Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-25 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої непрацездатної доньки [PERSON], [INFO]. Позов мотивує тим, що сторони у справі є батьками [PERSON], яка є інвалідом першої групи та за станом здоровя постійно приймає проти судомні препарати, оскільки має приступи епілепсії. Вказує, що дитина проживає разом з нею, а відповідач відмовляється добровільно надавати кошти на утримання непрацездатної доньки. Ухвалою суду від 5 листопада 2018 року позов було залишено без руху. 26 листопада 2018 року після усунення позивачем недоліків позову, ухвалою суду було відкрито провадження у справі та призначено таку досудового розгляду. В судовому засіданні позивач позов підтримала з мотивів викладених в ньому, додатково пояснила, що проживає разом з дитиною інвалідом, яка потребує постійного стороннього догляду та вартісних ліків, які після досягнення дитиною повноліття вже не забезпечуються за рахунок держави. Просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечив і пояснив, що проживає окремо від дитини інваліда, яка проживає разом з позивачем, та вважає, що пенсію, яку дитина отримує повинно вистарчати на її утримання та лікування. Просив в задоволені позову відмовити. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Згідно з ст. 198 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Стаття 200 Сімейного кодексу України передбачає, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. У відповідності до положень ст. 201 Сімейного кодексу України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189 - 192 і 194 - 197 цього Кодексу. Згідно з ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Стаття 1 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» визначає, що непрацездатні громадяни в тому числі це особи з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлено у 2018 році прожитковий мінімум на осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2018 року - 1373 гривні, з 1 липня - 1435 гривень, з 1 грудня - 1497 гривень.. У відповідності до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. В судовому засіданні встановлено, що сторони у справі є батьками [PERSON], [INFO], що стверджується пояснення самих сторін та копіями свідоцтва про народження серії І-СГ № 122792 від 27 травня 2000 року та копією паспорта позивача серії КС № 502355. Сторонами визнано обставину, що дитина проживає разом з позивачем по місцю проживання останньої, а тому у відповідності до положень ч. 1 ст. 82 ЦПК України вказана обставина доказування не потребує. З довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААА № 999751 від 3 квітня 2018 року вбачається, [PERSON] встановлено першу групу інвалідності з дитинства та вона потребує постійного стороннього нагляду і догляду. З виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 01190/18 вбачається, що [PERSON] потребує занять терапії, прийом ліків. З відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків ДФС України про суми виплачених доходів [PERSON] за період часу з 1 липня 2017 року по 30 вересня 2018 року вбачається, що сукупний дохід відповідача за вказаний період становив 546\~761,46 гривень, в тому числі 450\~000 поворотної фінансової допомоги. Отже, оцінивши в сукупності представлені у справі докази, суд дійшов висновку що вимоги позивача є підставними, оскільки дитина проживає разом з позивачем, відповідач проживає окремо, не надає матеріальну допомогу на утримання дитини інваліда, яка потребує постійного стороннього нагляду та догляду. Беручи до уваги наведене, а також прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність у 2018 році, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову, а саме про стягнення аліментів в розмірі ? частки від всіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, починаючи з дня предявлення позову. Визначаючи суму аліментів судом взято до уваги доходи відповідача з останні чотири квартали, необхідність стороннього нагляду і догляду за дитиною інвалідом. Суд вважає за можливе визначити розмір аліментів в частці від доходів з привязкою таких до прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, оскільки [PERSON] є повнолітньою та їй встановлено першу групу інвалідності з дитинства, прожитковий мінімум як для дітей так і для працездатних і непрацездатних осіб змінюється щороку Законом України про державний бюджет на відповідний рік, яким враховується розмір інфляції в країні, а тому розмір аліментів при зміні прожиткового мінімуму слід коригувати так як розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Судом не беруться до уваги доводи відповідача про те, що дитині інваліду вистарчає пенсії на її утримання, оскільки як вбачається з представлених медичних документів дитина потребує постійного нагляду та догляду, терапії та прийому ліків, що в своїй сукупності розмір отримуваної нею пенсії не може забезпечити всім необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку та належного лікування та терапії. При цьому, у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню в користь держави судові витрати в розмірі 704,8 гривень судового збору. Крім того, у відповідності до вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved