Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-14 00:00:00

Позивач звернулася з вищезазначеним позовом до відповідача, вказуючи, що перебуває у шлюбі з [PERSON] з 17 серпня 2013 року, зареєстрованому відділом ДРАЦС реєстраційної служби Лисичанського МУЮ Луганської області, актовий запис № 307. Від спільного життя мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] Сімейні відносини не склалися, фактичні шлюбні відносини припинені з квітня 2017 року через шкідливі звички і байдужість відповідача. Рішення позивача остаточне. На примирення не згодна. Вважає що сімю зберегти не можливо. Просить розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не зявилася, позов підтримала, просила справу розглядати у її відсутність, строк для примирення їй не потрібен, про що надала відповідну заяву. Відповідач у судове засідання не зявився, позов визнав, просив справу розглядати у його відсутність, строк для примирення йому не потрібен, про що надав відповідну заяву. Дослідивши наявні в матеріалах письмові докази, встановивши на їх підставі фактичні обставини та характер спірних правовідносин між сторонами спору, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з огляду на наступне. Згідно із статтею ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З матеріалів справи судом встановлено, що згідно з свідоцтвом про шлюб серії 1-ЕД № 165183, виданого 17.08.2013 року відділом ДРАЦС реєстраційної служби Лисичанського МУЮ Луганської області, [PERSON] та [PERSON] 17 серпня 2013 року зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 307. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] (а.с.6). 01 жовтня 2016 року народився [PERSON], про що зроблено актовий запис №534. Його батьками є: [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). З позовної заяви вбачається, що фактичні взаємовідносини подружжя припинені, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, позивач не бажає примиритися і строк для примирення їй не потрібен. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Малолітній син залишається проживати з матірю. Спору про поділ майна між сторонами немає. Приймаючи до уваги відсутність згоди позивача на примирення, суд вважає, що причини, що спонукають її наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. За таких обставин суд вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. На підставі ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved