Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вказаною позовною заявою, в обґрунтування вимог якої зазначила, що [INFO] у віці 91 років померла її мати [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина у виді житлового будинку [ADDRESS] . Ще за життя 19.01.2003 [PERSON] заповіла належний їй житловий будинок своїм двом дітям: їй, дочці, та сину [PERSON] . Вона прийняла спадщину після смерті матері, оскільки постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Її брат також бажав прийняти спадщину, але через незнання закону в установлений строк із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звертався, що стало підставою для відмови йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Позивачка вказує, що коли матері виповнилося 81 рік, вона повідомила її, що за віком та станом здоров`я їй стало важко жити самій і попрохала її щоб вона стала проживати з нею та доглядати за нею. На той час вона проживала і працювала в м. Севастополі, тому після виходу на пенсію за вислугою у 2007 році вирішила переїхати жити до мами. З того часу вона постійно проживала з матір`ю в належному останній будинку. Вона поховала матір та продовжує у зв`язку з окупацією Криму проживати в смт. Лазурне до сих пір у вищевказаному будинку. Посилаючись на вказані обставини позивачка просила суд встановити факт її постійного проживання із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини та визнати за нею в порядку спадкування право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по [ADDRESS] . Ухвалою суду від 31.08.2021 по справі відкрито провадження та призначено підготовче засідання (а.с. 24-25). Позивачка та її представник у підготовчому судовому засіданні підтримали позовну заяву з підстав у ній наведених. Селищним головою Лазурненської селищної ради Скадовського району Херсонської області спрямовано до суду лист з проханням розглядати справу без участі представника селищної ради. Заперечень проти задоволення позовної заяви не висловлено. Відповідач [PERSON] визнав заявлені позивачкою вимоги та не заперечував проти ухвалення рішення в підготовчому засіданні. Заслухавши сторін, дослідивши надані докази, суд дійшов до наступних висновків. Відповідно до частини 3 статті 200 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частиною четвертою статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що матір?ю [PERSON] та [PERSON] , являється [PERSON] , яка померла [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження [NUMBER] , [NUMBER] та про смерть [NUMBER] (а.с. 5, 8, 10). За змістом заповіту від 09.01.2003 [PERSON] на випадок своєї смерті зробила розпорядження, яким належний їй на праві особистої власності житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований по [ADDRESS] заповіла [PERSON] та [PERSON] у (а.с. 9). Довідкою Лазурненської селищної ради Скадовського району Херсонської області від 19.05.2021 та актом обстеження від 15.07.2021 підтверджено, що [PERSON] , яка померла [INFO] , дійсно проживала в [ADDRESS] , її поховання здійснювала [PERSON] , яка при житті приглядала за матір?ю з 2007 року по день її смерті (а.с. 11, 12). З відповіді від 28.12.2020 вбачається, що нотаріус повідомив [PERSON] про те, що свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті його матері йому видане бути не може у зв`язку з пропуском встановленого строку для прийняття спадщини, а також з підстав не надання документа на підтвердження права власності спадкодавця на житловий будинок (а.с. 12). Належність [PERSON] житлового будинку [ADDRESS] підтверджується актом обстеження будівель, що побудовані та технічним паспортом на будинок (а.с. 16, 17-21). Відповідно до положень статей 1216, 1217 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця), яке здійснюється за заповітом або за законом. За змістом положень статей 392, 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті (стаття 1218), власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який посвідчує право власності (стаття 392). Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно частини 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно із частиною 1 статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частинами 1 та 3 статті 1296 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Належність спадкодавцю майна, про яке зазначено у позовній заяві, підтверджується, наданими та дослідженими в судовому засіданні копіями документів. Отже враховуючи встановлені судом обставини, визнання позову відповідачами, те, що прийняттям спадщини позивачкою права інших осіб не порушуються, суд вважає необхідним задовольнити позовну заяву.

Outcome: approved