Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом у якому просить, з урахуванням уточнень, стягнути з [PERSON] , на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у сумі 27 157(двадцять сім тисяч сто п`ятдесят сім) грн. 36 коп. та понесені судові витрати у сумі 5040,80 грн., що включають сплату судового збору - 840,80 грн. та витрати на правову допомогу -4200 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 08 січня 2000 року між нею, позивачем, та відповідачем [PERSON] , було укладено шлюб, про що у Палаці урочистих подій Олександрійської міської ради Кіровоградської області складено актовий запис № 06 та видано свідоцтво про одруження № [NUMBER] від 08.01.2000 року. Від цього шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про його народження, виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Олександрійського міського управління юстиції від 07.09.2001 року № 049063. 06 лютого 2015 року рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області у справі №398/7761/14-ц шлюб між ними розірвано. Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області № 398/7762/14-ц від 02 березня 2015 року стягнуто з [PERSON] аліменти на її користь, на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 04.12.2014 року і до повноліття дитини - [INFO] , але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На виконання зазначеного рішення суду, Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області було видано виконавчий лист № 2/398/514/15 від 16.03.2015 року, що перебуває на виконанні у Олександрійському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Дніпро). Однак, відповідачем було допущено протягом виконання зазначеного рішення суду, прострочення щодо сплати аліментів, у зв`язку з чим, у нього виникла заборгованість зі сплати аліментів на загальну суму, з урахуванням уточненого розрахунку, 27 157,36 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. Згідно її розрахунків, всього за період з січня 2015 року по липень 2019 року сума пені складає 341 518,43 грн. Однак, згідно із частинами першою-третьою статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Таким чином просить стягнути з відповідача розмір неустойки, що складає 100% розміру заборгованості по аліментам, тобто 27 157,36 грн. Представник позивача в судовому засіданні зменшені позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених в позовній заяві та з урахуванням наданого нею уточненого розрахунку пені по заборгованості зі сплати аліментів. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Причини неявки не повідомив. Заслухавши пояснення представника позивача, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, судом встановлені такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 08 січня 2000 року між позивачкою та відповідачем [PERSON] , було укладено шлюб, про що у Палаці урочистих подій Олександрійської міської ради Кіровоградської області складено актовий запис № 06 та видано свідоцтво про одруження № [NUMBER] від 08.01.2000 року (а.с. 10). Від цього шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про його народження, виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Олександрійського міського управління юстиції від 07.09.2001 року № [NUMBER] (а.с. 9). 06 лютого 2015 року рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області у справі №398/7761/14-ц шлюб між сторонами розірвано (а.с.11). Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області № 398/7762/14-ц від 02 березня 2015 року стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] , на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 04.12.2014 року і до повноліття дитини - [INFO] , але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с. 7). На виконання зазначеного рішення суду, Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області було видано виконавчий лист № 2/398/514/15 від 16.03.2015 року, що перебуває на виконанні у Олександрійському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Дніпро). Однак, відповідачем було допущено протягом виконання зазначеного рішення суду, прострочення щодо сплати аліментів, у зв`язку з чим, у нього виникла заборгованість зі сплати аліментів на загальну суму 27 157,36грн., що підтверджується розрахунком заборгованості від 08.02.2021 року №13527, здійсненим Олександрійським міськрайонним відділом ДВС. Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідно до ч.1 ст.196 Сімейного кодексу України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Саме така позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18). Представником позивача здійснено розрахунок пені за прострочення відповідачем сплати аліментів відповідно до якого, за період з січня 2015 року по липень 2019 року сума пені склала 341 518, 43 грн. Із наданим представником позивача розрахунком суд погоджується, скільки він здійснений із врахуванням зазначених вище правових норм та правових позицій Верховного суду. Частиною першою статті 196 СК України передбачено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Таким чином, до стягнення з відповідача підлягає розмір неустойки, що складає 100% розміру заборгованості по аліментам, тобто 27 157,36 грн. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем , надано: договори про надання правничої допомоги; детальний опис робіт та квитанції про сплату позивачем на рахунок адвоката загальної суми в розмірі 4200 грн за надання консультацій, визначення правової позиції, підготовку та складання позовної заяви, підготовку нового розрахунку пені, участь у судових засіданнях. На переконання суду витрати на правову допомогу є цілком обґрунтованими та документально підтвердженими. Підпунктом 1 частини 3 статті 133 ЦПК України передбачено, що до судових витрат у виді витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать і витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. З врахуванням того, що суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з відповідача підлягають стягненню судові витрати у справі понесені позивачем та підтверджені документально в сумі 5040грн. (п`ять тисяч сорок) грн. 80 коп., що включають сплату судового збору - 840,80 грн. та витрати на правову допомогу - 4200 грн.

Outcome: approved