Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом, в якому просить позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]; стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі прожиткового мінімуму для дитини віком до 6 років, в сумі 1032 грн. до досягнення сином повноліття. Стягнути з відповідача на її користь судовий збір.. В обґрунтування позову позивач зазначила, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. З 2010 року вона з сином мешкає окремо, у своєї матері в с. Трембачеве, Новопсковського району. Відповідач свідомо не виконує батьківські обовязки: не бере участі у вихованні сина, не спілкується з ним, не піклується про здоровя дитини, духовний, фізичний та моральний розвиток сина. Позивач в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву, в якій просить справу розг лядати без її участі. Відповідач у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів визнає повністю. Наслідки позбавлення батьківських прав йому відомі. Представник третьої особи надала до суду заяву про розгляд справи без їх участі, проти позовних вимог не заперечують. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази, заслухавши свідків, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія 1-ЕД № 085965, виданим 11.04.2009 Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції. Відповідач [PERSON] є батьком неповнолітньої дитини, [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЕД № 152136 виданим 04.06.2009 Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції. Відповідно до довідки № 321, виданої 02.09.2015 виконавчим комітетом Павленківської сільської ради, [PERSON], яка проживає за адресою: [INFO], має наступний склад сімї: син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO] Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що батько дитини [PERSON], [INFO] не бере участі у вихованні сина, не допомагає матеріально, не приїжджає до нього з 2010 року. Свідок [PERSON] пояснив, що [PERSON] не піклується своїм сином більше пяти років, не проживає разом з сином. Дитина знаходиться на утриманні матері (позивача). Згідно ст.150 СК України батьки зобовязані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сімї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобовязані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обовязків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обовязками. Відповідно до положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7,8 ст.7 СК України при вирішенні будь яких питань щодо дітей суд повинен керуватися максимальним забезпеченням інтересів дітей. Таким чином, повно та всебічно зясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, їх належність, допустимість, достовірність, а також враховуючи, що відповідач визнав вимоги позивача щодо позбавлення його батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO], суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки в ході судового розгляду підтверджено факт свідомого ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обовязків відносно неповнолітнього сина, покладених на нього ст.150 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Неповнолітній син [PERSON], [INFO] знаходиться на утриманні позивача, що підтверджується довідкою № 322, виданою 02.09.2015 виконавчим комітетом Павленківської сільської ради, показаннями свідків [PERSON], [PERSON] Частиною 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька (матері) або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частини 2 статті 182 Сімейного Кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно до ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, \~мінливий \~дохід, частину \~доходу \~одержує \~в \~натурі, \~а \~також \~за наявності інших обставин, \~що мають істотне значення, \~суд за заявою платника \~або одержувача \~може \~визначити \~розмір \~аліментів \~у твердій грошовій сумі. Вивчивши матеріали справи, а також враховуючи, що відповідач визнав вимоги позивача щодо стягнення аліментів в зазначеній позивачем сумі, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги про стягнення аліментів обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки суд врахував, що відповідач є фізичною особою працездатного віку та може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного Кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Згідно правового висновку Верховного Суду України по справі № 6-113 цс 13, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, на підставі ч.2 ст.184 СК України, підлягає індексації за аналогією закону згідно п.8 ст.8 ЦПК України у порядку, передбаченому Законом України «Про індексацію грошових доходів населення». Відповідно до ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів у межах сплати платежу за один місяць. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір сплачений при зверненні до суду, що вимог про позбавлення батьківських прав та судовий збір на користь держави щодо вимог про стягнення аліментів. Відповідно до ч.5 ст.164 СК України рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.

Outcome: approved