Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом і свої вимоги обґрунтовує тим, що 19 липня 1997 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. 29 жовтня 2003 року шлюб з відповідачем було розірвано. Від шлюбу вони мають повнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка навчається на першому курсі Сумського державного університету, Навчально-наукового інституту бізнес-технології «УАБС», на факультеті фінанси, банківська справа і страхування, форма навчання денна, на бюджетній основі. Відповідач на утримання доньки матеріальної допомоги не надає, не зважаючи на те що згідно законодавства зобов'язаний це робити. Відповідач має заборгованість зі сплати аліментів в розмірі близько 27000 грн. Вона не в змозі самостійно повноцінно утримувати їх доньку, у зв'язку тим, що доньці необхідні кошти на проїзд до місця навчання, проживання, одяг, харчування, лікування, підручники тощо, вона має сечокам'яну (хронічні захворювання нирок) та серцево-судину хворобу. Вона всі роки саме утримувала та забезпечувала фінансово доньку. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягувати із відповідача на її користь на утримання повнолітньої доньки - [PERSON], [INFO] аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн., так як платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, до досягнення донькою 23-х років за умови, що вона буде продовжувати навчання відповідно до ст.184 СК України. В суді позивач свої вимоги підтримала повністю з зазначених в позові підстав та просила їх задовольнити, додатково пояснивши, що донька навчається на бюджетній основі, отримувала стипендію в розмірі 825грн., але у звязку зі змінами в порядку призначення стипендій невідомо, чи буде отримувати стипендію надалі. Відповідач має єдину доньку, але ніколи їй добровільно не допомагав. [PERSON] має середньо-технічну освіту за спеціальністю «ветеринар» і може працевлаштуватися. В судове засідання відповідач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заперечення на позов, зазначивши, що позов він не визнає. У нього відсутня можливість надавати доньці допомогу, оскільки він співмешкає із жінкою та трьома її неповнолітніми дітьми, які потребують утримання, у тому числі і з його боку, крім того, він має хворобливий стан здоров'я та потребує періодичного лікування, перебуває на диспансерному обліку у лікарів (ортопеда та терапевта) з приводу наявних у нього захворювань. На даний час він не має роботи та постійного доходу з незалежних від нього причин. У своєму позові [PERSON] вказує про наявність у нього боргу по сплаті аліментів у розмірі 27000грн., але це не відповідає дійсності. Розрахунком державного виконавця підтверджується, що заборгованість становить 12892грн., яку він щомісячно намагається погашати вже після досягнення донькою повноліття. Останні місяці навіть сплачував аліменти у більшому розмірі, ніж визначено державним виконавцем, але він не має можливості постійно сплачувати їх у такому розмірі. Основна частина вказаного боргу утворилась протягом 2011-2015 pоків, коли він не міг працювати, оскільки протягом цього періоду здійснював догляд за матір'ю та отримував допомогу у розмірі 16,16грн. Позивач намагається перекласти обов'язок по утриманню доньки повністю на нього, вказуючи, що він не намагається працевлаштуватися та не шукає можливості сплачувати аліменти у більшому розмірі, хоча сама у той же час працює на умовах неповного робочого тижня. У позовній заяві позивач просить стягувати аліменти у розмірі 1000грн., що становить значно більший розмір, ніж до повноліття. Тоді протягом останнього року їх розмір коливався в межах 436,50 - 459,30грн., лише останні три місяці 705,50грн. Із позову вбачається, що донька отримує стипендію 825грн., позивач [PERSON] працює на 0,7 ставки на посаді старшого наукового співробітника. У той же час він надає відомості про свої останні доходи, з яких вбачається, що їх розмір є незначним. Останнім його доходом була допомога по безробіттю. На даний час він знятий з обліку, не має роботи та перебуває у скрутному матеріальному становищі, тому не має змоги надавати матеріальну допомогу доньці, тим більше в тому розмірі, про який просить позивач. Просить суд ухвалити рішення яким у задоволенні позову [PERSON] відмовити, та справу розглядати без його участі. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Суд, заслухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного: Судом встановлено, що з 19 липня 1997 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 29 жовтня 2003 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с.6). У шлюбі у сторін народилася донька [PERSON], [INFO] (а.с.12). 18 листопада 2016 року [PERSON] виповнилось вісімнадцять років, вона навчається на першому курсі Навчально-наукового інституту бізнес-технологій «УАБС» Сумського державного університету, на факультеті фінанси, банківська справа і страхування, форма навчання денна, навчається на бюджетній основі. Строк навчання закінчується 30.06.2020року (а.с.7). У звязку з навчанням на денному відділенні [PERSON] не працює та потребує матеріальної допомоги. Розмір стипендії [PERSON] становив 825грн. Позивач [PERSON] працює в Сумському науково-дослідному центрі продуктивності АПК на 0,7 посади старшого наукового співробітника (а.с.14). Розмір середньої заробітної плати (нарахованої) позивачу за період з січня 2016 року по листопад 2016 року становив 2091грн. на місяць (а.с.41). Відповідно до ст.199 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, до двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідач має єдину доньку [PERSON], на утримання якої він не сплачував своєчасно аліментів до досягненню дитиною 18 років, у звязку з чим утворилася заборгованість, розмір якої становить 12892грн. (а.с.38). Відповідач [PERSON] наполягає на тому, що він утримує дітей своєї співмешканки, з якою не перебуває у зареєстрованому шлюбі. Зобовязання по утриманню дітей співмешканки мають нести батьки цих дітей. Відповідач не надає доказів отримання співмешканкою аліментів на утримання дітей чи тимчасової державної допомоги, якщо батько ухиляється від сплати аліментів. Відповідач [PERSON] надає докази, що він не має постійного заробітку, на даний час не працює (а.с.36,37). Відсутність стабільного заробітку чи працевлаштування за трудовим договором не позбавляє відповідача, який є особою працездатного віку, мати дохід (заробіток), оскільки відповідач зазначає в запереченні, що він утримує трьох дітей своєї співмешканки, сплачує борг за аліментними зобовязаннями до досягнення донькою 18 років. Відповідач не має тяжких захворювань, які б перешкоджали його працевлаштуванню. Отже, відповідач [PERSON] є особою, яка може надавати матеріальну допомогу повнолітній доньці на період навчання. Відповідно до ст.ст.182, 198-200 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів на повнолітню доньку на період навчання суд враховує матеріальне становище позивача, яка має дохід в мінімальному розмірі, можливість отримання [PERSON] стипендії, матеріальне становище відповідача, який є особою працездатного віку, може працевлаштуватися з метою отримання доходу (заробітку), інших дітей, яких за законом відповідач зобовязаний утримувати, він не має. Враховуючи викладене, суд визначає розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в твердій грошовій сумі в розмірі 450грн. щомісячно на утримання повнолітньої доньки [PERSON], [INFO], до закінчення донькою навчання - 30.06.2020 року.

Outcome: partial