Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-24 00:00:00

\~ \~ \~ \~ позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які підлягають індексації відповідно до закону. Свої вимоги мотивує тим, що вона перебуває в шлюбі з відповідачем, від якого у них народилося двоє дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. На даний час вони з відповідачем проживають однією сімєю, однак відповідач участі у вихованні та утриманні дітей не приймає. Вона самостійно несе витрати по утриманню дітей, через що змушена часто виїджати за кордон на заробітки. Відповідач працездатний, працює тимчасовими заробітками, інших аліментних зобовязань або стягнень за виконавчими документами не має, а тому має можливість виплачувати аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі. А тому просить позов задовольнити. Ухвалою судді від 30.07.2018 було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач 14.08.2018 подав на адресу суду відзив на позовну заяву, яким позовні вимоги щодо стягнення аліментівне визнав. Вказав, що він перебуває у шлюбі з позивачкою з 20.08.2005, від якого в них народилося двоє дітей. Вони проживають в житловому будинку в с Гринява Верховинського району та ведуть спільне господарство. Наданий час позивач виїхала на тимчасові заробітки в республіку Польща, а діти залишилися на його утриманні та вихованні. Зазначає, що він допомагав позивачу в утриманні її дітей від першого шлюбу та постійно надає кошти на утриманні їх спільних дітей, оскільки заробляє тимчасовими заробітками в межах Верховинського району. Однак останнім часом він хворіє, що спричинено перенесеною хворобою легень, а тому почав заробляти менше. Також на його утриманні знаходиться важкохворий батько. Вважає, що наведені позивачем в позовній заяві обставини, не відповідають фактичним обставинам справи та не підтверджені жодними доказами. Просить в задоволенні позову відмовити. Ухвалою суду від 12.09.2018 розгляд справи продовжено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про розгляд справи повідомлялася у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомила. В матеріалах справи наявна її заява від 13.07.2018 про розгляд справи без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив, а тому суд вважає за можливе завершувати розгляд справи без його участі, оскільки доказів . Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, суд відмовляє в позові з таких підстав. У відповідності до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Відповідно до ч.1 cт.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія І-НМ №095779 від 29.07.2011 (а.с.5). Як вбачається з свідоцтв про народження серії І-НМ №020924 від 03.11.2005, І-НМ №150487 від 14.04.2010 (а.с.6-7), [PERSON] та [PERSON] являються батьками неповнолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], 31.03.2010. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З врахуванням положень ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При цьому згідно вимог ст. 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 грн. на кожну дитину, який мотивує тим, що діти знаходяться виключно на її утриманні, а відповідач відмовляється від надання коштів на утримання дітей. Однак доводи позивача спростовуються надатими відповідачем доказами, зокрема, довідкою Гринявської сільської ради від 10.06.2018 №966 та характеристикою Гринявської сільської ради (а.с.19-20), з яких вбачається що на утриманні [PERSON] знаходяться двоє неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. При цьому, як вбачається з позову, сама позивач зазначає суду про те, що з метою утримання дітей виїжджає на роботу за кордон. Враховуючи принцип рівності батьків в наданні матеріального забезпечення їхнім дітям, оскільки відповідачем доведено перед судом, що він проживає із дітьми та надає їм матеріальну допомогу, а позивачем належними та допустимим доказами не доведено перед судом факту, що діти проживають виключно із нею та перебюувають виключно на її матеріальному забезпеченні, а також враховуючи наявність у відповідача на утриманні важкохворого батька (а.с.20), стану здоров'я (а.с.21), суд вважає, що позовні вимоги є недоведеними у зв'язку із чим в задоволенні позову слід відмовити зайого безпідставністю.

Outcome: dismissed