Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, та уточнивши позовні вимоги, просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з листопада 2017 року по червень 2020 року в розмірі 18\~600 /вісімнадцять тисяч шістсот/ грн. Обґрунтування позовних\~ вимог: відповідач [PERSON] є її колишнім чоловіком, від шлюбу у них народилась дочка [PERSON] , [INFO] . Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 26.12.2017 вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1000, 00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до її повноліття, починаючи з 10.11.2017. 22.02.2018 Стрийським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області було відкрито виконавче провадження про стягнення аліментів на утримання малолітньої доньки [PERSON] . Відповідач не проявляє інтересу до життя, здоров`я, розвитку та утримання дочки, ухиляється від сплати аліментів, у зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість по сплаті аліментів. У зв`язку з несплатою аліментів, її матеріальне становище значно погіршилось, вона немає змоги самостійно утримувати та забезпечувати належний матеріальний стан дитини, а тому змушена звернутись до суду з даним позовом. Пояснення сторін по справі. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просить суд позов задоволити. Пояснила, що відповідач несвоєчасно сплачує аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , внаслідок чого утворилась заборгованість, що і стало підставою для звернення до суду з позовом про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Відповідач [PERSON] , в судовому засіданні 22.06.2020 заперечив щодо задоволення позовних вимог. В судове засідання 11.08.2020 відповідач [PERSON] не з`явився, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи, у відзиві від 19.06.2020 просить суд справу розглянути у його відсутності. Суть відзиву на позовну заяву. 22.06.2020 відповідачем [PERSON] на адресу суду подано відзив на позовну заяву, який він мотивує тим, що у позовній заяві позивач просить стягнути з нього неустойку за прострочення сплати аліментів за період з 10.11.2017 по серпень 2018 року, однак позовна давність, передбачена ч.1 ст. 258 ЦК України, застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). У позовній заяві позивач використала формулу нарахування пені відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду та судової практики, викладеної в Постановах Касаційного цивільного суду від 12.09.2018 у справі №759/9457/15-ц, від 17.10.2018 у справі №359/9950/16-ц, від 05.12.2018 у справі №372/264/15-ц, однак, викладена у них позиція суперечить раніше існуючому підходу розрахунку пені та вимогам ч.1 ст. 196 СК України. У зв`язку з тим, що він офіційно не працює, перебивається тимчасовими заробітками, тому виникають питання затримки у сплаті аліментів. Однак, він усвідомлює свій обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Крім того, він проживає разом з батьком, який є інвалідом І групи, а тому вважає своїм обов`язком матеріально йому допомагати. 03.06.2020 він повністю погасив всю заборгованість по сплаті аліментів, перерахувавши позивачу гроші в розмірі 9\~000, 00 грн. Станом на червень 2020 боргу по сплаті аліментів у нього немає. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що справу слід вирішити в межах наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи. Слід зазначити, що дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності судового процесу, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Відповідно до ст. 4\~ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. Відповідно до ч.1\~ст.13 ЦПК України суд\~розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.\~76, ч.1,\~2\~ст.77, ч.2 ст.\~78, ч.1 ст.\~95 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини справи, які за законом можуть бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ч.6 ст.\~81, ч.1 ст.\~89 ЦПК України\~доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлені наступні фактичні обставини справи. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , актовий запис №424, виданого Залізничним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, [PERSON] народилась [INFO] , її батьками є: [PERSON] , [PERSON] /а.с. 7/. Відповідно до довідки №22 від 25.11.2019, виданої Закладом дошкільної освіти №1 Департаменту гуманітарної політики Управління освіти Львівської міської ради, [PERSON] , [INFO] відвідує ЗДО №1с з 2016 року по даний час. Протягом цього часу батько дитини у навчальний заклад не приходив, вихованням дитини не цікавився /а.с. 8/. 22.02.2018 головним державним виконавцем Стрийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Львівській області Трух О.Б. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №55858414 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1000, 00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до її повноліття, починаючи з 10.11.2017 /а.с. 14/. Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах по виконавчому провадженні №55858414 від 27.01.2020, з листопада 2017 року по січень 2020 року боржником [PERSON] сплачено 21\~649, 00 грн.; заборгованість боржника [PERSON] зі сплати аліментів відповідно до вказаного розрахунку становить 5\~051, 00 грн. /а.с.16-27/. Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 27.08.2019 визначено місце проживання [PERSON] , [INFO] з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] /а.с. 51-54/. Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах у виконавчому провадженні №55858414, станом на 01.06.2020 у відповідача [PERSON] наявна заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 9\~051, 00 грн. /а.с. 88-89, 94-95/. Згідно з квитанцією №0.0.1726005493.1, 03.06.2020 відповідачем [PERSON] сплачено 9\~000, 00 грн. аліментів, отримувач Державна казначейська служба України, м. Київ /а.с. 97/. Відповідно до будинкової книги для прописки громадян, що проживають по [ADDRESS] , за вказаною адресою зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] /а.с. 103-104/. Відповідно до пенсійного посвідчення серії [NUMBER] , батько відповідача [PERSON] , [INFO] є пенсіонером, вид пенсії за віком /а.с. 105/. Згідно з довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААА №377236, [PERSON] є інвалідом І групи, причина інвалідності загальне захворювання /а.с. 106/. Вирішуючи позовні вимоги [PERSON] судом підлягають застосуванню наступні норми чинного законодавства. Відповідно до Закону України від 26 квітня 2001 року № 2402-III\~«Про охорону дитинства» у редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, визначено охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет.\~Основні засади державної політики у цій сфері грунтуються на забезпеченні найкращих інтересів дитини, та з метою забезпечення прав дитини на такі умови життя, які будуть достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку дитини. Відповідно до частини другої статті 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Можна\~зробити\~висновок,\~що обсяг відповідальності батьків не залежить від проживання їх разом чи окремо від дитини, і цей факт не звільняє від обов`язку забезпечувати такі умови життя дитини, які є достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку. Зазначений висновок підтверджується і наявністю відповідальності за ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків, як передбачено у частині четвертій статті 155 СК України. Крім того, відповідно до Закону України від\~17 травня 2017 року\~№ 2037-VIII\~«Про\~внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Цей припис\~підтверджує довід про підвищений захист прав дитини. У статті 179 СК України послідовно зазначається, що аліменти призначені для утримання дитини і не можуть бути використані не за цільовим призначенням. Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 182 СК України у редакції, чинній на час ухвалення рішення про стягнення аліментів). У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. Статтею\~196 СК України\~не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. Наведений порядок обчислення пені за несплату аліментів наведений у постанові Великої Палати Верховного суду від 03.04.2019 у справі №333/6020/16. Аналізуючи розрахунок заборгованості по аліментах, суд вбачає, що пеня повинна бути нарахована за період з 10 листопада 2017 року по 01 червня 2020 року (дату видачі довідки-розрахунку заборгованості ДВС, яку позивач надала суду в судовому засіданні). Судом встановлено, що відповідач [PERSON] зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , відповідно до рішення Залізничного районного суду м. Львова від 26.12.2017. Відповідач аліменти вчасно не сплачує. Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах у ВП №55858414, станом на 01.06.2020 у відповідача [PERSON] наявна заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 9\~051, 00 грн. У зв`язку з наведеним, пеня за несплату аліментів складає: 2017 рік: Листопад 700 х 3112 х 0, 01 = 217 грн.; Грудень - 1000 х 3101 х 0, 01 = 310, 00 грн. 2018 рік: В період з січня 2018 року по липень 2018 року включно, хоча відповідачем [PERSON] аліменти не сплачувались, однак у серпні 2018 року останнім сплачено 9\~700, 00 грн. аліментів, які слід зарахувати в рахунок погашення заборгованості по сплаті аліментів за вищевказані місяці. Таким чином за період з січня 2018 року по липень 2018 року, пеня за прострочення сплати аліментів складатиме 553, 00 грн. \~ \~ \~ \~Серпень 1000 х 3009 х 0, 01 = 300, 00 грн.; Вересень - 1000 х 3110 х 0, 01 = 310, 00 грн.; Жовтень - 1000 х 3011 х 0, 01 = 300, 00 грн.; Листопад - 1000 х 3112 х 0, 01 = 310, 00 грн.; 2019 рік: В січні 2019 року відповідачем [PERSON] сплачено 2000, 00 грн., в лютому 2019 року 2\~949, 00 грн., в квітні 2019 року 3\~000, 00 грн., в червні 2019 року 2000, 00 грн., в липні та серпні 2019 року по 1\~000, 00 грн. Оскільки за вказані місяці відповідачем сплачувались аліменти в розмірі, що перевищує 1000, 00 грн., а тому решта коштів зараховано в рахунок погашення заборгованості за інші місяці, а відтак, аліменти за лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень та жовтень 2019 року відповідачем сплачено, оскільки надлишкова сума сплачених коштів йшла в зарахування сплати аліментів за наступні місяці. Листопад 1000 х 3112 х 0, 01 = 310, 00 грн.; Грудень 1000 х 3101 х 0, 01 = 310, 00 грн.; 2020 рік: Січень 1000 х 2902 х 0, 01 = 290, 00 грн.; Лютий 1000 х 3103 х 0, 01 = 310, 00 грн.; Березень - 1000 х 3004 х 0, 01 = 300, 00 грн.; Квітень - 1000 х 3105 х 0, 01 = 310, 00 грн.; Травень 1000 х 3006 х 0, 01 = 300, 00 грн.; Загальна сума пені за несплату аліментів за період з 10.11.2017 по 01.06.2020 становить 4\~503 /чотири тисячі п`ятсот три/ грн. Згідно з ч.1\~ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути суму пені за несвоєчасну сплату аліментів в розмірі 4\~503 /чотири тисячі п`ятсот три/ грн. за період з 10.11.2017 по 01.06.2020. Слід вказати, що при обчисленні пені за несплату аліментів, позивач керувалась формулою, наведеною у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №572/1762/15-ц, однак у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.09.2018 у справі №759/9457/15-ц, від 17.10.2018 у справі №359/9950/16-ц, від 05.12.2018 у справі №372/264/15-ц, однак суд прийшов до висновку, що не слід застосовувати помилково наведено формулу, за якою обчислення пені за несплату або прострочення сплати аліментів передбачає врахування кожного місяця окремо, а не за кожен день прострочення сплати аліментів, а тому, при обчисленні пені за несплату аліментів у вказаній справі, суд керується правовим висновком, який викладений у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2019 у справі №333/6020/16-ц. Суд також зазначає, що розмір пені не перевищує загальний розмір заборгованості по аліментам. Крім того, стягнення пені за несплату аліментів, є заходом відповідальності, спрямованим, насамперед, на забезпечення належного виконання аліментних зобов`язань платником аліментів. Крім того, суд критично оцінює твердження відповідача [PERSON] про те, у нього відсутня заборгованість по сплаті аліментів, оскільки останнім сплачено 9\~000, 00 грн. аліментів 03.06.2020, оскільки пеня за прострочення сплати аліментів підлягає стягненню за період з 10.11.2017 по 01.06.2020, тобто до дня сплати ним заборгованості. Не заслуговує на увагу також посилання відповідача [PERSON] на ст. 258 ЦК України, відповідно до якої позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені), оскільки згідно з ч.1 ст. 20 СК України до вимог, що випливають із сімейних відносин, позовна давність не застосовується, крім випадків, передбачених\~частиною другою статті 72,\~частиною другою статті 129,\~частиною третьою статті 138,\~частиною третьою статті 139\~цього Кодексу. Інші твердження [PERSON] про те, що він не має змоги вчасно сплачувати аліменти на утримання дочки, оскільки на його утриманні перебуває батько, який є інвалідом І групи, не впливають на висновки суду щодо підставності позовних вимог. На підставі вищенаведеного, суд приходить до переконливого висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджені належними доказами, яким надано правову оцінку в ході розгляду справи, а тому позов [PERSON] слід задоволити частково. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 коп., оскільки позивач була звільнена від його сплати при зверненні до суду з даною позовною заявою.

Outcome: approved