Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, укладений 29.09.2007 року між нею та відповідачем, який зареєстрований Виконкомом Великодобронської сільської ради. Свої вимоги мотивувала тим, що сімейне життя з відповідачем не склалося в силу різних причин, зокрема через відсутність взаєморозуміння і взаємоповаги, розходження поглядів на шлюб та сім'ю, що в свою чергу ставало причиною сварок між ними. Шлюбні відносини припинилися, проживають окремо. У шлюбі у них народилися діти: [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO] На переконання позивача подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Оскільки, відповідач свій батьківський обов'язок щодо утримання дітей не виконує, вважає можливим стягнути з нього аліменти за рішенням суду у твердій грошовій сумі у розмірі 2000,00 грн. щомісячно і до досягнення дітьми повноліття. У судове засідання позивач не з'явилася, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу та стягнення аліментів у розмірі 2000,00 грн. щомісячно на двох дітей. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків. Як встановлено судом, 29.09.2007 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований Виконкомом Великодобронської сільської ради, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 19. Прізвища після державної реєстрації шлюбу: чоловіка - [PERSON], дружини [PERSON] Зазначене підтверджується оригіналом Свідоцтва про шлюб [NUMBER] У шлюбі у них народилися діти: [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO] Як випливає з Свідоцтва про народження серія [NUMBER], виданого 15.01.2010 року Виконкомом Великодобронської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, [PERSON] народився [INFO] року, про що в книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис за №03. Батьком значиться - [PERSON], матір'ю - [PERSON]. Як випливає з Свідоцтва про народження серія [NUMBER], виданого 23.07.2013 року Виконавчим комітетом Великодобронської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, [PERSON] народилася [INFO] року, про що складено актовий запис №53. Батьком значиться - [PERSON], матір'ю - [PERSON]. Згідно з Довідкою за вих. №2820 від 23.10.2017, виданою Великодобронською сільською радою Ужгородського району Закарпатської області, [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO] проживають разом з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] Відповідно до положень ст. ст. 24, 56 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою (ч. 1 ст. 141 СК України). Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно вимог ст. 191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням тієї обставини, що визнання позовних вимог відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а також того, що в ході розгляду справи встановлено, що сторони, наразі, разом не проживають, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків, наміру зберігати сім'ю не мають, сім'я розпалась і подальше її збереження неможливе, шлюб існує формально, подальше спільне життя суперечить інтересам сторін, можливість відповідача сплачувати аліменти у встановленому у позовній заяві розмірі, суд приходить до висновку про прийняття визнання позовних вимог відповідачем, задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі викладеного,

Outcome: approved