Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом посилаючись, що вона з відповідачем мають дочку [PERSON] та сина [PERSON], на утримання яких з відповідача на підставі виконавчого листа № 2-189 від 25.04.2012, виданого Рокитнянським районним судом Київської області стягуються аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів відповідача. Разом з тим, належним чином відповідач судове рішення не виконує і що спричинило заборгованість по сплаті ним аліментів станом на 01.05.2018 на загальну суму 70 832.06 грн.. Просить стягнути з відповідача на свою користь пеню за прострочення сплати аліментів за вказаний період часу на загальну суму 21 111.00 грн.. Ухвалою суду від 11.05.2018 вказану справу прийнято до провадження та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач, який належним чином повідомлений про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, 23.05.2018 надіслав до суду заяву, якою позов [PERSON] про стягнення з нього пені за несвоєчасну сплату аліментів у сімі 21 111.00 грн. визнав повністю. Клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, а тому відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в справі матеріалами. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до вимог частини другої статті 247 вказаного Кодексу не здійснюється. Дослідивши наявні в справі матеріали, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що на виконанні у Рокитнянському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Київської області знаходиться виданий Рокитнянським районним судом Київської області виконавчий лист № 2-189 від 25.04.2012 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO]. та сина [PERSON], [INFO]. Разом з тим, боржником рішення суду належним чином не виконується, що спричинило заборгованість по сплаті ним аліментів станом на 01.05.2018 на загальну суму 70 832.06 грн.. Вказані обставини спору визнаються сторонами, а тому доказуванню відповідно до ст. 82 ЦПК України не підлягають. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Аналогічні положення містяться у ст. 19 ЦК України, за якими суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. За вимогами ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до положень статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 81 зазначеного вище Кодексу кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Згідно ст. 83 ЦК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Під час розгляду цієї цивільної справи судом були створені всі умови для реалізації прав та виконання обов»язків учасниками судового розгляду, у тому числі й в частині подання ними доказів та заяви клопотань. З огляду на вищенаведене, суд розглядає справу на підставі тих доказів, які є у матеріалах справи і вважає, що їх достатньо для розгляду спору по суті. Судом встановлено, що правовідносини, які склалися між сторонами спору, випливають із сімейних відносин та мають регулюватися положеннями глави 15 Сімейного кодексу України, а саме статті 196 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до положень ч.1 ст.196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Проведений позивачем розрахунок неустойки за несвоєчасну сплату аліментів у суду сумніву не викликає. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на викладені в позові та визнані відповідачем обстаивни спору, визнання ним позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, а тому судом приймається і позов таким чином підлягає задоволенню. Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір. Оскільки відповідачем позов визнано до початку розгляду справи по суті, а позивач звільнена від сплати судового збору, то положення вказаної норми не застосовуються. Разом з тим, інша частина судового збору в сумі 352.40 грн у відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved