Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-18 00:00:00

позивач звернулася до суду із позовом про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою №4 по вул. Повітряній, 14 у м.Львові. Свої вимоги обґрунтовує тим, що проживає за вказаною адресою понад 25 років. Квартира відноситься до державного житлового фонду та вона має право на її приватизацію. Відповідач,який є її племінником, не проживає у даній квартирі понад два роки без поважних причин, не сплачує комунальні послуги, участі в утриманні квартири не бере та особистих речей не має, можливо переїхав на постійне місце проживання до Волинської області, однак його фактичне місце проживання їй не відоме. У звязку з реєстрацію місця проживання відповідача у квартирі вона змушена сплачувати за комунальні послуги в підвищеному розмірі. Судові витрати позивач просить стягнути з відповідача. 17.09.2018 ухвалою суду по справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін в судове засідання. Позивач в судове засідання з'явилася, позовні вимоги підтримала, проти винесення заочного рішення не заперечує. Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи без участі відповідача, який в судове засідання не з?явився, причини неявки не повідомив, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, шляхом направлення судової повістки та поміщення на офіційному сайті суду оголошення про виклик до суду, відзиву суду не подав. Суд, заслухавши позивача, свідка, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить до державного житлового фонду та у ній зареєстровано 6 осіб, зокрема позивач та відповідач. Вказані обставини підтверджуються довідкою з місця проживання про склад сімї і прописки №4019 від 07.11.2018, виданої Львівським комунальним підприємством Сяйво. З акту №5-1045 від 07.11.2018, складеного комісією ЛКП Сяйво вбачається, що відповідач зареєстрований за вказаною адресою, однак з квітня 2016 року там не проживає. Аналогічні дані місяться в актах ЛКП Сяйво від 20.06.2017, 28.08.2017, 01.11.2017, 05.09.2018 /а.с.7-10/. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] підтвердив факт непроживання відповідача за даною адресою приблизно з квітня 2016 року. Згідно вимог ч.1 ст.64 Житлового кодексу УРСР члени сімї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обовязки, що випливають з договору найму житлового приміщення. \~ \~ \~ \~До членів сімї наймача, згідно приписів ч.2 ст.64 Житлового кодексу УРСР належать дружина наймача, їх діти і батьки, а також може бути визнано інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог ст.71 Житлового кодексу УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається житлове приміщення протягом шести місяців. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що відповідач не проживає за вказаною адресою понад шість місяців та не надав відомостей щодо поважності причин відсутності, а відтак вважається таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1,2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються, зокрема у разі задоволення позову - на відповідача. Тому суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути в користь позивача судовий збір, який той сплатив при подачі позову до суду. \~ \~ \~ \~ \~ \~

Outcome: approved