Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеною позовною заявою 12.08.2015 року, в обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказувала на те, що з 22 вересня 1984 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від шлюбу неповнолітніх дітей не має. Сімя не склалася через різні сімейні та життєві цінності, мають різні погляди на життя та не розуміють один одного. Останні пять років сторони однією сімєю не проживають, спільного господарства не ведуть. Позивач вважає, що сім'я розпалася остаточно і примирення не бажає, спору щодо поділу спільного майна не має. Тому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 22 вересня 1984 року Тернівським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управляння юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 665. Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду письмову заяву, в якій просила цивільну справу розглянути за її відсутності, позов підтримала в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала (а.с. 14). Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився, причини неявки суду не повідомив, про проведення судових засідань на 23.10.2015 року та 18.11.2015 року повідомлений належним чином, про що свідчать відповідні поштові повідомлення, які він особисто отримав (а.с. 13, 16). Отже на підставі ст.ст. 74,76 ЦПК України, відповідач вважається належним чином повідомленою. В звязку з неявкою в судове засідання відповідача, суд, враховуючи викладену в заяві позивача думку про можливість винесення заочного рішення, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних в справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. В звязку з тим, що сторони правом на участь в судовому засіданні не скористалися, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, згідно матеріалів справи, сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 22 вересня 1984 року Тернівським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управляння юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 665, дошлюбне прізвище позивача «Тимошкова», про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії І-КИ № 314175 (а.с. 3). Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Позивач стверджує, що сімейно-шлюбні відносини між сторонами припинені, оскільки вони втратили почуття любові та взаємоповаги, останні пять років сторони не підтримують шлюбні відносини та не проживають єдиною сімєю, примирення та збереження сімї неможливе. Зазначені обставини ніким не оспорюються. Суд не застосовує положення ст. 111 СК України, оскільки в ході розгляду справи знайшли підтвердження викладені в позові обставини, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими, почуття любові та взаємоповаги зникло, а подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Відповідно до ст. 112 ч.2 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Суд дійшов висновку, що сімя розпалася остаточно, примирення неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, у звязку із чим шлюб зареєстрований між сторонами, повинен бути розірваний. Після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище «Москаленко».

Outcome: approved