Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду і просить усунути перешкоди в користуванні спірною земельною ділянкою, яка розташована у [ADDRESS], зобов'язавши відповідача знести самовільно встановлені споруди, а саме: сарай, погріб та паркан, мотивуючи тим, що вона є власником 1/5 частини житлового будинку [ADDRESS] По сусідству з нею проживає відповідач, який також є власником частини вказаного будинку. На земельній ділянці, яка є спільною для обслуговування вказаного будинку, він, без згоди співвласників будинку, здійснив самочинне будівництво хліва та погреба, обгородивши парканом, що не відповідає будівельним, архітектурним та санітарним нормам. Нею в 2014 році подавалася скарга до ДАБІ в Житомирській області, згідно письмової відповіді якого останнього було оштрафовано. З того часу, тобто протягом 3-х років нічого не змінилося. На неодноразові вимоги сусідів [PERSON] нічого не зробив, порушення не усунув. Нею повторно подавалася скарга до ДАБІ в Житомирській області в серпні 2017 року, але їй було рекомендовано звернутися до суду. Добровільно вирішити спір вони не можуть. В судовому засіданні позивач та його представник заявлені вимоги підтримали. Відповідач та його представник в судовому засіданні щодо задоволення позову заперечили, зазначивши, що [PERSON] погріб, сарай та паркан він не добудовував. Вони вже були при купівлі ним частини будинку в 1994 році. В 1998 році він добудував веранду з відхиленнями. В 2014 році викликали будівельну інспекцію і він дійсно заплатив штраф. Однак, йому все внесли в план, він зробив новий технічний паспорт. Припису на знесення йому не було. Будували мабуть попередні власники. Вислухавши пояснення сторін, показання свідків та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В судовому засіданні встановлено та не заперечується сторонами, що вони є власниками квартир: №3 - [PERSON] та №4 - [PERSON] в будинку [ADDRESS]. Копія листа інспекції ДАБК у Житомирській області від 11.09.2014 №8-18/3375/14 підтверджує пояснення відповідача в частині проведення ним будівельних робіт по реконструкції частини житлового будинку з добудовою та будівництвом погреба без отримання відповідних дозвільних документів в органах Держархбудконтролю та притягнення його за недотримання містобудівного законодавства до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу, який було сплачено до державного бюджету. Копія листа управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Житомирській області від 15.09.2017 №1006 -7 - 20/ 2670/17 в свою чергу підтверджує факт звернення позивача до даної інспекції з приводу правомірності будівництва хліва та погреба за адресою відповідача та проведення інспекцією відповідної перевірки. Під час перевірки з виїздом на місце було встановлено, що за адресою вул. Гетьмана Виговського, 33 розташовано чотирьохквартирний житловий будинок. Виконання будь-яких будівельно-монтажних робіт на час огляду об'єкту виявлено не було. Разом з тим було встановлено, що на при будинковій території відповідного житлового будинку дійсно побудовано погріб у 1960 році, що підтверджується технічним паспортом, виготовленим Коростенським МБТІ за №1418 від 02.09.2014. Крім того, констатовано факт притягнення [PERSON] за недотримання містобудівного законодавства до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу, який було сплачено до державного бюджету та неможливість подвійного притягнення до відповідальності за одне й те саме правопорушення. Також було з'ясовано, що змонтовано сарай з дерев'яних стовпчиків без улаштування фундаменту. Вказані обставини підтвердив в судому і свідок [PERSON], який проводив відповідні обстеження як спеціаліст Держархбудінспекції, та який пояснив також, що погріб, який збудовано в 1960 році згідно технічного паспорту [PERSON], та сарай, який не має фундаменту, не відносяться до підконтрольних інспекції об'єктів, що підтвердив і Порядком реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (а.с. 43-45). Підтвердила наявність спірних споруд на час придбання квартири відповідачем і свідок [PERSON]. В ч.ч. 1,4 ст. 376 ЦК України законодавець закріпив, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. Верховний Суд в постанові від 26.06.2018 по справі № 702/1562/15-ц зазначив, що знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності. Знесення нерухомості, збудованої з істотним відхиленням від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотним порушенням будівельних норм і правил (у тому числі за відсутності проекту), можливе лише за умови, що неможлива перебудова нерухомості відповідно до проекту або відповідно до норм і правил, визначених державними правилами та санітарними нормами, або якщо особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від такої перебудови. Факт відхилення від проекту та порушення будівельних норм і правил має довести особа, яка пред'явила позов про знесення самочинного будівництва. Таким чином, оскільки позивачем під час розгляду справи не доведено належними та допустимими доказами, що спірні об'єкти, а саме: належні відповідачу сарай, погріб та паркан, є об'єктами самочинного будівництва та знаходження їх на земельній ділянці, що належить їм на праві спільного користування, порушує її права, суд не знаходить правових підстав для задоволення позову. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 640 грн. в доход держави.

Outcome: dismissed