Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою і просить по уточнюючій позовній заяві стягнути з відповідача аліменти на її користь в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) на утримання доньки [PERSON], [INFO], та на утримання сина [PERSON], [INFO], в звязку з їх навчанням, мотивуючи тим, що донька навчається на 4 курсі комунального закладу «Бердичівський педагогічний коледж» Житомирської обласної ради, денної форми навчання, а син є студентом третього курсу денної форми навчання Житомирського технологічного коледжу Київського національного університету будівництва і архітектури, і в звязку з навчанням вони потребують матеріальної допомоги. В судове засідання позивач не зявилася, але надала заяву, в якій просить справу слухати у її відсутність. Позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не зявився, але надав заяву, в якій просить справу слухати у його відсутність. Позовні вимоги визнав.\~\~\~\~\~ Відповідно до ч.ч.3,4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України\~ у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов слід задовольнити з наступних підстав. [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], є дітьми відповідача, що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії І-ТП №091114 від 28.11.1998 та серії І-ТП №105017 від 12.05.2000. Відповідно до ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно довідок комунального закладу «Бердичівський педагогічний коледж» Житомирської обласної ради №165 від 15.03.2018 та №166 від 16.03.2018 [PERSON] є студенткою 4 курсу комунального закладу «Бердичівський педагогічний коледж» Житомирської обласної ради 1-го рівні акредитації, денної форми навчання на бюджетній основі. Стипендію не отримує. Термін закінчення навчання 30 червня 2018 року. З довідок Житомирського технологічного коледжу Київського національного університету будівництва і архітектури №2-46 від 05.03.2018 та №98/5 від 06.03.2018 вбачається, що [PERSON] є студентом 3 курсу, Житомирського технологічного коледжу Київського національного університету будівництва і архітектури, денної форми навчання на державній основі. Стипендію також не отримує. Термін закінчення навчання 30 червня 2019 року. Враховуючи, що [PERSON] та [PERSON] потребують затрат на оплату проживання в гуртожитку, харчування, придбання приналежностей для навчання, одягу, проїзду, що підтверджується матеріалами справи, суд вважає, що вони потребують матеріальної допомоги. Відповідач позовні вимоги визнав та не заперечував щодо задоволення позову з підстав його неспроможності надавати матеріальну допомогу дітям, що підтверджується його заявою. Відповідно до ст.191 СК України аліменти присуджуються з дня подачі заяви в суд. Аналізуючи зміст ст.ст.198, 199 та 200 СК України, в яких передбачено обов'язок батьків утримувати\~ своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги, суд вважає, що встановлений ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину в розмірі не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, не може бути застосований до гл.16 СК України, оскільки це буде суперечити положенням вищезазначених статей, а саме, що батьки повинні утримувати повнолітніх дітей тільки при умові, що вони можуть надавати матеріальну допомогу (наприклад отримують заробітну плату чи мають (можуть мати) інше джерело доходів). Від сплати судового збору позивача звільнено на підставі п.3 ч. 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп. в доход держави.

Outcome: approved