Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, просить розірвати шлюб між [PERSON], [INFO], уродженкою [INFO], та [PERSON], [INFO], уродженцем [INFO], який зареєстрований 03 листопада 2003 року Орільською селищною радою Лозівського району Харківської області, актовий запис №22. Позивач у судове засідання не з'явилася, через канцелярію суду надала заяву, в якій просить розглядати за її відсутності. На позовних вимогах наполягає та просить їх задовольнити в повному обсязі. У разі неявки відповідача у судове засідання, просить винести заочне рішення (а.с. 37). Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчать матеріали справи (а.с. 21-24), причину неявки до суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надавав. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 03 листопада 2003 року, який зареєстровано Орільською селищною радою Лозівського району Харківської області, актовий запис №22, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-ВЛ №173559, виданого 03 листопада 2003 року Орільською селищною радою Лозівського району Харківської області, актовий запис №22 (а.с. 4). Для обох шлюб перший. Від даного шлюбу є донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ВЛ № 114402, виданого 17 січня 2008 року Орільською селищною радою Лозівського району Харківської області, актовий запис № 04 (а.с. 9). Сімейне життя з відповідачем не склалося, мають різні погляди на життя, немає згоди з важливих для існування сімї питань, що зробило спільне життя неможливим. Відповідач на протязі тривалого часу не приділяв належної уваги вихованню їхньої доньки. Має вкрай неврівноважений характер, через що постійно вчинялися сварки, ображав позивача, принижував її людську гідність у присутності дитини. Всі її намагання зберегти шлюб результатів не принесли, їхні стосунки не покращилися. Проживають окремо з вересня 2015 року. За таких умов збереження шлюбу вважає неможливим. Ухвалою суду від 13 червня 2016 року було задоволено заяву відповідача та надано строк 1 місяць. Але після спливу зазначеного строку, сторони не примирилися. Після розірвання шлюбу їхня дочка [PERSON] залишиться проживати з матірю, так як потребує постійної материнської турботи та піклування. Між нею та відповідачем досягнуто угоду про умови здійснення батьком права на участь у вихованні дитини та не нею подано до суду позов про стягнення з відповідача аліментів на утримання їхньої дочки [PERSON]. Спору про поділ майна, що є їхньою спільною власністю, на цей час немає, мають намір вирішити це питання в добровільному порядку. Викладене підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім'ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Беручи до уваги вищевикладене,

Outcome: approved