Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-11 00:00:00

Позивач звертається до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно у зв`язку з наступним. Спірне спадкове майно складається з житлового будинку та господарських будівель і споруд (згідно технічного паспорту БТІ), розташованого за адресою [ADDRESS] . Згідно висновку про грошову оцінку даного майна, його ринкова вартість складає 44996,00 грн. Спірний житловий будинок був збудований дідом позивачки - [PERSON] у 1959 році. У даному будинку спадкодавець прожив до смерті. За життя [PERSON] склав заповіт від 13.06.2000 р., згідно з яким усе своє майно заповів сину (батьку Позивачки) - [PERSON] . [INFO] , [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 04.09.2000 р. Факт родинного зв`язку [PERSON] , з його батьком підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19.03.1952 р. [PERSON] спадщину після смерті батька прийняв шляхом подання заяви від 13.07.2001 р., до Петропавлівської державної нотаріальної контори. Інший спадкоємець [PERSON] - його син [PERSON] , подав нотаріусу заяву про відмову від спадщини. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом [PERSON] успадкував після смерті батька - [PERSON] право на земельну частку (пай). Відповідно до довідки КП Павлоградське МБТІ від 02.04.2019 р., №5202 за [PERSON] зареєстровано право власності на житловий будинок по [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності, виданого 05.01.1990 р., Петропавлівський райвиконкомом. Згідно з довідкою Троїцької сільської ради від 23.07.2001 р., №524 спірний житловий будинок має поштову адресу [ADDRESS] . Оформити свідоцтво про право на спадщину на спірний житловий будинок [PERSON] , не встиг у зв`язку з його смертю, а також у зв`язку з відсутністю у нього оригіналу правовстановлюючого документа про право власності на вказаний будинок. 08.07.2015 р . , [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 08.07.2015 р. За життя [PERSON] , склав заповіт, згідно з яким усе своє майно заповів його доньці (Позивачці) - [PERSON] . Родинний зв`язок Позивачки з її батьком підтверджується свідоцтвом про народження Позивачки серії [NUMBER] від 20.12.1974 р., довідкою Відділу РАЦС від 23.07.2003 р., копією свідоцтва про розірвання шлюбу, копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 03.03.2017 р., згідно з яким Позивачка змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] . Спадщину після смерті [PERSON] , прийняла його донька (Позивачка) - [PERSON] шляхом подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори, в результаті чого отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 14.08.2019 року право власності на будинок по [ADDRESS] не зареєстровано. Також вказаною інформацією підтверджується те, що право власності на земельну ділянку не зареєстроване. 30.07.2019 року Позивачка звернулася до Петропавлівської державної нотаріальної контори з питання отримання свідоцтва про право на спадщину на спірний житловий будинок, але нотаріус своєю постановою від 30.07.2019 р., відмовив Позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказаний житловий будинок у зв`язку з ненаданням оригіналу правовстановлюючого документа на це майно. Також нотаріус у своїй постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії роз`яснив Позивачці про необхідність звернення до суду для визнання права власності на спадкове майно. Пунктом 4.15 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. У відповідності до ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. У відповідності до ч. 2 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку встановленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, позивач спадщину після смерті спадкодавця прийняв, але не може належно розпоряджатися даним майном у зв`язку з відсутністю у нього правовстановлюючих документів та неможливості їх оформлення через органи нотаріату. Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р., № 24-753/0/4-13 передбачено наступне: «Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Проте, незважаючи на внесення записів у погосподарські книги, більшість громадян своє право власності в БТІ не зареєстрували (не оформили). Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо». Відповідачем по даній справі має виступати саме Українська сільська рада, на території якої розташоване зазначене у даному позові майно. Попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат по даній справі складає 768,40 грн., = 44996,00 грн., Х 1% (ставка судового збору), але не менше 0,4 Х 1921 грн. (розмір прожиткового мінімуму на 1 працездатну особу станом на 01.01.2019 р.). Позивач підтверджує, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж Відповідача (Відповідачів) з тим самим предметом спору та з тих самих підстав. З заявами про забезпечення позову та доказів до пред`явлення даної позовної заяви Позивач до суду не звертався. Заходи досудового врегулювання спору Позивачем не проводилися. Оригінали доказів, що додаються до цього позову, перебувають у Позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved