Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом у якому просить змінити розмір аліментів та стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 750 грн., але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви й до досягнення дитиною повноліття. Вимоги мотивує тим, що шлюб між нею та відповідачем було розірвано. Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва по справі № 755/12008/14-ц стягнуто з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 350,00 грн. до досягнення повноліття з 08.05.2014 року. На сьогоднішній день стягуваних аліментів недостатньо для матеріального утримання дитини, у зв'язку з чим вона змушена звернутись до суду з позовом про зміну розміру аліментів. Дитина ходить до школи, крім того хворіє, доньці необхідне відповідне харчування, відвідування різноманітних вистав, ходити в кіно, що потребує значних коштів. Також зросла вартість комунальних платежів. У зв'язку з цим її витрати значно зросли і вона не в змозі забезпечити дитину в повному обсязі. Відповідач добровільної допомоги не надає, участі в додаткових витратах не бере. В судове засідання сторони не з'явилися. Позивач подала до суду заяву у якій просить розглянути справу у її відсутності та задовольнити вимоги, зазначає, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи зміст наведеної норми та викладені вище обставини, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. З матеріалів справи убачається, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі з 25.02.2010 року (а.с. 6). Рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 21.05.2013 р. у справі № 305/134/13-ц шлюб між сторонами розірвано, після розірвання шлюбу [PERSON] залишене дошлюбне прізвище [PERSON] (а.с. 9-10). Від шлюбу позивач та відповідач мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 Сімейного кодексу України). Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 23.06.2014 р. у справі № 755/12008/14-ц з відповідача на користь позивача стягнуті аліменти на утримання а утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 350 грн. щомісячно, починаючи з 08 травня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття. За нормою ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Пленум Верховного Суду України постановою № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у пункті 17 зазначив, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 року «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» у 2017 році прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень. Відповідно ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Разом з тим, статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Судом встановлено, що дитина сторін по справі проживає з позивачем та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою від 16.09.2016 року КНП «ЦПМСД № 3» АЗПСМ № 1, медичною довідкою, товарними чеками, накладними та квитанціями (а.с. 12-16, 18-25). Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України). Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Позивач суду повідомила, що відповідач офіційно не працевлаштований, за станом здоров'я працездатний, є батьком двох дітей: [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до довідки від 21.09.2016 року виданої Середньою загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів № 99 м. Києва, [PERSON] навчається в 1-В класі (а.с. 17). З матеріалів справи убачається, що на протязі останнього часу дитина неодноразово хворіла та потребувала лікування (а.с. 18, 19). Позивач просить збільшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача, а саме з 350 грн. на 750 грн. Беручи до уваги зазначене і норми чинного законодавства, з урахуванням утриманців [PERSON] та те, що відповідач є особа працездатного віку, враховуючи вік дитини сторін по справі, щоденну потребу у забезпеченні її необхідним харчуванням і предметами вжитку, а також тих обставин, що медичних показань стосовно працевлаштування та заняття певними видами діяльності відповідачу не встановлено, доказів щодо непрацездатності чи обмеженої працездатності [PERSON] за станом здоров'я суду не надано, тому суд вважає, що відповідач взмозі сплачувати аліменти у заявленому розмірі по 750 грн. щомісячно, у зв'язку з чим позов у цій частині підлягає задоволенню. Разом з тим, з урахуванням вимог сімейного законодавства, аліменти стягнуті на підставі рішення суду та встановлені в твердій грошовій сумі не обмежуються 30 відсотками від прожиткового мінімуму, як про це зазначено позивачем, тому у цій частині вимог слід відмовити. Також аліменти у новому розмірі сплачуються з дня набрання цим рішенням законної сили, що відповідає положенням ст. 192 СК України щодо стягнення аліментів у зміненому розмірі та роз'ясненням, які містяться у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 р. № 3. Враховуючи наведене, позов підлягає задоволенню частково. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 грн.

Outcome: partial