Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача та просить стягнути з нього аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що вони з відповідачем перебували у шлюбі, який 08.08.2014 року між ними розірвано. Від даного шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], яка мешкає разом з нею та знаходиться на її утриманні, відповідач зобовязаний надавати їй матеріальну допомогу на утримання доньки, однак від виконання своїх обовязків ухиляється, у звязку з чим просить стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти у розмірі 1/3 частини заробітку щомісячно, з дня предявлення позову до досягнення дитиною повноліття. Від представника позивача до суду надійшла заява, згідно якої він проти заочного розгляду справи не заперечував, заявлені позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити у його відсутності та відсутності позивача (а.с.31). Відповідач у судове засідання повторно не зявився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце судового засідання повідомлявся своєчасно та належним чином шляхом направлення судової повістки, про що свідчать зворотні повідомлення про вручення поштового відправлення, які містяться в матеріалах справи (а.с.20,35), заяв про розгляд справи у його відсутності та заперечень проти позову не надавав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню як такий, що знайшов своє повне підтвердження в ході судового розгляду справи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який згідно заочного рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 08.08.2017 року між ними розірвано (а.с.5). Від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ВЛ № 271852, виданим відділом ДРАЦС по м. Чугуєву РС Чугуївського МРУЮ Харківської області 06.03.2012 року (а.с.7). Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, яка на цей час мешкає разом з позивачем, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Чугуївської міської ради Харківської області за № 252 від 10.04.2017 року (а.с.9). Відповідно до ст.181 СК України способи виконання батьками свого обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Як розяснено в п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення до суду з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає. Частиною 2 ст.18 СК України передбачено, що суд застосовує ті способи захисту прав або інтересів учасників сімейних відносин, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Згідно із ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач працездатний, інших осіб на своєму утриманні не має. Згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 1943 від 19.12.2016 року малолітня [PERSON], [INFO], має діагноз: мікроцефалія, спастичний тетрапарез, стійкі рухові порушення, симптоматична епілепсія в стадії медикаментозної ремісії, груба затримка темпів психомовного розвитку (а.с.8). Відповідно до довідки вуличного комітету № 33 Чугуївської міської ради Харківської області від 10.04.2017 року позивач [PERSON] не працює та здійснює догляд за дитиною-інвалідом (а.с.11). З урахуванням наведеного, відповідно до ч.2 ст. 182 СК України, згідно якої мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд визначає аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів доходу щомісячно, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача на утримання малолітньої дитини. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору в дохід держави в сумі 640,00 грн.

Outcome: approved