Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого вказала наступне. Працівниками ПАТ «Енергопостачальна компанія «Житомиробленерго» проведено перевірку дотримання [PERSON] як споживачем електроенергії Правил користування електричною енергією для населення (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) за адресою: [ADDRESS] . За результатами вказаної перевірки складено акт про порушення нею п. 42 ПКЕЕН від 10.01.2017 року № 017326. Позивач зазначає, що вона не порушувала вказані правила, тому вважає акт та протокол незаконними та такими, що складені відповідачем з метою незаконного стягнення з неї грошових коштів, підписавши акт, позивач проставила свій підпис про те, що вона з вказаним документом лише ознайомлена, жодного самовільного підключення вона не вчиняла, а електропроводка, яка в акті зазначена як прихована позаоблікова, була підключена не до її електромережі, що не є власністю енергопостачальної компанії, а до електричної проводки суміжної з її квартирою № [ADDRESS] цього ж будинку, змонтованої від електролічильника цієї квартири. Протоколом комісії № 37 від 31.01.2017 року визнано акт від 10.01.2017 року № 017326 правомірним та нараховано до сплати 19 896,02 грн. При підписанні вказаного протоколу позивач вказала, що вона з ним не згодна, так як вона не є власницею квартири, право власності не оформлено. Вказану електропроводку не підключала, вона була підключена ще за життя власника будинку [PERSON] На момент укладення договору позивача про користування електричною енергією в квартирі від 29.03.2016 року працівники ПАТ «Енергопостачальна компанія «Житомиробленерго» не перевірили, яким чином було підключено вказану електропроводку, порушивши п. 6.2 договору, споживач має право на підключення до електричної мережі за умови дотримання ПКЕЕН, оскільки обов`язок перевірки правильності підключення електропроводки в квартирі при укладенні цього договору покладався саме на ПАТ «Енергопостачальна компанія «Житомиробленерго», а не на неї. Відповідачу не завдано жодної матеріальної шкоди, виявлена електропроводка не була підключена поза приладами обліку будинку. Будинок, в квартирі № [ADDRESS] якому позивач зареєстрована, раніше був єдиним домоволодінням, позивач є спадкоємцем 33/100 вказаного будинку, фактично кімнат 2-5 і 2-6 вказаних на плані будинку, а електропроводку було виявлено в кімнаті 2- 3, тобто за межами її жилої площі. Вважає, що діями відповідача порушено її права як споживача електричної енергії. Тому просить суд припинити дію складених працівниками Коростишівського РЕМ незаконних документів акту про порушення [PERSON] ПКЕЕН від 10.01.2017 року № 017326 та протоколу №37 від 31.01.2017 року комісії Коростишівського району електричних мереж приватного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Житомиробленерго» як таких, що істотно порушують її права як користувача електричної енергії та покладають на позивача обов`язок сплатити додаткові кошти за неіснуюче правопорушення, відновити становище, яке існувало до порушення її прав, звільнивши позивача від обов`язку сплатити на користь ПАТ «Енергопостачальна компанія «Житомиробленерго» додаткові кошти за неіснуюче правопорушення. Відповідно до ч.1 ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Відповідно до частин 2-6 статті 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). Обставини справи, що згідно частини третьої статті 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку. Ухвалою суду від 14.02.2019 року відкрито провадження по справі. Одночасно в ухвалі роз`яснено відповідачу, що він має право подати до суду заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження або клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін протягом п`яти днів з дня вручення копії ухвали про відкриття провадження, заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження та відзив на позов. 26.02.2019 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що [PERSON] , проживає за адресою: [ADDRESS] , та користується електричною енергією згідно особового рахунку № 059-0112б. Представниками Коростишівського РЕМ було здійснено технічну перевірку вузла обліку відповідача за вказаною адресою, при здійсненні якої було виявлено порушення п. 42 ПКЕЕН, а саме: самовільне, безоблікове підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електромережі, що не є власністю енергопостачальника, без порушення схеми обліку, у вигляді змонтованої позаоблікової прихованої електричної проводки, яка підключена на ділянці від труб стояка перед приладом обліку. За результатами перевірки складено акт порушення ПКЕЕН від 10.01.2017 року № 017326, який був підписаний позивачем. 31.01.2017 року акт № 017326 комісією розглянуто та винесено протокол № 37 в якому зазначено, що у відповідності до п.3.3, 3.5 Методики, в період з 29.03.2016 року по дату фіксації порушення 10.01.2017 року по потужності обрахованої та силі струму, визначеної з найменшої поперечної площі перерізу проводів, що використані у схемі самовільного підключення визначено обсяг та вартість не облікованої електричної електроенергії складає 13640 кВт.год. на загальну суму 19 896, 02 грн. Оскільки в подальшому позивач відмовилася сплачувати вказану суму, тому відповідач звернувся до Коростишівського районного суду з позовом щодо примусового стягнення нарахованих збитків. Також зазначено, що позивач зверталася до суду з позовом до відповідача про визнання акту про порушення ПКЕЕН і протоколу комісії з розгляду актів про порушення ПКЕЕН незаконними. Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 31.06.2018 року у цивільній справі № 280/188/18 позовні вимоги [PERSON] відхилено. Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 31.10.2018 року апеляційну скаргу [PERSON] , подану на вказане рішення суду, залишено без задоволення. Ухвалою Верховного Суду України від 07.12.2018 року у відкритті провадження відмовлено. Таким чином позовні вимоги [PERSON] щодо припинення дії складених працівниками РЕМ незаконних документів акту про порушення ПКЕЕН та протоколу як таких, що істотно порушують права позивача, як користувача електричною енергією та покладають на нього обов`язок сплатити на користь відповідача додаткові кошти за неіснуюче правопорушення, то відповідно до рішень суду першої та другої інстанції у справі № 280/188/18 встановлено. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ст.16 ЦК України. Оскарження як дій лише факт складання акта та сам документ, який не встановлює для споживача будь-яких обов`язків, крім рекомендації сплатити нараховані збитки, що є різновидом претензії, не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту прав. Визнання вимоги про оплату збитків незаконною не передбачено як спосіб захисту порушеного права, оскільки сама вимога носить рекомендаційний характер і сторони у разі необхідності можуть вжити заходи для досудового врегулювання спору. Складений відповідно до вимог ПКЕЕН протокол є лише фіксацією заподіяних внаслідок не облікованого використання електроенергії збитків, у разі виникнення зобов`язання та механізмів примусового впливу, а отже не погіршують його становище та не порушують його права. Також відповідач зазначає, що позовні вимоги позивача щодо предмету і підстав, викладених у позовній заяві, раніше вже пред`являлися до відповідача. В задоволенні позову просить відмовити. Враховуючи викладене, суд вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідач проживає за адресою: [ADDRESS] та користується електричною енергією згідно особового рахунку № 059-0112б та договору про користування електричною енергією № 059-0112б від 29.03.2016 року, що підтверджується копією договору (а.с.12-13). 10.01.2017р. при проведенні перевірки представниками Коростишівського РЕМ виявлено порушення п. 42 ПКЕЕН, а саме: самовільне, безоблікове підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електромережі, що не є власністю енергопостачальника, без порушення схеми обліку (прихована поза облікова електропроводка на ділянці від труб стояка перед приладом обліку). За результатами перевірки відповідачем складено акт про порушення ПКЕЕН № 017326 від 10.01.2017р., який було підписано позивачем. 31.01.2017р. на засіданні комісії з розгляду актів про порушення ПКЕЕ або ПКЕЕН було розглянуто вказаний акт та визнано його правомірним з дня складання договору про користування електричною енергією з споживачем. [PERSON] ознайомлена з вказаним протоколом та розрахунком з відшкодування збитків на суму 19\~896,02 грн., підписавши його та зазначивши, що не згідна з сумою збитків. В акті є креслення схеми підключення розетки поза прибором обліку, а також цей факт зафіксовано і на світлині, яку долучила до позову сама [PERSON] , (а.с.9). Правовідносини з постачання фізичним особам електричної енергії регулюються нормами Цивільного Кодексу України, Законом України «Про електроенергетику» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), Правилами і Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України. Як встановлено судом правовідносини з приводу постачання електроенергії виникли на підставі договірних правовідносин. Виходячи з положень ст.ст. 6, 626-631, 526 ЦК України укладений договір є обов`язковим для належного виконання сторонами, відповідно до його умов, вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно пункту 3 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією між споживачем і енергопостачальником, що розробляється енергопостачальником згідно з Типовим договором про користування електричною енергією (додаток 1) і укладається на три роки. Договір про користування електричною енергією (далі - договір) вважається продовженим на рік, якщо за місяць до закінчення зазначеного терміну жодна із сторін не заявила про розірвання договору або про внесення до нього змін. За п.5.1 Правила користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 № 28 (далі - Правил від 31.07.1996 № 28) договір є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов`язків сторін. Згідно п. 5.2 Правил від 31.07.1996 № 28 умови договору, зазначені у додатку 3 та пунктах 5.5, 5.6 та 5.7 цих Правил, є істотними та обов`язковими для сторін під час укладення договору. Таким чином з пункту 5.6 Правил від 31.07.1996 № 28 виходить, що невід`ємними частинами договору є: акт (акти) про розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін; відомості про розрахункові засоби обліку активної та реактивної електричної енергії (точка встановлення, тип, покази на момент укладання договору тощо); схема електропостачання споживача із зазначенням ліній, що живлять електроустановки споживача, і точок їх приєднання. Статтею 26 Закону України «Про електроенергетику» визначено, що споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України. Споживач енергії несе відповідальність за шкоду, заподіяну енергопостачальнику внаслідок невідповідності технічного стану електроустановок споживача та/або схеми живлення споживача вимогам нормативно-технічних документів, згідно з умовами договору. За змістом ст. 27 Закону України «Про електроенергетику» порушеннями в електроенергетиці є: крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку. Методика розрахунку розміру шкоди, завданої енергопостачальнику внаслідок викрадення електроенергії, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч. 4 ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» та п. 48 ПКЕЕН - споживач несе відповідальність згідно із законодавством за: прострочення терміну внесення платежів за електричну енергію; порушення правил користування електричною енергією; ухилення або несвоєчасне виконання рішень та приписів Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної енергії; розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку; пошкодження приладу обліку; розукомплектування та пошкодження об`єктів електроенергетики, розкрадання майна цих об`єктів. Відповідно до п.53 ПКЕЕН, у разі виявлення представником енергопостачальника порушення побутовим споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та побутовим споживачем чи представником побутового споживача (особою, яка є співвласником об`єкта або має право користуватися цим об`єктом відповідно до договору). Один примірник акта вручається побутовому споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Побутовий споживач має право внести до акта свої зауваження. У разі відмови побутового споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника. Акт про порушення цих Правил розглядається комісією з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником і складається не менш як з трьох уповноважених представників енергопостачальника. Рішення комісії з розгляду актів оформляється протоколом копія якого видається споживачу. У протоколі зазначається інформація по причетність споживача до порушення цих Правил. У разі причетності споживача до порушення цих Правил у протоколі зазначаються: відомості щодо обсягу та вартості не облікованої електричної енергії; розрахунок проведених нарахувань з посиланням на відповідні пункти цих Правил та затвердженої постановою НКРЕ від 04.05.2006 року №562 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем ПКЕЕН. Згідно п. 4.1. Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення ПКЕЕН, факт виявлених представниками енергопостачальника електричної енергії за регульованим тарифом порушень споживачем вимог ПКЕЕ або ПКЕЕН оформлюється актом про порушення. Відповідно до п. 3.3. Методики розрахунок вартості не облікованої електричної енергії здійснюється: за добовою величиною розрахункового споживання електричної енергії; за тарифами (цінами) для населення, що діяли у період, за який розраховується розмір вартості не облікованої електричної енергії; за кількістю днів: -а) у разі виявлення у споживача порушень, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 3.1. цієї глави (у частині щодо пошкодження приладів обліку) - з дня останнього контрольного огляду приладів обліку до дня усунення порушення, але не більш загальної кількості днів за шість календарних місяців, що передували дню виявлення порушення, якщо споживач установив пристрій, що занижує покази приладу обліку, вчинив інші дії, що призвели до споживання не облікованої енергії, виявити які представники енергопостачальника електричної енергії під час проведення контрольного огляду приладу обліку не мали можливості, споживачу робиться перерахунок за спожиту електричну енергію з дати останньої технічної перевірки або допуску електроустановки споживача в експлуатацію (якщо технічна перевірка у період з дати допуску електроустановки споживача в експлуатацію до дати порушення не проводилась) чи набуття прав власності на об`єкт (приміщення), але не більше ніж за три роки). У разі відмови споживача від сплати вартості не облікованої електричної енергії енергопостачальник звертається з позовом до суду та має право припинити постачання електричної енергії після прийняття судом рішень на користь енергопостачальника (крім випадку виявлення факту самовільного підключення). Пунктом 4.2 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 04.05.2006 № 562 (далі - Методика) встановлено, що Акт про порушення оформляється згідно з формою, наведеною в додатку 3 до Методики. Згідно з пунктом 4.6 Методики в акті про порушення зазначаються всі необхідні для розрахунку згідно з вимогами цієї Методики параметри, що характеризують електроустановку споживача, схему підключення електроустановки споживача та її графічне зображення із зазначенням: меж балансової належності; перерізів та матеріалу всіх проводів (кабелів), наявних у схемі підключення; фазування приладу обліку на дату оформлення акта про порушення. Відповідно до норм ст. 124 Коституції України - юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до статті 5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб визначений законами України. Положення ст. 15 ЦК України передбачають право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його невизнання, порушення або оспорювання. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади; органів влади АРК або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових чи службових осіб. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений ст. 16 ЦК України. Як правило, суб`єкт порушеного права може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Спосіб захисту порушеного права частіше за все визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. Власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Перелічені норми, які регулюють правовідносини між енергопостачальником та побутовим споживачем електричної енергії та умови Договору про користування електричною енергією не передбачають таких способів захисту прав споживача, як припинення дії акту, складеного працівниками Коростишівського РЕМ та рішення комісії, оформленого протоколом № 37 від 31.01.2017 р. Пункт 53 ПКЕЕН передбачає процедуру оформлення актів про порушення, якщо такі допускаються споживачами електричної енергії, порядок визначення енергопостачальником обсягу та вартості необлікованої електричної енергії та передбачає, що у разі відмови споживача від сплати вартості необлікованої електричної енергії енергопостачальник звертається з позовом до суду. Таким чином, оскаржуваний акт та протокольне рішення комісії безпосередньо не встановлюють будь-яких обов`язків позивача, а є способом оформлення претензій енергопостачальника до споживача електричної енергії і містять рекомендації сплатити відповідні нарахування, не порушуючи жодних прав та інтересів позивача. В разі відмови від сплати цих донарахувань зі сторони позивача передбачено спосіб захисту інтересів енергопостачальника в судовому порядку (п. 53 ПКЕЕН), тобто право енергопостачальника звертатись із позовом до суду про стягнення таких нарахувань. Згідно із ст.ст. 76, 89 ЦПК України акти, протоколи є лише документи, що фіксують певну інформацію, виступають у вигляді доказів, які підлягають оцінці судом, їх оскарження не передбачено чинним законодавством або договором як спосіб захисту судом цивільних прав та інтересів особи. А тому акт та протокол № 37 від 31.01.2017 року, згідно зі ст. 76 ЦПК України, можуть бути визнані в якості доказу при вирішенні іншого спору, що виникає у правовідносинах між його учасниками, під час розгляду якого суд зобов`язаний дати йому оцінку. Аналогічна правова позиція викладена у Постановах Верховного Суду України від 12.09.2011 року у справі № 6-25цс11 та від 06.06.2011 року у справі № 6-4ц11, в ухвалі Верховного Суду України від 07.03.2007, року, ухвалі від 13.07.2011 року у справі № 6-24667св10, постанові Верховного Суду України від 21.05.2011 року у справі 6-20цс11. За таких обставин, суд приходить до висновку, що складений комісією протокол № 37 від 31.01.2017 року засідання комісії по розгляду акта про порушення ПКЕЕН є лише фіксацією засідання комісії з розгляду акту про порушення, яке було виявлено під час проведення посадовими особами Коростишівського РЕМ перевірки дотримання [PERSON] користування електричною енергією. А прийняте комісією рішення щодо проведення нарахувань згідно з пунктом 3.3, 3.5 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами ПКЕЕН та визначення суми за недораховану електроенергію у розмірі 19\~868,02 грн. не встановлює для позивача будь-яких обов`язків, крім задекларованого права організації електропостачання звернутись до суду з вимогою щодо стягнення коштів. Оцінка доказів та аналіз наведених вище норм, враховуючи положення ст.ст.15, 16 ЦК України дає підстави для висновку про те, що позивачем обрано не належний спосіб захисту судом цивільних прав та інтересів особи шляхом пред`явлення позову про припинення дії акта від 10.01.2017р. та протоколу № 37 від 31.01.2017р. засідання комісії з розгляду актів про порушення ПКЕЕ або ПКЕЕН по розгляду акту, у зв`язку з чим, суд вважає, що позовні вимоги позивача до задоволення не підлягають. Відмовляючи в частині припинення дії складених працівниками ПАТ «Енергопостачальна компанія «Житомиробленерго» документів акту про порушення [PERSON] ПКЕЕН від 10.01.2017р. та протоколу засідання комісії з розгляду актів про порушення КЕЕ або ПКЕЕН № 37 від 31.01.2017р., суд звертає увагу на те, що працівники Коростишівського РЕМ діяли з урахуванням положень пункту 53 Правил від 26.07.1999 № 1357 на виконання своїх службових обов`язків. Зазначене виходить з того, що у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Розрахунок по акту на суму 19\~896,02 грн. виконаний відповідно до Методики визначення розміру збитків, вчинених енергопостачальнику, внаслідок порушення споживачем ПКЕН, прийнятою постановою НКРЕ № 562 від 04.05.2006 року (а.с.11). Приймаючи до уваги те, що належних доказів порушення працівниками ПАТ «Енергопостачальна компанія «Житомиробленерго» Коростишівського РЕМ прав позивача як користувача електричної енергії, допущених при складанні акту про порушення позивачем ПКЕЕН від 10.01.2017р. та протоколу № 37 від 31.01.2017р., а також розрахунку, згідно якого позивачу нараховано до сплати 19\~896,02 грн., суду не надано, тому підстав у задоволені позовних вимог не має. Також не підлягає задоволенню позовна вимога про відновлення становища, яке існувало до порушення прав позивача та звільнення її від обов`язку сплати на користь ПАТ «Енергопостачальна компанія «Житомиробленерго» додаткових коштів, оскільки судом не встановлено порушення посадовими особами РЕМ прав позивача як споживача електричної енергії. Відповідно до вимог ст.ст. 76 ЦПК України позивач не надала суду доказів неправомірності нарахування зазначеної в розрахунку суми. Доводи позивача про те, що вона не може надати інформацію про те, хто і яким чином провів підключення до електромережі сусідньої квартири та посилання на те, що ця розетка живиться від електромережі квартири №2, не можуть бути взяті судом до уваги. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] отримала у спадщину 33/100 частин житлового будинку [ADDRESS] . Відповідно до ст.ст.316, 319 ЦК України правом власності особи на річ ( майно) - є право, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власність зобов`язує. Право власності на нерухоме майно виникає з моменту передачі майна, укладання договорів тощо. Тобто, з моменту отримання у власність даної квартири позивач несе повну відповідальність за отримане нею майно та зобов`язана його утримувати (ст.322 ЦК України). Враховуючи те, що у позові [PERSON] відмовлено повністю, а також те, що позивач як інвалід 2 групи та як споживач звільнена від сплати судового збору, то у відповідності до ст.141 ЦПК України судовий збір слід віднести на рахунок держави. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed