Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом про стягнення із відповідача аліментів на утримання доньки в розмірі 3000 грн. щомісячно в звязку із продовженням доньки навчання, до досягнення нею двадцяти трьох років за умови, що він буде продовжувати навчання. Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач визнає позов частково, а саме просить згоден сплачувати аліменти у розмірі 1/8 частки від заробітку щомісячно, починаючи з дати подання позовної заяви і до закінчення навчання. Посилаючись на те, що він не має змоги сплачувати аліменти у розмірі 3000,00 грн. щомісячно, оскільки ним припинено підприємницьку діяльність та на даний час працює водієм автотранспортних засобів у фізичної особи підприємця [PERSON] та його заробітна плата становить 3800,00 грн. на місяць. Зясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини. Відповідач є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ФП № 210867. 11 грудня 2017 року [PERSON], [INFO], виповнилося 18 років. Як вбачається із довідки Державного вищого навчального закладу «Київський національний економічний університет ім. Вадима Гетьмана» від 04.09.2017 року № 48, [PERSON] є студенткою першого курсу обліково-економічного факультету Київського національного економічного університету ім.. [PERSON], денної форми навчання, строк закінчення університету 30 червня 2021 року. Відповідач у своєму відзиві зазначає, що ним припинено підприємницьку діяльність. Відповідно до витягу з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, підприємницька діяльність [PERSON] припинена 12.07.2018 року. Відповідно до довідки від 03.08.2018 року №ПВС00000001, [PERSON] працює водієм транспортних засобів у фізичної особи підприємця [PERSON] та отримав за липень 2018 року 518 грн. 18 коп. Згідно з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта, сформованого 21.02.2018 року, [PERSON] належить на праві спільної часткової власності 1/3 частка квартири [ADDRESS]. [PERSON] є власником автомобілів: ГАЗ 3302, державний номер ВЕ 5417АН, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії ВЕС 014815; Volkswagen LT 36, державний номер [NUMBER], підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії САТ 159701; Volkswagen LT 46, державний номер [NUMBER], підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії СХТ 030287; Volkswagen Touareg, державний номер [NUMBER], підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії САР 066301. [PERSON] змінила прізвище на «Якубовська», що підтверджується свідоцтвом про зміну імені серії І-ФП № 008412. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. За змістом ст. 200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно із\~ч.\~1\~ст.\~182\~Сімейного кодексу\~України,\~при визначенні\~розміру аліментів\~суд враховує: стан\~здоровя та\~матеріальне становище\~дитини; стан\~здоровя та\~матеріальне становище\~платника аліментів; наявність\~у платника\~аліментів інших\~дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; наявність\~рухомого та\~нерухомого майна,\~грошових коштів; доведені\~стягувачем аліментів\~витрати платника\~аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розяснено, що обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Оцінюючи всі зібрані по справі докази, враховуючи те, що донька сторін досягла повноліття, але не досягла двадцяти трьох років, продовжує навчання у в вищому навчальному закладі, і тому не може працевлаштуватись, перебуває на утриманні матері, зважаючи на матеріальний та сімейний стан платника аліментів та одержувача аліментів, суд приходить до висновку, що наявні підстави для стягнення аліментів на повнолітню доньку в звязку із її навчанням. З огляду на зазначене, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню шляхом стягнення з відповідача аліментів у розмірі ? частки від заробітку (доходу). Щодо періоду стягнення вказаних аліментів, то задоволенню підлягають вимоги стосовно стягнення аліментів до закінчення донькою навчання, а саме до 2021 року, оскільки обовязковою умовою для стягнення аліментів на повнолітню дитину є саме навчання, а тому позов підлягає задоволенню. Згідно із ч. 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. За такого, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп..

Outcome: partial