Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що [INFO] в м. Глухів Сумської області померла її тітка - [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на спадкове майно у вигляді земельної частки (паю)розміром 7,28 умовних кадастрових гектарів, розташованої на території Уланівської сільської ради Глухівського району Сумської області, яка належала померлій на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія СМ № 0183614, виданого на підставі розпорядження голови Глухівської районної державної адміністрації № 8 від 16.01.1997 року, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Глухівською районною державною адміністрацією членам САПТЗТ «Восход`за № 471 від 17.02.1997 року. Вона є спадкоємицею даного майна за законом та прийняла спадщину після смерті тітки, оскільки на день її смерті проживала разом з нею.Однак, коли для оформлення своїх прав на спадкове майно вона звернулася в нотаріальну контору, то їй було відмовлено в цьому у зв`язку з тим, що вона не може підтвердити родинні відносин між нею та тіткою, оскільки як свідоцтво про народження її матері - [PERSON] так і актовий запис про її народження відсутні. Крім того відсутній оригінал правовстановлюючого документу - Сертифікату на право на земельну частку (пай), який було втрачено. За вказаних обставин, позивач просить суд встановити факт, що вона є племінницею померлої [INFO] [PERSON] та визнати за нею право власності на вищевказану земельну частку (пай). Представник позивача в судове засідання не з`явився, а надав заяву, в якій підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просить справу розглядати без його участі. Представник відповідача в судове засідання також не з`явився, а надав заяву, в якій визнає позов повністю і просить справу розглядати за його відсутності. Третя особа - представник Головного управління Держгеокадастру у Сумській області в судове засідання також не з`явився, а представив заяву в якій просить справу розглядати без його участі, при прийнятті рішення покладається на розсуд суду. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов є повністю обґрунтованим, підтверджується представленими документами, а тому підлягає повному задоволенню з огляду на таке. Так, судом встановлено, що [INFO] в м. Глухів Сумської області померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 31 серпня 1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану Глухівської міської ради Сумської області (а.с. 5). Згідно довідки відділу у Глухівському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області № 677/103-19 від 15.11.2019 року, за життя [PERSON] , на підставі розпорядження голови Глухівської районної державної адміністрації № 8 від 16.01.1997 року було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0183614, зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Глухівською районною державною адміністрацією членам САПТЗТ «Восход» за № 471 від 17.02.1997 року для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Розмір земельної частки (паю) складав 7,28 умовних кадастрових гектар. Сертифікат видавався тільки на руки власнику і в архіві відділу не зберігається ( а.с.18). Таким чином судом встановлено, що померлій [INFO] [PERSON] , дійсно за життя на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія СМ № 0183614, належала земельна частка (пай), розміром 7,28 умовних кадастрових гектарів, розташована на території Уланівської сільської ради Глухівського району Сумської області. Однак, вказаний сертифікат був втрачений. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, зокрема у вигляді належної їй вищевказаної земельної частки (паю). За життя заповіту остання не залишила. На день смерті спадкодавиці [PERSON] , тобто на час відкриття спадщини, разом з нею постійно проживала її племінниця [PERSON] , а тому, як спадкоємець за законом яка прийняла спадщину, для оформлення своїх прав на спадкове майно, вона звернулася в нотаріальну контору, але постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13 листопада 2019 року нотаріус їй відмовила в цьому, в зв`язку з тим, що вона не може підтвердити той факт, що вона є племінницею спадкодавиці [PERSON] , оскільки свідоцтво про народження її матері - [PERSON] , втрачено, а також не зберігся і актовий запис про її народження, крім того відсутній оригінал правовстановлюючого документу - Сертифікату на право на земельну частку (пай). ( а.с. 19). Відповідно до ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема п. 1 ч.1 вказаної статті передбачає встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. В даному випадку встановлення факту родинних відносин необхідно позивачу для реалізації свого права на спадщину. Як вбачається з повідомленням Глухівського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області № 49/15.4-69 від 17 травня 2018 року, актовий запис про народження [PERSON] , яка народилась в 1922 році в селі Уланове Глухівського району Сумської області, не виявлено. В той же час, родинні відносини між позивачкою та її померлою [INFO] тіткою, [PERSON] , повністю підтверджується іншими наявними в матеріалах справи доказами, зокрема, свідоцтвом про народження [PERSON] , згідно з яким вона народилася [INFO] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] ; витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб №00019521385 від 06 лютого 2018 року, з якого вбачається, що мати позивачки, [PERSON] , вийшла заміж за [PERSON] та змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] »; свідоцтвом про народження позивача [PERSON] , згідно з яким вона народилася [INFO] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] ; свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 17 квітня 1976 року, з якого вбачається, що позивач [PERSON] 17 квітня 1976 року зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », довідкою виконавчого комітету Глухівської міської ради Сумської області № 367 від 06.02.2018 року, з якої вбачається, що [PERSON] по день своєї смерті, [INFO] , проживала по [ADDRESS] , також, як на день її смерті, так і на даний час за вказаною адресою зареєстрована та проживає іі племінниця [PERSON] , [INFO]Крім того, вказаний факт підтверджується і наявними в матеріалах справи письмовими поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON] , засвідченими секретарем Уланівської сільської ради Глухівського району, якими вони підтверджують, що [PERSON] дійсно є племінницею, померлої [INFO] , [PERSON] . Будь-які факти, які б спростовували твердження позивача щодо родинних відносин між нею та її тіткою [PERSON] , у матеріалах справи відсутні. Таким чином, виходячи з досліджених доказів в їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку про те, що [PERSON] , яка померла [INFO] в м. Глухів Сумської області, є рідною тіткою позивача [PERSON] , по лінії матері. Відповідн до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилась до набуття чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 01 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Разом з тим, за приписами п.5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Згідно зі ст. 524 ЦК УРСР (чинного на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що спадкування здійснюється за законом і за заповітом. За правилами ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, не допускається прийняття спадщини під умовою або застереженням. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Спадщина вважається прийнятою якщо спадкоємець фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або звернувся до нотаріальної контори з відповідною заявою. Відповідно до положень ст. ст. 529, 530 ЦК УРСР в редакції 1963 року, який діяв на час відкриття спадщини, після смерті спадкодавця [PERSON] , при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. При відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга). Як вбачається з матеріалів справи, спадкоємців зазначених у ст.ст. 529 - 530 зазначеного вище кодексу спадкодавець [PERSON] не мала. Заповіту за життя вона також не залишила. А відтак, спадщина після смерті [PERSON] , відповідно до положень Цивільного кодексу Української РСР (1963 року), який діяв на момент її відкриття, не прийнята ніким із спадкоємців. Згідно ст. 1265 ЦК України [PERSON] , як племінниця [PERSON] , є її спадкоємцем за законом п`ятої черги. А, відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України прийняла її спадщину, оскільки на день смерті [PERSON] , тобто на час відкриття спадщини постійно проживала разом з нею по [ADDRESS] та була зареєстрована за вказаною адресою. Тому, враховуючи викладене, суд вважає необхідним визнати за позивачем право власності на земельну частку (пай), що належала її покійній тітці [PERSON] .

Outcome: approved