Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1 500 гривень щомісячно, починаючи з січня 2013 року і до завершення навчання у Львівському медичному коледжі імені Данила Галицького. Крім того, просить стягувати з відповідача аліменти на утримання [PERSON], [INFO] в розмірі 1 500 гривень щомісячно, починаючи з січня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивує тим, що відповідач участі в утриманні дітей не бере, чим ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Відповідач має мінливий дохід, а тому аліменти просить стягувати у твердій грошовій сумі. В судовому засіданні позивач позов підтримала, пояснення надала аналогічні викладеним в позові, просила його задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судові засідання 3 і 13 березня 2014 року не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про розгляд справи, про причини своєї неявки суду не повідомив, а тому відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України суд вважає за можливе провести судове засідання у його відсутності та постановити заочне рішення на підставі доказів, які знаходяться в матеріалах справи, відносно чого позивач не заперечила. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Згідно з ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181, ст. 184 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) можуть бути визначені у твердій грошовій сумі. У відповідності до ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 20 лютого 2014 року шлюб між сторонами розірвано. З свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 18 липня 1998 року та від 14 жовтня 2008 року вбачається, що сторони є батьками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] відповідно (а.с. 5-9). З довідки Зимноводівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області від 4 березня 2014 року № 748 вбачається, що [PERSON] і [PERSON] проживають разом з позивачем за адресою [ADDRESS]. З договору № СС-65/13 від 16 серпня 2013 року вбачається, що [PERSON] навчається у Медичному коледжі Львівського національного медичного університету з 1 вересня 2013 року по 1 липня 2017 року (а.с. 10-11). У відповідності з довідкою Упправління соціального захисту населення Пустомитівської районної державної адміністрації від 3 липня 2013 року № 1779 позивач отримує державну соціальну допомогу на дитину-інваліда [PERSON] (а.с. 16). Згідно з ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. В порушення вимог ст. 60 ЦПК України позивачем не представлено доказів, що вона вживала заходи щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. Таким чином, судом встановлено, що відповідач проживає окремо від позивача й дітей, не надає останнім достатнього матеріального утримання, чим ухиляється від виконання обов'язку з утримання дітей. [PERSON] продовжує навчання та є інвалідом, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги. Угоди між сторонами про добровільну сплату аліментів не укладено, місце праці та розмір доходів відповідача невідомі. У зв'язку з наведеним суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі, оскільки обов'язок утримувати дітей є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, починаючи з 16 грудня 2013 року, коли було пред'явлено позов, а не як просить позивач з січня 2013 року. З відповідача в користь держави у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України слід стягнути 229,4 гривень судового збору.

Outcome: partial