Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки [PERSON], яка продовжує навчання. В обґрунтування позову зазначено, що відповідач є батьком [PERSON] та не надає матеріальної допомоги на її утримання в добровільному порядку. На даний час донька є студентом 1 курсу Кіровоградського коледжу ВНС «Університет сучасних знань» спеціальність «Дизайн», денної форми навчання, перебуває на утриманні позивача, в зв'язку з чим просить стягнути з відповідача на її користь на період навчання доньки аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку /доходів/, щомісячно з 22.12.14 року до закінчення навчання, тобто до 30.06.2018 року. В судовому засіданні позивач позовні вимоги уточнила, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки в розмірі ? частини усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму до досягнення донькою 23 років. Зазначила, що отримує середній заробіток в розмірі 1600 грн., сама утримує доньку [PERSON], яка продовжує навчання, відповідач ніякої матеріальної допомоги не надає, хоча має таку можливість, оскільки є підприємцем, а крім цього отримує пенсію по інвалідності. Вартість навчання складає 5000 грн. на рік. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні, посилаючись на те, що відповідач [PERSON] не має можливості сплачувати аліменти на навчання доньки, так як є інвалідом ІІІ групи, потребує постійного лікування, підприємницькою діяльністю не займається, інших доходів, окрім пенсії по інвалідності, не отримує. Третя особа в судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити, наполягала на стягненні з відповідача аліментів. Вказала, що на даний час навчається на комерційній основі в Кіровоградському коледжі, стипендію не отримує, проживає разом з позивачем в смт. Компаніївка, кожного дня їздить на навчання в м. Кіровоград. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідач є батьком повнолітньої доньки [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.11). [PERSON] є студентом 1 курсу Кіровоградського коледжу ВНС «Університет сучасних знань» спеціальність «Дизайн», денної форми навчання. Термін навчання з 01.09.2014 р. по 30.06.2018 р., навчання здійснюється на контрактній основі, виплата стипендії не передбачається, що підтверджується довідкою № 52 від 11.12.2014 р. Кіровоградського коледжу ВНС «Університет сучасних знань» (а. с.10) Згідно копій квитанцій ПАТ КБ «ПриватБанк» від 29.01.2015 р. та від 27.08.2014 р. [PERSON] сплачено за навчання в Університеті сучасних знань по 2500 грн. за кожні 6 місяців навчання (а.с.56-57). В зв'язку з навчанням [PERSON] потребує витрат на проїзд, харчування, купівлю одягу та взуття. Витрати на навчання [PERSON] оплачує її мати [PERSON], а відповідач матеріальної допомоги на навчання доньки не надає. [PERSON] зареєстрована та проживає в селищі Компаніївка Кіровоградської області, що підтверджується копією паспорта та довідкою про склад сім'ї позивача, виданої виконкомом Компаніївської селищної ради № 3438 від 22.12.2014 р. та знаходиться на утриманні позивача, що підтверджується довідкою виконкому Компаніївської селищної ради № 3437 від 22.12.2014 р. (а.с. 6,8,9). Згідно копії пенсійного посвідчення серії [NUMBER] від 23.12.2014 р., відповідач є інвалідом третьої групи за загальним захворюванням та отримує пенсію по інвалідності в розмірі 944 грн., що не заперечували сторони в судовому засіданні (а.с.46). Згідно виписного епікризу Центрального клінічного госпіталю Державної прикордонної служби України відповідач [PERSON] перебував на стаціонарному обстеженні та лікуванні з 09.07. по 11.07.2014 р. з діагнозом: Комбінована аортальна вада з перевагою недостатності, новоутворення правої нирки (а.с.44). Згідно виписного епікризу № 11366 відділення пластичної та реконструктивної онкоурології Національного інституту раку, відповідач перебував на лікуванні з 09.09.2014 р. по 22.09.2014 р. з діагнозом: «Cancer правої нирки, стан після бездренажної резекції правої нирки» (а.с.45). Відповідач не працює, припинив підприємницьку діяльність, що підтверджується повідомленням про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності ФОП від 16.02.2015 р. (а.с.65) та окрім пенсії по інвалідності інших доходів не отримує. Відповідно до ст. 198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно ст. 199 СК України якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. При ухиленні батьків від цього обов'язку кошти на утримання дітей стягуються з них в судовому порядку. Відповідно до ст. 200 цього ж Кодексу, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку, доходу платника аліментів, з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. Відповідно до ст.ст. 181, 182 Сімейного Кодексу України , Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», батьки зобов'язані утримувати своїх дітей. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. У разі відсутності домовленості кошти на утримання дитини(аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і(або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров» та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів, інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Суд погоджується із доводами позивача, що її доходи недостатні для утримання повнолітньої дитини, а відповідач може надавати матеріальну допомогу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, виходячи з принципу справедливості та розумності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, враховуючи, що [PERSON] навчається у навчальному закладі на контрактній основі, стипендію не отримує, в зв'язку з навчанням потребує матеріальної допомоги, а відповідач хоча і не працює, однак щомісяця отримує пенсію по інвалідності, інших дітей на утриманні не має, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим, однак вимоги про стягнення аліментів підлягають частковому задоволенню, в розмірі 1/6 частини доходу щомісяця на період навчання доньки, оскільки відповідач є інвалідом третьої групи, не працює та потребує лікування. Суд вважає, що стягнення аліментів в розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) відповідача є цілком можливим для сплати відповідачем та відповідає його матеріальному стану. Вимога позивача щодо визначення мінімального розміру аліментів в розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку не ґрунтується на законі, оскільки донька є повнолітньою особою, а даний мінімум, визначений для дітей до 18 років. Строк стягнення аліментів з відповідача суд визначає з 22.12.2014 року, тобто з дня подачі позову до суду, що відповідає положенням ст. 191 СК України. При цьому, суд виносить рішення згідно ст. 11 ЦПК України щодо розгляду судом справ в межах заявлених вимог і на підставі доказів, наданих сторонами. Згідно ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави 243,60 грн. судового збору. На підставі ст. 199 СК України,

Outcome: partial