Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно у порядку спадкування за заповітом. Вказала, що 29 січня 2014 року у селі Біла Ямпільського району Вінницької області помер [PERSON]. Після його смерті залишилося спадкове майно, що складається із державного акту на право власності на земельну частку (пай) та майнового сертифікату. Згідно заповіту, який не змінений та не відмінений, [PERSON] все своє майно заповів позивачеві. Після його смерті правовстановлюючі документи на спадкове майно було втрачено. Вважає, що вона фактично прийняла спадщину після смерті [PERSON]С, так як завчасно подала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Нотаріусом їй було відмовлено у вчинені нотаріальної дії. Тому, з метою оформлення належним чином своїх спадкових прав, вона змушена звернутися до суду із даним позовом і просити постановити рішення, яким визнати за нею право власності на земельну ділянку та майновий сертифікат, що залишилася після смерті [PERSON] Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, подала до суду письмову заяву за вхід.№6099 від 25.10.2016 року з клопотанням справу розглянути в її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Ямпільського району Вінницької області у судове засідання не зявився, подав до суду письмову заяву за вхід.№6100 від 25.10.2016 року за підписом сільського голови з клопотанням справу розглянути у відсутність представника сільської ради,Ю позовні вимоги визнає повністю, просить їх задовольнити, із рішенням суду погоджується. Судом встановлені такі обставини і визначенні відповідно до них правовідносини. Із досліджених судом письмових доказів, що є у справі свідоцтва про смерть серії І-АМ №286567 виданого повторно 27 травня 2014 року виконкомом [PERSON] сільської ради Ямпільського району Вінницької області судом встановлено, що [PERSON] помер 29 січня 2014 року у селі Біла Ямпільського району Вінницької області. Із заповіту складеного 10 серпня 2006 року у селі Гальжбіївка Ямпільського району Вінницької області, який не змінений і не відмінений, судом встановлено, що [PERSON] на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: належну йому земельну ділянку розміром 1,9211 у межах згідно з планом земельної ділянки кадастровий номер 0525681600:07:002:0054, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Ямпільського району Вінницької області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, заповів [PERSON]. Із Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН №109749 виданого на підставі розпорядження Ямпільської РДА від 18 жовтня 2004 року за №300 судом встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 1.9211 га у межах згідно з планом, що розташована на території [PERSON] сільської ради Ямпільського району Вінницької області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Із свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ВІ ХХVІІ №014403 виданого [PERSON] сільської радою Ямпільського району Вінницької області на імя [PERSON], судом встановлено, що останній має право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства «СТОВ «Довіра» села Гальжбіївка Ямпільського району Вінницької області, частка визначена в розмірі 1634 гривні. Із витягу зі Спадкового реєстру №45528834 судом встановлено, що відсутня спадкова справа до майна померлого [PERSON] Відповідно до ст.55 Конституції України, ст.15 ЦК України позивач має право на захист судом невизнаних прав щодо спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] Відповідно до ст.124 ч.2 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ст.ст.1222, 1223, 1235 ЦК України [PERSON] є спадкоємцем за заповітом і має право на успадкування майна померлого [PERSON] Позивач [PERSON] відповідно до ст.1269 ЦК України вважається спадкоємцем, яка прийняла спадщину після смерті [PERSON], так як вчасно подала заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Враховуючи ту обставину, що ніхто із спадкоємців померлого не претендує на спадщину після його смерті, ті обставини справи, які визнані сторонами, у порядку ст.61 ч.1 ЦПК України не підлягають доказуванню, суд вважає встановленими обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог. Однак, судом також враховується те, що спадкодавець [PERSON] на випадок своєї смерті заповів позивачеві лише земельну ділянку, на яку вона й має право згідно ст.ст.1216, 1217, 1222, 1223, 1235, 1236 ЦК України. А тому, заявлені вимоги позивача щодо визнання за нею права власності на земельну ділянку у порядку спадкування за заповітом підлягають до задоволення. Що стосується вимоги про визнання за позивачем права на частку майна у пайовому фонді СТОВ «Довіра» села Гальжбіївка Ямпільського району Вінницької області, на яку мав право спадкодавець [PERSON], то у даній частині заявлених позовних вимог необхідно відмовити, оскільки дане спадкове майно не охоплене заповітом, хоча й входить до складу спадщини, і позивачем не доведено суду те, що вона має права на дану частину спадкового майна.. Виходячи із наведеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог і має підстави для задоволення позову частково. Зазначені правовідносини врегульовані ст.ст.1216, 1217, 1222, 1223, 1235, 1236, 1269 ЦК України.

Outcome: partial