Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з цивільним позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житлом та зняття її з реєстрації. В обґрунтування своїх вимог вказувала, що вона є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим їй державним нотаріусом [PERSON] Драбівської нотаріальної контори №917 від 20 квітня 2004 року та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №3543323 від 11 травня 2004 року. У вказаному житловому будинку, як їй стало нещодавно відомо, окрім неї, без її на те згоди та згоди померлої [PERSON] (яка на той час була власником даного будинку) була зареєстрована [PERSON], яка не являється членом її сім'ї. Відповідач в житловому приміщені по [ADDRESS] не проживає протягом 15 років, особистих речей в будинку не має, будь-яких витрат по утриманню будинку, його поліпшенню, реконструкції тощо не несе. У судовому засіданні позивач підтримала позов та просила його задоволити. Відповідач та її представник позов не визнали, представник позивача пояснив суду, що оформлення прав власності на вказаний будинок відбувся з порушенням закону, відповідачка зареєстрована і проживала раніше у частці будинку, яка належить третій особі [PERSON], який і має право на звернення до суду з позовом до відповідача. Відповідач пояснила що вона тривалий час проживає по іншій адресі, але прописана згідно відмітки у паспорті по [ADDRESS]. Третя особа [PERSON] пояснив, що він є власником частини будинку, відповідача не проживає у будинку з 2000 року, своїх речей не залишала, вважає, що позов підлягає задоволенню. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, представника відповідача, третю особу, свідків, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Так, в судовому засіданні встановлено, що позивачка по справі є власником 53/100 частини будинку по [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим державним нотаріусом [PERSON] Драбівської нотаріальної контори №917 від 20 квітня 2004 року, та копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №3543323 від 11 травня 2004 року. Іншим власником будинку є її рідний брат [PERSON], який володіє 47/100 частинами, що підтверджується копією договору дарування від 14.04.2014 та копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 11.05.2004 року. Факт реєстрації відповідача по [ADDRESS] Драбівського району визнає сама відповідач, а також підтверджується дослідженим у судовому засіданні записом у її паспорті. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] показала що вона живе по сусідству з матір'ю позивача, до якої навідується щодня. По [ADDRESS] крім матері позивача ніхто не проживає, чужих речей в дому не має, [PERSON] не проживає за вказаною адресою близько 10 років. Свідок [PERSON] показав, що він інколи заходить в гості до [PERSON] до його будинку в с.Мойсівка, за час, протягом якого він проживає у селі, близько 1,5 роки до цього він не бачив щоб у будинку [PERSON] проживала відповідач, оскільки вона постійно проживає за іншою адресою з своїми батьками. Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу від 03.09.2002 року, між [PERSON] та [PERSON] розірвано шлюб від 03.09.2002 року. Сторони визнають факт, що [PERSON] проживала близько 15 років тому по [ADDRESS] 4 роки, як дружина [PERSON] Відносини щодо проживання власника жилого будинку та членів його сім'ї регулюються главою 6 Житлового кодексу України (далі - ЖК України). Даною главою не передбачено можливість визнання особи, такою що втратила право користування житлом через відсутність по місцю проживання. Відповідно до ст.8 Цивільного процесуального кодексу України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону). В даному випадку подібні відносини врегульовані ч.3 ст.71 ЖК України, відповідно до якої жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членом сім'ї понад шести місяців в окремих випадках. Ст.72 ЖК України визначено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності її понад встановлений строк, провадиться у судовому порядку. Такі випадки, перелічені у ч.3 ст.71 ЖК України в судовому засіданні не встановлені. Сама відповідач визнала факт відсутності її за місцем реєстрації більше шести місяців, що підтвердили також і допитані свідки. Відтак, суд вважає, що відповідач втратила право на користування жилим приміщенням, і позов підлягає задоволенню. Доказів відповідач та її представник про те, що відповідач зареєстрована у окремій частині житлового будинку суду не надано. Позивач та третя особа пояснила суду що між ними, як власниками їх спільне майно не поділено в натурі, а визначені лише частики у їх власності. З дослідженого технічного паспорту на будинок по [ADDRESS] вбачається, що він має одну адресу і реального поділу в натурі не відбувалося. Суд вважає, що позивач, як власник частини будинку, має право вимагати усунення порушення своїх прав власності та житлових прав. Третя особа, як співвласник будинку, не заперечував проти задоволення позову. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved