Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-31 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом і вимоги обґрунтовує тим, що 05 листопада 1999 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу мають двох спільних дітей - повнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , та малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя з відповідачем не склалося, вони мають різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Протягом останніх років стосунки між нами погіршилися, стали постійно виникати непорозуміння, сварки, що негативно впливає на їх психічний стан наш та їх дітей. Не зважаючи на проживання в одному будинку, вони подружніх стосунків не підтримують, спільного бюджету не мають. Враховуючи зазначене, подальше збереження шлюбу вважає неможливим. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Вважає, що аліменти на дитину необхідно стягувати з відповідача в розмірі ј частини від усіх доходів відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з урахуванням обставин, викладених в ст.182 СК України, зокрема матеріального становища відповідача, який має працездатний вік, працює, інших малолітніх чи неповнолітніх дітей не має, матеріального становища сина, який буде проживати з нею. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 05.11.1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану Сумської міської ради, актовий запис №1298 та стягувати з [PERSON] аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не з`явилася, надала до суду заяву в якій зазначила, що свої позовні підтримує повністю та просить справу розглядати без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Суд, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав: Судом установлено, що 05.11.1999 року між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Сумської міської ради, актовий запис №1298 (а.с.10). Від шлюбу сторони мають повнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , та малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] (а.с.11). За час перебування у шлюбі сімейні стосунки між позивачем і відповідачем не склалися через різні погляди на шлюб та сім`ю. Сторони спільного господарства не ведуть. Сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. Примирення між сторонами неможливе. За таких обставин суд вважає, що сім`я існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, суперечить як їх інтересам, так і інтересам їхньої дитини, тому шлюб необхідно розірвати. Відповідач як батько дитини, відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України зобов`язаний утримувати свою неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття, тому з нього належить стягувати аліменти. Частиною 3 ст.181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, з ким проживає дитина. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Оскільки дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні, суд з врахуванням обставин, викладених в ст.182 СК України - матеріального становища відповідача, який є особою працездатного віку, працює, матеріального становища дитини, яка перебуває на утриманні матері, визначає розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 29.04.2020 року (дата звернення позивача до суду з позовною заявою) до досягнення дитиною повноліття. На підставі ст.141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави 840грн. 80коп. судового збору (за вимогу про стягнення аліментів).

Outcome: approved