Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 04 вересня 1976 року, від якого спільних дітей не мають. Шлюбно-сімейні відносини з відповідачем остаточно припинились через різні погляди на сімейне життя, відсутність взаємопорозуміння, що призводило до постійних сварок, внаслідок чого сторони втратили почуття поваги та любові один до одного. Позивач вважає, що сімя розпалася остаточно, відновити сімейні відносини не можливо, оскільки буде суперечити його інтересам. Спорів щодо майна, що є їх сумісною власністю, немає, тому позивач змушена звернутися з даним позовом до суду. В судове засідання позивач не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, оскільки позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Згідно з ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У звязку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З урахуванням зазначених положень закону та думки позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 04 вересня 1976 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом № 460 /а.с. 5/. Від даного шлюбу сторони спільних дітей не мають. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приймає до уваги наступні обставини. Сторони на даний час спільне господарство не ведуть, шлюбні стосунки не підтримують та проживають окремо. Однією з головних причин розпаду їх сімї є те, що вони втратили почуття любові та взаємоповаги один до одного. Фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини. Підстав для надання строку для примирення судом не встановлено. Тому, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи викладене,

Outcome: approved