Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-14 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до відповідача про стягнення аліментів на повнолітню доньку, яка продовжує навчання. Просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини, [PERSON], в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з дня настання повноліття, а саме - з [INFO] року, а також - зобов'язати відповідача відшкодувати 50 % вартості навчання, тобто 13 200 грн. Відповідач до початку розгляду справи по суті подав відзив на позовну заяву, в якому просив позов задоволити частково, стягнувши з нього аліменти на утримання доньки в розмірі 500 грн. щомісячно, посилаючись на те, що в нього на утриманні перебувають донька від нового шлюбу та батьки похилого віку. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала, суду пояснила, що донька перебуває на її утриманні і за минулий навчальний рік вона заплатила за навчання [PERSON] в Івано-Франківському національному медичному університеті 26 400 грн. За навчальний рік на утримання доньки вона витрачає приблизно 7000 грн., що включає в себе плату за проживання в гуртожитку, харчування, придбання навчальної літератури тощо. З [INFO] року вона зверталася до відповідача з питанням погашення заборгованості за аліментами. Повідомила, що відповідач працює на маршрутному таксі в м. Хмельницькому. Третя особа, [PERSON], належним чином повідомлена про час і місце судового засідання. Відповідач позов визнав частково в розмірі стягнення з нього аліментів в сумі 500 грн. щомісячно, оскільки він офіційно не працює, перебивається тимчасовими підробітками на будівництві, проживає в цивільному шлюбі з іншою жінкою, в нього на утриманні перебуває донька, [PERSON], та батьки похилого віку. Представник відповідача позов визнав частково в розмірі стягнення аліментів в сумі 500 грн. щомісяця. Заслухавши учасників процесу, оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити частково. Судом встановлено, що в період шлюбу у сторін [INFO] року народилася донька [PERSON]. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 7). Шлюб між позивачем, [PERSON], та відповідачем, [PERSON], розірваний 28 липня 1999 року. Зазначена обставина підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с. 8). На даний час [PERSON] досягла повноліття та навчається на умовах контракту в Івано-Франківському національному медичному університеті з 2017 року по 2022 рік. Вартість освітньої послуги за календарний рік становить 26 400 грн. Ця обставина підтверджується копією договору про надання освітніх послуг від 28.08.2017р. (а.с. 4-5). Відповідно до копії довідки Ярмолинецької селищної ради від 4 червня 2018 року [PERSON] знаходиться на утриманні [PERSON] (а.с. 9). Відповідно до ст. 198 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно ст. 199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У відповідності до приписів ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Стаття 201 СК України передбачає, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Судом встановлено, що відповідач, [PERSON], є працездатним, працює неофіційно по найму, що свідчить про те, що він може надавати матеріальну допомогу своїй доньці, [PERSON]. Разом з тим, судом встановлено, що на утриманні відповідача перебуває ще одна донька, [PERSON], [INFO]. У зв'язку з наведеним, враховуючи те, що відповідач має мінливий дохід, а також ту обставину, що в нього на утриманні перебуває інша дитина, вартість навчання за календарний рік в розмірі 26 400 грн., тому суд приходить до висновку, що розмір аліментів необхідно визначити в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно. Разом з тим, не підлягає задоволенню вимога позивача про стягнення аліментів, починаючи з [INFO] року, тобто з дня настання повноліття [PERSON]. Так, відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більше як за три роки. Водночас, позивач не надала суду жодних належних і допустимих доказів того, що вона з [INFO] року вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, а він ухилявся від їх сплати. Разом з тим, не підлягає задоволенню позовна вимога позивача про стягнення з відповідача половини вартості навчання за навчальний рік (2017-2018 рр.) в розмірі 13 200 грн. виходячи з наступного. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами першою - третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Положеннями статей 180, 183, 185, 193, 198, 199 СК України визначаються декілька видів виконання цього обов'язку, зокрема утримання неповнолітньої дитини, що стягується у частках або твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров'я, навчальному або іншому закладі, у разі якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними двадцяти трьох років, за умови якщо батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198). Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Отже, виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв'язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Разом з тим статтею 199 СК України передбачений обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах, правовідносини обов'язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов'язань, обов'язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв'язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу. Аналогічна правова позиція висвітлена в Постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року № 6-1296цс15. Таким чином, необхідно стягнути з [PERSON], [INFO], зареєстрованого в с. Сутківці Ярмолинецького району Хмельницької області, на користь [PERSON], [INFO], проживаючої в [ADDRESS] аліменти на період навчання [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 1 000 (одна тисяча) грн. щомісячно, починаючи з 4 червня 2018 року і до закінчення навчання, але не довше ніж до [INFO] року. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Отже, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, тому з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved