Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-21 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до відповідача про визнання особи втратившою право на користування квартирою [ADDRESS], шляхом зняття з реєстраційного обліку. В обгрунтування вимог зазначено, що на підставі ордера на вселення в житлове приміщення, зареєстрована та проживає в [ADDRESS]. З відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі. Сім»я з відповідачем розпалась, шлюб розірвано . Відповідач залишив місце проживання на на весні 2013 року , забравши всі свої особисті речі, не проживає більше одного року в даній квартирі, а тому змушена звернутися до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. До судового засідання представником позивача надано клопотання про розгляд справи без їх участі та підтримку позовних вимог (а. с. 29). Відповідач в судове засідання не з»явився, про час і місце розгляду справи повідомлено рекомендованим листом (а. с. 28 ), поважні причини неявки суду не повідомлено. Від третьої особи суду надано заяву про розгляд справи у відсутність їх представника та відсутність заперечень проти задоволення позову ( а.с. 17). Згідно ст.169 ЦПК України, суд визнає причини неявки неповажними і вирішує справу розглядати за даної явки і наявних матеріалів у справі. Представник позивача згідно заяви не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Судом встановлено наступні факти. Позивач є основним квартиронаймачем квартири [ADDRESS], що підтверджується довідкою (а. с. 30 ) . Відповідач [PERSON] не проживає в даному житлі , виїхав з помешкання з власної ініціативи , забравши свої речі, комунальні послуги не сплачує, що підтверджується актами (а. с. 20, 33). Відповідно до ст.. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»- зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду. Відповідно до ст. 71 ЖК України житлове приміщення зберігається на протязі 6 місяців та у визначених випадках. Відповідно до даної статті відповідач втратив право на користування житловим приміщенням. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням проводиться в судовому порядку. При винесенні рішення, суд керується ст.11 ЦПК України, щодо розгляду судом справ в межах заявлених вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності , суд дійшов висновку щодо задоволення позову частково, оскільки відповідач не є членом сім»ї з 30.05.2001 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу (а. с. 4) та без поважних причин понад 6 місяців не проживає в даному житлі є всі підстави для визнання особи такою, що втратила право на користування даним житлом. При цьому не підлягає задоволення вимога, щодо зняття особи з реєстраційного обліку , оскільки дана вимога не грунтується на законі та суперечить правилам ст.. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». Згідно ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача 243,60 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: partial