Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом і свої вимоги мотивує тим, що 24.04.1999 р. зареєструвала з відповідачем шлюб. За час проживання з відповідачем в шлюбі в них народився син [PERSON], [INFO], який проживає з нею і знаходиться на її утриманні. Оскільки питання плати аліментів в добровільному порядку не вирішено, просила стягнути аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення сином повноліття. Позивач в судовому засіданні позов підтримала та, крім зазначеного, пояснила, що рішенням Чорнухинського районного суду від 24.03.2016 року шлюб між нею та відповідачем, який мешкає окремо, розірвано. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, згоден сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 800 гривень щомісячно. Суд, заслухавши пояснення позивача, яка не заперечувала по стягнення з відповідача аліментів у розмірі 800 гривень щомісячно, відповідача, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. В силу ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно із ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів. Згідно з ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В силу ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Україною 27.09.1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Як вбачається з копій відповідних свідоцтв (а.с.4, 5), 24.04.1999 сторони зареєстрували шлюб, за час пребування в якому в них народився син - [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні, що підтверджено довідкою сільської ради ( а.с.13). Позивач працює медичною сестрою в Пирятинській районній лікарні та отримує заробітну плату, загальна сума нарахованого доходу з 01.09.2015 р. по 29.02.2016 року становить 18 800,58 грн., податок з доходів фізичних осіб - 2 902, 56 (а.с.11). За встановлених обставин, коли дитина знаходиться на утриманні матері, потребує матеріальної допомоги з боку відповідача, який надавати її взмозі, оскільки є працездатним, мешкає окаремо від дитини і дружини, доказів наявності інших утриманців, фінансових зобов'язань тощо не надав. З огляду на викладене суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі, розмір якої визначити в 800 грн., проти якого не заперечувала позивач, виходячи також з обов'язку утримання дитини обома батьками, положень ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» щодо розміру прожиткового мінімуму для дитини цього віку - 1455 грн.. При цьому вимоги позивача щодо встановлення мінімального розміру аліментів не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку задоволенню не підлягають в силу ч.2 ст.182 СК України, відповідно до якої мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. На підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: partial