Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом та просив визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою №2 в будинку №45 по вулиці Суворова у м.Херсоні, посилаючись на те, що відповідач є його пасинком, та останні кілька років за місцем реєстрації не проживає, в добровільному порядку знятись з реєстраційного обліку відмовляється, комунальні послуги не сплачує. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не зявився про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини не явки суду не відомі. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини не явки суду не відомі. В звязку з цим суд на підставі ст.ст. 169 ч.4, 224 ЦПК України постановляє заочне рішення. За приписами ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Суд, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Квартира [ADDRESS] належить на праві власності позивачу [PERSON], що підтверджено договором купівлі-продажу №397 від 27.12.1995 року, інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 11.04.2017 р. Згідно акту, складеного комісією в складі головного інженера ПП «Жилтранс» [PERSON], майстра ПП «Жилтранс» [PERSON], за адресою: [ADDRESS], [PERSON] фактично не проживає за вищезазначеною адресою з 2009 року, на момент огляду квартири його особисті речі відсутні. Згідно зі ст. 319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого\~ майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно вселення членів сімї у житлове приміщення, яке належить громадянину на праві власності є результатом реалізації права власника й у них виникає право на користування чужим майном, тобто сервітутне право. При цьому, ч.2 ст. 405 ЦК України, передбачені, \~спеціальні підстави для визнання особи такою, що втратила право на користування житлом власника: у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В судовому засіданні встановлено, що відповідач є пасинком позивача, його майно та речі в будинку відсутні, тому суд приходить до висновку, що відповідач втратив право користування житловим приміщенням. Відсутність відповідача за місцем мешкання понад рік, без поважних причин та відсутність іншої домовленості між власником житлового приміщення та відповідачем, дають суду підстави зробити висновок, що відповідач, не мешкаючи в спірному домоволодінні з 2009 року, без поважних причин, втратив право користування житловим приміщенням, в звязку з чим підлягає визнанню таким в судовому порядку. Крім того, в силу ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 551 грн. 20 коп. в рахунок відшкодування витрат по оплаті судового збору. На\~ підставі викладеного,

Outcome: partial