Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-20 00:00:00

позивач звернулася\~до суду\~з позовом\~про стягнення\~аліментів,\~покликаючись на\~те,\~що за\~час перебування\~у шлюбі\~з відповідачем\~у них\~народилися [PERSON] ,\~ [INFO] \~та [PERSON] ,\~ [INFO] .\~Відповідач достатньої\~фінансової допомоги\~на утримання\~дітей не\~надає.\~Просить стягувати\~з відповідача\~на її\~користь аліменти\~на утримання\~синів у\~розмірі 3000,00\~грн.\~щомісячно на\~кожну дитину. Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, у якому позов частково заперечив, зазначив, що позивачем необгрунтовано суму аліментів у розмірі 6000,00 грн., а також його дохід не дозволяє сплачувати аліменти у такому розмірі. Просить стягувати з нього 2000,00 грн. аліментів на утримання дітей. У зв`язку із здійсненням розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши докази, наявні у матеріалах заяви суд вважає, що позов слід задовольнити частково. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] є дітьми сторін, що стверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 15 липня 2010 року, серії [NUMBER] від 24 червня 2015 року народження. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у відповідності до ст. 182 СК України кодексу при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров`я дитини, матеріальне становище дитини та платника аліментів. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №\~789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до принципів 4, 7 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року дитині мають належати права на здоровий ріст та розвиток, належне харчування, житло, розваги, медичне обслуговування, отримання освіти. Найкраще забезпечення інтересів дитини щодо її освіти та навчання має бути керівним принципом для батьків. Враховуючи, що позивач не надала відомості про своє матеріальне становище та матеріальне становище платника аліментів, який є працездатною особою і спроможний платити аліменти на утримання дітей, з метою забезпечення [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, що є обов`язком відповідача [PERSON] , як батька, суд вважає, що позов слід задовольнити та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей у розмірі 1500,00 грн. щомісячно на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позову знайшли своє ствердження в судовому засіданні, а тому підлягають до часткового задоволення. Також, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Внаслідок наведеного, суд вважає, що з відповідача слід також стягнути у дохід держави 840,80 грн. судового збору. \~ \~ \~ \~

Outcome: partial