Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину на період навчання. Посилалася на те, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Аішенням суду від 01.11.2011 року шлюб між ними було розірвано. Від шлюбу у них народились троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 02.09.2007 року з відповідача було стягнуто аліменти на утримання їх молодшого сина [PERSON], [INFO] шлюб між ними було розірвано та стягнуто з відповідача аліменти у розмірі 1/6 частки від всіх видів його заробітку. На даний час [PERSON], [INFO] став повнолітнім, однак продовжує навчання у Київському національному університеті ім.Тараса Шевченка на денній формі навчання та не має змоги самостійно отримувати заробіток. Навчання триватиме до 30.06.2022 року. Просила стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який продовжує навчання, починаючи з 21.04.2018 року до закінчення ним навчання в Київському національному університеті ім..[PERSON] до закінчення навчання 30.06.2022 року чи до досягнення ним двадцяти трьох річного віку, тобто до 21.04.2023 року у розмірі 1/6 частки від всіх видів його доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно. Відповідач до суду відзив на позовну заяву не подав. Позивач у судове засідання не зявилась. Подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала. Відповідач також у судове засідання не зявився. У поданій до суду заяві не заперечував проти розгляду справи у його відсутності. Третя особа [PERSON] у судове засідання не зявився. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 01.11.2011 року (а.с.8). Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина: [PERSON], [INFO] (а.с. 11). Відповідач [PERSON] записаний як батько в свідоцтві про народження позивача. Дана обставина підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 11). Таким чином, між сторонами виникли сімейні правовідносини, які детально врегульовані Сімейним кодексом України. Зокрема, за змістом ст.7 Кодексу сімейні відносини регулюються цим Кодексом та іншими нормативно-правовими актами. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Повнолітній [PERSON] перебуває на утриманні матері, зазначену обставину відповідач не оспорював, а тому суд визнає її такою, що не підлягає доказуванню. Повнолітній [PERSON] навчається на першому курсі денної форми навчання фізичного факультету Київського національного університету ім. Т.Шевченка. Термін навчання визначено до 30.06.2022 року (а.с. 11). У звязку з навчанням, [PERSON] працевлаштуватись не може, перебуває на утриманні матері, а тому потребує матеріальної допомоги. У відповідності до ст. 199 Сімейного кодексу України, [PERSON] зобовязаний утримувати дітей до двадцяти трьох років, якщо вони продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, а батько може надати таку допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст. 200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього\~Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. За змістом ст. 201 Кодексу до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми\~статей 187,\~189-192\~і\~194-197\~цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Одночасно частиною другою зазначеної статті СК України в редакції від 08.07.2017 року встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд також враховує ту обставину, що відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, обовязок по утриманню дитини є рівною мірою як для батька так і для матері і, відповідно до цієї норми, на позивачці також лежить обовязок по утриманню повнолітньої дитини. З урахуванням наведеного суд вважає, що в даному випадку аліменти повинні бути визначені у частці від доходу. Враховуючи матеріальний стан сторін, те, що у відповідача на утриманні є ще двоє неповнолітніх дітей, суд вважає, що позов слід задовольнити: стягнути із відповідача аліменти на користь [PERSON] на утримання повнолітнього сина - в розмірі 1/6 частини від всіх видів доходів щомісячно, але не менше, ніж 50% від прожиткового мінімуму на період його навчання до досягнення двадцяти трьох років. Визначаючи час з якого необхідно присудити аліменти, суд керується положеннями ст.191 СК України, згідно яких аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати, у звязку з ухиленням останнього від їх сплати. При цьому, ухилення може виражатися у тому, що зобов'язана особа ухилялась від укладення договору про сплату аліментів на утримання дитини, приховувала своє місцезнаходження або свій заробіток (доходи), не реагувала на направлені їй листи та інші подібні дії. Отже, обов'язковою умовою присудження аліментів за минулий час є доведеність саме позивачем вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача та неможливість їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. Проте, матеріали справи не містять будь-яких доказів того, що позивач вживала до подачі позову до суду будь-яких заходів щодо одержання аліментів з відповідача, а також доказів факту ухилення відповідача від сплати аліментів з часу досягнення повноліття [PERSON] З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що аліменти слід присудити за загальним правилом, визначеним ст.191 СК України, тобто від дня предявлення позову до суду.

Outcome: partial