Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. На підставу своїх вимог посилається на те, що 13.04.2016 року померла [PERSON], яка за життя склала заповіт за яким заповіла позивачу все своє майно. Після її смерті відкрилась спадщина до складу якої ввійшла земельна ділянка площею 2,38 га., розташована на території Кобринівської сільської ради Тальнівського району Черкаської області, що належить померлій на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯГ №626628. Кадастровий номер земельної ділянки власником якої є померла [PERSON] відповідно до державного акта на землю 7124083200:01:000:0788. Відповідно до розпорядження Тальнівської райдержадміністрації від 29.12.2007 року №657, кадастровий квартал «000» був змінений на «001», тому кадастровий номер даної земельної ділянки було змінено на 7124083200:01:001:0788. Під час оформлення спадщини виявилось, що Державний акт на право приватної власності на вищевказану земельну ділянку, втрачений та нотаріус відмовився видавати свідоцтво про право на спадщину. В звязку з чим позивач звернулася до суду з даним позовом. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд позов задовольнити. Представник відповідача та третя особа - [PERSON] в судове засідання не зявилися, про час та дату розгляду справи були повідомлені належним чином, клопотань про відкладення справи до суду не надходило. Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази надані по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом [PERSON], померлої 13.04.2016 року, який складено померлою 11.10.2011 року в с. Вознесенка Мелітопольського району Запорізької області, зареєстрований в реєстрі за №131, що підтверджується матеріалами спадкової справи №44/2016 заведеної нотаріусом [PERSON] Мелітопольського районного нотаріального округу. Відповідно до свідоцтва про смерть серія 1-ЖС №362573 виданого 17.06.2016 року, [PERSON] померла 13.04.2016 року. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №53875466 від 30.10.2018 року, спадкова справа після смерті [PERSON] заведена в приватного нотаріуса [PERSON] 30.06.2016 року за номером 44/2016, номер у спадковому реєстрі: 59163631, місце зберігання: Запорізький обласний державний нотаріальний архів. Зі спадкової справи №44/2016 заведеної 30.06.2016 року відносно майна померлої 13.04.2016 року [PERSON], заяви про прийняття спадщини приватному нотаріусу Мелітопольського районного нотаріального округу [PERSON] подали [PERSON] прийнявши спадщину за законом щодо майна: житловий будинок №3 розташований по вул. Садовій в с. Вознесенка Мелітопольського району Запорізької області; земельна ділянка площею 0,5 га для ведення особистого підсобного господарства розташована на території Вознесенської сільської ради; земельна ділянка площею 2,38 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером 7124083200:01:000:0788, яка розташована на території Кобринівської сільської ради та [PERSON] прийнявши спадщину за заповітом посвідченим Вознесенською сільською радою Мелітопольського району Запорізької області 11.10.2011 року за реєстровим №131 щодо земельної ділянки площею 2,38 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером 7124083200:01:000:0788, яка розташована на території Кобринівської сільської ради Тальнівського району Черкаської області та належала померлій на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №626628. Відповідно до заповіту №33 від 12.04.2011 року [PERSON] заповідала все своє майно [PERSON]. Відповідно до заповіту №131 від 11.10.2011 року [PERSON] заповідала все своє майно [PERSON]. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №44307587 від 30.06.2016 року, заповіт №33 від 12.04.2011 року складений [PERSON] скасований за заявою 52604809 від 28.03.2012 року; заповіт №131 від 11.10.2011 року чинний. Відповідно до копії Державного акта на право власності на земельну ділянку Серія ЯГ №626628 виданого 20.07.2006 року на підставі розпорядження Тальнівської районної державної адміністрації від 20.07.2006 року №404, земельна ділянка площею 2,38 га, яка розташована на території Кобринівської сільської ради належить [PERSON]. Відповідно до довідки №128 від 29.04.2016 року виданої Кобринівською сільською радою, [PERSON] отримала земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,38 га на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку ЯГ №626628 виданий 20.07.2006 року. Згідно з інформацією Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 04.12.2017, кадастровий номер земельної ділянки, яка належить [PERSON] 7124083200:01:001:0788, площа 2,38 га, розташована на території Кобринівської сільської ради Тальнівського району. Відповідно до інформації Держгеокастру від 13.12.2017 року №31-23-0.320-734/110-17, кадастровий номер 7124083200:01:000:0788 земельної ділянки площею 2,38 га, розташованої на території Кобринівської сільської ради Тальнівського району, яка належить [PERSON] змінений на кадастровий номер 7124083200:01:001:0788. Відповідно до Постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій №634/02-14 від 18.10.2016 року приватного нотаріуса [PERSON], позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], оскільки спадкоємцем не подано оригінал правовстановлюючого документа. Відповідно до\~ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.\~В даному випадку позивачем набуто право власності в порядку спадкування, а тому за ним має бути визнано право власності на земельну ділянку. Відповідно до\~ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 1217 ЦК України\~передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до\~ст. 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ст. 1254 ЦК України, заповідач має\~право у\~будь-який\~час скасувати\~заповіт. Заповідач\~має право\~у будь-який\~час скласти\~новий заповіт.\~Заповіт,\~який було\~складено пізніше,\~скасовує попередній\~заповіт повністю\~або у\~тій частині,\~в якій\~він йому\~суперечить. Кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним. Згідно до положень\~ст. 1268 ЦК України\~незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до\~ст.\~1297\~ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7\~Про судову практику у справах про спадкування визначено, що за наявності умов для одержання у нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні спадщини такі справи розглядаються за правилами позовного провадження. Аналізуючи досліджені докази, суд вважає позов доведеним, і є всі підстави для визнання за позивачем право власності на земельну ділянку в порядку спадкування. На підставі наведеного та

Outcome: approved