Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, яким просить стягнути із відповідача аліменти щомісячно на свою користь в розмірі 1000грн. довічно. В обґрунтуванні своїх доводів позивач зазначає, що є пенсіонером, інвалідом ІІ групи, ветераном праці, проживає один, за станом здоров'я потребує в сторонньому догляду, отримує мінімальну пенсію. Син матеріально не допомагає. Позивач в судовому засіданні підтвердив викладені обставини, додавши, що після розпаду сім'ї матеріально допомагав утримувати сина, шляхом сплати аліментів. На сьогоднішній час у зв'язку зі станом здоров'я, матеріального стану, потребує в допомозі, яку повинен надавати відповідач. Просить вимоги позову задовольнити. Відповідач з вимогами позову не погодився повністю, зазначивши, що позивач не виконував батьківських обов'язків і те, що не працює, має родину і на його утриманні перебувають дружина, неповнолітня донька та матір пенсійного віку. Просить у позові відмовити повністю. Суд вивчивши доводи позивача, заперечення відповідача, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню. Так, на підставі наданих документах, судом встановлено, що [PERSON] є сином [PERSON], що вбачається із копії свідоцтва про народження (а.с.2). Із копії свідоцтва про переміну прізвища відповідач прийняв прізвище «[PERSON]» (а.с.49). Відповідно до ст. 51 Конституції України та вимог ст.ст. 172, 202 Сімейного Кодексу України повнолітні дочка, син зобов'язані піклуватися за батьками, появляти про них турботу та утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Згідно копії довідки МСЕК № 023086 позивач є інвалідом 2-ї групи по загальному захворюванню з 2005р. безстроково(а.с. 5). Судом також встановлено, що позивач страждає низкою хронічних захворювань і потребує лікування, на що втрачає коштів. Такий факт підтверджений довідкою медичного закладу, медичними рекомендаціями, квитанціями про придбання ліків. Із довідки УПФ вбачається, що позивач щомісячно отримує пенсію по інвалідності в розмірі 1242,81грн. (а.с.3). Таким чином, встановлені судом обставини вказують на те, що позивач є непрацездатною людиною, інвалідом 2 групи, пенсіонером, тобто таким, що потребує матеріальної допомоги, оскільки матеріальне становище не забезпечує прожиткового мінімуму, встановленого законом. Відповідно до ст. 205 Сімейного Кодексу України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. Суд приймає до уваги факт того, що відповідач перебуває у зареєстрованому шлюбі від якого має доньку [PERSON], [INFO] (а.с.47,48). Між тим, доводи відповідача про не бажання та неможливість сплачувати аліменти на користь позивача з причин того, що [PERSON] не виконував батьківських обов'язків й те, що на утриманні відповідача також перебуває матір пенсійного віку, суд вважає голослівними та такими, які належними доказами не підтверджено. Надання копії паспорту [PERSON], яка зареєстрована разом із відповідачем не є доказом перебування на утриманні останнього. Отже, суд прийшов до висновку, що доводи позивача цілком обґрунтовані і є підстави для стягнення аліментів. Разом з цим, заявлена сума аліментів підлягає частковому задоволенню, т.я. позивач не в повному обсязі довів підстави для стягнення з відповідача розмір аліментів в сумі 1000грн. і те, що є повнолітня донька [PERSON], а у відповідача є сім'я і неповнолітня донька, вважає за справедливо визначити розмір аліментів в сумі 300грн. щомісячно.

Outcome: partial