Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом і просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що сім`я розпалась і примирення неможливе. Посилається в заяві на те, що 12 вересня 2008 року між ними був зареєстрований шлюб. Від шлюбу мають дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, близько одного року сторони проживають окремо. Шлюбні стосунки сторони не підтримують, спільний бюджет не ведуть. Майновий спір на даний час у сторін відсутній, за спільною згодою між ними діти після розірвання шлюбу будуть проживати разом з матір`ю. Сімейні відносини сторін не склалися, сім`я фактично припинила своє існування. Подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим. На підставі вищевикладеного просила задовольнити позов. Позовна заява була зареєстрована в канцелярії суду 03 березня 2021 року та відповідно до ст. 33 ЦПК України було визначено склад суду. Ухвалою суду від 09 березня 2021 року в справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження, відповідачу копію позовної заяви з додатками. 25 травня 2021 відповідач [PERSON] був ознайомлений з матеріалами справи у приміщенні Голосіївського районного суду міста Києва, про що свідчить розписка, яка міститься в матеріалах справи (а.с.30). Відповідачу був наданий строк для надання відзиву. На день ухвалення рішення відповідач своїм правом не скористався, відзив на позов не подав. Виходячи з цього, суд вважає за можливе розглядати справу за наявними в справі доказами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 09 серпня 2018 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження видане відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції у місті Донецьку за актовим записом №721. Від шлюбу мають дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Встановлено, що за час спільного проживання сторони не змогли створити міцної та дружньої сім`ї. Сторони перестали підтримувати подружні стосунки, шлюб існує формально. Примирення та збереження шлюбу є неможливим. Спору про місце проживання дітей немає, за згодою сторін вони проживатимуть разом з матір`ю. За визначенням ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. З цього законодавчо сформульованого поняття сім`ї випливає, що однією із ознак сім`ї є спільне проживання та спільний побут подружжя. Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому,що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення. З точки зору ст.24 СК України шлюб має ґрунтуватися на вільній згоді чоловіка та жінки. Зважаючи на принцип рівноправності чоловіка та жінки, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу. Виходячи з обставин, встановлених судом, умов проживання сторін та взаємовідносин в шлюбі, відсутність взаємної підтримки, як подружжя, категоричної позиції позивача з приводу розірвання шлюбу та її небажання продовжувати шлюб, виходячи з рівноправ`я шлюбного союзу, суд приходить до висновку, що сім`я сторін розпалася, поновлена бути не може, а тому суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача та розірвання шлюбу. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи викладене, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908 грн., сплачений позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved