Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

Позивач звернулася із зазначеною заявою, якою просила суд визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,1500 га, кадастровий номер 1822085900:03:002:0303, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: с. Піски Житомирського району Житомирської області, як за спадкоємицею після смерті батька. В судове засіданні сторони не з'явилися. Проте, від позивача надійшла заява про слухання справи у її відсутність. Заявлений позов підтримала та не заперечувала проти заочного розгляду справи. В свою чергу підстави неявки в судове засідання відповідача суду невідомі, хоча останній був належним чином повідомлений про місце, день та час слухання справи. За таких обставин, зважаючи на відсутність будь-яких даних про причини неявки в судове засідання відповідача, належне сповіщення останнього про день та час розгляду та беручи до уваги той факт, що позивач не заперечує проти заочного порядку розгляду даної справи, суд вважає за можливе відповідно до положень ст. ст. 224, 225 ЦПК України провести судове засідання за правилами заочного розгляду справи. Судом були встановлені наступні факти і відповідно ним правовідносини. [INFO] помер батько позивача (а.с.7), [PERSON] (а.с.6). За життя спадкодавець володів земельною ділянкою розміром 0,1500 га (а.с.9), яка стала частиною спадкової маси після його смерті. Із заявою про прийняття та/або відмову від прийняття спадщини до нотаріуса звернулись позивач та дружина померлого, [PERSON], яка в свою чергу є матір'ю позивача та відмовилась від прийняття спадщини на користь останньої (а.с.11). Постановою №325/02-31 від 13 березня 2014 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті батька оскільки державний акт на право власності на спірну земельну ділянку, що був виданий на ім'я [PERSON], за його життя не був зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності не землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі, тобто державна реєстрація права власності на спірну земельну ділянку не була проведена відповідно до вимог законодавства діючого на момент видачі вищевказаного державного акту. Враховуючи вищевикладене, позивач вказує, що вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав, оскільки іншим шляхом оформити документи на належне їй спадкове майно для неї не представляється можливим. Зазначені правовідносини врегульовані наступними нормативними актами. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців)( ст. 1216 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 1, ч. 2 ст. 1220 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. (ч. 1, ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України). Системний аналіз вищезазначених норм та обставин справи у своїй сукупності, дає підстави дійти до висновку, що спадкодавець за життя був власником спірної земельної ділянки, мав відповідний державний акт на право власності на неї, однак належним чином зареєстровано вказаний державний акт не було, що позбавляє в даний час спадкоємця прийняти спадщину. Також, судом встановлено, що спадкоємець має законне право на отримання у власність даної земельної ділянки і не може бути позбавлена цього права, оскільки набуття права власності, позивача, як спадкоємця після смерті батька, чітко передбачено ЦК України. Отже, враховуючи вищевикладене, позовна заява підлягає до задоволення, як така, що доведена позивачем. Водночас, розглядаючи питання щодо судових витрат по справі, суд, відповідно до положень ч. 1 ст. 88 ЦПК України, вирішує його шляхом стягнення таких витрат в розмірі 243,60 гривні з відповідача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved