overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-02 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до [PERSON], в якому просила суд визнати частково недійсним договір купівлі-продажу ? частини житлового будинку\~з відповідною\~частиною надвірних\~будівель та\~споруд,\~який розташований\~за адресою: Харківська область, м. Чугуїв, с. Клугино - Башкирівка, вул. Піщана, 48, укладений 11.07.2017\~року між\~нею та\~відповідачем,\~посвідчений приватним нотаріусом Чугуївського міського нотаріального округу Харківської області [PERSON] реєстраційний номер № 889, в частині продажу 3/10 частин житлового будинку, що складають приміщення, а саме: прим. «2-1» площею 7,2 кв.м; прим. «2-2» площею 6,8 кв.м; прим. «2-5» площею 9,0 кв.м; прим. «2-6» площею 14,3 кв.м; прим. «11» площею 2,3 кв.м; загальною площею 39,6 кв.м, житловою площею 23,3 кв.м, з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, а саме: гараж літ. «Б», літня кухня літ. - «Б1», погріб літ. «Ж», вбиральня літ. «З», колонка літ. «К», ворота літ. «№2» та хвіртка літ. «№3», визнати за нею право власності на 3/10 частини вищевказаного житлового будинку, а також вартість судових витрат. \~ \~ \~ \~Суд, враховуючи пояснення сторін та їх представників, свідків допитаних в судовому засіданні, дослідивши зібрані письмові докази по справі, оцінивши їх в сукупності, вважає за необхідне в порядку, передбаченому ст. 259 ЦПК України, у звязку зі складністю цивільної справи, відкласти складання повного рішення на строк не більш як десять днів, оголосивши в судовому засіданні вступну та резолютивну частину рішення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-01 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до [PERSON], в якому просила суд розірвати між ними шлюб, зареєстрований 09 травня 1992 року Старогнилицькою сільською радою народних депутатів Чугуївського району Харківської області. Від шлюбу мають двох повнолітніх дітей. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що сімейне життя з відповідачем не склалося в силу різних обставин, життєвих інтересів та цілей. Зясувавши, що між ними не має поваги та любові, вони з серпня 2010 року припинили шлюбно - сімейні відносини, спільного господарства не ведуть, примирення та збереження сімї на думку позивача не можливе та суперечить її інтересам. Сторони до зали судових засідань не зявились, подавши заяви з проханням провести розгляд справи без їх участі, позивач позовні вимоги підтримала, відповідач позов визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу (а.с. 13, 14). Якщо всі учасники справи заявили клопотання про розгляд справи у їх відсутність, суд вважає можливим здійснити судовий розгляд на підставі наявних у суду матеріалів, що відповідає вимогам ч. 3\~ст. 211 ЦПК України, та враховуючи визнання позову відповідачем ухвалити рішення по справі, що передбачено ч. 3 ст. 200 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. 09 травня 1992 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований Старогнилицькою сільською радою народних депутатів Чугуївського району Харківської області, актовий запис № 2, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІV-ВЛ № 267596 (а.с. 6). За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст.\~56\~СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч.1 ст.\~110\~Сімейного кодексу\~України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, або інтересам дитини, що мають істотне значення. Згідно до ч.3 ст.200\~ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Таким чином, враховуючи конкретні обставини справи, стосунки які склалися у подружжя та з урахуванням того, що відповідачем не надано заперечень на позовну заяву, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження родини стали неможливими та суперечить інтересам подружжя, що має вагоме значення, в зв'язку з чим позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Майнового спору між сторонами не має.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-11 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до [PERSON], в якому просила суд розірвати між ними шлюб, зареєстрований 17 грудня 2015 року Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, та стягнути з відповідача судові витрати. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає з матірю. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що сімейне життя з відповідачем не склалося в силу різних обставин, життєвих інтересів та цілей. Зясувавши, що між ними не має поваги та любові, вони з березня 2016 року припинили шлюбно - сімейні відносини, спільного господарства не ведуть, мешкають окремо, примирення та збереження сімї на думку позивача не можливе та суперечить її інтересам. Сторони до зали судових засідань не зявились, подавши заяви з проханням провести розгляд справи без їх участі, позивач позовні вимоги підтримала, відповідач позов визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу (а.с. 20, 21). Враховуючи визнання позову відповідачем суд вважає можливим ухвалити рішення по справі, що передбачено ч. 3 ст. 200 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. 17.12.2015 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1858, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ВЛ № 273980 (а.с. 8). За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст.\~56\~СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч.1 ст.\~110\~Сімейного кодексу\~України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, або інтересам дитини, що мають істотне значення. Згідно до ч.3 ст.200\~ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Таким чином, враховуючи конкретні обставини справи, стосунки які склалися у подружжя та з урахуванням того, що відповідачем не надано заперечень на позовну заяву, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження родини стали неможливими та суперечить інтересам подружжя, що має вагоме значення, в зв'язку з чим позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Майнового спору між сторонами не має.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-30 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до [PERSON], в якому просила суд, розірвати між ними шлюб зареєстрований 28 серпня 1993 року Есхарівською селищною радою Чугуївського району Харківської області. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає з матірю. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що сімейне життя з відповідачем не склалося в силу різних обставин, життєвих інтересів та цілей. Зясувавши, що між ними не має поваги та любові, вони з травня 2017 року припинили шлюбно-сімейні відносини, спільного господарства не ведуть, мешкають окремо, примирення та збереження сімї на думку позивача не можливе. Сторони до зали судових засідань не зявились, подавши заяви з проханням провести розгляд справи без їх участі, позивач позовні вимоги підтримав, відповідач позов визнала та не заперечувала проти розірвання шлюбу. Якщо всі учасники справи заявили клопотання про розгляд справи у їх відсутність, суд вважає можливим здійснити судовий розгляд на підставі наявних у суду матеріалів, що відповідає вимогам ч. 3\~ст. 211 ЦПК України, та враховуючи визнання позову відповідачем ухвалити рішення по справі, що передбачено ч. 3 ст. 200 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. 28.08.1993 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований Есхарівською селищною радою Чугуївського району Харківської області, актовий запис № 35, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії IV-ВЛ № 268759 (а.с. 9). За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст.\~56\~СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч.1 ст.\~110\~Сімейного кодексу\~України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно до ч.3 ст.200\~ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Таким чином, враховуючи конкретні обставини справи, стосунки які склалися у подружжя та з урахуванням того, що відповідачем не надано заперечень на позовну заяву, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження родини стали неможливими та суперечить інтересам подружжя, що має вагоме значення, в зв'язку з чим позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Майнового спору між сторонами не має.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-19 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до [PERSON], в якому просила суд розірвати між ними шлюб зареєстрований 29 листопада 2014 року виконавчим комітетом Чкаловської селищної ради Чугуївського району Харківської області. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який мешкає з матір'ю. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що сімейне життя з відповідачем не склалося в силу різних обставин, життєвих інтересів та цілей. З'ясувавши, що між ними не має поваги та любові, вони припинили шлюбно-сімейні відносини, спільного господарства не ведуть, мешкають окремо, примирення та збереження сім'ї на думку позивача не можливе та суперечить інтересам її та дитини. Сторони до зали судових засідань не з'явились, подавши заяви з проханням провести розгляд справи без їх участі, представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, відповідач позов визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу (а.с. 17-21). Якщо всі учасники справи заявили клопотання про розгляд справи у їх відсутність, суд вважає можливим здійснити судовий розгляд на підставі наявних у суду матеріалів, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 211 ЦПК України, та враховуючи визнання позову відповідачем ухвалити рішення по справі, що передбачено ч. 3 ст. 200 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. 29.11.2014 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований виконавчим комітетом Чкаловської селищної ради Чугуївського району Харківської області, актовий запис № 10, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с. 10). За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, або інтересам дитини, що мають істотне значення. Згідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Таким чином, враховуючи конкретні обставини справи, стосунки які склалися у подружжя та з урахуванням того, що відповідачем не надано заперечень на позовну заяву, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження родини стали неможливими та суперечить інтересам подружжя, що має вагоме значення, в зв'язку з чим позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Майнового спору між сторонами не має.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-20 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до [PERSON] , в якому просить суд, розірвати між ними шлюб зареєстрований 04 серпня 2001 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Комінтернівського районного управління юстиції в м. Харкові, актовий запис № 363. В обґрунтування позову [PERSON] вказала, що сімейне життя з відповідачем не склалося в силу різних обставин, життєвих інтересів та цілей. Кожен із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, внаслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Шлюбних відносин не підтримують майже сім років, від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які проживають разом із матір`ю. Сторони в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, позивачем в позові заявлено клопотання про розгляд справи у її відсутність, від відповідача через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, проти позовних вимог не заперечує. Якщо всі учасники справи заявили клопотання про розгляд справи у їх відсутність, суд вважає можливим здійснити судовий розгляд на підставі наявних у суду матеріалів, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 211 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 04 серпня 2001 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Комінтернівського районного управління юстиції в м. Харкові, актовий запис № 363, що підтверджується свідоцтвом про одруження серія [NUMBER] від 04.08.2001 року (а.с. 8). Сторони від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 9), та [PERSON] , [INFO] що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 10). За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, враховуючи конкретні обставини справи, стосунки які склалися у подружжя та з урахуванням визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження родини стали неможливими та суперечить інтересам подружжя, що має вагоме значення, в зв`язку з чим позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Майнового спору між сторонами не має.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-22 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до [PERSON] , в якому просить суд, розірвати між ними шлюб зареєстрований 17 липня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Чугуєву Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 167. В обґрунтування позову [PERSON] вказала, що сімейне життя з відповідачем не склалося в силу різних обставин, життєвих інтересів та цілей. Кожен із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, внаслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Шлюбних відносин не підтримують з січня 2016 року, від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом із матір`ю. Сторони в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, позивачем в позові заявлено клопотання про розгляд справи у її відсутність, від відповідача через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, проти позовних вимог не заперечує. Якщо всі учасники справи заявили клопотання про розгляд справи у їх відсутність, судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 211 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 17 липня 2010 року між [PERSON] та [PERSON] , було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] ; [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серія [NUMBER] . Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частина 3 ст. 105 СК України вказує, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу та дійсні взаємини подружжя, дослідивши матеріали справи, вважає, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені остаточно, подальше сумісне життя подружжя та збереження сім`ї неможливо, у зв`язку з чим шлюб підлягає розірванню, отже позов підлягає задоволенню в повному обсязі, як такий, що знайшов своє повне підтвердження в процесі розгляду справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-12 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до [PERSON], в якому просить суд розірвати між ними шлюб, зареєстрований 30 липня 1998 року відділом реєстрації актів цивільного стану дш. [PERSON] Канібадамського району республіки Таджикистан, актовий запис № 52. Від даного шлюбу у сторін народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що сімейне життя з відповідачем не склалося в силу різних обставин, життєвих інтересів та цілей. На даний час шлюбно-сімейні відносини припинені, сторони спільного господарства не ведуть, примирення та збереження сім'ї, на думку позивача, не можливе. Сторони в судове засідання не з'явились, подавши заяви з проханням провести розгляд справи без їх участі, позивач позовні вимоги підтримала, відповідач позов визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу. Якщо всі учасники справи заявили клопотання про розгляд справи у їх відсутність, суд вважає за можливе здійснити судовий розгляд на підставі наявних у суду матеріалів, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 211 ЦПК України, та враховуючи визнання позову відповідачем ухвалити рішення по справі, що передбачено ч. 3 ст. 200 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. 30.07.1998 сторони уклали шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану дш. [PERSON] Канібадамського району республіки Таджикистан, актовий запис № 52, що підтверджується свідоцтвом про укладання шлюбу серії [NUMBER] (а.с. 8). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 14.06.2008 (а.с. 10). За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Таким чином, враховуючи конкретні обставини справи, стосунки, які склалися у подружжя та з урахуванням того, що відповідачем не надано заперечень на позовну заяву, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження родини стали неможливими та суперечить інтересам подружжя та їх неповнолітнього сина, що має вагоме значення, в зв'язку з чим позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Майнового спору між сторонами не має.

Outcome: approved