Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 30.07.2013 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, про що в Індустріальному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції було складено відповідний актовий запис №447. Вказаний шлюб вона вважає недійсним, оскільки він був укладений нею з відповідачем без наміру створення сім»ї, вони жодного дня не мешкали разом, не мають спільного сімейного бюджету, жодних спільних взаємних обов»язків між ними не існує. Відповідач умовив її укласти з ним шлюб, пояснивши при цьому, що укладання шлюбу з громадянкою України йому потрібне для прискорення процедури отримання громадянства України, оскільки він перебуває на обліку в Державній міграційній службі Україні як особа, що подала документи для отримання громадянства України. На теперішній час йому невідоме місце знаходження відповідача, його мобільний телефон не відповідає. Позивач просить визнати недійсним шлюб, укладений між нею та [PERSON], зареєстрований 30.07.2013 року Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції. В судовому засіданні позивач та її представник, посилаючись на обставини, викладені у позові, позовні вимоги підтримали. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи суду не надавав, тому суд відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України з урахуванням згоди позивача вважає можливим провести заочний розгляд справи. В судове засідання представник третьої особи не з»явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належними чином, суду надав лист про розгляд справи у його відсутності. Вислухавши осіб, які з»явилися, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. У відповідності до ч.1 ст.3 Сімейного Кодексу сім»ю складають особи, які спільно проживають, пов»язані спільним побутом, мають взаємні права та обов»язки. Відповідно до ч.4 цієї статті сім»я створюється, зокрема, на підставі шлюбу. Згідно до ст. 21 Сімейного Кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно до ч.1 ст.24 цього Кодексу шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.1 ст.27 Сімейного Кодексу України державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства. Згідно до ст.29 Сімейного Кодексу України орган державної реєстрації актів цивільного стану зобов'язаний ознайомити осіб, які подали заяву про реєстрацію шлюбу, з їхніми правами та обов'язками як майбутніх подружжя і батьків та попередити про відповідальність за приховання перешкод до реєстрації шлюбу. Відповідно до ч.1 ст.33 Сімейного Кодексу України шлюб реєструється у приміщенні державного органу реєстрації актів цивільного стану. За заявою наречених реєстрація шлюбу проводиться в урочистій обстановці. Згідно до ч.1 ст.35 Сімейного Кодексу України наречені мають право обрати прізвище одного з них як спільне прізвище подружжя або надалі іменуватися дошлюбними прізвищами. У відповідності до ч.1 ст.36 Сімейного Кодексу України шлюб є підставою для виникнення прав та обов»язків подружжя. Згідно до ст. 37 Сімейного Кодексу України шлюб є правозгідним, крім випадків, встановлених частинами першою-третьою статті 39 цього Кодексу, а також якщо він не визнаний недійсним за рішенням суду. Відповідно до ч.2 ст.40 Сімейного Кодексу України шлюб визнається недійсним за рішенням суду у разі його фіктивності. Шлюб є фіктивним, якщо його укладено жінкою та чоловіком або одним із них без наміру створення сім»ї та набуття прав та обов»язків подружжя. Згідно до ст.42 Сімейного Кодексу України право на звернення до суду з позовом про визнання шлюбу недійсним мають дружина або чоловік, інші особи, права яких порушені у зв'язку з реєстрацією цього шлюбу, батьки, опікун, піклувальник дитини, опікун недієздатної особи, прокурор, орган опіки та піклування, якщо захисту потребують права та інтереси дитини, особи, яка визнана недієздатною, або особи, дієздатність якої обмежена. Відповідно до ст.44 Сімейного Кодексу України у випадках, передбачених ст.39-41 цього Кодексу, шлюб є недійсним від дня його державної реєстрації. У відповідності до ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст.57 цього Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Як встановлено в судовому засіданні, 30.07.2013 року між громадянкою України [PERSON] та громадянином Республіки Ірак [PERSON] був укладений шлюб, який був зареєстрований 30.07.2013 року Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 447, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Відповідно до цього Свідоцтва прізвищем після реєстрації шлюбу чоловіка є «[PERSON]», дружини - «[PERSON]». Разом з цим, в судовому засіданні встановлено, що вказаний шлюб є фіктивним, зважаючи на наступні встановлені обставини. Судом встановлено, що за пропозицією своєї знайомої [PERSON] [PERSON], за винагороду в 2500,00 грн., погодилася зареєструвати шлюб з громадянином Республіки Ірак - [PERSON], якому реєстрація шлюбу з громадянкою України була необхідна для прискорення процедури отримання громадянства України, оскільки він перебуває на обліку в Державній міграційній службі України як особа, що подала документи для отримання громадянства України. При цьому оформити розірвання шлюбу їй було обіцяно через півроку після його реєстрації. [PERSON] позивачка [PERSON] бачила тільки один раз, а саме у день реєстрації шлюбу - 30.07.2013 року в приміщенні Індустріального відділу державної реєстрації актів цивільного стану, між собою вони навіть не спілкувалися, реєстрація шлюбу відбулася в неурочистій обстановці, при цьому [PERSON] супроводжував якийсь чоловік, який оформлював всі необхідні для реєстрації шлюбу документи, які вона підписала, після чого в її паспорті громадянки України був поставлений штамп про реєстрацію шлюбу з [PERSON]. За свою згоду на реєстрацію шлюбу [PERSON] отримала винагороду в сумі 2500,00 грн. Після дня реєстрації шлюбу [PERSON] [PERSON] більше ніколи не бачила, сім»ю вони не створили, спільно не проживають, спільним побутом не пов»язані та сумісне господарство не ведуть, взаємних прав та обов»язків не мають, місце знаходження та проживання відповідача позивачці не відомо, на телефонні дзвінки він не відповідає. Вказане підтверджується поясненнями в судовому засіданні свідка [PERSON] про те, що їй запропонувала її подруга знайти дівчину, яка є громадянкою України та яка б погодилася за винагороду у 2500,00 грн. зареєструвати шлюб з іноземцем, у даному випадку з [PERSON] для подальшого отримання ним громадянства України з подальшим розірванням цього шлюбу. Вона запропонувала це своїй подрузі [PERSON], яка погодилася зареєструвати шлюб з [PERSON], за що отримала винагороду. Їй відомо, що разом вони не жили, намірів створити сім»ю не мали, цей шлюб є фіктивним. Вона також за пропозицією своєї подруги, на тих же умовах та щоб заробити гроші, зареєструвала шлюб з іноземцем, з яким сім»ю не створювала і більше його ніколи не бачила. Як вбачається з копії заяви про державну реєстрацію вказаного шлюбу та документів, які були пред»явлені при державній реєстрації шлюбу, наданих суду Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Головного управління юстиції у Дніпропетровській області, заява про державну реєстрацію шлюбу від [PERSON], [INFO], громадянина Республіки Ірак, та громадянки України [PERSON], [INFO], надійшла до Індустріального відділу державної реєстрації актів цивільного стану 27.07.2013 року та була зареєстрована в журналі за № 619/10.4-49, зареєстровано в Реєстрі за № 00005850571. Відповідно до заяви, дата реєстрації шлюбу була призначена на 28.08.2013 року, проте наречені просили провести реєстрацію шлюбу в неурочистій обстановці та перенести дату державної реєстрації шлюбу на 30.07.2013 року в зв»язку з виїздом нареченого до країни постійного проживання до Республіки Ірак, що підтвердили квитком на проїзд. Відповідно до Посвідки про тимчасове проживання в Україні серії [NUMBER] ця посвідка була видана відповідачеві 13.06.2012 року строком до 06.12.2012 року, згодом вона була продовжена до 01.08.2013 року, 12.07.2013 року він був знятий з місця реєстрації [ADDRESS]. Будь-які докази того, що відповідач після відльоту до країни свого постійного проживання - республіки Ірак повертався до України та після реєстрації шлюбу проживав сім»єю з позивачкою суду не надано. Судом також встановлено, що на час реєстрації шлюбу з [PERSON] та по теперішній час позивачка [PERSON] перебувала в фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] та проживала з ним однією сім»єю з травня 2013 року за адресою [ADDRESS], що підтверджується довідкою Комунального підприємства «Жилсервіс-2» №03/422 від 16.05.2014 року. Крім того, в період сумісного проживання з [PERSON] [PERSON] від нього завагітніла, в зв»язку з чим перебуває на обліку по вагітності в жіночій консультації в ДЗ «СМСЧ-6» м.Дніпропетровська, можливий строк пологів - 08.08.2014 року, що підтверджується відповідною довідкою №327 вказаного медичного закладу. Вказані обставини підтвердив судовому засіданні свідок [PERSON], який пояснив, що він знайом з [PERSON] з лютого 2012 року, з січня 2013 року вони перебувають у фактичних шлюбних відносинах, з травня 2013 року проживають разом за його місцем проживання в квартирі [ADDRESS]. [PERSON] від нього вагітна, вони мають намір зареєструвати шлюб. Про реєстрацію [PERSON] шлюбу з [PERSON] йому нічого не було відомо, про це він дізнався згодом. Таким чином, судом встановлено, що зареєстрований 30.07.2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] є фіктивним, оскільки його було укладено без наміру створення сім»ї і набуття прав та обов»язків подружжя, а тому він відповідно до ч.2 ст.40 Сімейного Кодексу України підлягає визнанню недійсним від дня його державної реєстрації. Задовольняючи вказані позовні вимоги, суд вважає, що Індустріальному відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції необхідно внести відповідні зміни до актового запису № 447 від 30.07.2013 року про реєстрацію шлюбу між [PERSON] та [PERSON]. Будь-яких доказів в спростування вказаного суду не надано. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати по справі - сплачений судовий збір у сумі 234 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved