Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до ТОВ «РОС АГРО», в якому просить витребувати з незаконного володіння відповідача земельну ділянку, кадастровий номер 3522284200:02:000:0117, яка належить їй на підставі Державного акту на право приватної власності на землю ІІ-КР №016424 та розташована на території Мошоринської сільської ради Знамянського району Кіровоградської області. Вимоги обгрунтувала тим, що є власником земельної ділянки кадастровий номер 3522284200:02:000:0117, що розташована на території Мошоринської сілської ради Знам'янського району Кіровоградської області. 21 серпня 2008 року уклала з СВ ЗАТ «РОС АГРО», правонаступником якого є ТОВ «РОС АГРО», договір оренди вказаної земельної ділянки строком на п'ять років. Після спливу строку дії договору у 2013 році ніяких пропозицій зігдно з п.8 договору щодо попередження за 30 днів до закінчення строку дії договору, про намір продовжити дію договору від орендаря не отримувала, розмір орендної плати у зв'язку з індексацією та інфляцією між ними не узгоджувався, оцінка землі не проводилася. Таким чином вважала, що укладений між нею та ТОВ «РОС АГРО» договір оренди землі припинив свою дію у визначений у ньому строк. Додаткові угоди між ними не укладалися. Проте, нещодавно дізналася, що ТОВ «РОС АГРО» без її відома продовжує використовувати її земельну ділянку, замовило технічну документацію на землю та має намір і в подальшому використовувати її земельну ділянку. У зв'язку з тим, що ТОВ «РОС АГРО» до цього часу безпідставно користується належною їй на праві власності земельною ділянкою та отримує прибутки, вона змушена звернутися до суду з даним позовом про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, вказав, що після пред'явлення даного позову до суду відповідачем зареєстровано новий договір оренди земельної ділянки, який позивач також оспорює в судовому порядку. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, вказавши, що земельна ділянка перебуває в оренді ТОВ «РОС АГРО» на законних підставах. Пояснила, що договір оренди земельної ділянки від 21 серпня 2008 року було укладено між [PERSON] та Сільськогосподарським виробничим закритим акціонерним товариством «РОС АГРО», яке у 2011 році було реорганізовано шляхом перетворення у ТОВ «РОС АГРО». Відповідно до статуту товариства та передавального акту до нової юридичної особи ТОВ «РОС АГРО» перейшли усі майнові права та обов'язки СВ ЗАТ «РОС АГРО», у тому числі і право оренди земельної ділянки позивача. Так вказаний договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером 3522284200:02:000:0117 було укладено строком на 5 років з моменту його державної реєстрації, яка була здійснена 19 листопада 2008 року. Відповідно до пункту 37 договору оренди, дія договору припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено. В разі неповідомлення орендаря про намір розірвати договір оренди, даний договір вважається пролонгованим (укладеним) на той самий строк. Після закінчення строку дії договору (19 листопада 2013 року) сторони домовилися про те, що орендар і надалі буде користуватися земельною ділянкою орендодавця на умовах, які були передбачені попереднім договором оренди. Дані обставини підтверджуються виплатою орендної плати на користь [PERSON] протягом 2014-2016 років в розмірі 5% від грошової оцінки земельної ділянки з урахуванням індексації. Крім того, в травні 2017 року позивач виявила бажання укласти з відповідачем новий договір оренди землі, для чого в прикінцевих положеннях договору доручила орендарю здійснити усі необхідні дії в тому числі від її імені, пов'язані з державною реєстрацією речового права оренди, яке виникло на підставі договору, перереєстрацію договору, державною реєстрацією обмеження права власності. Витрати з такою реєстрацією несе орендар. 17 травня 2017 року виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) з подальшою реєстрацією договору оренди землі. Таким чином відповідач вважає правомірним право користування ТОВ «РОС АГРО» земельною ділянкою позивача. Заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 4,0266 га, з кадастровим номером 3522284200:02:000:0117, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Мошоринської сільської ради. Документ, що посвідчує право - Державний акт від 16 серпня 2012 року серії ІІ-КР 016424 (а.с.7-9). 21 серпня 2008 року між [PERSON] та Сільськогосподарським виробничим закритим акціонерним товариством «РОС АГРО» було укладено договір оренди землі, за умовами якого орендодавцем орендарю в оренду передано земельну ділянку загальною площею 4,03 га, у тому числі ріллі - 4,03 га, згідно державного акту ІІ-КР 016424, кадастровий номер: 3522284200:02:000:0117. Пунктом 8 договору оренди землі визначено, що договір укладено на 5 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. У пункті 37 договору вказано, що дія договру припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; придбання орендарем земельної ділянки у власність; викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку втсановленому законом; ліквідації юридичної особи орендаря. Договір припиняється також у інших випадках, передбачених законом. В разі неповідомлення орендаря про намір розірвати договір оренди, даний договір оренди вважається пролонгованим (укладеним) на той самий строк. Договір оренди був зареєстрований у Знам'янському міськрайонному відділі Кіровоградської регіональної філії державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру при Держкомземі України, про що у книзі реєстрації договорів оренди земель вчинено запис від 19 листопада 2008 року за № 0408. Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, свідчить про те, що Сільськогосподарське виробниче закрите акціонерне товариство «РОС АГРО» на виконання рішення загальних зборів акціонерів товариства від 06 серпня 2010 року було реорганізовнао шляхом перетворення у товариство з обмеженою відповідальністю «РОС АГРО». 05 квітня 2011 року здійснено державну реєстрацію ТОВ «РОС АГРО» (а.с 37-42). З відомостей на виплату коштів по паям по селу Мошорине за 2014,2015,2016 роки вбачається, що [PERSON] отримувала відповідні грошові кошти як орендну плату за землю, що зрештою не було спростовано і представником позивача у судовому засіданні (а.с.44,45,46). Водночас, на підставі витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права сформованого 27 грудня 2017 року судом з'ясовано, що 19 вересня 2017 року приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу [PERSON] зареєстровано договір оренди землі від 19 вересня 2017 року, який укладено між орендарем ТОВ «РОС АГРО» та орендодавцем [PERSON], та за яким в оренду передано земельну ділянку площею 4,0266 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 3522284200:02:000:0117. Зазначено, що договір укладено строком на 10 років, з правом пролонгації, з правом передачі в піднайм (суборенду). Копію вказаного договору оренди представником відповідача надано до матеріалів справи, в ньому містяться підписи сторін (а.с.55). Згідно ч.1 ст.3 Цивільного процесуального кодексу України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За приписами ч. 1 ст. 15 та ч. 1 ст. 16 ЦК України, особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, в тому числі шляхом звернення до суду з відповідним позовом. За приписами ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 387 Цивільного кодексу України унормовано, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Відповідно до ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Разом з цим, згідно статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом, або якщо він не визнаний судом недійсним. На підставі ст.ст.12,13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених сторонами обставин. Доказами, відповідно до ст. 76 ЦПК України, є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Докази мають бути належними (ст.77 ЦПК України) та допустимими (ст.78 ЦПК України). Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.2 ст.77 ЦПК України). З огляду на те, що належна позивачу на праві приватної власності земельна ділянка площею 4,0266 га, кадастровий номер 3522284200:02:000:0117, що розташована на території Мошоринської сільської ради Знамянського району Кіровоградської області, перебуває у користуванні відповідача на законних підставах, право оренди зареєстровано належним чином, відповідний договір оренди наразі є дійсним, суд не вбачає підстав для задоволення позову. Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати понесені позивачем, суд відносить на її рахунок.

Outcome: dismissed