Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, яким просила визнати за нею право власності на частину земельної ділянки площею 0,15 га, яка знаходиться в адміністративних межах Сінгурівської сільської ради Житомирського району Житомирської області в с. Пряжів, у порядку спадкування за законом після смерті матері - [PERSON] . У судове засідання сторони не з`явились, проте від останніх надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позивач заяву підтримує та просить її задовольнити. Представник відповідача направив на адресу суду заяву, якою просив розглядати справу без його участі, проти задоволення позову не заперечував. Судовий розгляд цієї справи здійснено на підставі наявних у суду матеріалів, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає правилам, встановленим реченням другим ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідно ним правовідносини. [INFO] померла мати позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 19.02.2015 року (а.с.27). Договором дарування земельної ділянки від 23.12.2000 року [PERSON] подарувала [PERSON] Арсентіївні 0, 15 га земельної ділянки, загальною площею 0, 40 га, що знаходиться на території села Пряжів Житомирського району Житомирської області з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства (а.с. 26). Земельна ділянка загальною площею 0,40 га, розташована території села Пряжів Житомирського району Житомирської області належала [PERSON] на підставі державного акту на право власності на землю від 20.10.2000 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності за землю за №783. Постановою нотаріуса від 3.07.2018 року №1692/02-31 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину за законом на частину земельної ділянки площею 0,15 га у зв`язку з відсутністю відповідного правовстановлюючого документу, а також у зв`язку з ненаданням витягу з Державного земельного кадастру щодо вказаної земельної ділянки (а.с. 10). За таких обставин позивач вказує, що вимушена звернутись до суду за захистом своїх прав, оскільки визнати право власності на належне їй спадкове майно у інший, аніж судовий спосіб, не має змоги. Зазначені правовідносини врегульовані та відповідають наступними нормам матеріального закону. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 1, ч. 2 ст. 1220 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. (ч. 1, ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Аналіз встановлених судом фактичних обставин справи та норм закону, що їх регулюють, у своїй сукупності дає підстави суду для задоволення позову, адже як з`ясовано, мати позивача за життя була фактичним власником частини земельної ділянки розміром 0,15 га, однак за життя не встигла здійснити державну реєстрацію права власності на зазначену частину земельної ділянки та отримати відповідні правовстановлюючі документи, у зв`язку з чим позивач, в даний час, унеможливлена у прийнятті спадщини. Також, судом встановлено, що заявник має законне право на отримання у власність частини земельної ділянки і не може бути позбавлена цього права, оскільки набуття нею права власності, як спадкоємцем за законом після смерті матері, чітко передбачено нормами ЦК України. Отже, враховуючи вищенаведене, позовна заява підлягає до задоволення, як така, що доведена заявником. Оскільки позов підлягає до задоволення, на підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає до стягнення судовий збір в сумі 768, 40 гривні. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved