Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-03 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом про стягнення заборгованості за договором позики, вказавши, що 29.12.2015 року між позивачем і відповідачкою [PERSON] було укладено договір про надання безпроцентної позики № 20/2015/962к на суму 5000,00грн. На виконання умов договору відповідачка взяла на себе зобовязання від 30.12.2015 р. сплачувати на користь позивача суму позики рівними частинами по 417,00 грн. в період з січня 2016 року по листопад 2016 року та 413 грн. у грудні 2016 р. шляхом утримань із заробітної плати щомісяця протягом календарного року. 23.06.2016 року [PERSON] припинила трудові правовідносини з ПАТ «Запоріжсталь», про що свідчить наказ (розпорядження) № 612 про припинення трудового договору. За час роботи на відшкодування позики із заробітної плати відповідачки протягом пяти місяців ( з січня по травень 2016 року ) було утримано 2\~085,00 грн.,833 грн. - утримано із заробітної плати при звільненні, згідно з п.9 Договору. Пунктом 9 Договору передбачено, що у випадку припинення трудових правовідносин між працівником та комбінатом до моменту повернення всієї суми позики виданої працівнику у відповідності із Договором, сума неповерненого залишку підлягає обовязковому поверненню працівником негайним шляхом утримання із заробітної плати , що підлягає виплаті й якості остаточного рахунку . Якщо утриманої із заробітної плати працівника суми недостатньо для погашення суми отриманої позики , працівник зобовязаний у триденний строк погасити остаточну суму шляхом внесення відповідного залишку через касу комбінату або шляхом її перерахування через банк за розрахунковими реквізитами комбінату із зазначенням призначення платежу. У встановлений умовами договору строк сума боргу повернена не була, розмір склав 2\~082,00 грн. та залишається незмінним по теперішній час. ПАТ «Запоріжсталь» , з метою врегулювання спору у позасудовому порядку зверталось з письмовою вимогою № 16/2085543 від 08.12.2016р. про погашення заборгованості у розмірі 2082,00 грн., яка була залишена без відповіді та задоволення. Враховуючи , що [PERSON] не виконала в строк прийняті на себе зобовязання щодо погашення суми позики, стягненню підлягають : три відсотки річних від простроченої суми в розмірі 31,28 грн. та сума заборгованості з урахуванням індексу інфляції , що складає 2218,04 грн. Загальна сума заборгованості , що підлягає стягненню, становить 2\~249,32 грн. Позивач просить стягнути з відповідачки [PERSON] борг у сумі 2\~249,32 грн. грн., а також судовий збір у сумі 1378,00 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка в судове засідання не зявилась, причини неявки суду не повідомила, письмових заперечень суду щодо позову не надала, з заявою про розгляд справи за її відсутність до суду не зверталась, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином та своєчасно. Вивчивши матеріали справи, оцінивши всі представлені докази суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що що 29.12.2015 року між позивачем і відповідачкою [PERSON] було укладено договір про надання безпроцентної позики № 20/2015/962к на суму 5000,00грн. На виконання умов договору відповідачка взяла на себе зобовязання від 30.12.2015 р. сплачувати на користь позивача суму позики рівними частинами по 417,00 грн. в період з січня 2016 року по листопад 2016 року та 413 грн. у грудні 2016 р. шляхом утримань із заробітної плати щомісяця протягом календарного року. 23.06.2016 року [PERSON] припинила трудові правовідносини з ПАТ «Запоріжсталь», про що свідчить наказ (розпорядження) № 612 про припинення трудового договору . За час роботи на відшкодування позики із заробітної плати відповідачки протягом пяти місяців ( з січня по травень 2016 року ) було утримано 2\~085,00 грн.,833 грн. - утримано із заробітної плати при звільненні, згідно з п.9 Договору. Пунктом 9 Договору передбачено, що у випадку припинення трудових правовідносин між працівником та комбінатом до моменту повернення всієї суми позики виданої працівнику у відповідності із Договором, сума неповерненого залишку підлягає обовязковому поверненню працівником негайним шляхом утримання із заробітної плати , що підлягає виплаті й якості остаточного рахунку . Якщо утриманої із заробітної плати працівника суми недостатньо для погашення суми отриманої позики , працівник зобовязаний у триденний строк погасити остаточну суму шляхом внесення відповідного залишку через касу комбінату або шляхом її перерахування через банк за розрахунковими реквізитами комбінату із зазначенням призначення платежу. У встановлений умовами договору строк сума боргу повернена не була, розмір склав 2\~082,00 грн. та залишається незмінним по теперішній час. ПАТ «Запоріжсталь», з метою врегулювання спору у позасудовому порядку зверталось з письмовою вимогою № 16/2085543 від 08.12.2016р.( а.с.10) про погашення заборгованості у розмірі 2082,00 грн., яка була залишена без відповіді та задоволення. Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передвні йому позикодавцем) у сторк та порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Таким чином, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сума 2\~249,32г грн., що підтверджується розрахунком ( а.с.3). Вимоги про стягнення судового збору у сумі 1378 грн. підлягають задоволенню на підставі ст.88 ЦПК України,

Outcome: approved