 року відповідно до статті 125 ЗК право користування земельною ділянкою виникало після одержання її власником або землекористувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування або укладення договору оренди, їх державної реєстрації та встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), а з 2 травня 2009 року у відповідності із Законом України від 5 березня 2009 р. № 1066-VI право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Однак, жодних документів, які б посвідчували право землекористування земельною ділянкою позивачем суду не надано. Верховний Суд у своїй постанові від 09 жовтня 2019 року у справі № 450/2738/16-ц виклав правову позицію, відповідно до якої зазначив, що ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції, встановивши, що у передбаченому законом порядку спірна земельна ділянка набута у власність із числа земельних ділянок, які були вилучені із землекористування ДПДГ «Оброшине» та передані сільській раді для ведення особистого селянського господарства та ураховуючи відсутність належних та допустимих доказів того, що позивачі мають право землекористування саме спірною земельною ділянкою, а також належних доказів того, що земельні ділянки (городи), якими користуються позивачі, розташовані на спірній земельній ділянці, обґрунтовано вважав, що позивачами не доведено порушення їх прав та того, що такі права підлягають захисту чи відновленню у способи, визначені\~статтею 16 ЦК України. Щодо покликань позивача про те, що спірні земельні ділянки відчужені незаконно з огляду на наявність на них арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова 14 лютого 2014 року, суд зазначає, що такими діями права позивача не порушуються. Крім того суд зазначає, що Реєстраційна служба Пустомитівського районного управління юстиції за ч. 2 ст. 48 ЦПК України, не є належним відповідачем у даній справі, оскільки у такої відсутній статус юридичної особи. Сторонами клопотань про заміну неналежного відповідача належним до суду не подавалося. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ним Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у спразі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) Таким чином, суд прийшов до висновку, що позивачем не доведено перед судом факту порушення її прав відповідачами, а також те, що такі\~права згідно\~ст. 15 ЦК України\~підлягаю захисту чи відновленню у способи, визначені\~ст. 16 ЦК України. Із наведеного слідує, що заявлені позивачем позовні вимоги про визнання недійсними та скасування наказів Головного управління Держземагентства у Львівській області № ЛВ/4623682000:04:000/00000511 від 22 листопада 2013 року «Про надання [PERSON] дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 2 га на території Годовицько-Басівської сільської ради (за межами населених пунктів) Пустомитівського району» та «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачі у власність земельної ділянки [PERSON] площею 2 га, Годовицько-Басівської сільської ради (за межами населених пунктів) Пустомитівського району, кадастровий № 4623682000:04:000:0236», № ЛВ/4623682000:04:000/00000535 від 22 листопада 2013 року «Про надання [PERSON] дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 2 га на території Годовицько-Басівської сільської ради (за межами населених пунктів) Пустомитівського району» та «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачі у власність земельної ділянки [PERSON] площею 2 га, на території Годовицько-Басівської сільської ради (за межами населених пунктів) Пустомитівського району, кадастровий № 4623682000:04:000:0234», «Про надання [PERSON] дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 2 га на території Годовицько-Басівської сільської ради (за межами населених пунктів) Пустомитівського району» та «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачі у власність земельної ділянки [PERSON] площею 2 га, на території Годовицько-Басівської сільської ради (за межами населених пунктів) Пустомитівського району, кадастровий № 4623682000:04:000:0243», а також про визнання недійсними свідоцтв\~про право\~власності №\~17196309\~від 31\~січня 2014\~року,\~№ 17250734\~від 03\~грудня 2014\~року,\~№ 16013786\~від 28\~січня 2014\~року та\~скасування реєстрації\~прав власності\~на земельні\~ділянки кадастровий\~№№ 4623682000:04:000:0236,\~4623682000:04:000:0234,\~4623682000:04:000:0243не обґрунтовані, а тому задоволенню не підлягають. Враховуючи те, що позовні вимоги про визнання недійсними договору купівлі-продажу земельної ділянки площею 2 га, кадастровий № 4623682000:04:000:0236 від 19 квітня 2016 року, укладеного між [PERSON] та ТзОВ «Арнеліа», договору купівлі-продажу земельної ділянки площею 2 га, кадастровий № 46236820000:04:000:0234, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , договору купівлі-продажу земельної ділянки площею 2 га, кадастровий № 4623682000:04:000:0243 від 31 березня 2015 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , акту приймання-передачі земельної ділянки площею 2 га, кадастровий № 4623682000:04:000:0243, укладеного між [PERSON] та ТзОВ «Арнеліа» та про визнання недійсною та скасування державної реєстрації прав власності, які виникли на підставі цих правочинів у [PERSON] , [PERSON] і ТзОВ «Арнеліа» є похідними від вищеназваних вимог, вони також задоволенню не підлягають. Щодо клопотання відповідача [PERSON] про визнання дій позивача зловживанням процесуальними правами суд зазначає, що таке є необґрунтованим, вимоги, викладені у такому, не відповідають нормам ЦПК України, а тому таке не підлягає до задоволення. Клопотання представника Головного управління Держгеокадастру Львівської області Сало О.О., представника ТзОВ «Арнеліа» М. Рождественського, відповідача [PERSON] про застосування строку позовної давності задоволенню не підлягають з огляду на те, що відповідно до положень ст.ст.256, 267 ЦК України позовна давність це строк у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності є підставою для відмови у позові. Згідно приписів ст.ст. 214, 215 ЦПК України, суд в обов`язковому порядку спочатку має встановити чи були порушені невизнані або оспорені права позивача, а вже потім вирішувати чи підлягає порушене право до захисту, чи слід застосувати строк позовної давності. Недоведеність позову є самостійною підставою для відмови у його задоволенні. Аналогічні роз`яснення містить п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року Про судове рішення у цивільній справі , оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цієї особи, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. Встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього. Щодо клопотання представника відповідача ТзОВ «Арнеліа» М. Рождественського про забезпечення судових витрат шляхом зобов`язання позивача вести на депозитних рахунок суду обґрунтовані ним судові витрати у сумі 20000 грн. суд зазначає, що до такого не додано жодних доказів в обґрунтування вказаної суми, а тому таке задоволенню не підлягає. Згідно ст. 141 ЦПК України\~судові витрати понесені позивачем стягненню з відповідачів не підлягають.

Outcome: dismissed