Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом та просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме будинком № 49 по вул. Центральній в с. Ігнатпіль Овруцького району Житомирської області. Позивач зазначає, що є власником будинку, відповідачка зареєстрована в будинку, але з вересня 2010 року за місцем реєстрації не проживає. Позивач вважає, що відповідачка не користується спірним будинком без поважних причин на протязі п»яти років, а тому має бути визнана в судовому порядку таким, що втратив право на користування будинком. Позивач в судове засідання не з»явився, але надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні підтримує, погоджується на заочний розгляд справи. Відповідачка в судове засідання не з»явилася, про час та місце розгляду справи належно повідомлена. Заяв про розгляд справи у його відсутність суду не надав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник треттьої особи в судове засідання не з»явився . Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх невизнаних прав. Встановлено, що позивач є власником житлового будинку № 49, що знаходиться в селі Ігнатпіль Овруцького району Житомирської області по вул. Центральній, в якому проживає зі своєю матір»ю, батьком та донькою. Відповідачка зареєстрована в будинку з 1977 року, але не проживає в ньому. Зазначені обставини підтверджені у судовому засіданні витягом про державну реєстрацію прав за номером 35869693, актом та довідкою виконавчого комітету Ігнатпільської сільської ради Овруцького району від 16.09.2015 року ( а.с.6-8). Оцінюючи надані докази, суд вважає їх належними, достовірними і тому приймає їх як основу для ухвалення рішення. У відповідності до ст. 405 ЦК України, члени сімї власника, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом і втрачають це право, якщо відсутні в ньому без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок ( частину будинку), користуються ним для проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Враховуючи викладене, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими і доведеними у судовому засіданні. Відповідно до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місце проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, як випливає із указаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення про позбавлення права користування житловим приміщенням. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в сумі 487,20 грн..

Outcome: approved