Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики, мотивуючи свої вимоги тим, що 17.12.2011р. вона та [PERSON] уклали договір позики за яким вона передала відповідачу 100\~000 доларів США. Факт укладення договору позики та передача нею коштів вона підтверджує розпискою складеною відповідачем власноруч 17.12.2011 р. За укладеним договором відповідач брав гроші під свій інвестиційний проект, котрий мав здійснитися до кінця 2012 року та зобовязався повернути гроші в повному обємі, якщо не піде робота. Станом на 22.12.2015 року незважаючи на багаторазові вимоги щодо повернення коштів відповідачем не було вчинено жодних дій, щодо повернення коштів за розпискою від 17.12.2011р. Станом на 22.12.2015 р. 1 долар США за офіційним курсом НБУ коштує 23,51 грн., отже, 100\~000 доларів США коштують 2\~351\~000 (два мільйони триста пятдесят одна тисяча) гривень 00 копійок. Відповідно до ст.ст. 1048, 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості , такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором, та на вимогу позикодавця сплатити проценти від суми позики, які визначаються в розмірі 12% річних. Виходячи з даної норми станом на 22.12.2015р. відповідач загалом повинен сплатити 846\~360 грн. 00 коп. річних. У звязку з вищевикладеним просить суд стягнути з [PERSON] на її користь 2\~351\~000 грн. 00 коп. та 846\~360 грн. 00 коп. розмір 12% річних за користування позичених коштів. В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував подав до суду зустрічну позовну заяву, посилаючись на те, що згідно з предметом вказаних договорів Виконавець ( ТОВ «Вітер груп) брав на себе зобовязання виготовити телевізійний продукт для Партнера (позивач) , зокрема, здійснити зйомку програм, телемонтаж програм, провести переговори щодо телетрансляції програми, що повинна відповідати умовам, затвердженим у Додатку № 1 до даного договору, а Партнер зобовязувався прийняти та оплатити надані послуги. Відповідно до п. 4.1 договору №7 від 09.02.2012р. загальна вартість послуг за даним договором складає 1\~195\~818, 40 грн. без ПДВ (Відповідно вартість ПДВ складає 1\~434\~982,08 грн.) Відповідно до п. 4.1 договору №21 від 29.10.2012 року загальна вартість послуг за даним договором складає 1\~746\~400,00 грн. без ПДВ (Відповідно вартість з ПДВ складає 2\~095\~680,08 грн. Вказана вище вартість послуг була оплачена відповідачем у повному обсязі у касу ТОВ «Вітер груп», про що свідчать відповідні квитанції до прибуткового касового ордеру . Послуги за договором №7 від 09.02.2012р. та договором №21 від 29.10.2012р. були надані позивачу у повному обсязі, що підтверджується відповідними актами надання послуг. Таким чином, відповідачем були здійснені витрати з оплати вартості послуг за договором №7 від 09.02.2012р. та договором №21 від 29.10.2012р. гроші у загальній сумі 3\~530\~662,08 грн. Відповідно до п.2 ч.2 ст. 1007 ЦК України, довіритель зобовязаний відшкодувати повіреному витрати, що повязані з виконанням доручення. На теперішній час зроблені відповідачем, як повіреним позивача витрати щодо оплати вартості послуг за договором №7 від 09.02.2012р. та договором №21 від 29.10.2012р. позивачем не відшкодовані. Просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість з відшкодування витрат повіреного з оплати вартості послуг на загальну суму 3\~530\~662,08 грн. 08 коп. з яких 1\~434\~982,08 грн. вартість послуг за договором №7 від 09.02.2012р. та 2\~095\~680,08 грн. вартість послуг за договором №21 від 29.10.2012 р. Суд, вислухавши учасників судового розгляду дослідивши письмові докази по справі справи, вважає позов [PERSON], підлягаючим до задоволення, а зустрічний позов [PERSON] не підлягаючим до задоволення по слідуючим підставам: Судом встановлено, що 17.12.2011р. [PERSON] позичила [PERSON] 100\~000 доларів США, що стверджується письмовою розпискою [PERSON] від 17.12.2011р. (а.с.11) і заявкою на видачу готівки із «Юнікредит банк» від 01.11.2011р. в розмірі 167\~600 доларів США. В розписці вказано, що [PERSON] бере кошти в сумі 100\~000 доларів США під інвестиційний проект і бізнес на 2012 рік. Якщо не піде робота, то гроші будуть повернуті в повному обємі . Однак, кошти повернуті не були і відповідно позивач [PERSON] ставить питання про повернення коштів за договором позики. Станом на 22.12.15р. 1 долар США за офіційним курсом НБУ становив 23 грн. 51 коп. (100\~000 * 23,51) відповідно сума позики в гривнях рівняється 2\~351\~000 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона передає у власність грошові кошти або речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей, того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, або речі визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням є зобовязання для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов'язань. Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до вимог вищевказаних норм, 12% від суми боргу за три роки становить 846\~360 грн. (2\~351\~000 : 100*12*3). Відповідач [PERSON] подала до суду зустрічну позовну заяву про відшкодування витрат за договором доручення, мотивуючи тим, що нею від імені [PERSON] на підставі доручення було укладено договори з ТОВ «Вітер груп» на виготовлення телевізійного продукту: Договір №7 від 09.02.2012р. на суму 1434982,08 грн. і №21 від 29.10.2012р. на суму 2\~095\~680 грн. 08 коп. на загальну суму 3\~530\~662,08 грн. Мотивує тим, що ці кошти вона сплатила зі своїх коштів, а тому просить стягнути цю суму з [PERSON] Як встановлено в судовому засіданні із наданих [PERSON] копій банківських квитанцій, [PERSON] сама сплачувала кошти за договором №7 від 09.02.2012р. Щодо договору №21 від 29.10.2012р., то взагалі ніякої діяльності по цьому договору ТОВ «Вітер груп» не проводилося. Як слідує з копії доручення від імені [PERSON] на імя [PERSON] від 22.07.2011р. не надано повноважень [PERSON] на вчинення чи укладення будь-яких договорів. Виходячи з вищевикладеного судом не здобуто безспірних доказів щодо задоволення позовних вимог [PERSON]

Outcome: approved