Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача та просила стягнути з останнього на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дати подання позову і до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що батьком дитини є відповідач, однак у шлюбі сторони між собою не перебувають. Відповідач в добровільному порядку жодної допомоги з утримання дитини не надає, матеріально нічим не допомагає, крім того він усіляко ухиляється від свого обов'язку та виїхав до іншого міста навчатися. Враховуючи викладене, позивач звернулася до суду із зазначеною позовною заявою. Позивач та її представник [PERSON] у судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні визнав позовні вимоги частково, а саме просив стягнути з відповідача на користь позивача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1700 грн. щомісячно, оскільки відповідач не працює, навчається на денній формі навчання та отримує допомогу від родичів. Вислухавши позивача, представника позивача [PERSON], представника відповідача [PERSON], дослідивши докази, судом встановлені наступні фактичні обставини. Сторони мають спільну доньку - [PERSON], [INFO] (а.с.4). Також судом встановлено, що сторони проживають окремо, дитина перебуває на утриманні позивача. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За ч.ч.1,3 ст. 181 Сімейного кодексу України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними або за рішенням суду. Відповідно до ч. 2 ст. 18 Сімейного кодексу України, суд застосовує ті способи захисту прав або інтересів учасників сімейних відносин, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 182 цього ж Кодексу, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Дитина, донька [PERSON], [INFO], самостійного доходу не має; має задовільний стан здоров'я. Відповідач має задовільний стан здоров'я; навчається в аспірантурі у Вищому навчальному закладі УКООСПІЛКИ «Полтавський університет економіки і торгівлі» на контрактній основі, вартість навчання у якому в рік складає 3000 доларів США; інших дітей та утриманців, а також стягнень за виконавчими документами відповідач не має. Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька дитини, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи визначені ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України обставини, суд дійшов висновку, що заявлений позивачем розмір аліментів є таким, що відповідає як фактичним обставинам справи, так і вимогам закону, тому суд вирішив стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Доводи представника відповідача [PERSON] щодо необхідності стягнення аліментів в твердій грошовій сумі судом до уваги не приймаються, оскільки згідно норм ч.1 ст. 184 СК України суд визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі виключно за заявою одержувача. Позивач та її представник [PERSON] в судовому засіданні наполягали саме на стягненні аліментів у частці від доходів відповідача. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved