Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-18 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом про зняття з реєстрації [PERSON] за місцем проживання за адресою: [INFO]; зобовязання Личаківського ДМС України у м. Львів внести зміни до реєстраційного обліку щодо зняття з реєстрації відповідача за місцем проживання за адресою: [INFO]. Позов мотивує тим, що у вказаній квартирі проживає та є зареєстрованою. Відповідач у зазначеній квартирі зареєстрований, однак не проживає в ній більше двадцяти пяти років, участі в її утриманні не приймає. Як на підставу позову посилається на положення ст. 71, 72 ЖК України, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». Ухвалою суду від 12 листопада 2018 року позов залишено без руху. 6 лютого 2019 року позивачем усунуто недоліки, допущені при зверненні до суду з позовом. Ухвалою суду від 8 лютого 2019 року відкрито провадження у справі та призначену таку до судового розгляду. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позові, просили позов задовольнити в повному обсязі. Третя особа [PERSON] позов підтримала, вказала, що відповідач більше двадцяти пяти років не проживає в квартирі, участі в її утриманні чи в ремонті, який було зроблено, не приймав. Просила позов задовольнити. Відповідач і представник третьої особи Личаківський районний відділ ДМС України у м. Львів в судові засідання 1 березня 2019 року та 19 березня 2019 року не зявилися, хоча належним чином повідомлялися про час та місце їх проведення, про причини неявки суду не повідомили, відзиву на позов або клопотання про відкладення розгляду справи не подали. За таких обставин, відповідно до ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести судове засідання у відсутності відповідача, представника третьої особи та ухвалити заочне рішення на підставі доказів, які знаходяться в матеріалах справи, відносно чого сторона позивача не заперечила. Заслухавши пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково, виходячи з таких мотивів. \~ Згідно з ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. У відповідності до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 64 ЖК України до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач і члени його сім'ї. Стаття 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначає, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. З зазначених норм випливає, що суд вправі визнати особою такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, якщо така особа не проживає в приміщенні більше шести місяців і рішення суду є підставою для зняття особи з реєстрації відповідним органом. В судовому засіданні встановлено, що позивач проживає в квартирі № 6 на вул. Потелицька, 22 в м. Львові та сплачує комунальні послуги та членські внески, що стверджується довідкою ОСББ «Потелицька 22» та актом від 7 жовтня 2018 року (а.с. 5). З акту ОСББ «Потелицька 22» від 7 жовтня 2018 року вбачається, що відповідач зареєстрований за адресою [INFO], однак не проживає у вказаній квартирі більше двадцяти пяти років. Таким чином, судом встановлено, що в квартирі № 6 в будинку № 22 на вул. Потелицька в м. Львові проживає позивач. Відповідач зареєстрований у вказаній квартирі, проте не проживає в даній квартирі понад шість місяців, а тому його слід визнати втратившим право на користування вказаним житловим приміщенням. Щодо вимоги позивача про зняття з реєстрації відповідача, то така до задоволення не підлягає, оскільки зняття з реєстрації здійснює в даному випадку Личаківський районний відділ ДМС України у м. Львів, а рішення суду про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням є підставою для зняття особи з реєстрації по місцю проживання. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частини 1, 7 ст. 81 ЦПК України визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Суд не може збирати докази, що стосується предмету спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим кодексом. Враховуючи наведене та беручи до уваги, що позивач не представила доказів звернення до третьої особи Личаківського районного відділу ДМС України у м. Львів щодо зняття з реєстрації відповідача у справі, їй відмовлено в цьому не було, а тому відсутні підстави вважати, що порушено її право вказаною третьою особою. Крім того, судом розяснювалось позивачу, що суд не може зобовязати третю особи вчинити дії за рішенням суду та право подати заяву про залучення третьої особи Личаківського районного відділу ДМС України у м. Львів в якості відповідача, однак позивачем цього зроблено не було, що є самостійною підставою для відмови в даній частині позовних вимог, крім підстав зазначених вище. При цьому, у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню в користь позивача понесені нею судові витрати в розмірі 704,8 гривень судового збору.

Outcome: partial