overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду із даним позовом. Вказала, що 17 квітня 2009 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем. Від спільного проживання мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Їхні погляди на життя стали різними, чоловік перестав надавати кошти на утримання сім'ї та доньки. Вони не проживають разом приблизно два останніх роки, сім'я розпалася і зрозуміло, що за різних характерів вони не зможуть проживати разом. Із відповідача за рішенням суду стягуються аліменти на утримання їхньої неповнолітньої доньки. У зв'язку із вище викладеним вона змушена звернутися до суду із даним позовом та просити суд постановити рішення, яким розірвати шлюб між нею та [PERSON], після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «[PERSON]». Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, подала до суду письмову заяву за вхід.№3983 від 14.07.2016 року, в якій просить суд справу слухати в її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить шлюб розірвати та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явивсь, подав до суду письмову заяву за вхід.№3982 від 14.07.2016 року, в якій просить суд справу слухати у його відсутність, позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення. Вивчивши надані матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення. Із досліджених судом письмових доказів, що є у справі встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі із 17 квітня 2009 року. Від спільного проживання мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сторони не проживають разом протягом останніх двох років, як не це вказує у своїй позовній заяві позивач і не заперечується відповідачем. Сторони миритись не бажають, оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Оцінюючи усі докази в їх сукупності, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, що має істотне значення, а тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем, або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається із свідоцтва про одруження позивач при реєстрації шлюбу своє прізвище «[PERSON]» змінила на прізвище чоловіка «[PERSON]», не заявила вимоги про зміну прізвища на дошлюбне, навпаки просить суд залишити їй прізвище чоловіка, а тому суд має підстави залишити їй прізвище «[PERSON]». При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позовні вимоги позивача задоволено, а тому у порядку ст.88 ч.1 ЦПК України має підстави стягнути із відповідача на користь позивача понесені судові витрати по оплаті судового збору у сумі 551 гривня 20 копійок згідно квитанції №TS200307 від 17 червня 2016 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду із даним позовом. Вказала, що 17 липня 1999 року Ямпільським районним відділом реєстрації актів громадянського стану Вінницької області зареєстрований шлюб між нею та відповідачем. Від спільного проживання мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя у них не склалося, через протилежні погляди на сімейне життя, відсутність взаєморозуміння між ними. Спільно з відповідачем не проживає з серпня 2007 року. Вважає що збереження сім'ї неможливе та суперечить інтересам сторін. Тому просить суд винести рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, подав до суду письмову заяву, в якій просить суд справу слухати в його відсутність, згідний на розірвання шлюбу. Вивчивши надані матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення. Із досліджених судом письмових доказів, що є у справі встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі із 17 липня 1999 року. Від спільного проживання мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Сторони не проживають однією сім'єю. Сторони миритись не бажають. Оцінюючи усі докази в їх сукупності, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам та інтересам їхньої неповнолітньої дитини, що мають істотне значення, а тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем, або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається із свідоцтва про одруження відповідач при реєстрації шлюбу своє прізвище «[PERSON]» змінила на прізвище чоловіка «Бурлака», заявила вимогу проо зміну прізвища на дошлюбне, тому суд має підстави для зміни позивачеві прізвища на дошлюбне «[PERSON]». Відповідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому суд має підстави для стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] понесені нею судові витрати пов'язані із оплатою судового збору у сумі 243 гривні 60 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду із даним позовом. Вказала, що 17 січня 2012 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем. Вона з відповідачем неодноразово протягом останнього року намагалися говорити один з одним про їхні особисті сімейні проблеми, спокійно вирішувати їх та ніяких результатів це не дало. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи між ними постійно виникають сварки, які спричиняють їй душевні страждання. Вважає, що причини, які спонукають її наполягати на розірванні шлюбу є обгрунтованими і подальше спільне життя із відповідачем як подружжя та збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам. Тому просить суд винести рішення, яким розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 17 січня 2012 року відділом реєстрації актів цивільного стану Ямпільського РУЮ Вінницької області. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином - судовими повістками із рекомендованим повідомленням, що підтверджується витягами із реєстру вихідної кореспонденції по Ямпільському районному суду від 17 червня 2014 року та від 03 липня 2014 року, про причини неявки суд не повідомив, заперечень суду не надав, клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи в його відсутність до суду не надійшло. Вивчивши надані матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення. Із досліджених судом письмових доказів, що є у справі встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі із 17 січня 2012 року. Сторони не проживають однією сім'єю. Сторони миритись не бажають, оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу. Оцінюючи усі докази в їх сукупності, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам та інтересам їхніх неповнолітніх дітей, що мають істотне значення, а тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем, або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається із свідоцтва про одруження позивач при реєстрацію шлюбу своє прізвище «[PERSON]» не змінювала на прізвище чоловіка «[PERSON]», тому суд має підстави залишити позивачеві прізвище «[PERSON]». Відповідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому суд має підстави для стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] понесені нею судові витрати пов'язані із оплатою судового збору у сумі 243 гривень 60 копійок згідно квитанції №N0F2A34588 від 04 червня 2014 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду із даним позовом. Вказала, що 18 січня 2012 відділом ДРАЦС Ямпільського РУЮ у Вінницькій області був зареєстрований шлюб між нею та [PERSON] Від спільного проживання мають доньку [PERSON], [INFO]. Зазначила, що шлюбні відносини із відповідачем припинені з січня 2016, одруження виявилось невдалим. Спільне життя з відповідачем не склалося так як не зійшлися характерами. Примирення із відповідачем та подальше спільне життя є неможливим. Позивач просить розірвати її шлюб із [PERSON] Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав, про що надав суду письмову заяву вх..№2060 від 13.04.2016 з клопотанням про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Судом встановлені такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Із досліджених судом письмових доказів, а саме свідоцтва про шлюб, виданого 18.01.2012, встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі із 18.01.2012. Від спільного проживання сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Сторони сімейних стосунків не підтримують, мір до примирення ніхто із сторін не приймав. Не бажають подальшого спільного життя. Оцінюючи усі докази, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, інтересам їхньої дитини, сторони не мають наміру підтримувати сімейні стосунки, що мають істотне значення, а тому шлюб необхідно розірвати. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається із свідоцтва про одруження, відповідач при реєстрації шлюбу своє прізвище «[PERSON]» змінила на прізвище чоловіка «[PERSON]», не заявила вимогу про зміну прізвища на дошлюбне. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами врегульовані ст.ст.4, 110, 112, 113 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду із даним позовом. Вказала, що 18 травня 2013 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. Від шлюбу мають малолітню дитини - сина [PERSON], [INFO]. Подружні відносини між ними припинені з квітня 2016 року. Основна причина розпаду сім'ї це різниця характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри. Наміру зберегти шлюб вони не мають. Тому вона змушена звернутися до суду із даним позовом та просити суд постановити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем. Так як батько не приймає участі у вихованні дитини, не цікавиться його життям, просить суд залишити із нею. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, подала до суду письмову заяву в якій просить суд справу слухати в її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, телефонограмою повідомив, що позовні вимоги визнає та не заперечує в їх задоволенні. Із досліджених судом письмових доказів, що є у справі судом встановлено, що 18 травня 2013 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], остання змінила своє дівоче прізвище на прізвище чоловіка [PERSON] (копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 18 травня 2013 року(а.с.9)). [INFO] в м. Ямпіль, Вінницької області народився [PERSON], батьками якого є [PERSON] та [PERSON] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого повторно 30 серпня 2016 року (а.с.8)). Сторони миритись не бажають, оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Сторони не проживають однією сім'єю з квітня 2016 року, як на це вказує позивач. Оцінюючи усі докази в їх сукупності, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, а тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем, або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається із свідоцтва про шлюб позивачка при реєстрації шлюбу своє прізвище «[PERSON]» змінила на прізвище чоловіка «[PERSON]», не заявила вимогу про зміну її прізвища на дошлюбне, а навпаки просить суд залишити їй прізвище чоловіка «[PERSON]», а тому суд не має підстав змінювати її прізвище «[PERSON]». При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позовні вимоги позивача задоволено, а тому у порядку ч.1 ст.88 ЦПК України має підстави стягнути із відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 640 гривень згідно квитанції від 19 травня 2017 року.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду із даним позовом. Вказала, що 20 вересня 1996 року між ними був укладений шлюб. Від спільного шлюбу мають повнолітню дитину. Шлюбні відносини з відповідачем не склалися і фактично на сьогоднішній день припиненні у звязку із різними поглядами на подальше спільне сумісне життя, наміру миритися не мають. Відповідач більше як пять років проживає окремо у селі Тростянець Ямпільського району Вінницької області. Добровільно відповідач розірвати шлюб не бажає. Тому вона змушена звернутися до суду із даним позовом та просити суд постановити рішення, яким розірвати шлюб між нею та [PERSON] Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, подала до суду письмову заяву за вхід.№5367 від 29 серпня 2017 року, в якій просить суд справу слухати в її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, подав до суду письмову заяву за вхід.№5366 від 29 серпня 2017 року, в якій просить суд справу слухати в його відсутність, позовні вимоги визнає. Вивчивши надані матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення. Із досліджених судом письмових доказів, що є у справі судом встановлено, що 20 вересня 1996 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, остання змінила своє дівоче прізвище на прізвище чоловіка [PERSON] ( копія свідоцтва про укладення шлюбу серії І-АМ № 306440(а.с.5). Від спільного шлюбу сторони мають повнолітню дитину. Сторони миритись не бажають, оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Сторони не проживають однією сімєю більше пяти років, як на це вказує позивач. Оцінюючи усі докази в їх сукупності, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, а тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем, або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається із свідоцтва про укладення шлюбу позивачка при реєстрації шлюбу своє прізвище «Козак» змінила на прізвище чоловіка «Мельник», не заявила вимоги про зміну їй прізвища, а навпаки просить суд залишити їй прізвище чоловіка, а тому суд не має підстав змінювати її прізвище «Мельник». При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позовні вимоги позивача задоволено, а тому у порядку ст.88 ч.1 ЦПК України має підстави стягнути із відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 640 гривень згідно квитанції №0.0.799804969.1 від 05 липня 2017 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду із даним позовом. Вказала, що 21 листопада 1996 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка проживає разом із нею та перебуває на її утриманні. Шлюбні відносини у неї з відповідачем не склались та фактично припинені у звязку з різними поглядами на подальше спільне сумісне життя, наміру миритись не мають. Відповідач вигнав ї із будинку з неповнолітньою дитино. Тому вона змушена звернутися до суду із даним позовом та просити суд постановити рішення, яким розірвати шлюб між нею та [PERSON]. Після розірвання шлюбу просить залити прізвище [PERSON]. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечує в задоволенні позову. Вивчивши надані матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення. Із досліджених судом письмових доказів, що є у справі судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 21 листопада 1996 року ( копія свідоцтва про укладення шлюбу серії І-АМ № 306521(а.с5)) Від спільного шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], 10 лютого 2003 року нароження (копія свідоцтва про народження серії І-Ам № 263970(а.с.6). Сторони миритись не бажають, оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Сторони не проживають однією сімєю, як на це вказує позивач. Оцінюючи усі докази в їх сукупності, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, інтересам їхньої неповнолітньої дитини, а тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем, або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається із свідоцтва про укладення шлюбу позивачка при реєстрації шлюбу своє прізвище «Присяжнюк» змінила на прізвище чоловіка «Васільєва», не заявила вимоги про зміну їй прізвища, а навпаки просить суд залишити їй прізвище чоловіка, а тому суд не має підстав змінювати її прізвище «Васільєва». При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позовні вимоги позивача задоволено, а тому у порядку ст.88 ч.1 ЦПК України має підстави стягнути із відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 640 гривень згідно квитанції №10 від 29 вересня 2017 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду із даним позовом. Вказала, що 22 листопада 2001 року виконавчим комітетом Селищенської сільської ради Літинського району Вінницької області був зареєстрований шлюб між нею та [PERSON] Від спільного проживання є діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Зазначила, що шлюбні відносини із відповідачем припинені рік тому у зв'язку з тим, що відповідач вчиняє в сім*ї сварки, свідками яких нерідко стають діти. Примирення із відповідачем та подальше спільне життя є неможливим. Позивач просить розірвати її шлюб із [PERSON] Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав, про що надав суду письмову заяву з клопотанням про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши надані матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення. Із досліджених судом письмових доказів, що є у справі, встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі із 22 листопада 2001 року. Від спільного проживання мають двох дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сторони разом не проживають, мір до поновлення сімейних відносин ніхто із сторін не приймав. Миритись не бажають. Оцінюючи усі докази, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, а тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається із свідоцтва про одруження, відповідач при реєстрації шлюбу своє прізвище «[PERSON]» змінила на прізвище чоловіка «[PERSON]», не заявила вимогу про зміну прізвища на дошлюбне.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду із даним позовом. Вказала, що 23 грудня 2011 року нею було зареєстровано шлюб із відповідачем. Від спільного проживання мають двох дітей - неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. Шлюб виявився невдалим, так як у них із відповідачем різні характери та погляди на життя. Відповідач часто по ночам дома не ночує, у вихованні дітей не допомагає, перебуває у стані алкогольного сп'яніння, застосовує фізичну силу. Оскільки подальше збереження сім'ї і сумісне життя є неможливим, вона змушена звернутись до суду із даним позовом та просити суд винести рішення, яким розірвати її шлюб із відповідачем Відповідач [PERSON] заявлені позовні вимоги визнав, не заперечує проти їх задоволення, згідний на розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення відповідача, вивчивши надані матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення. Із досліджених судом письмових доказів, що є у справі встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі із 23 грудня 2011 року. Від спільного проживання мають доньку [PERSON], [INFO] та неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сторони не проживають однією сім'єю. Сторони миритись не бажають. Оцінюючи усі докази в їх сукупності, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам та інтересам їхньої неповнолітньої дитини, що мають істотне значення, а тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем, або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається із свідоцтва про одруження позивач при реєстрації шлюбу своє прізвище «[PERSON]» не змінювала і після реєстрації шлюбу має прізвище «[PERSON]», тому немає підстав для залишення або зміни прізвища позивачу. Відповідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому суд має підстави для стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] понесені нею судові витрати пов'язані із оплатою судового збору у сумі 243 гривні 60 копійок згідно квитанції №k26/R/31 від 27 жовтня 2014 року.

Outcome: approved