Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 16 червня 2007 року, який було зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м. Донецька за актовим записом № 381. Вказує на те, що від шлюбу вони мають доньку [PERSON], [INFO] і сина [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини припинені з грудня 2016 року, внаслідок того, що кожний із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, і між ними немає взаємного порозуміння, проживають окремо. Спору про розподіл спільного сумісного майна між ними немає. Тому просить суд, розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем . Стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини доходів відповідача з моменту звернення до суду до досягнення дітьми повноліття. Позивач у судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду була повідомлена належним чином, проте надала суду заяви про розгляд справи у її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду був повідомлений належним чином, проте надав суду заяви про розгляд справи у його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав, не заперечував проти розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 16 червня 2007 року, шлюб було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м. Донецька за актовим записом № 381. Фактичні шлюбні відносини припинені з грудня 2016 року, внаслідок того, що кожний із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, і між ними немає взаємного порозуміння, проживають окремо. Від шлюбу мають дітей [PERSON], [INFO] ( свідоцтво про народження [PERSON] І-НО № 603362),[PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження [PERSON] 1-НО № 241448). Діти проживають разом із матірю, вказане підтверджується довідками № 0000168275,0000168268 від 06 квітня 2017 року про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб, з яких вбачається, що [PERSON],26.10.2014 року та [PERSON], [INFO], які були зареєстровані [INFO] у Київському районі м. Донецька фактично проживають разом із матірю [PERSON] за адресою : [ADDRESS]. Спору про розподіл спільного сумісного майна між ними немає. При таких обставинах суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбних відносин суперечили б їх інтересам. Суд вважає, що сімя розпалася остаточно та її збереження є неможливим. Відповідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, суперечило б інтересам одного з них. У відповідності до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 2 ст. 183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно зі ст. 11 ч. 1 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як в межах заявлених вимог та на підставі доказів наданих сторонами. Крім того в судовому засіданні встановлено , що відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог позивача, тому суд приходить до переконання, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Згідно зі ст. 214 п. 7 ЦПК України суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved