Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше від одного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вказує, що шлюб між нею та відповідачем не розірваний, але фактично вони як чоловік та жінка не ведуть сумісного господарства, не підтримують нормальні шлюбні відносини. На даний час позивач не працює, знаходиться в декретній відпустці. Також на утриманні у неї знаходиться ще одна дитина, на яку відповідач сплачує аліменти в розмірі 1/4 від усіх доходів. В зв`язку з тим, що відповідач добровільно не бажає виплачувати аліменти на другу дитину - дочку [PERSON] , то вона вимушена звернутися до суду. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. просила позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні зазначив, що він офіційно працює з 2010 року у Національній поліції, заробітна плата в місяць становить 12000 грн. 00 коп. Проти позову фактично не заперечує, але просить стягнути аліменти у розмірі 1/8 частки від заробітної плати. З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини. Із матеріалів справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають другу дитину [PERSON] , [INFO] , свідченням чого є свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Судом також встановлено, що відповідно до судового наказу Ленінського районного суду міста Миколаєва від 25.09.2018 у справі № 489/5615/18 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 11.09.2018 і до досягнення дитиною повноліття. Окрім того, рішенням Ленінського районного суду м.Миколаєва від 26 квітня 2019 року з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , стягуються аліменти на утримання дружини у розмірі 1/10 частини віх усіх видів його доходу (заробітку) щомісячно, починаючи з 02.11.2018 і до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За змістом ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Зазначене підтверджується п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». У відповідності з ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і він може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст. 191 цього Кодексу, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оцінюючи всі зібрані по справі докази, враховуючи інтереси дитини для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя, повного та всебічного розвитку, враховуючи матеріальний та сімейний стан платника аліментів та одержувача аліментів, а також те, що задовольняючи позов у розмірі ј частки, сума, яка буде стягнута з відповідача становитиме більше ніж 50 % від заробітної плати відповідача, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, шляхом стягнення 1/6 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Згідно із ч. 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючі відсутність з боку позивача судових витрат, витрати пов`язані з розглядом цивільної справи компенсуються за рахунок держави.

Outcome: partial