Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою і просить визнати за нею право власності на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Льонок», розміром 2,34 умовних кадастрових гектарах вартістю 4566 грн., що належала [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЖТ №320059, зареєстрованого 01.03.1999 в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №182, і яку після його смерті успадкував його син, а її брат [PERSON], який фактично прийняв спадщину після смерті батька, так як постійно проживав разом з ним на час відкриття спадщини, але нотаріально не оформив своїх спадкових прав, мотивуючи тим, що вона є спадкоємцем за законом 2-ї черги після смерті брата. Однак, в нотаріальній конторі, куди вона звернулася за оформленням права на спадщину на зазначену земельну частку (пай) їй було відмовлено, так як оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) не зберігся. В судове засідання позивач не зявилася, але в своїй позовній заяві просить справу розглядати без її участі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, але надіслали лист, в якому просять справу слухати у їх відсутність. Позовні вимоги визнають. Відповідно до ч.ч.3,4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов слід задовольнити з наступних підстав. [PERSON] помер 25.10.2003, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ТП №320059 від 12.12.2017. На день смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належну йому земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Льонок», розміром 2,34 умовних кадастрових гектарах вартістю 4566 грн., що належала йому на підставі рішення Овруцької райдержадміністрації №428 від 17.12.1997 та сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЖТ №320059. [PERSON] син [PERSON] на день смерті батька проживав разом з ним по вул. Центральна,56 в с. Можари Овруцького району Житомирської області, а тому він є таким, що прийняв спадщину після смерті батька, але документально не оформив своїх спадкових прав на підставі ст.529 ЦК України 1963 року. [PERSON] помер 08.07.2017. Вказані обставини підтверджуються копіями: довідки Словечанської сільської ради №55 від 15.12.2017, свідоцтва про смерть серії І-ТП №311830 від 10.07.2017, а також листом відділу в Овруцькому районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області №161/0-0.29-204/138-18 від 26.01.2018 та постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії №887/02-31 від 28.02.2018. Відповідно до п.11 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Згідно з ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 5 вказаної статті визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця (ч.2 ст.1220 ЦК України). Позивач являється спадкоємцем за законом 2-ї черги після смерті брата [PERSON]. Вона є такою, що прийняла спадщину, так як своєчасно подала заяву в нотаріальну контору про прийняття спадщини. Інших спадкоємців після смерті [PERSON], які б претендували на спадщину, немає. Вказані обставини підтверджуються копіями: свідоцтва про народження серії І-ТП №321308 від 28.10.1976, свідоцтва про одруження серії І-ТП №014213 від 15.06.1997, витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статтей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України та повідомленням Овруцької ДНК №1853/02-14 від 02.05.2018. Однак, спадщину на земельну частку (пай) позивач оформити не може, так як в неї відсутній оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай). Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), тобто права та обовязки власника ( спадкодавця) переходять до позивача (спадкоємця), а тому слід визнати за позивачем право власності на земельну часту (пай). Позивачем сплачено судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп. в доход держави.

Outcome: approved