Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача та просила стягнути з [PERSON], аліменти на свою користь на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку щомісячно починаючи з липня 2016 року до досягнення ним 23 років за умов, що він буде продовжувати навчання. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 1993 року по 1997 рік вона перебувала у шлюбі з відповідачем [PERSON], від якого вони мають сина [PERSON], [INFO] У 1997 році шлюб між сторонами було розірвано і відповідач сплачував аліменти на користь позивача на утримання сина, та щомісячно по 80,00 грн. на додаткові витрати, пов'язані із хворобою. У вересні 2012 року [PERSON] став студентом 1 курсу денної форми навчання (бюджет) спеціальності «біологія» Навчально-наукового центру Інституту біології Київського національного університету імені Тараса Шевченка 4 рівня акредитації. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 20.12.2012 року було стягнуто з відповідача на користь позивача на утримання сина [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку /доходу/ щомісячно починаючи з 28.02.2012 року та до закінчення ним навчання, а саме до 30.06.2016 року. Зазначила, що усі виплати були в повному обсязі стягнуті з відповідача та 30.06.2016 року припинені. Однак, син сторін [PERSON], [INFO], вступив до магістратури навчального закладу і на даний час є студентом першого курсу ОКР «Магістр» денної форми навчання спеціальності «Біологія» ННЦ «інституту біології та медицини» Київського національного університету імені Т. Шевченка, 4 рівня акредитації, що дає право на продовження отримання аліментів до 23 років. На підставі викладеного просила позов задовольнити. Позивач в судове засідання не з'явилась, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила справу розглядати у її відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надіслав на адресу суду письмові пояснення в яких позовні вимоги визнав частково та не заперечував проти стягнення з нього аліментів в твердій грошовій сумі 500,00 грн. При визначенні розміру аліментів просив врахувати те, що він є учасником АТО, отримує пенсію та має на утриманні малолітнього сина [PERSON], [INFO] Суд, відповідно до ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у його відсутність, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечувала позивача. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Врахувавши заяву позивача, письмові пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що позивач та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 1993 року по 1997 рік. Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER], виданого відділом РАГС Карлівської райдержадміністрації 09.04.1997 року, шлюб між сторонами було розірвано 07.04.1997 року. Згідно рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 20.12.2012 року з відповідача [PERSON] було стягнуто на користь позивача на утримання сина [PERSON] [INFO], аліменти в розмірі ? частини заробітку /доходу/ щомісячно починаючи з 28.09.2012 року та до закінчення ним навчання в Навчально-науковому центрі Інституту біології Київського національного університету імені Тараса Шевченка, а саме до 30.06.2016 року. Як зазначила позивач у своїй заяві, усі виплати з позивача були стягнуті та припинені 30.06.2016 року. При цьому встановлено, що син сторін [PERSON] є студентом 1 курсу ОКР «Магістр» денної форми навчання спеціальності «Біологія» ННЦ «Інститут біології та медицини» Київського національного університету імені Тараса Шевченка 4 рівня акредитації та закінчує навчання 30.06.2018 року. Зазначене підтверджується довідкою Київського національного університету імені Тараса Шевченка №036/448 від 30.12.2016 року. У зв'язку з тим, що син сторін продовжує навчання, позивач просила стягнути з відповідача на свою користь на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку щомісячно починаючи з липня 2016 року до досягнення ним 23 років за умов, що він буде продовжувати навчання. Відповідач визнаючи позовні вимоги частково просив стягнути аліменти в твердій грошовій сумі 500,00 грн. та просив врахувати те, що він є учасником АТО, отримує пенсію та має на утриманні малолітнього сина [PERSON], [INFO], на що слід зазначити наступне. Сім'я є первинним та основним осередком суспільства. Вона створюється на підставі шлюбу, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Законодавством України передбачено обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання до 23 років. Аліменти - це кошти на утримання дитини, які присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір коштів на утримання дитини (аліменти) встановлюється судом. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. За змістом ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Згідно зі ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, якщо вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно зі ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. Згідно зі ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров»я та матеріальне становище дитини; стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків передбачених ст. 184 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи майновий стан сторін по справі та їх дохід, а також обставини визначені у ч.1 ст.182 СК України, суд приходить до висновку про необхідність стягнення аліментів з відповідача [PERSON] на користь позивача на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу) щомісяця і до досягнення ним 23 років - [INFO] року. При цьому суд враховує обов'язок відповідача сплачувати аліменти на утримання сина на рівні з позивачем а не перекладати свої обов'язки батька на плечі інших осіб. Обставини на які посилався відповідач при визначенні розміру аліментів, не дають підстав для визначення такого розміру у твердій грошовій сумі, оскільки законодавством визначено, що аліменти у твердій грошовій сумі присуджуються у разі, якщо платник має нерегулярний мінливий дохід, доказів чого не було надано відповідачем. Що стосується періоду, за який позивач просить стягувати аліменти з відповідача на свою користь, а саме починаючи з липня 2016 року, то слід зазначити, що чинним СК України встановлений передбачено присудження аліментів від дня пред'явлення позову до суду. Згідно вимог ст. ст. 27, 28, 29, 30 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно зі ст.191 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial