Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-27 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до відповідача про встановлення додаткового строку терміном три місяці для прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] на частку у праві власності на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позову зазначено, що [INFO] померла мати [PERSON] . Родинні відносини з [PERSON] підтверджуються свідоцтвом про народження та свідоцтвом про укладення шлюбу . Після одруження прізвище було змінено з [PERSON] на [PERSON] . Після смерті матері відкрилася спадщина. До складу спадщини входить частина квартири [ADDRESS]. В ч. 1. ст. 1217 Цивільного кодексу України вказано, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Мати 14.04.2016 року склала заповіт на її ім`я щодо спадкування частки у праві власності на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а також відповідних прав, щодо цієї нерухомості, що відповідно до закону можуть бути включені до складу спадщини. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 29.05.2002 року, в рівних частках власниками вказаної квартири є позивач , та її батьки: [PERSON] та [PERSON] . Оскільки мати померла [INFO] , батько помер [INFO] : На день його смерті разом з ним була зареєстрована лише мати. Мати після смерті батька не оформляла- право власності на частину квартири, що належала батькові, але фактично прийняла спадщину. Зазначається, що згідно заповіту маюєправо на спадщину: на частину квартири, яка належала матері; відповідні права щодо квартири, що відповідно до закону можуть бути включені до складу спадщини (на частину квартири, яка належала моєму батькові та на яку мати не оформила право власності), а тому просить задовольнити позов повністю . До судового засідання представником позивача надано клопотання про розгляд справи без їх участі та підтримку позовних вимог (а. с. 42 ). Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність та визнання позову повністю (а. с. 36 ) . Згідно ст. 223 ЦПК України, суд вирішує справу розглядати за даної явки і наявних матеріалів у справі. Судом встановлено наступні факти. [INFO] померла [PERSON] що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 13.11.2018 року серії [NUMBER] ( а.с. 5). Відповідач є братом позивача та сином спадкодавця, тому саме він є належним позивачем у вказаній справі. Родинні відносини позивача з [PERSON] підтверджуються копією свідоцтва про народження та копією свідоцтва про укладення шлюбу . Після одруження позивач змінила прізвище з [PERSON] та [PERSON] . Після смерті матері [PERSON] відкрилася спадщина. До складу спадщини входить частина квартири [ADDRESS]. В ч. 1. ст. 1217 Цивільного кодексу України вказано, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. [PERSON] 14.04.2016 року склала заповіт на [PERSON] щодо спадкування частки у праві власності на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а також відповідних прав, щодо цієї нерухомості, що відповідно до закону можуть бути включені до складу спадщини. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 29.05.2002 року ( а.с. 8), в рівних частках власниками вказаної квартири є [PERSON] , та мої батьки: [PERSON] та [PERSON] (а. с. 8). Як вже зазначалось, померла мати позивача [INFO] . Батько помер [INFO] : На день його смерті разом з ним була зареєстрована лише [PERSON] . У відповідності до ч. 1ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини вважаються причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини. Отже, правила частини третьоїстатті 1272 ЦК Україниможуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Відповідно до абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму ВС України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року зазначено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними,непереборними,істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Якщо у спадкоємця не було перешкод для подання заяви, а вона не скористалася правом на прийняття спадщини, в тому числі, наприклад, і через юридичну необізнаність спадкоємця щодо строку та порядку прийняття спадщини, то правові підстави для визнання додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності суд дійшов висновку щодо часткового задовлення позову . Позивач мотивує пропуск строку для подання заяви про прийняття спадщини тим, що тривалий час знаходилась у відрядженні, тому не змогла вчинити дії щодо подачі заяви про прийняття спадщини. Строк сплив 12.05.2019 року, а звернулась до нотаріуса в кінці травня 2019 року. Суд визнає, що необізнаність позивача про існування заповіту та юридичну необізнаність не є достатнім доказом непереборності та істотності труднощів в поданні заяви про прийняття спадщини в строк, але враховуючи зазначені обставини, що підтверджуються наказами про відрядження ( а.с. 17,18), а також наявність заінтересованості позивача у прийнятті спадщини, визнання позову відповідачем і відсутністю інших спадкоємців, які б звернулись із заявою про прийняття спадщини, з урахуванням загальних засад цивільного судочинства, а також беручи до уваги принцип пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав позивача в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд вважає, що визначення позивачу (спадкоємцю за заповітом) додаткового строку для прийняття спадщини, не буде суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загально-правовим засадам, а тому задовольняє позов, надавши додатковий строк в один місяць, що буде достатнім для подання заяви про прийняття спадщини. Стро в три місяці , який просить встановити позивач , судом визнаний як не обґрунтований , тому в цій частині вимоги задоволенню не підлягають. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справу в межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Згідно ст. ст.134,142 ЦПК України суд стягує на користь позивача сплачений судовий збір з відповідача в розмірі 768, 40 грн.

Outcome: partial