Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що за договором проживання у гуртожитку, який був укладений між нею та ТОВ «Дніпрометалургремонт», є наймачем кімнати [NUMBER] житловою площею 16,61 кв.м, яка знаходиться у гуртожитку за адресою: [ADDRESS]. В даній квартирі також мешкає малолітня донька позивача - [PERSON], [INFO] Відповідно до п. 3.2 договору наймач має право вселяти в займану кімнату своїх неповнолітніх дітей або чоловіка. Як зазначається позивачем при зверненні до суду, у 2002 році вона познайомилася із відповідачем, між ними склалися сімейні стосунки, та позивач дозволила йому тимчасово вселитися до вказаної кімнати. З 2007 року відповідач веде аморальний образ життя, пиячить, піднімає руку на позивача та на дитину, ніде не працює, через що позивач й була вимушена звернутися до правоохоронних органів. Предмет позову становить вимога про виселення відповідача з кімнати [NUMBER], яка знаходиться у гуртожитку за адресою: [ADDRESS], без надання іншого житлового приміщення. У судовому засіданні позивач вимоги позову підтримала повністю, надала пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, просила суд повністю задовольнити поданий позов. Відповідно до пояснень позивача, вона підтримувала з відповідачем фактичні шлюбні стосунки, останні 3-5 років життя стало нестерпним через зловживання відповідачем алкогольними напоями, відповідач піднімає руку на позивача; звернення до міліції є безрезультатними. За ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За згодою позивача суд вирішує справу на підставі наявних у справі доказів у порядку заочного розгляду справи. Заслухав пояснення позивача, допитав свідка та дослідивши докази в межах заявлених вимог згідно ст. 11 ЦПК України, суд дійшов до висновку про наявність підстав для ухвалення про задоволення позову повністю, виходячи з наступного. Як встановлено судом, за договором проживання у гуртожитку, який був укладений між позивачем та ТОВ «Дніпрометалургремонт» 01.06.2007 р., позивач є наймачем кімнати [NUMBER] житловою площею 16,61 кв.м, яка знаходиться у гуртожитку за адресою: [ADDRESS]. В даній квартирі також мешкає малолітня донька позивача - [PERSON], [INFO], та відповідач, який є батьком малолітньої дитини (а.с. 6). За ч. 1 ст. 98 ЖК наймач жилого приміщення та члени його сім'ї, які проживають разом з ним, можуть за взаємною згодою дозволити тимчасове проживання в жилому приміщенні, що є в їх користуванні, інших осіб без стягнення плати за користування приміщенням (тимчасових жильців), в тому числі опікуна чи піклувальника, який не є членом сім'ї наймача. Тимчасові жильці на вимогу наймача або членів сім'ї, які проживають разом з ним, зобов'язані негайно звільнити приміщення, а в разі відмовлення - підлягають виселенню в судовому порядку без надання іншого жилого приміщення (ч. 3 ст. 98 ЖК). Так, відповідачу було дозволено позивачем проживання в даному житловому приміщенні, утім, через зловживання відповідачем алкогольними напоями та поведінку у побуті (конфлікти, погрожування фізичною розправою позивачеві, не реагування на зауваження), позивач вимагає від відповідача негайно звільнити житлове приміщення, утім, дана вимога відвідачем не виконана. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що є подругою позивача, відповідача знає близько 10 років, він мешкає разом із позивачем та вони підтримують фактичні шлюбні відносини. За весь час знайомства із відповідачем їй відомо, що відповідач не працює, зловживає алкогольними напоями, б'є позивача, у тому числі об тупі предмети, обливає її окропом, знущається над дитиною, викидає речі через вікно, через що позивач періодично прибігає до неї (тобто до свідка), та вони нічого не можуть з цим зробити. Позивач стала хворою людиною через це, в неї болить серце. Коменданту гуртожитку все одно хто живе у гуртожитку. На даний час дитина потребує психологічної допомоги, дитина залякана, тремтить. Порядок надання жилої площі в гуртожитках підприємств, установ, організацій, користування цими гуртожитками та їх утримання встановлене Примірним положенням про гуртожитки, яке затверджене Постановою Ради Міністрів УРСР від 3 червня 1986 р. N208. Як встановлено судом, відповідач вселився у гуртожиток з порушенням зазначеного вище Примірного положення (п. 17), через що відповідно до ст. 44 примірного положення про гуртожитки, згідно з яким громадян, які самоправно зайняли жилу площу в гуртожитку, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення, має бути виселений без надання іншого житлового приміщення. Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до ст.ст. 88 та 215 ЦПК України.

Outcome: approved