Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, який обгрунтовує тим, що 25 липня 1998 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] Спільне життя із відповідачем у неї не склалося, протягом двох останніх років сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення сімейних відносин. Кожен з них має діаметрально-протилежні погляди на шлюб та сім'ю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, такими як повага до дружини, піклування про створення в сім'ї доброзичливої сприятливої морально-психологічної атмосфери, зловживає алкоголем, піднімає на неї руку, наносить тілесні ушкодження, руйнує та псує жиле приміщення. З його ініціативи між ними постійно виникають сварки. Відповідач не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім'ї, піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Під час спільного проживання вона неодноразово робила спроби для збереження сім'ї, але всі вони виявились безрезультатними, бо вони з відповідачем не можуть досягти компромісу, він не змінює своєї поведінки. Подальше спільне проживання в шлюбі буде суперечити її інтересам. На примирення з відповідачем вона не згодна. Спору з приводу поділу майна, яке є їх спільно сумісною власністю, на цей час немає. Від шлюбу в них є неповнолітній син, [PERSON], [INFO]. Вона намагається забезпечити сина всім необхідним для навчання, забезпечую його одягом, харчуванням, коштами на проїзд та несе витрати на його фізичний, духовний розвиток та оздоровлення. Вона офіційно не працює, тимчасово підробляє, має дуже невеликі, непостійні доходи, яких не вистачає на утримання сина. В зв'язку з цим, вважає, що відповідач також повинен надавати кошти. Як відомо їй на сьогоднішній день, аліменти відповідач нікому не платить, стягнення по виконавчим документам з відповідача не проводяться. Натомість їх дитина постійно потребує нормального харчування, одягу, витрат на навчання, морально-етичне виховання, фізичний розвиток, лікування та оздоровлення. Для задоволення всіх цих потреб необхідні значні кошти і сама вона не здатна в повній мірі їх забезпечити. Відповідач зобов'язаний утримувати свою дитину до досягнення ним повноліття шляхом сплати аліментів на їх утримання у розмірі, визначеному судом. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 25 липня 1998 року відділом реєстрації актів громадянського стану Ковпаківської в місті Суми ради, актовий запис №126, та ухвалити рішення про стягнення з відповідача [PERSON] на користь [PERSON], аліментів на утримання сина, [PERSON], [INFO], в розмірі 1000грн., до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 20 січня 2017 року. В судове засідання позивач не зявилася, надала заяву, в якій просила справу розглядати без її участі та зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Приймаючи участь в судовому засіданні пояснила, що відповідач має дохід, але не працевлаштований офіційно, інших утриманців, крім сина, відповідач не має. В судове засідання відповідач не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково, виходячи з наступних підстав: Судом встановлено, що 25.07.1998 року між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Ковпаківської районної в місті Суми ради, актовий запис №126 (а.с.6). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] (а.с.7). За час перебування у шлюбі сімейні стосунки між позивачем і відповідачем не склалися внаслідок різних поглядів на життя, відсутності поваги та взаєморозуміння. Сторони припинили шлюбні стосунки. Позивач [PERSON] неодноразово зверталася до Сумського відділу поліції щодо поведінки [PERSON], який вчиняє сварки в сімї, ображає позивачку, що підтверджується висновками Сумського відділу поліції (а.с.9,10). За наявності конфліктів в сімї, протилежних поглядів на шлюб та сімю, між подружжям було втрачено почуття любові, подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим. Позивач категорично не згодна на примирення з відповідачем. За таких обставин суд вважає, що сімя існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, суперечить як інтересам подружжя, так і інтересам їхньої дитини, тому шлюб необхідно розірвати. Відповідач як батько дитини, відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України зобовязаний утримувати неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття, тому з нього належить стягувати аліменти. Відповідно до ст.ст. 182, 184 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів на дитину суд враховує матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей. Оскільки син проживає з позивачем та перебуває на її утриманні, суд з врахуванням обставин, викладених в ст.182 СК України матеріального становища відповідача, який є особою працездатного віку, має дохід, інших утриманців не має, матеріального становища дитини, який проживає з матірю, яка офіційно ніде не працює, визначає розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, у твердій грошовій сумі в розмірі 800грн. щомісячно на утримання дитини [PERSON], [INFO], до досягненню дитиною повноліття, починаючи стягнення з 23.01.2017 року (дата подання позову). Згідно з ст.88 ЦПК України з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню 640грн. 00коп. в відшкодування судового збору (за вимогу про розірвання шлюбу) та на користь держави 640грн. 00коп. суми судового збору (за вимогу про стягнення аліментів).

Outcome: partial