Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом у якому просить розірвати шлюб з відповідачем. Позовні вимоги мотивує тим, що вона зареєструвала шлюб із [PERSON] [INFO] . Від шлюбу мають дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивач в обґрунтування вимог зазначає, що протягом останніх декількох років стосунки з чоловіком розладилися, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. Постійне пияцтво чоловіка призвело до агресивного ставлення до неї з доньками, неможливості взаємного спілкування з відповідачем та моральних страждань. Також вказує, що відповідач кошти на ведення господарства та утримання доньок не надає. Вже тривалий час кожен з них живе окремим життям та своїми інтересами, а сім`я фактично припинила своє існування. Зазначає, що вони з відповідачем проживають окремо, сімейного життя не ведуть та шлюбних стосунків не підтримують, примирення між ними не можливе, а перебування у шлюбі суперечить її інтересам та інтересам дітей. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 07.02.2020 року відкрите провадження у справі у порядку загального позовного провадження та призначене підготовче судове засідання на 04.03.2020 року (а.с. 17-18). В підготовче судове засідання сторони не з`явились. Позивач до суду подала заяву з проханням розглянути справу без її участі, позов просить задовольнити. Відповідач до суду подав заяву у якій просить провести розгляд справи у його відсутності, вказав, що позовні вимоги визнає. За нормою ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. З урахуванням вищевикладеного суд вважає за можливе розглянути справу без участі позивача та відповідача на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Як убачається із матеріалів справи, сторони уклали шлюб 21.10.2006 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів Відділу реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції в м. Києві зроблено актовий запис № 983 (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 10, 11). Відповідно до ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що рішення позивача про розірвання шлюбу є виваженим та свідомим, причини з яких позивач наполягає на задоволенні позову є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя та збереження сім`ї стали неможливими, взаєморозуміння між сторонами відсутнє, шлюб існує формально, позивач наполягає на розлученні, оскільки поновлювати сімейно-шлюбні відносини позивач наміру не має і вважає, що збереження шлюбу бути не може, разом з тим суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення, або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків і можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України, відповідач позов визнає, тому суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Положеннями ч. 1 ст. 142 ЦПК України визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що також кореспондується з частиною 3 статті 7 Закону України «Про судовий збір». Позивачем судовий збір у розмірі 840,80 грн. сплачений на підставі квитанції № 0.0.1597387997.1 від 27.01.2020 року на рахунок UA478999980313141206000026005, отримувач коштів УК у Дніпровському районі м. Києва, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38012871, банк отримувача 899998 Казначейство України (ЕАП)(а.с. 3). У зв`язку з цим [PERSON] з державного бюджету підлягає поверненню 50 відсотків сплаченого при подачі позову судового збору, що становить у розмірі 420 грн. 40 коп. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача сплачений останнім судовий збір в дохід держави в сумі 420 грн. 40 коп.

Outcome: approved