Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] 01.12.2016 року звернулися до суду із позовом до [PERSON] міської ради, про визнання права власності, посилаючись на те, що вони - позивачі по справі є власниками по 1/4 частині житлового будинку № 14 (квартира 1), що розташований у м. Покровськ Донецької області по вул. Чкалова, на підставі Договору дарування, посвідченого старшим державним нотаріусом Першої Красноармійської державної нотаріальної контори від 04.08.1997 року, реєстр 1822, та у подальшому зареєстрованого в БТІ м. Красноармійська. Зараз, у них виникла необхідність скористатись належним їм правом розпорядження їх майном, у зв'язку з чим вони звернулись до нотаріальної контори з метою відчуження належних їм по 1/4 ч. вищевказаного житлового будинку. Однак, при огляді наданих позивачами документів, нотаріусом було встановлено, що у них відсутні правовстановлюючі документи на вищевказане ними належне майно. Необхідно зазначити, що правовстановлюючий документ на належні позивачами частини вищевказаного нерухомого майна ними було втрачено, у зв'язку з чим нотаріус запропонувала їм отримати дублікат правовстановлюючого документу та після цього вже відчужувати належні їм частини вищевказаного нерухомого майна. Однак, у видачі дублікату Договору дарування, посвідченого 04.08.1997 року старшим державним нотаріусом Першої Красноармійської державної нотаріальної контори за реєстром 1822 було відмовлено, так як всі документи, прийняті на зберігання в Донецький обласний державний нотаріальний архів, залишилися в архівосховищах нотаріального архіву в м. Донецьку, доступ до яких відсутній. Також нотаріусом було розяснено право на звернення до суду та визнання за права власності на вищевказане майно в судовому порядку. Позивачі вважають, що вони мають право визнати за собою право власності на вищевказане майно з наступних підстав: Як вже вище вказували позивачі, 1/2 частина житлового будинку № 14 (квартира 1) розташованого у м. Покровськ Донецької області по вул. Чкалова належала їм - позивачам по справі на підставі Договору дарування, посвідченого старшим державним нотаріусом Першої Красноармійської державної нотаріальної контори від 04.08.1997 року, реєстр 1822. Даний правовстановлюючий документ ними було зареєстровано в БТІ м. Красноармійська. Тобто згідно норм діючого законодавства, право власності на вищевказану частину житлового будинку у позивачів виникло з моменту реєстрації права власності, однак, у зв'язку з тим, що правовстановлюючий документ на належне їм нерухоме майно було втрачено, то у них виникає необхідність у звернені до суду з цим позовом. Позивачі просять визнати за кожним з них право власності на 1/4 ч. житлового будинку № 14, який розташований у м. Покровськ Донецької області по вул. Чкалова. Позивачі [PERSON], [PERSON] у судове засідання не з»явились, надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутності. Представник позивачів [PERSON] у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити в повному обсязі. Представник позиваів [PERSON] у судове засідання не з»явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Представник відповідача [PERSON] міської ради у судове засідання не з»явився, надав суду заяву про розгляд справи у відсутності представника. Вислухавши пояснення представника позивачів, дослідивши матеріли справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивачів законні, обгрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі за наступних підстав: Судом встановлено, що позивачі по справі є власниками по 1/4 частині житлового будинку № 14 (квартира 1), що розташований у м. Покровськ Донецької області по вул. Чкалова, на підставі Договору дарування, посвідченого старшим державним нотаріусом Першої Красноармійської державної нотаріальної контори від 04.08.1997 року, реєстр 1822, та у подальшому зареєстрованого в БТІ м. Красноармійська. Зараз, у них виникла необхідність скористатись належним їм правом розпорядження їх майном, у зв'язку з чим вони звернулись до нотаріальної контори з метою відчуження належних їм по 1/4 ч. вищевказаного житлового будинку. Однак, при огляді наданих позивачами документів, нотаріусом було встановлено, що у них відсутні правовстановлюючі документи на вищевказане ними належне майно. Необхідно зазначити, що правовстановлюючий документ на належні позивачами частини вищевказаного нерухомого майна ними було втрачено, у зв'язку з чим нотаріус запропонувала їм отримати дублікат правовстановлюючого документу та після цього вже відчужувати належні їм частини вищевказаного нерухомого майна. Однак, у видачі дублікату Договору дарування, посвідченого 04.08.1997 року старшим державним нотаріусом Першої Красноармійської державної нотаріальної контори за реєстром 1822 було відмовлено (а.с.18-19), так як всі документи, прийняті на зберігання в Донецький обласний державний нотаріальний архів, залишилися в архівосховищах нотаріального архіву в м. Донецьку, доступ до яких відсутній. Також нотаріусом було розяснено право на звернення до суду та визнання за права власності на вищевказане майно в судовому порядку. Позивачі вважають, що вони мають право визнати за собою право власності на вищевказане майно з наступних підстав: Як вже вище вказували позивачі, 1/2 частина житлового будинку № 14 (квартира 1) розташованого у м. Покровськ Донецької області по вул. Чкалова належала їм - позивачам по справі на підставі Договору дарування, посвідченого старшим державним нотаріусом Першої Красноармійської державної нотаріальної контори від 04.08.1997 року, реєстр 1822. Даний правовстановлюючий документ ними було зареєстровано в БТІ м. Красноармійська (а.с.20). Тобто згідно норм діючого законодавства, право власності на вищевказану частину житлового будинку у позивачів виникло з моменту реєстрації права власності, однак, у зв'язку з тим, що правовстановлюючий документ на належне їм нерухоме майно було втрачено, то у них виникає необхідність у звернені до суду з цим позовом. Відповідно до ст.. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. П. 4 ст. 227 ЦК України передбачено, якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. Згідно ст. 334 ЦК України право власності на нерухоме майно, яке підлягає державній реєстрації, виникає з дня такої реєстрації. У відповідності до ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа який засвідчує його право власності. У п.37 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 року № 5 зазначено, що з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК України власник має право предявити позов про визнання його права власності у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON], [PERSON] законні, обгрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного у відповідності зі статтями 227, 228, 334, 392 ЦК України, п.37 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 року № 5,

Outcome: approved