Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання доньки - [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що донька знаходиться на її утриманні, відповідач є її батьком, але не приймає участі в її матеріальному забезпеченні. Відповідач на утриманні непрацездатних членів сім'ї, родичів та інших неповнолітніх дітей не має. В позовній заяві позивач просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі ? частини від усіх видів доходу щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Позивач у судове засідання не явилась, надала суду заяву з проханням справу розглянути без її участі, просила позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно частин 1-3 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Судом встановлено, що між позивачем з відповідачем 15 травня 2012 року уклали шлюб, який був зареєстрований у Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, (а.с. 2). Також було встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, наявним в матеріалах справи (а.с.3). Дитина знаходиться на утриманні матері, що визнано сторонами справи. Відповідно до ст.ст. 180, 182, 183 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, а розмір щомісячних аліментів визначається судом і в жодному разі не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України. Згідно ст. 181, ч. 1 ст. 191 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батьків, починаючи від дня пред`явлення позову. Враховуючи викладене, суд вважає можливим позовні вимоги задовольнити: стягнути з відповідача [PERSON] [INFO] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини від усіх видів доходу щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку починаючи з 03 березня 2014 року допустивши негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у розмірі місячного платежу. У відповідності з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної частини вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved