Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вищевказаною позовною заявою до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що 28 лютого 2006 року помер її чоловік [PERSON]. Факт родинних відносин підтверджується доданою копією свідоцтва про шлюб. За час свого життя чоловік отримав у спадщину 1 \\2 частину земельної ділянки загальною площею 8,830 га., яка належала його матері [PERSON] на підставі Державного акту серії І-ХС № 027330, виданого Малолепетиською сільською радою 16 травня 2002 року, що підтверджується доданою копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.10.2003 року. Але за час свого життя чоловік не оформив державного акту на успадковану частину вказаної земельної ділянки. Відповідно до ст. 126 Земельного кодексу України, чинної на дату успадкування земельної ділянки та на дату смерті чоловіка, право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчувалося державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України. Тільки після прийняття Закону України від 05.03.2009 року № 1066-УІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо документів, що посвідчують право на земельну ділянку, а також порядку поділу та об'єднання земельних ділянок» було внесено зміни у статтю 126 ЗК України в частині визначення документів, якими може посвідчуватись право власності на землю. Такими документами Земельний кодекс визнав: державний акт про право власності на земельну ділянку, цивільно-правову угоду щодо відчуження земельної ділянки, укладену в порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою, свідоцтво про право на спадщину.Таким чином за час свого життя її чоловік хоча і набув права власності на земельну ділянку у порядку спадкування після своєї матері, але не встиг належним чином оформити це право. Окрім неї інших спадкоємців першої черги немає. Їх діти відмовилися від прийняття спадщини. Спадщину після смерті чоловіка вона прийняла у відповідності з вимогами ч 1 ст. 1269 ЦК України, що підтверджується доданим листом нотаріальної контори. А тому, відповідно до ч. 5 ст. 1268 спадщина належить їй з дня її відкриття. Коли вона звернулася до приватного нотаріуса із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину на вказане спадкове майно, їй було відмовлено у вчиненні нотаріальний дій. На даний час вона, являючись єдиним спадкоємцем за законом, не може оформити спадщину після чоловіка з незалежних від неї причин. Крім того вона не може розпорядитися вказаним спадковим майном. Відповідно до ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права. Згідно із ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має прав володіти, користуватись і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Згідно інформації Великолепетиського відділу Держгеокадастру вартість земельної ділянки складає 323438,31 грн. Отже, вартість спадкового майна складає 1\\2 вартості землі, тобто 161719,15 грн. На підставі вище наведеного,

Outcome: approved