Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, які стягуються з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої [PERSON], [INFO], з 500 грн. 00 коп. на 888 грн. 50 коп. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, та стягнення з відповідача на її користь індексації аліментів за період з 22.02.2011 року по 01.10.2017 року в розмірі 15963 грн. 50 коп. Позивач посилається на зростання цін та на те, що визначений розмір аліментів є недостатнім. Крім цього, в рішенні суду про стягнення аліментів не було вирішено питання щодо індексації аліментів у звязку із чим стягненню підлягає також сума індексації аліментів. Позивач у судовому засіданні підтримала вимоги позову. У судовому засіданні збільшила розмір позовних вимог, просила збільшити розмір аліментів до 930 гривен щомісяця. Відповідач позов визнав частково, не заперечував проти збільшення розміру аліментів, заперечував проти стягнення індексації. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд дійшов до наступного. Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 16 березня 2011 року розірваний шлюб, зареєстрований 27.12.2003 року Відділом РАГС Ленінського районного управління юстиції м. Миколаєва (а/з № - 801) між [PERSON] та [PERSON] та повернуто [PERSON] дошлюбне прізвище [PERSON]. Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 12 квітня 2011 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON], [INFO], у розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 22.02.2011 року і до досягнення нею повноліття. З довідки фізичної-особи підприємця [PERSON] від 17.10.2017 року вбачається, що сума індексації за період з 22.02.2011 року по 01.10.2017 року становить 15963 грн. 50 коп.. Як на підставу своїх вимог позивач посилається на зростання доходу відповідача, те що розмір аліментів, які стягуються, не складає 50% прожиткового мінімуму встановленому для дитини відповідного віку та на те, що вказаним рішенням суду від 12 квітня 2011 року не вирішено питання щодо індексації аліментів. Статтею 192 Сімейного кодексу України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розяснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обовязку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Враховуючі визнання відповідачем позову стосовно збільшення розміру аліментів, їх розмір, суд вважає, що позов в частині збільшення розміру стягуємих аліментів підлягає задоволенню. Як вбачається із рішення суду від 12 квітня 2011 року, з відповідача стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі, проте за весь період прострочення сплати аліментів індексація не провадилась органом державної виконавчої служби та судом. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України в постанові від 06 листопада 2013 року в справі №6-113цс13, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, на підставі ч. 2 ст. 184 СК України, підлягає індексації за аналогією закону згідно п. 8 ст. 8 ЦПК України у порядку, передбаченому Законом України «Про індексацію грошових доходів населення». Згідно із п. 1 Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі» із змінами і доповненнями, внесеними Законом України від 02 червня 2016 року №1404 VІІІ, індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, здійснюється підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями, які проводять відповідні відрахування аліментів із доходу платника аліментів. Приймаючи до уваги те, що рішенням суду з відповідача стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі без індексації, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню індексація розміру аліментів у розмірі 15\~963грн. 50коп. за період з 22.02.2011року по 01.10.2017року., а тому позов в цій частині підлягає задоволенню. Згідно із ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп. На підставі ст. ст. 182-184, 192 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved