Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-18 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення боргу у розмірі 8 000,00 грн. Також просила стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 37,47 грн. від суми позики та судовий збір. Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначала, що 10 вересня 2013 року між нею та відповідачем [PERSON] було укладено усний договір наміру продажу будинку та земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] На реалізацію усної домовленості 10 вересня 2013 року була укладена письмова угода у формі розписки, відповідно до якої [PERSON] передала [PERSON] грошові кошти у розмірі 8 000,00 грн. для оформлення спадщини з подальшою реалізацією позивачу спадкового майна в строк до 10 жовтня 2013 року. Відповідач зобов'язання щодо реалізації спадкового майна позивачу не виконала, грошових коштів не повернула, в зв'язку з чим позивач змушена звернутися з позовом до суду. Позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила позов задовольнити та проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явилася, хоча належним чином повідомлялася про день, час і місце розгляду справи, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло. Тому суд, відповідно до ст. 224 ЦПК України вважає за можливе проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, врахувавши думку позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 10 вересня 2013 року між сторонами було укладено усний договір наміру продажу будинку та земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] На виконання вищевказаної домовленості між сторонами було складено розписку, відповідно до якої [PERSON] передала [PERSON] грошові кошти у розмірі 8 000,00 грн. для оформлення спадщини з подальшою реалізацією позивачу спадкового майна в строк до 10 жовтня 2013 року (а.с. 5). Судом встановлено, що станом на 12 травня 2015 року відповідач [PERSON] свої зобов'язання щодо реалізації спадкового майна позивачу не виконала та грошові кошти не повернула. У зв'язку з чим, 13 травня 2015 року [PERSON] направила на адресу [PERSON] письмову вимогу про повернення грошових коштів в строк до 01 червня 2015 року, однак вказана вимога позивача була залишена відповідачем без реагування (а.с. 9-11). Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Згідно ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з наданим позивачем розрахунком сума боргу становить 8 000,00 грн., 3% річних за період з 01 червня 2015 року по 27 липня 2015 року складає 37,47 грн. (8 000*3/100/365*57=37,47 грн.), а всього 8 037,47 грн. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача потрібно стягнути судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved