Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який зареєстрований 27.08.2016 року Олександрійським міським відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 264. Позов мотивує тим, що вони з відповідачем не змогли побудувати сімейні відносини на почуттях взаємної любові та поваги, у період шлюбу між ними почали виникати суттєві непорозуміння, які з часом лише поглиблювались. Вони зрозуміли, що не збігаються характерами, не мають спільних інтересів та не цікавлять один одного як особистість. На даний час проживають за однією адресою, однак шлюбні відносини не підтримують, шлюб носить формальний характер. Від шлюбу мають дочку [PERSON] , [INFO] . В судове засідання позивач не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, через канцелярію суду подала заяву про проведення розгляду справи без її участі, на позовних вимогах наполягає. Відповідач також в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, на розірвання шлюбу згоден. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного. Сторони перебувають в шлюбі, який зареєстровано 27.08.2016 року Олександрійським міським відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] (а.с.8). Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] , сторони є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.9). Згідно роз`яснень, які викладені у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 27.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішення позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Одночасно, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя й збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Сторони проживають за однією адресою, однак припинили шлюбні відносини. Примирення між ними не досягнуто. Дані правовідносини регулюються ст. ст.110, 112 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. При розгляді справ про розірвання шлюбу, суд за правилами 112 Сімейного кодексу України з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі вищевикладеного суд вважає, що причини розірвання шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Збереження шлюбу можливе на почуттях взаємної поваги та любові, взаємодопомоги та підтримки, що є морально-правовою основою шлюбу. Тому, враховуючи фактичні взаємини подружжя, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Судові витрати позивач просить з відповідача не стягувати.

Outcome: approved