Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення додаткових витрат на утримання дитини. Свої вимоги мотивувала тим, що з відповідачем знаходилися в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON],[INFO], який проживає з позивачем. 14 травня 2009 року рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області з відповідача стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини зі всіх видів доходів. Дитина потребує фізичного та духовного розвитку, тому позивач 14 жовтня 2015 року в інтересах дитини уклала з Товариством з обмеженою відповідальністю «СПОРТ СТАР» договір про надання спортивно-оздоровчих послуг та обрано клубну картку «Класік+Бдитяча» на ім»я [PERSON], [INFO]. Позивач здійснила оплату за ці послуги у розмірі 2000 грн., що пітверджується товарним чеком. Просила стягнути частину додаткових витрат у сумі 1000 грн. Позивач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представництво інтересів здійснював [PERSON] Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До суду надійшли письмові заперечення, в яких зазначено, що не має можливості оплатити додаткові витрати на дитину. На його утриманні знаходиться малолітня дитина [PERSON], [INFO], яка потребує постійного лікування та контролю у медичних установах. Його дружина [PERSON] знаходиться у відпустці по догляду за дитиною та отримує щомісячну допомогу у розмірі 860,00 грн.(а.с.23). На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідив матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який 11 червня 2010 року розірвано (а.с.7). Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON],[INFO] (а.с.6). 14 травня 2009 року рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області з відповідача стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини зі всіх видів доходів (а.с.8). 14 жовтня 2015 року позивач в інтересах дитини уклала з Товариством з обмеженою відповідальністю «СПОРТ СТАР» договір про надання спортивно-оздоровчих послуг та обрано клубну картку «Класік+Бдитяча» на ім»я [PERSON],[INFO] (а.с.9). Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до положень ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 141 цього кодексу мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. За змістом ст. 185 зазначеного кодексу той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Позивач просила стягнути з відповідача частину додаткових витрат у сумі 1000 грн., що підтверджено належними письмовими документами,а саме товарним чеком про оплату послуг у розмірі 2000 грн. (а.с.10). Відповідач заперечував проти позову в повному обсязі, посилаючись на відсутність можливості брати участь у додаткових витратах через необхідність лікування іншої малолітньої дитини, утримання непрацездатної дружини. Свої заперечення відповідач підтверджує довідкою Головного управління ДФС у Житомирській області Володарсько-Волинської об»єднанної державної податкової інспекції про перебування [PERSON] у відпустці по догляду за дитиною та отримання щомісячної допомоги у розмірі 860,00 грн.(а.с. 24,25,26,28); довідкою Житомирської обласної дитячої клінічної лікарні про знаходження на обліку малолітньої дитини [PERSON], [INFO], з приводу низки захворювань (а.с. 29-35); довідкою з місця роботи відповідача, в якій зазначено,зокрема, що він працює ст.викладачем аварійно-рятувального загону Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Житомирській області, з січня 2016 року заробітна плата складає 4218,76 грн. щомісячно, із якої сплачено аліменти у розмірі 1054,69 грн. щомісячно та має борг по аліментах у сумі 1800 грн. (а.с. 36). Визначення обставин, що можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров'я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо. З урахуванням встановлених фактичних обставин та майнового становища відповідача, суд вважає доведеним відсутність у відповідача можливості брати участь у додаткових витратах. Тому у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на утримання дитини слід відмовити.

Outcome: dismissed