Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, вказавши в заяві, що в період з весни 2005 року до жовтня 2012 року сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах. За період перебування у фактичних шлюбних відносинах у сторін народився син - [PERSON], [INFO]. На теперішній час їх неповнолітня дитина мешкає з позивачем, яка несе усі витрати на утримання дитини самостійно, відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, проживає оремо. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти за минулий час, з 01 березня 2013 року та стягувати в подальшому до досягнення неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] повноліття, у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку відповідача щомісяця, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судове засідання позивач з`явилась, позов підтримала повністю. Відповідач позов визнав частково, згоден сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, починаючи з дати подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. Вислухавши пояснення сторін, а також дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, в період з весни 2005 року до жовтня 2012 року сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах. За період перебування у фактичних шлюбних відносинах у сторін народися син - [PERSON], [INFO]. На теперішній час їх неповнолітня дитина мешкає з позивачем, яка несе усі витрати на утримання дитини самостійно, відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, проживає оремо. У відповідності зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності зі ст. 182 СК України розмір аліментів на одну дитину при будь-яких обставинах не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище відповідача, а також стан його здоров'я та відсутність на його утриманні інших дітей, непрацездатних батьків. Згідно ст. 183 Сімейного Кодексу України аліменти з батьків на утримання дітей визначаються судом у частці від їхнього заробітку (доходу). Отже, аналізуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню аліменти, на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку відповідача щомісяця, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 08.01.2013 року і до досягнення сином [PERSON] повноліття. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. Позивачкою не доданого жодного доказу того, що вона вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. Крім того, в судовому засіданні було встановлено, що рішенням Ленінського суду м. Запоріжжя від 29.11.2013 року визначено місце проживання дитини з позивачкою, а до того дитина мешкала з батьком. Батько піклується про дитину, матеріально його забезпечує, займається його вихованням, тому вимоги позивачки про стягнення аліментів з 01.03.2013 року є безпідставними і не підлягають задоволенню Згідно ст. 88 ЦПК України також підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: partial