Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на дитину, якій уточнювала під час розгляду справи. При цьому посилалася на ті обставини, що у неї з відповідачем [PERSON] [INFO] народилася дитина - [PERSON]. Факт батьківства відповідача встановлено та підтверджено свідоцтвом про встановлення батьківства [NUMBER] від 28 листопада 2003 року, згідно якого [PERSON] визнаний батьком [PERSON]. У зв'язку з цим прізвище дитини було змінено на [PERSON]. Факт батьківства Відповідачем визнаний, в судовому порядку не оскаржувався. Відповідач матеріальної допомоги не надає, будь-яких витрат по утриманню дитини не несе. З огляду на наведене позивач просить суд стягнути на її користь з відповідача на утримання дитини аліменти у розмірі 1/2 частини доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття, а також просили стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання доньки - [PERSON], [INFO], за минулий час (за останні три роки до моменту звернення до суду із даним позовом) в розмірі не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку розрахованому на місяць, тобто всього за 36 минулих місяців. В судовому засіданні позивачка та представник позивача [PERSON], який діяв на підставі довіреності, підтримали зачвлені позовні вимоги у повному обсязі. Також позивачка пояснила, що вона зверталась неодноразово до відповідача з проханням надати матеріальну допомогу для дитини, але її вимоги були є безрезультатними, відповідач не відповідає на телефонні дзвінки, ігнорує спілкування з дитиною, хоча мешкає поряд. Позивачка постійного місця роботи та систематичного заробітку не має, а кошти від підробітку є недостатніми для повноцінного матеріального забезпечення дитини, що в свою чергу негативно впливає на її фізичне та духовне зростання, обмежує розвиток творчих та пізнавальних здібностей, уподобань дитини, розвиток її обдарувань. Речі, що купував відповідач начебто для дитини (морозильну камеру, телефон та інше), ніяк не можуть її допомогти в розвитку. Також зазначали, що вона не заперечує факту того, що відповідач робив ремонт у другої кімнати її квартири нібито для дитини, але ремонт був зроблений неякісне, тому вона все переробляла. В зв'язку з чим, просили суд задовольнити позов в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON], який діяв на підставі договору про надання юридичних послуг, уточнені позовні вимоги визнав частково, зазначав, що відповідач надає кошти на утримання дитини, сторони на даний час не мешкають разом, але відповідач всіляко намагається забезпечити дитину всім необхідним. Для цього [PERSON] купував всілякі речі для дитини та домашнього побуту, у разі можливості допомагав матеріально. Крім того, представник зазначив, розмір аліментів, який просить стягнути позивач занадто великий, оскільки відповідач на даний час працевлаштований та отримує заробітну плату на яку утримує трьох дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], тому не має змоги виплачувати аліменти саме в такому розмірі.представник відповідача не заперечував щодо стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/3 частини його заробітку. Також представник відповідача зазначив, що відповідач дійсно іноді не має можливості спілкуватися з дитиною, оскільки цьому перешкоджає позивач по справі, яка незадовільно ставиться до його нового шлюбу. Проти стягнення аліментів на утримання дитини за минулий час заперечував в повному обсязі, посилаючись при цьому на те, що позивачка не вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, в зв'язку з тим, що він добровільно допомагав та допомагає й на теперішній час доньці та не ухиляється від їх сплати. Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про встановлення батьківства [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Фрунзенського районного управління юстиції 28 листопада 2003 року, актовий запис № 86 - [PERSON] визнаний батьком дитини - [PERSON], яка народилася [INFO] у громадянки [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про встановлення батьківства, Фрунзенським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції 16 квітня 2010 року було видано свідоцтво про народження (серії [NUMBER]) [PERSON], [INFO], в якому зазначено батько дитини - [PERSON], мати - [PERSON]. Згідно довідки № 4529 від 05.11.2013 р. виданої КП «Жилкомсервіс» дільниця № 57, позивачка по справі [PERSON] зареєстрована та проживає в [ADDRESS] в складі сім*ї трьох чоловік: [PERSON], [INFO] - наймач, [PERSON], [INFO] - донька, [PERSON], [INFO] - син. Як встановлено в судовому засіданні, сторони по справі мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO] (а.с. 8-9), яка проживає та знаходиться на утриманні позивача (а.с. 47). Факт проживання та знаходження [PERSON] на утриманні позивача, також підтверджується: довідкою Харківської гімназії № 14 Харківської міської ради Харківської області від 15.11.2013 року № 793, згідно якої класний керівник [PERSON] підтверджує, що за період навчання дитини вихованням дитини займається виключно мати [PERSON], батька [PERSON] жодного разу не бачила та не спілкувалася з ним (а.с. 43); характеристикою виданою Харківською гімназією № 14 Харківської міської ради Харківської області від 15.11.2013 року № 793/1, згідно якої дівчинка [PERSON] товариська, постійно оточена турботою та увагою матері, з батьком відносини не підтримує, дуже тяжко переживає той факт, що батько категорично відмовляється з нею спілкуватися (а.с. 44); довідкою виданою КЗОЗ «Харківська міська дитяча поліклініка № 7» від 08.11.2013 р. № 915, відповідно до якої [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою [ADDRESS] знаходиться під наглядом з народження. За час перебування під наглядом в поліклініці, на огляд дитини супроводжувала мати [PERSON], [INFO], при відвідуванні на дому дільничнім лікарем, з дівчинкою також знаходилася мати (а.с. 45). Відповідно до ст..180 СК України передбачено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При встановленні розміру аліментів, суд керується вимогами ст.182 СК України та роз'ясненнями, які містяться в п.17 Постанови пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», та вирішуючи питання щодо розміру аліментів враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 183 Сімейного Кодексу України частина заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що у відповідача є повнолітній син від першого шлюбу [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER] видане відділом ЗАГС Фрунзенського райвиконкому м. Харкова 13.06.1991 р.) батьками якого, згідно свідоцтва про народження є батько [PERSON] та мати - [PERSON]. Суд критично ставиться до наданих стороною позивача письмових пояснень сусідів, які, згідно пояснень позивача, мешкають поряд з позивачем, так як суду не надано доказів, що пояснення дійсно надавали жителі будинку, також, в судовому засіданні позивачем не було заявлено клопотання про допит зазначених свідків, для підтвердження своїх доводів. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан сторін, стан здоров'я дітей, наявність на утриманні у платника аліментів інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім'ї. Також суд враховує дохід відповідача, який, згідно наданої Індустріальною об'єднаною державною податковою інспекцією м. Харкова Головного управління Міндоходів довідки від 26.12.2013 р. № F0017970.RTF/18.3-17, за період з 01.04.2012 р. по 31.03.2013 р. отримував доходи в середньому розмірі в сумі 3424,36 грн. без урахування податку. Таким чином, суд врахувавши те, що у відповідача на утриманні двоє дітей, добровільно допомагає доньці шляхом купівлі предметів побуту, продуктів харчування, робив ремонт кімнати доньки, що не заперечується сторонами по справи, також врахувавши те, що відповідач в подальшому зобов'язався допомагати дитини в забезпеченні її потреб, вважає за необхідне визначити аліменти у розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту подачі позову до досягнення дитиною повноліття. Крім того, в процесі розгляду справи встановлено, що відповідач надавав матеріальну допомогу на утримання дитини [PERSON], ніколи не ухилявся від її утримання, та згідно пояснень сторони відповідача, проти побачень з дитиною не заперечує, але в зв*язку з занятістю на роботі в нього це виходить дуже рідко. Відповідно до вимог ст.. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. В даному випадку суд не може застосувати вимоги даної норми закону, оскільки положення ст. 191 СК України передбачають наявність вини відповідача в ухиленні від сплати аліментів, а судом встановлено, що позивач не зверталася до суду з вимогами про стягнення аліментів з відповідача, тому ухиленні від сплати аліментів з боку відповідача не встановлено. Таким чином, суд відмовляє в задоволенні вимог позивача про стягнення аліменти на утримання доньки за минулий час. Згідно зі ст.367 ЦПК України рішення в частині утримання аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного,

Outcome: partial