Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Позовні вимоги мотивує тим, що [PERSON], громадянин України, ідентифікаційний номер [NUMBER] проживає за адресою: [INFO], 79054. [PERSON] є власником квартири загальною площею 42.8 кв.м., що розташована за адресою: м. Львів, вул. Є. Коновальця, 85Б/21, відповідно до акту від 21 квітня 2017 року про проведення електронних торгів, виданого Франківським відділом Державної виконавчої служби м. Львова відповідно до свідоцтва про право власності, виданого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] від 27 квітня 2017 року та відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №86018047 від 27.04.2017 року. Результати акціону ніким не оскаржувалися, отже власник квартири та користувачі квартири не мають жодних претензій до продажу квартири на аукціоні та нового власника [PERSON] В червні 2017 року [PERSON] отримав доступ до своєї квартири за адресою: м. Львів, вул. Є. Коновальця, 85Б/21. Після чого у липні 2017 року позивачу стало відомо про наявність зареєстрованих осіб у вищевказаній квартирі. Відповідно до довідки з місця проживання про склад сімї і прописки №3112 від 09.10.2017 року, виданої ЛКП «Львівський ліхтар» у квартирі за адресою: м. Львів, вул. Є. Коновальця, 85Б/21 зареєстровано 4 особи: [PERSON], [PERSON] [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Проте дані особи не проживають за даною адресою вже багато років, що підтверджується актом про не проживання від 09 жовтня 2017 року, складеним комісією у складі майстрів ЛКП «Львівський ліхтар», та засвідченим сусідами про те, що, починаючи з 2014 року вищевказані особи за такою адресою не проживають. 15 серпня 2017 року позивач звернувся до Франківської районної адміністрації про зняття з реєстрації [PERSON], [PERSON] [PERSON], [PERSON] та [PERSON] з квартири №21, що розташована за адресою: м. Львів, вул. Є. Коновальця, 85Б. 06.09.2017 року Франківською районною адміністрацією надано відповідь заявнику про відмову у знятті з реєстрації вищевказаних осіб. На підставі вищевикладеного та реалізуючи своє право на звернення до суду, позивач просить заяву задоволити. Позивач в судове засідання не зявилася, однак подала на адресу суду заяву про слухання справи у її відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідно до ч.4\~ст. 223 ЦК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи повторну неявку відповідача в судове засідання та відсутності відзиву на позов заяву, а також відсутність заперечень представника позивача щодо проведення заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ч. 4 ст.223, ст.280 ЦПК України,\~вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. На підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України,\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Крім того, ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно дост.47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до\~ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. В силу\~ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності встановлена судом. Згідно п. 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 01.11.1996р. «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя»- наявність чи відсутність прописки самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім'ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому. Згідно\~ст. 163 Житлового кодексу України,\~у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, п.п. 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою\~ст. 71 цього кодексу Згідно ст. 71 Житлового кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Поважність причин відсутності особи за місцем проживання визначається судом у кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та правилст.89\~ЦПК України щодо оцінки доказів. Статтею 72 Житлового Кодексу України, встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться у судовому порядку. У постанові Верховного Суду України від 16.01.2012 року зазначено, що вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст. ст.71,72,116,156 ЖК України; ст. 405 ЦК України). Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири, що розташована за адресою: м. Львів, вул. Є. Коновальця, 85Б/21, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про право власності, виданого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] від 27 квітня 2017 року та відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №86018047 від 27.04.2017 року. Відповідно до довідки з місця проживання про склад сімї і прописки №3112 від 09.10.2017 року, виданої ЛКП «Львівський ліхтар» у квартирі за адресою: м. Львів, вул. Є. Коновальця, 85Б/21 зареєстровано 4 особи: [PERSON], [PERSON] [PERSON], [PERSON] та [PERSON], однак, такі особи за вищевказаною адресою не проживають, що підтверджується актом про не проживання від 09 жовтня 2017 року, складеним комісією у складі майстрів ЛКП «Львівський ліхтар», та засвідченим сусідами про те, що, починаючи з 2014 року [PERSON], [PERSON] [PERSON], [PERSON] та [PERSON] за адресою: м. Львів, вул. Є. Коновальця, 85Б/21, -не проживають. Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, встановлених обставин справи, системного аналізу положень чинного законодавства,\~суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення. Питання щодо судових витрат слід вирішити відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.\~\~

Outcome: approved