Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-24 00:00:00

Позивач звернулася до Херсонського міського суду Херсонської області з позовом до відповідача, в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь, аліменти на утримання повнолітньої непрацездатної дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 3000 грн. щомісяця, довічно, починаючи з дати додання позову. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначила, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 09.10.1998 року. 20.05.2003 року шлюб було розірвано. Від шлюбу мають повнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Дитина є інвалідом дитинства 1 групи, потребує постійного стороннього догляду. Син продовжує навчання заочної форми на економічному факультеті Державного вищого навчального закладу «Херсонський державний аграрний університет». Між батьками не має порозуміння щодо утримання дитини, відповідач не виконує покладених, як батька дитини, обов`язків, тому змушена звернутись до суду з цією заявою про примусове стягнення з нього аліментів. Як відомо позивачу, відповідач офіційно не працевлаштований. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 18.05.2020 року відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. 22.07.2020 року згідно реєстру вхідної кореспонденції судді передано відзив на позовну заяву. В поданому відзиві відповідач вказує на те, що позивач просить стягнути на утримання сина 3000 грн. щомісячно, довічно, але така сума є для відповідача є непомірною. Відповідач має на утриманні матір похилого віку [INFO] , яка за станом здоров`я не може працювати та прикута до ліжка (не може самостійно вставати) у зв`язку із переломом шийки правого стегна, паралізації внаслідок інсульту функцій рухів правої руки та ноги, в зв`язку із чим потребує постійного догляду та додаткових витрат. Тому, відповідач доглядає матір і не може влаштуватися на постійну роботу та має нерегулярний та мінливий дохід. Крім того, на утриманні відповідача перебуває ще двоє неповнолітніх дітей, а саме: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , який хворіє та має діагноз F83, F70, ЗНМ II рівня. [PERSON] також потребує додаткового лікування те навчання у ДНЗ для дітей з вадами інтелектуального розвитку. Та в подальшому є велика вірогідність того, що Відповідач буде його утримувати й надалі, адже роботу з таким діагнозом сину буде важко отримати. Окрім Відповідача спільну дитину - [PERSON] ,є. [INFO] , позивач теж повинна утримувати. [PERSON] є інвалідом першої групи, підрупи Б та йому передбачена державна допомога, а саме: пенсія по інвалідності, певні пільги у тому числі на навчання, а також особі, що його доглядає також може бути призначена державна соціальна допомога. Крім того, [PERSON] здобуває вищу освіту першого бакалаврського рівня заочної форми економічного факультету Державного вищого навчального закладу «Херсонський державний аграрний університет» та в подальшому зможе й знайти собі роботу. Оскільки, фактично Відповідач має на утриманні непрацездатну матір , двох неповнолітніх дітей та нерегулярний заробіток заявлену суму стягнення аліментів щомісячно Відповідач сплачувати не може. Просить задовольнити позовні вимоги позивача частково та стягнути аліменти з Відповідача на утримання [PERSON] , [INFO] у розмірі 1500 грн. щомісячно на строк навчання до 30.06.2022 року. 09.09.2020 року згідно реєстру вхідної кореспонденції судді передано заперечення на відзив. Позивач вказує на те, що спільний з відповідачем син - [PERSON] , [INFO] є інвалідом дитинства 1 групи, потребує постійного стороннього догляду. Незважаючи на свій стан здоров`я, безпорадність без сторонньої допомоги, син продовжує навчання заочної форми на економічному факультеті Державного вищого навчального закладу «Херсонський державний аграрний університет. Батьки цієї дитини, зобов`язані утримувати його довіку, в силу ст. 198 Сімейного кодексу України. Звернулась до суду з позовом саме з цих підстав, а не лише тому, що він продовжує навчання та батько повинен сплачувати аліменти до його закінчення або до досягнення дитиною 23-х років. В цьому випадку не має значення чи є в нього на утриманні інші діти, чи батьки, в будь-якому разі аліменти на утримання повнолітньої непрацездатної дитини є законною вимогою, яка підлягає задоволенню. Сума, яку просить стягнути з відповідача, навіть замала, та зазначена у фіксованому розмірі з підстави, що відповідач офіційно не працевлаштований. Крім того, відповідач має заборгованість зі сплати аліментів на утримання спільної дитини в сумі 48245 грн. та штрафу 24122 грн. Відповідно до індивідуальної програми реабілітації дитині рекомендовано праця в створених умовах без пересувань на ногах без напружень, обмеження трудової діяльності 3 ступеня від 21.04.2020 року. Наведене те, що у відповідача на утриманні перебуває літня матір, яка хворіє, не підтверджено належними доказами та не є перешкодою для утримання своєї дитини, яка є непрацездатною. Тому просить задовольнити її вимоги. 22.09.2020 року згідно реєстру вхідної кореспонденції судді передано заперечення від представника відповідача. З заперечень вбачається, що позивач зазначає, що не має значення чи є у Відповідача інші діти на утриманні, адже це не впливає на сплату аліментів щодо їх спільного сина [PERSON] . З таким твердженням не можна погодитись, адже відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. У відзиві на позовну заяву представником Відповідача надані документи, що підтверджують у наявність у Відповідача ще двох дітей: відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] - [PERSON] [INFO] та відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] [PERSON] [INFO] . [PERSON] до того ж хворий, має діагноз F83 F70 ЗНМ II рівня, доказом цього є витяг з протоколу із діагностичного засідання ПМПК № 114. Окрім того, на утриманні у Відповідача перебуває ще й хвора матір після інсульту, в якої стався перелом шийки правого стегна у 2018 р., у зв`язку із чим вона прикута до ліжка. Також позивач зазначає, що відповідач не підтвердив належними доказами, що на його утриманні перебуває літня матір, але відповідач надав до суду докази такі як - виписка із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого [PERSON] (мати відповідача) хворіє більше п`яти років, має порушення функції рухів та самообслуговування внаслідок інсульту. Також, відповідач надав до суду такі докази як копію паспорту з відповідною пропискою, що матір проживає разом з відповідачем. Крім того, позивачем акцентовано увагу, що Відповідач має заборгованість по сплаті аліментів, але це не є предметом даного спору та не потребує дослідження. Оскільки, фактично відповідач має на утриманні непрацездатну матір, двох неповнолітніх дітей та нерегулярний заробіток, заявлену суму стягнення аліментів щомісячно Відповідач сплачувати не може. Тому просить задовольнити позовні вимоги позивача частково та стягнути аліменти з Відповідача на утримання [PERSON] , [INFO] у розмірі 1500 грн. щомісячно на строк навчання до 30.06.2022 року. Позивач в судовому засіданні 22.09.2020 року позовні вимоги підтримала. Зазначила, що від шлюбу з відповідачем має повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Дитина є інвалідом дитинства 1 групи, потребує постійного стороннього догляду. Син навчається на заочній формі у Державного вищого навчального закладу «Херсонський державний аграрний університет». Зазначила, що відповідач має заборгованість по сплаті аліментів на неповнолітню дитину. Не заперечувала факту, що син отримує державну соціальну допомогу. В судове засідання 25.09.2020 року позивач не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні 22.09.2020 року зазначила, відповідач має на утриманні матір похилого віку, яка прикута до ліжка, крім того відповідач має нерегулярний та мінливий дохід. Крім того, на утриманні відповідача перебуває ще двоє неповнолітніх дітей, а саме: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , який хворіє та має діагноз F83, F70, ЗНМ II рівня. Тому зазначила, що відповідач може сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина у розмірі 1500 грн. щомісячно на строк навчання до 30.06.2022 року. В судове засідання 25.09.2020 року представник відповідача не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Повно та всебічно дослідивши зібрані по справі докази, судом встановлено наступне. 09.10.1998 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб. Після укладення шлюбу дружині змінено прізвище на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Сторони мають повнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження виданого Дніпровським відділом реєстрації актів громадянського стану міста Херсона 05.06.1999 року, серія [NUMBER] . Шлюб між сторонами розірвано, що вбачається з свідоцтва про розірвання шлюбу виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського районного управління юстиції м. Херсона, серії [NUMBER] . З свідоцтва про одруження серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Відповідно до копії довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААА №291091, довідки до акта огляду МСЕК, серії 10ААА №019463, індивідуальної програми реабілітації інваліда №237, [PERSON] є інвалідом першої групи, підгрупи Б, інвалідність з дитинства, діагноз ДЦП, потребує постійного стороннього догляду, рекомендовані заходи щодо відновлення працездатності: «Д» нагляд, лікування у невролога, окуліста. Таким чином встановлено непрацездатність [PERSON] . Відповідно до довідки Державного вищого навчального закладу «Херсонський державний аграрний університет» від 23.01.2020 року №08/29, [PERSON] перебуває здобувачем вищої освіти першого рівня третього року навчання заочної форм економічного факультету Державного вищого навчального закладу «Херсонський державний аграрний університет». Термін навчання в університеті з 01.09.2017 року по 30.06.2022 рік. Зарахований до університету за державним замовленням. Відповідно до ст.198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Частиною 1 ст.200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.200 СК України, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. З акту про проживання №106 від 16.07.2020 року, що складено ОСББ Карбишева,26» вбачається, що дитина зареєстрована за адресою реєстрації позивача: [ADDRESS] . Таким чином встановлено, що дитина проживає разом із позивачем. Згоди щодо утримання дитини між батьками не досягнуто. Згідно п.1-3 ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. З довідки про отримання допомоги №1004 від 24.06.2020 року, [PERSON] отримує з 25.04.2017 року до [INFO] компенсацію на непрацездатну дитину - [PERSON] , [INFO] . Відповідач зазначає, що має на утриманні матір похилого віку [INFO] , з діагнозом ішемічний інсульт, порушення функцій рухів та самообслуговування, однак доказів здійснення такого утримання суду не надано. Встановлено, що відповідач має ще двох неповнолітніх дітей, а саме: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , який хворіє та має діагноз F83, F70, ЗНМ II рівня, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , витягом з протоколу діагностичного засідання ПМПК №114 від 20.05.2010 року.. За ч.ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Належних та допустимих доказів на підтвердження наявності доходів відповідача, які б давали можливість стягнути з нього на утримання сина аліменти в розмірі 3000 грн. щомісячно позивачем не надано. Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2020 року складає 2027 гривень. Враховуючи вік сина, беручи до уваги, що відповідач є особою працездатного віку, має двох неповнолітніх дітей, один з яких має діагноз F83 F70 ЗНМ II рівня, а також визнання відповідачем позову в частині розміру аліментів 1500 грн., що є більшим ніж Ѕ частина мінімально рекомендованого розміру, а саме Ѕ розміру прожиткового мінімуму на одну особу, тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача на утримання сина аліменти у розмірі 1500 грн. Враховуючи дату подання позову та положення ст. 191 СК України, аліменти підлягають стягненню з 05.05.2020 року. Крім того, враховуючи, що стан здоров`я дитини потребує постійного стороннього догляду та положення ст.198 СК України, аліменти підлягають стягненню довічно, а не на період навчання. Суд також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст. 141 ЦПК України та з урахуванням положень закону України «Про судовий збір». Так, відповідно до ст. 5 ч. 1 п. 3 закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору у справі про стягнення аліментів, тому під час подання позову судовий збір не сплачувався. Враховуючи наведене, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 840 грн. 80коп. За таких обставин позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial