Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому посилається на те, що після смерті батька [PERSON] вона успадкувала земельну частку (пай), яку за життя спадкодавець передав в оренду відповідачу, про що було укладено відповідний договір. Відповідач неналежним чином виконував свої зобовязання за договором оренди землі, а саме з 2011 року і по теперішній час не сплачував орендну плату. Згідно здійсненого розрахунку, з урахуванням індексу інфляції та 3% річних, сума заборгованості становить 9 936 грн. Пунктом 36 договору передбачено припинення його дії шляхом розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання обовязків, передбачених договором. Просить стягнути з відповідача за договором оренди землі від 18.07.2007 суму основного боргу з урахуванням індексу інфляції у розмірі 6 588 грн., 3% річних у розмірі 108 грн., пеню у розмірі 3 240 грн., разом 9 936 грн.; розірвати договір оренди землі від 18.07.2007, укладений між [PERSON] (орендодавець) та фермерським господарством «Михайлово» (далі ФГ «Михайлово»). В судовому засіданні представники позивача за довіреностями [PERSON], [PERSON] заявлені вимоги підтримали, підтвердили обставини, викладені у позовній заяві, наполягали на задоволенні позову. Крім того, надали документи про розмір витрат на правову допомогу, які просили стягнути з відповідача при вирішенні справи по суті. Представник відповідача за договором про надання правової допомоги, фахівець у галузі права [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, надавши суду письмові заперечення. Вказала, що відповідно до умов договору орендна плата становить 900 грн. за рік. ФГ «Михайлово» сумлінно виконувало свої зобовязання за договором. Так, у листі від 27.09.2011 [PERSON] просив грошові кошти за оренду землі надсилати на його особовий рахунок у відділенні Ощадбанку в м. Херсоні. На підставі даного листа 07.10.2011 позивачу було перераховано 1670 грн. орендної плати. Переплату у 2010-2011 роках пояснюють наявністю коштів та на випадок неврожаю у наступному році. У жовтні 2012 року орендна плата була передана через сусідку [PERSON], про яку у листі вказував [PERSON] Крім того, згідно статистичної звітності, ФГ нараховано [PERSON] 2500 грн., з яких утримано 375 грн. податку, фактично сплачено 2125 грн. У 2013 році [PERSON] особисто отримав гроші за орендну землі у сумі 999,60 грн., що підтверджується відомістю на виплату грошей ФГ з підписом [PERSON] У жовтні 2014 року [PERSON] повідомила про смерть [PERSON], і через відсутність інформації про спадкоємців кошти за оренду землі у 2014 році не було сплачено, при цьому фактично існувала переплата у сумі 699,60 грн. Позивач зверталась до ФГ з вимогою про сплату орендної плати, але документи, які підтверджують, що вона є спадкоємцем [PERSON], не надала, звернувшись натомість до суду з позовом. Крім того, під час судового розгляду надала платіжне доручення, відповідно до якого 21.10.2015 позивачці було сплачено 6138,92 грн. орендної плати за 2014-2015 роки. Вважає відсутніми підстави для розірвання договору оренди землі, а позов необґрунтованим, просила відмовити у його задоволенні. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи і оцінивши надані докази у їх сукупності, приходить до наступного. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.10.2014 після смерті [PERSON], який помер 20.03.2014, [PERSON] успадкувала земельну частку (пай) розміром 6,88 умовних кадастрових гектарів, розташовану на території КСП «Скадовський» с. Радгоспне Скадовського району Херсонської області (а.с.5, 6, 8). 18.07.2007 [PERSON] (ідент. номер [NUMBER]) та ФГ «Михайлово» (ідент. код 21302018) уклали договір оренди землі, відповідно до умов якого [PERSON] передав ФГ «Михайлово» в оренду земельну ділянку площею 6,88 умовних кадастрових гектарів до 02.01.2026 для вирощування сільськогосподарських культур; орендна плата визначена у розмірі 900 грн. на рік, обчислюється з урахуванням індексів інфляції, вноситься готівкою до 10 жовтня кожного року (а.с.9-11). Відповідно до ст.93 ЗК України право оренди земельної ділянки це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Стаття13 Закону України «Про оренду землі» визначає, що договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (ст. 21 Закону). Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Відповідно до ч.1 ст.32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обовязків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати (п.«д» ч.1 ст.141 ЗК України). Згідно ч.2 ст.651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Таким чином, відповідно до наведених норм матеріального права договір оренди землі може бути розірваний за умов систематичної несплати орендної плати, про що також зазначено у постанові Верховного Суду України №6-146цс12 від 12.12.2012. Можливість припинення дії договору шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обовязків, передбачених договором визначена умовами п.36 договору. ФГ «Михайлово» з часу укладення договору оренди землі і до 2014 року належним чином виконувало умови договору, своєчасно виплачувало орендну плату. Так, у 2010 році орендна плата була сплачена шляхом переказу коштів на вказані [PERSON] реквізити (а.с.58). 27.09.2011 [PERSON] направив голові фермерського господарства «Михайлово» листа з проханням надіслати грошові кошти за оренду землі за 2011 рік у такий же спосіб, як у 2010 році, а саме на його особовий рахунок у відділенні Ощадбанку України в м. Херсоні по вул. Суворова, 21, одночасно вказавши про зміну особового рахунку (а.с.57); кошти було перераховано 07.10.2011 (а.с.59). Як пояснила представник відповідача, орендна плата за 2012 рік була передана [PERSON] через його сусідку [PERSON] (проживає в [INFO]), мобільний телефон якої [PERSON] вказав у листі від 27.09.2011. На підтвердження здійснення розрахунків з орендної плати фермерського господарства з [PERSON] в тому числі, суду надано статистичну звітність форми №1ДФ «Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку», згідно якої сума виплаченого [PERSON] доходу (ідентифікаційний номер [NUMBER]) у 2012 році становить 2500 грн., з яких утримано податок в сумі 375 грн. (а.с.62-69). У 2013 році [PERSON] особисто отримав гроші за оренду землі в сумі 999,60 грн., що підтверджується його підписом у відомості на виплату грошей фермерського господарства та узгоджується з інформацією з форми №1ДФ (а.с.61, 68-69). Не дивлячись на те, що орендодавець з вимогою про зміну орендної плати не звертався, ФГ «Михайлово» збільшило розмір орендної плати та виплачувало орендну плату у розмірі, який перевищує визначений у договорі. Затримка у виплаті орендної плати у 2014 році була обєктивно зумовлена, оскільки ФГ не було надано відомості про спадкоємців [PERSON], який помер 20.03.2014. Після отримання вимоги [PERSON] про необхідність погашення заборгованості по орендній платі (а.с.70, зв.), ФГ направило позивачу лист про необхідність надати заяву про перерахунок орендної плати на її рахунок та необхідні для цього документи (а.с.71, зв). Після отримання ФГ «Михайлово» вищевказаних документів орендна плата за 2014-2015 рік була перерахована [PERSON] (а.с.78, зв.). Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог та заперечень, надавши докази відповідно до вимог статей 57-60 ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Статтею 627 ЦК України визначено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Позивачем та представниками не спростовано, що [PERSON] отримував орендну плату за 2010-2013 рік. Суд критично оцінює посилання представників на відмінність перерахованих [PERSON] сум від суми орендної плати за договором, здійснення виплати орендної плати шляхом перерахування на вказаний орендодавцем рахунок, а не готівкою, оскільки вказані обставини свідчать не про порушення умов договору, а саме про намір належного його виконання; а також на невідповідність наданих відповідачем письмових доказів вимогам Закону України «Про звернення громадян», Правил надання поштового звязку та Положення про ведення касових операцій у національній валюті, розцінює їх як формальні, оскільки наведені нормативні акти не регулюють цивільні зобовязальні відносини. За наведених обставин, відсутні підстави для стягнення з відповідача орендної плати за 2010-2014 рік, 3% річних та пені. Одночасно, невиплата орендної плати за один лише 2014 рік не дає підстави для висновку, що відповідач систематично, як це передбачено п. «д» ч.1 ст.144 ЗК України, не сплачує орендну плату, тому відсутні підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки. Таким чином, з урахуванням викладених обставин та наданих доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заявлених позовних вимог у повному обсязі.

Outcome: dismissed