Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом і просить визначити, що частки її, чоловіка та дітей у спільній сумісній власності, а саме: приватизованій квартирі є рівними і складають 1/5 частину квартири кожному та визнати за нею право власності на 1/5 частину квартири після померлого чоловіка, в порядку спадкування з законом. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона з 08.06.1974 року перебувала з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі. Під час їхнього шлюбу у них народилося троє дітей. Згідно Свідоцтва про право приватної власності на квартиру від 07.12.2000 року, ними була набута на праві приватної спільної сумісної власності квартира. 10.05.2007 року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді належної йому частки вказаної квартири. З метою прийняття цієї спадщини позивач звернулась до Четвертої криворізької державної нотаріальної контори за отриманням Свідоцтва про право на спадщину, однак отримала відмову у зв'язку з тим, що частки співвласників квартири не визначені та для вирішення цього питання їй було рекомендовано звернутись до суду. Ухвалою від 30.09.2015 року було залишено без розгляду позовні вимоги в частині визнання права власності на 1/5 частину квартири, згідно поданої 30.09.2015 року позивачем заяви. Позивач [PERSON] до судового засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] до судового засідання не зявилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнають. Третя особа Четверта Криворізька державна нотаріальна контора до судового засідання свого представника не направила, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, заяв про розгляд справи за їх відсутності не подавали. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Дослідивши надані сторонами докази, та розглянувши справу в межах позовних вимог,\~\~судом встановлено наступні обставини справи та\~\~відповідні їм правовідносини. 08.06.1974 року позивач уклала шлюб з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 11). В шлюбі у них народилося троє синів: [PERSON], [INFO] (а.с. 8, 12), [PERSON], [INFO] (а.с. 9, 14) та [PERSON], [INFO] (а.с. 10, 13). Згідно Свідоцтва про право приватної власності на квартиру від 07.12.2000 року [PERSON], [PERSON], [PERSON]М., [PERSON] та [PERSON] була набута (приватизована) на праві приватної спільної сумісної власності квартира за адресою: мк-н Гірницький, 19/116, м. Кривий Ріг (а.с. 16). 10.05.2007 року [PERSON] помер (а.с. 15). Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді належної йому частки вказаної квартири. З метою прийняття цієї спадщини позивач звернулась до Четвертої криворізької державної нотаріальної контори за отриманням Свідоцтва про право на спадщину, однак отримала відмову у зв'язку з тим, що частки співвласників квартири не визначені, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с. 17). Отже, розглядаючи позовні вимоги в частині визначення часток у праві спільної сумісної власності, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 ЦК України. Крім того, Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», невизначено умов, з яких один із членів родини може мати більшу чи меншу частку в приватизованому житлі, тому частка кожного є рівною. У зв'язку з тим, що судом не встановлено ніякої домовленості між співвласниками - про інший розмір часток в приватній спільній сумісній власності у вигляді належної їм квартири, суд доходить висновку, що частка кожного із співвласників у цій квартирі є рівною та складається із 1/5 її частини. Відтак, суд уважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved