Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом до відповідача в якому просить визнати за нею, право власності на земельну ділянку площею 173 кв. метрів для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в [ADDRESS] та право спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 461 кв.м., яка знаходиться у спільному користуванні з [PERSON]. В обґрунтування позову посилається на те, що оформити свої спадкові права вона не має можливості в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів. У судове засідання позивач не з'явилася, надавши заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, попередньо надавши суду заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, позов визнала та не заперечувала проти його задоволення. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, попередньо надавши суду заяву про розгляд справи за відсутності їх представника, при розгляді справи по суті покладалися на розсуд суду. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, приходить до наступного висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В зв'язку з повним визнанням позову відповідачами та на підставі п. 24 ПП ВСУ «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року, суд вважає за можливе обмежитись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову, без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не впливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч.11 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Отже, зареєструвати зараз право власності є неможливим. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч.2 ст.1299 ЦК України право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. В зв'язку з тим, що позивач може визнати свої права , як спадкоємця, на спадкове майно - вищезазначену земельну ділянку лише в судовому порядку, вона змушена звертатися з даним позовом до суду. Визнання за [PERSON] права власності на земельну ділянку площею 173 кв. метрів для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в [ADDRESS] та право спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 461 кв.м., яка знаходиться у спільному користуванні з [PERSON], не порушує права, свободи чи охоронювані законом інтереси інших осіб. Позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved