Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з указаним позовом, який обґрунтовує тим, [INFO] у с.Бувалине Путивльського району Сумської області померла її мати [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшла земельна ділянка «сіножаті», площею 1,5383 га, кадастровий номер 5923881000:05:000:0585, що розташована на території Бунякинської сільської ради Путивльського району Сумської області, яку прийняв, але не оформив своїх спадкових прав її чоловік - [PERSON] , який помер [INFO] у с.Бувалине Путивльського району Сумської області. Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшла вищевказана земельна ділянка, а також земельна ділянка «сіножаті», площею 1,5382 га, кадастровий номер 5923881000:06:000:0087, що розташована на території Бунякинської сільської ради Путивльського району Сумської області. Будучи спадкоємцем за заповітом, позивач позбавлена можливості отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, тому просить визнати за нею право власності на зазначені земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом, а судові витрати покласти на неї. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала письмову заяву про підтримання позову та розгляд справи у її відсутність (а.с.51). Представник відповідача надав суду письмову заяву про визнання позову, просив справу розглянути за його відсутності (а.с.55). У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.1225 ЦК України та ст.131 ЗК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Підтверджується матеріалами справи те, що батьками [PERSON] , позивача у справі є [PERSON] та [PERSON] (а.с.11-15). [INFO] у с.Бувалине Путивльського району Сумської області померла [PERSON] (а.с.9). Відповідно до довідки Бунякинської сільської ради Путивльського району Сумської області №38 від 4 лютого 2013 року, [PERSON] на день смерті була зареєстрована та проживала у с.Бувалине Путивльського району Сумської області разом з [PERSON] та [PERSON] . Заповіт від імені [PERSON] Бунякинською сільською радою не посвідчувався (а.с.10). [INFO] у с.Бувалине Путивльського району Сумської області помер [PERSON] (а.с.6). Відповідно до довідки Бунякинської сільської ради Путивльського району Сумської області №39 від 4 лютого 2013 року, [PERSON] на день смерті був зареєстрований та проживав у с.Бувалине Путивльського району Сумської області разом з [PERSON] . Заповіт від імені [PERSON] Бунякинською сільською радою не посвідчувався (а.с.10). Відповідно до рішення Путивльського районного суду Сумської області від 2 березня 2015 року за [PERSON] визнано право власності на земельні ділянки площею 2,1305 га кадастровий номер 5923881000:05:000:0220, площею 0,2074 га кадастровий номер 5923881000:05:000:0219 та площею 2,3378 га кадастровий номер 5923881000:05:000:0221 в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON] (а.с.16-18). Згідно з копією державного акта на право приватної власності на землю серії ІV-СМ №005490 від 22 серпня 2001 року, виданого на підставі рішення 12 сесії 23 скликання Бунякинської сільської Ради народних депутатів від 1 червня 2001 року, зареєстрованого Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №172, [PERSON] є власником двох земельних ділянок, площами 2,34 га та 1,54 га, наданих для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Бунякинської сільської ради Путивльського району Сумської області (а.с.7). Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 13 вересня 2013 року земельній ділянці площею 1,5382 га, що належить [PERSON] було присвоєно кадастровий номер5923881000:06:000:0087 (а.с.20-22). Крім того, згідно з копією державного акта на право приватної власності на землю серії ІV-СМ №005473 від 22 серпня 2001 року, виданого на підставі рішення 12 сесії 23 скликання Бунякинської сільської Ради народних депутатів від 1 червня 2001 року, зареєстрованого Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №177, [PERSON] є власником трьох земельних ділянок, площами 2,13 га, 0,21 та 1,54 га, наданих для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Бунякинської сільської ради Путивльського району Сумської області (а.с.8). Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 13 вересня 2013 року земельній ділянці площею 1,5383 га, що належить [PERSON] було присвоєно кадастровий номер 5923881000:05:000:0585 (а.с.23-25). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій державного нотаріуса від 7 травня 2020 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтв на право на спадщину після смерті [PERSON] на земельні ділянки у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с.19). Згідно зі ст.ст.1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи , яка померла, до інших осіб. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як роз`яснено в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до роз`яснень, викладених в абзаці 3 пункту 6 постанови Пленуму ВССУ №5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав», якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Оскільки право власності померлого [PERSON] на зазначені земельні ділянки знайшло своє підтвердження під час розгляду справи, але позивач у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно не може отримати свідоцтва про право на спадщину, право власності позивача підлягає захисту, що не буде суперечити закону та при цьому не будуть порушені права, свободи чи інтереси інших осіб. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved