Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Диківської сільської ради Знам'янського району, в якому просить визнати за нею, у порядку спадкування за законом після матері [PERSON], яка померла [INFO], право власності на земельну частку (пай) [NUMBER], площею 5,30 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Диківської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області. Свої вимоги обґрунтувала тим, що [INFO] померла її мати [PERSON], яка з 1913 року і до дня смерті постійно проживала і була зареєстрованою у селі Диківка Знамянського району Кіровоградської області. Після смерті [PERSON] вона являючись спадкоємицею першої черги, вступила у фактичне володіння і управління її спадковим спадковим майном. Розпорядженням голови Знам'янської районнї державної адміністрації від 15 лютого 2005 року №40-р, на ім'я [PERSON] видано сертифікат на право на земельну частку (пай) площею 6,47 га в умовних кадастрових гектарах. Проте, отримати свідоцтво про право на спадщину на вказану земельну частку вона не має можливості у зв'язку з не оформленням спадкодавцем права власності на землю відповідно до вимог законодавства. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить справу розглядати у її відсутність, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Представник відповідача Диківської сільської ради у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки до суду не повідомив, заяви про розгляд справи за відсутності представника відповідача до суду не надходило. З огляду на зазначене, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] (а.с. 7). З 1913 року і до дня смерті вона була зареєстрована і проживала в [ADDRESS]. Разом з нею за вказаною адресою проживала та була зареєстрована її дочка [PERSON]. Заповіт у Диківській сільській раді від її імені не посвідчувався (а.с. 12). Головою Знам'янської районної державної адміністрації Кіровоградської області 15 лютого 2005 року видано розпорядження №40-р про видачу на ім'я [PERSON] сертифіката на право на земельну частку (пай) розміром 6,47 умовних кадастрових гектарів. Вказане розпорядження видано відповідно до ст. 17 Земельного кодексу України та у зв'язку з тим, що останню внесено у списки до Державного акта на право колективної власності на землю [NUMBER] виданого 27 березня 1997 року акціонерному товариству «Дружба» Диківської сільської ради, за порядковим номером 776, але господарством сертифікат не видавався (а.с. 6). З довідки Диківської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської облатьсі вбачається, що за [PERSON], яка померла [INFO], була закріплена земельна частка (пай) [NUMBER], загальною площею 5,30 га, в тому числі ріллі 5,30 га, згідно з розпорядженням від 15 лютого 2005 року №40-р (а.с. 13). Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру та довідка Знам'янської районної державної нотаріальної контори свідчать про те, що спадкова справа після померлої [INFO] [PERSON] не заводилась. Згідно з роз'ясненням нотаріуса, видати свідоцтво про право на спадщину на належну спадкодавиці земельну частку не можливо, оскільки спадкодавцем за життя не оформлено своїх прав на дане спадкове майно (а.с. 14). Родинний зв'язок між [PERSON] та [PERSON] підтверджується долученими до матеріалів справи свідоцтвами про народження, шлюб та розірвання шлюбу (а.с. 8,9,10,11). Згідно з п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» та відповідні норми ЦК УРСР. Відповідно до Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Отже, право на земельну частку (пай) колективного сільськогосподарського підприємства мають особи, які на момент видачі державного акта на право колективної власності на землю були членами КСП. Право [PERSON] на земельну частку (пай) у землях Акціонерного товариства «Дружба» підтверджується вказаним вище розпорядженням голови Знам'янської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 15 лютого 2005 року №40-р про видачу сертифіката на її ім'я, на право на земельну частку (пай) розміром 6,47 умовних кадастрових гектарів. Відповідно до ст.ст.5, 9, 17 Земельного кодексу України в редакції Закону № 2196-XII від 13 березня 1992 року, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, до компетенції сільських, селищних, міських Рад, на території яких розташовані земельні ділянки, належить передача земельної ділянки у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому частинами шостою і сьомою статті 6 цього Кодексу. Право на земельну частку може бути передано у спадщину в порядку і на умовах, передбачених цивільним законодавством щодо успадкування майна. Згідно зі ст.3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» від 10 листопада 1994 року № 666/94, право на земельну частку (пай) може бути об'єктом спадщини. За правилами ч.1 ст.548, ч.ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР 1963 року, що діяв на час відкриття спадщини після смерті [PERSON], для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно зі ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений у ст.21 цього Кодексу. Системний аналіз положень Розділу ІІ «Право власності» та Розділу VII «Спадкове право» ЦК УРСР 1963 року свідчить, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Таким чином, суд приходить до висновку, що до складу спадщини увійшло право [PERSON] на земельну частку (пай) акціонерного товариства «Дружба» Диківської сільської ради. Спадщину останньої позивач прийняла шляхом фактичного вступу в управління і володіння спадковим майном, як передбачено ч.ч. 1, 2 ст.549 ЦК УРСР 1963 року. З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню, оскільки в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] нею успадковано право на земельну частку (пай), доказів щодо виділення в натурі (на місцевості) даної земельної ділянки матеріли справи не містять, тому земельна ділянка як об'єкт нерухомого майна не може входити до складу спадщини. На підставі викладеного та

Outcome: partial