Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої підопічної дитини: [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини всіх видів її доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового рівня для дитини його віку, починаючи з дня подачі заяви до повернення матері з місця позбавлення волі. Підставою позову зазначено те, що позивач є опікуном малолітньої дитини, батько якої помер [INFO], а матір знаходиться під вартою у СІЗО м. Луганська та не надає матеріальної допомоги дитині. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву, в якій зазначила, що підтримує позов, та просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання не була доставлена у зв'язку із поданням заяви про визнання позову та проханням розглянути справу за її відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Виконавчого комітету Лисичанської міської ради № 54 від 18 лютого 2014 року призначено позивача опікуном над малолітньою онукою - [PERSON], [INFO] яка мешкає разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідно до свідоцтва про народження матір'ю дитини є [PERSON], яка на даний час згідно листа № 35/1615 від 18.03.2014 року Луганської установи виконання покарань (№17) Управління Державної пенітенціарної служби України в Луганській області знаходиться в даній установі. Дослідивши матеріали справи суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 180 СК України відповідач зобов'язаний утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. 2 ст. 247 СК України встановлення опіки не припиняє права дитини на отримання пенсії, аліментів, відшкодування шкоди у зв'язку з втратою годувальника та інших соціальних виплат, призначених дитині відповідно до законів України, а також права власності дитини на ці виплати. Відповідно до ч. 3 ст. 72 СК України опікун самостійно здійснює витрати, необхідні для задоволення потреб підопічного, за рахунок пенсії, аліментів, відшкодування шкоди у зв'язку із втратою годувальника, допомоги на підопічну дитину та інших соціальних виплат, призначених на підопічну дитину відповідно до законів України, доходів від майна підопічного тощо. Згідно зі ст. 58 ЦК України опіка встановлюється, в тому числі, над малолітніми особами. За змістом ст. 31 ЦК України малолітньою є фізична особа, яка не досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ч. 2 ст. 76 ЦК України опіка припиняється у разі досягнення підопічним чотирнадцяти років. У цьому разі особа, яка здійснювала обов'язки опікуна, стає піклувальником без спеціального рішення щодо цього. Тобто, автоматично встановлюється режим піклування щодо неповнолітньої дитини, який триває відповідно до ст. 77 ЦК України до досягнення фізичною особою повноліття. Визнання відповідачем позову в цілому не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд приймає визнання позову відповідачем. В той же час, стягнення аліментів на період до «повернення матері з місця позбавлення волі» не передбачено чинним законодавством, оскільки, по-перше, є невизначеним строком, який може настати як до досягнення дитиною повноліття, так і після, по друге, звільнення матері дитини з місяця позбавлення волі не можна ототожнювати із фактом припинення опіки в результаті передачі малолітньої особи батькам згідно зі ч. 1 ст. 76 ЦК України, оскільки звільнена особа може ухилятися від своїх батьківських обов'язків. Судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп., згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 180, 181, 183 СК України,

Outcome: partial