Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-15 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що сторони разом не проживають, однак є батьками [PERSON] , яка проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. З відповідачем не проживають разом, [PERSON] записаний батьком дитини у свідоцтві про народження за його заявою та заявою позивача про визнання батьківства у відповідності до п.1 ч.2 ст.125 СК України. Відповідач зовсім не надає коштів на утримання спільної дочки, хоч є особою працездатного віку та фізично здоровим. Оскільки обов`язок по утриманню дітей до досягнення ними повноліття відповідно до ст.180 СК України покладено на обох батьків, позивач на даний час не працює, здійснює догляд доньки, яка ще не досягнула трирічного віку, а відповідач офіційно працює та має стабільний заробіток, тому вважає, що останній спроможний сплачувати аліменти на утримання дочки у розмірі 1/3 всіх видів його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою судді від 09.08.2019 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судовому засіданні позивач та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали з підстав наведених вище та просили позов задоволити. Позивач додатково пояснила, що проживає разом з дитиною у квартирі, яку орендує, коштів на утримання дочки їй не вистачає, а тому просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу). Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, однак зазначив, що на даний час офіційно не працює. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.2). Як вбачається з довідки з місця проживання про склад сім`ї і прописки виданої ЛКП «Управитель» від 17.01.2019 №87 (а.с.3) [PERSON] проживає разом з позивачем за адресою [ADDRESS] . Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою (ч.1 ст. 141 СК України). Відповідно до\~ч.3\~ст.181\~СК України\~за рішенням\~суду кошти\~на утримання\~дитини (аліменти)\~присуджуються у\~частці від\~доходу її\~матері,\~батька або\~у твердій\~грошовій сумі\~за вибором\~того з\~батьків або\~інших законних\~представників дитини,\~разом з\~яким проживає\~дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно з ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При цьому, згідно з ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Як вбачається з Роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих у п.17 Постанови від 15.05.2006р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на утримання дочки, суд враховує, що відповідач визнає позовні вимоги, є особою молодого віку, працездатний, а тому суд приходить до висновку, що аліменти у розмірі 1/3 частки із всіх видів заробітку (доходу) відповідача є необхідними та достатніми для забезпечення належного утримання спільної дитини сторін, відтак позовні вимоги підлягають до задоволення. У відповідності до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 768, 40 грн. Крім цього, відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved