Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач послалася на наступне. Сторони знаходяться в шлюбі, який зареєстрований 21 листопада 2015 року. Від шлюбних відносин із відповідачем у позивача є повнолітня дитина: [PERSON] Сімейні відносини між сторонами припинені у зв'язку з тим, що вони мають різні погляди на життя, що стало підставою для втрати взаєморозуміння та кохання, сімейні відносини між ними припинені, спільного господарства не ведуть. Позивачка просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач у судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про слухання справи у її відсутність, на позовних вимогах наполягала, проти винесення заочного рішення по справі не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не надавав, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом отримання повістки, що підтверджується рекомендованим поштовим повідомленням. Враховуючи вищенаведене, суд вважає що відповідач повідомлений про час та дату розгляду справи належним чином. Приймаючи до уваги неявку відповідача та згоду позивачки, судом 21 серпня 2017 року відповідно до вимог ст.224 ЦПК України винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України - в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, за таких обставин судове засідання по справі було проведено без засобів технічної фіксації судового процесу. Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та наданих доказів, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. З позовної заяви вбачається, що сімейні відносини між сторонами припинені у зв'язку з тим, що вони мають різні погляди на життя, що стало підставою для втрати взаєморозуміння та кохання, сімейні відносини між ними припинені, спільного господарства не ведуть, можливості зберегти сім'ю не має, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Згідно до ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частиною 3 статті 56 СК України встановлено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають наміру зберегти шлюб. Виходячи з наведеного, враховуючи, що позивач не бажає підтримувати сімейні стосунки з відповідачем та збереження даного шлюбу суперечить її інтересам, оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін, причини, з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими, оскільки сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, поновлювати сімейно-шлюбні відносини наміру не мають, тому суд вважає, що формальне існування даного шлюбу суперечить моральним засадам суспільства, суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім'ї неможливо тому позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню .

Outcome: approved