Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду і просить розірвати шлюб з відповідачем та стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), ) і аліменти на її утримання до досягнення дитиною трьох років в розмірі 1\\4 частини його заробітку (доходу), мотивуючи тим, що в останній час спільного проживання стосунки між ними погіршились. З вини відповідача почали виникати сварки та скандали. Він зловживає спиртними напоями, психологічно травмує її та дитину. Після останнього скандалу, відповідач залишив сім'ю та пішов на проживання до своїх батьків. Дитина перебуває на її повному утриманні. Відповідач будь-якої матеріальної допомоги їм не надає. В судове засідання позивач не з'явилася, але надала заяву, в якій просить справу розглянути без її участі. Свої позовні вимоги підтримала, зазначивши, що на примирення категорично не згодна. Погоджується на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, не повідомивши про причини неявки, хоча своєчасно та належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням. Дослідивши в судовому засіданні докази, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про одруження, виданого виконавчим комітетом Гладковицької сільської ради Овруцького району Житомирської області, серії [NUMBER] між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], було укладено шлюб 21.07.2014 (актовий запис №2). Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Стаття 112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя , дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що відносини між сторонами не склалися, на даний час вони проживають окремо, позивач категорично заперечує щодо примирення, тобто фактично шлюб не існує, збереження сім`ї стало неможливим. Копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 25.11.2014, свідчить, що відповідач є батьком дитини - [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини, яка проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні, не надає. Стаття 181 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на 1 дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Частина 2 ст. 84 СК України передбачає право дружини, з якою проживає дитина, на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частина 2 ст. 84 СК України встановлює, що право на утримання, дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи працює вона, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст.184 СК України суд за заявою платника або одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за інших обставин, що мають істотне значення. Відповідачем не надано суду доказів щодо неможливості надання допомоги позивачу, а тому з врахуванням всіх обставин справи, суд приходить до висновку про задоволення позову. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп. за вимогу про розірвання шлюбу, а від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів позивач звільнена на підставі п.3 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп. в доход держави та 551 грн. 20 коп. на користь позивача.

Outcome: approved