Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-16 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, що 19.09.2009 року зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис №279, з тих підстав, що з відповідачем проживали однією сім`єю до вересня 2018 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку Анастасію [PERSON] , яка народилася [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки мають протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, зловживає алкоголем, з його ініціативи постійно виникають сварки, свідком яких є дитина. Спільне господарство не ведеться. Переконана, що подальше спільне життя та збереження шлюбу з відповідачем є неможливим і суперечитиме її інтересам. Збирається укласти шлюб з іншим чоловіком. Спору з приводу поділу майна, що перебуває у спільній власності, а також стосовно місця проживання дитини наразі немає, після розірвання шлюбу донька залишиться проживати з нею. До судового засідання учасники справи не з`явилися, повідомлені належно. Позивач клопотала про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, місце проживання дочки [PERSON] визначити з нею, судові витрати з відповідача не стягувати. Відповідач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає. Суд, за відсутності підстав для відкладення розгляду, приймає рішення про слухання справи, та вивчивши доводи позову, врахувавши думку позивача, відповідача, вивчивши наявні докази у справі, приходить до такого. У разі визнання відповідачем позову, суд, за нормами ч.4 ст.206 ЦПК України, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За нормами ст.110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя і, в разі неможливості примирення сторін, відповідно до ст. ст. 111, 112 СК України розривається. 19.09.2009 року [PERSON] , позивач по справі, та [PERSON] , відповідач по справі, у Відділі реєстрації актів цивільного стану Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області, зареєстрували шлюб, актовий запис № 279, підтверджено Свідоцтвом про шлюб, Серія [NUMBER] . 05.03.2011 [INFO] у подружжя народилася дитина [PERSON] , актовий запис №109, підтверджено Свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] від 16.03.2011, яка відповідно довідки про склад сім`ї від 23.04.2019 №685, виданої Виконавчим комітетом Хлистунівської сільської ради Городищенського району Черкаської області, входить до складу сім`ї та проживає з [PERSON] , позивач у справі. Шлюб, за нормами ст.24 СК України, ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Чоловіки і жінки, за нормами ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року, користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позивач скористалась наданим правом та звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. За нормами ст.24 СК України, п.10 постанови ПВС України від 21.12.2007 №11 «Про судову практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Охорона сім`ї державою полягає в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечите інтересам одного з них чи інтересам дітей. Подружжя проживає окремо, спільного господарства не ведуть. Питання про примирення не ставиться. За нормами ч.4 ст.200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст.206 цього Кодексу. Позивач вказує, що збереження сім`ї суперечить її інтересам, та наполягає на розірванні шлюбу. Суд приймає до уваги, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими. Відмова буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимо. Шлюб між сторонами існує лише юридично, без паритетних засад про почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, підтримання стосунків. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Відповідач позовні вимоги визнає. Суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також вбачаючи відсутньою морально-правову основу шлюбу, приходить до висновку, що шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Декларація прав дитини, прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, проголошує, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Суд визначає місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , враховуючи її інтереси, з матір'ю [PERSON] .

Outcome: approved