Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-01 00:00:00

Позивач звернулись до суду з позовом до [PERSON] про припинення права спільної часткової власності, посилаючись на те, що квартира за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Лісоводів, 12 належить на праві приватної спільної сумісної власності, уповноваженому власнику квартири [PERSON] та членам його сімї [PERSON], [PERSON], [PERSON]Відповідач у зазначеній квартирі не проживає більше 15 років, його особисті речі в квартирі відсутні, участь в утриманні квартири не приймає. У звязку з необхідністю оформлення субсидії, позивачі звертаються до суду з метою врегулювання питання володіння майном, у звязку з чим просять суд припинити право спільної сумісної власності [PERSON], членів його сімї [PERSON], [PERSON], [PERSON] на квартиру, розділивши ї по 1/4 частки квартири №24 за адресою м. Кривий Ріг, вул. Лісоводів, 12, кожному; припинити право спільної часткової власності шляхом виділення 1/4 частки співвласника [PERSON] на користь [PERSON], [PERSON], [PERSON], збільшивши їх частку на 1/3 частки кожному, так як частка відповідача є незначною і не може бути виділена внатурі. Представник позивача [PERSON] до початку судового засідання надала до суду заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, на задоволенні позову наполягає. Відповідач до початку судового засідання надав до суду заяву про можливість розгляду справи за його відсутності. Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогамст.197 ЦПК України. Враховуючи позицію сторін по справі, дослідивши письмові матеріали справи,\~суд вважає, що позовні вимоги підлягають\~ задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло за №971 від 22.09.2000року, виданого органом приватизації Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської ради народних депутатів, квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с. 14). Крім того, з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] змінила прізвище на [PERSON], у звязку з укладенням шлюбу (а.с. 11). Актом сусідів будинку №12 по вул. Лісоводів від 20.09.2017 року підтверджується та обставина, що відповідач не мешкає за вказаною адресою у спірній квартирі більш як 15 років (а.с. 16). \~Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. За правилами ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Тобто, судом встановлюються обставини по цивільній справі, виходячи із тих доказів, які надані сторонами. Відповідно до приписів ч. 1\~Цивільний кодекс України; нормативно-правовий акт № 435-IV від 16.01.2003\~ст. 355 ЦК України\~майно, що є у власності двох або більше осіб, належить їм на праві спільної власності. У відповідності до ст. 357 ЦК України Співвласник має право на відповідне збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного майна, які не можна відокремити, зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників, з додержанням встановленого порядку використання спільного майна. Відпвідно до ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном. Так, на підтвердження покращень у спірній квартирі, позивачами надано копію актів про виконання робіт по заміні теплового обладнання, надано копії квитанцій по сплаті за комунальні послуги, що підтверджує факт несення значних витрат позивачами по утриманню квартири. Положеннями частини першої\~ст. 346 ЦК України\~наведено перелік випадків, за наявності яких право власності може бути припинено. Виходячи зі змісту ч. 2 цієї статті, даний перелік не є вичерпним та право власності може бути припиненим і в інших випадках, встановлених законом. Один з таких випадків наведено в\~ст. 365 ЦК України, яка регулює порядок, підстави та умови припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників. Зокрема, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Верховний Суд України під час розгляду справи № 6-37цс13 сформулював правову позицію від 15.05.2013 року, згідно з якою для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених пунктами 1-3 частини першої\~статті 365 ЦК України\~за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника. Під час розгляду справи № 6-68цс14, Верховний Суд України також сформулював правову позицію від 02.07.2014 року, якою роз'яснив, що право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено, але за умови, що така шкода не буде істотною. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні позову про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників. Неможливість спільного володіння та користування майном обґрунтовується тим, що відповідач у квартирі не проживає, не приймає участі в утриманні квартири та збереженні спільного майна, не сплачує податки та збори, інтересу до квартири не проявляє. Такі обставини та дії дають достатні підстави для висновку, що спільне користування сторонами спірним нерухомим майном є неможливим, що дає підстави вважати встановленим, що в даних правовідносинах наявні умови, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 365\~ЦК України, які дають право суду ухвалити рішення про припинення права на частку в спільному майні. Відповідно до ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. Проаналізувавши викладені обставини, суд дійшов висновку, що оскільки іншого шляху реалізувати своє право на виділення в натурі частки в спільній власності у позивача немає, обставин, які б вказували, що припинення спільної часткової власності будь-яким чином порушує права чи інтереси відповідача, в суді не встановлено, враховуючи відсутність інтересу відповідача до спірного майна, оскільки ним подана заява про розгляд справи у його відсутність, скористатись правом надання доказів у судовому засіданні відповідач також не бажав, а тому суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Враховуючи положення ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача держави судовий збір в розмірі 1920,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved