Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

Позивач звернулася з позовом про стягнення з [PERSON], [INFO], громадянина України, уродженця та жителя [INFO] на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] у розмірі 2000 грн. до досягнення дитиною повноліття. Вимоги мотивувала тим, що 17 листопада 2015 року вона розірвала шлюб із відповідачем [PERSON]. Від спільного подружнього проживання у них народилась дочка [PERSON] [INFO]. З початку їхнього спільного проживання у них були нормальні сімейні відносини, однак пізніше погіршились, з вини відповідача. На протязі останніх місяців сімейне життя між ними ще більше погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Після припинення шлюбних відносин, відповідач матеріально сімю не забезпечує, не займається вихованням дитини та в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дочки не надає. Їй важко самостійно утримувати їхню сімю, дочка через проблеми із здоровям потребує частих медичних процедур (масажів), а також інших додаткових витрат, крім того дочка росте, потребує покращеного харчування, забезпечення одягом та всім іншим, що є необхідне для забезпечення нормального рівня життя дитини, тому вона звернулась до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання їхньої дитини. Їй відомо, що відповідач має нерегулярний мінливий дохід оскільки працює на сезонних роботах, у Чехії, стан здоровя та матеріальне становище відповідача дають йому можливість сплачувати щомісячно аліменти на утримання їхньої дочки [PERSON] 29 вересня 2013 р. н. у розмірі 2000 грн. до досягнення дитиною повноліття. Позивач вимоги підтримали та просили задовольнити і пояснила, що відповідач не займається утриманням дитини, раз на пів року може дати 500 грн. Відповідач позовні вимоги визнав частково у розиірі 800 грн. оскільки більше він не зможе оплачувати, він не працює, близько двох з половиною років тому він повернувся із-за кордону, працював в Чехії більше року. На біржі по працевлаштуванню він не зареєстрований, Вважає, що на утримання дитини потрібно багато коштів близько 3-х 4-х тисяч в місяць. Розуміє, що батьки мають надавати ці кошти, але він не має можливості таку суму платити. Він є здоровою людиною, не інвалідом, на утриманні нікого не має. Дитина проживає з матірю. Згідно ст. 180, 181 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу, або у твердій грошовій сумі. Суд вважає позов підставним і таким що підлягає частковому задоволенню, оскільки як вбачається з матеріалів справи відповідач є батьком неповнолітньої дитини: [PERSON], 29.09.2013 р. н., що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-НМ № 243018, в добровільному порядку допомоги на утримання дитини відповідач у достатньому розмірі не надає, та з урахуванням відсутності відомостей про стабільні доходи відповідача стягнення їх необхідно проводити в твердій грошовій сумі по 1000 грн. щомісячно до досягнення\~ дитиною повноліття, оскільки даний розмір на думку суду є необхідним та достатнім для забезпечення\~ життєвого рівня дитини та необхідних умов для її існування, а відповідач є здоровою працездатною особою, який\~ не має на утриманні інших осіб. На підставі наведеного, ст. 180, 181, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial