Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування за заповітом. Заявлені вимоги мотивує тим, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] . Після смерті останнього залишилося спадкове майно - житловий будинок з господарськими будівлями, який позивач не має можливості успадкувати через відсутність відповідних правовстановлюючих документів, у зв`язку з чим нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину. Позивач є спадкоємцем майна померлого за заповітом, яка прийняла спадщину. Посилаючись на викладене, позивач просила суд, визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] та знаходяться на не приватизованій земельній ділянці площею 0,30 га. У судове засідання позивач не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності та вказала, що позовні вимоги підтримує. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву в якій просив справу розглядати за його відсутності та вказав, що заперечень проти позову не має. Представники третіх осіб та треті особи у судове засідання не з`явилися, належним чином повідомленні про дату час та місце розгляду справи, направили до суду заяви про розгляд справи без їх участі. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Градизької селищної ради Глобинського району Полтавської області 23 липня 2018 року. До складу спадкового майна входить житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] , за життя 09 липня 2008 року склав заповіт, яким все його майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті заповів дочці [PERSON] . Заповіт посвідчено державним нотаріусом Градизької нотаріальної контори Захаровою О.Д. та зареєстровано в реєстрі за № 2117, на день смерті не змінено та не скасовано. [PERSON] звернулася до Градизької державної нотаріальної контори Глобинського району Полтавської області для оформлення спадкових прав та видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, на житловий будинок, що належав померлому батькові [INFO] [PERSON] . 16 жовтня 2019 року державний нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва, оскільки [PERSON] не було подано правовстановлюючий документ, який підтверджує право власності померлого на спадкове майно. Як вбачається з дослідженої в судовому засіданні копії спадкової справи, після померлого [INFO] [PERSON] у Градизькій державній нотаріальній конторі Глобинського району Полтавської області заведена спадкова справа № 231/2018 рік, заяву про прийняття спадщини подала [PERSON] . Спадщина відумерлою не визнана. Нотаріусом визначено коло спадкоємців та встановлено, що спадкоємцем за заповітом є [PERSON] . Відповідно до довідки №5095 від 16.12.2019 виданої виконавчим комітетом Градизької селищної ради Глобинського району Полтавської області, по обліку селищної ради за померлим [PERSON] лічиться житловий будинок в [ADDRESS] , згідно по господарської киги № 3, сторінка 66 с. Середпілля Градизької селищної ради, рік побудови 1963, на неприватизованій земельній ділянці площею 0,30 га. Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок [ADDRESS] від 13.09.2019 та висновку по будівництву відділу містобудування, архітектури, житлово - комунального господарства, інфраструктури, енергетики та захисту довкілля Глобинської районної державної адміністрації Полтавської області № 22/02-04 від 12.02.2020 житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами - збудовані без істотних порушень діючих будівельних норм та правил за винятком гаража літ. «З» - площею 8,40 кв.м., який збудований з порушенням пункту 6.1.41 ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування та забудова території». Як вбачається із довідки з Комунального підприємства «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації Кременчуцької міської ради Полтавської області» №61/4126 від 06.09.2019, станом на 28.12.2012, право власності на нерухоме майно, розташоване за адресою: [ADDRESS] , не зареєстроване. Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. У відповідності до ст. ст. 1217, 1218 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 5 статті 1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. На час будівлі спадкодавцем будинку (у 1963 році) питання набуття права власності регулювалися Указом Президії Верховної ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» і прийнятою відповідно до цього Указу постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків». Ці правові акти не пов`язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації. Запис в погосподарській книзі сільської ради про належність домоволодіння певній особі, був офіційним доказом права власності даної особи на це домоволодіння. Згідно п. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] за життя на передбачених законом підставах набув право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] . Приймаючи до уваги, що позивач є особою, яка прийняла спадщину за заповітом, позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню частково.

Outcome: partial