Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

Позивачі [PERSON].. [PERSON]. [PERSON] в своїх власних та інтересах неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] 25.05.2007 року звернулися до Октябрського районного до суду м.Полтави з вище зазначеним позовом, в якому просили суд постановити рішення, згідно якого припинити право власності [PERSON] на 1/5 частину в квартирі [ADDRESS] і визнати право власності на спірну квартиру за ними, виселити [PERSON] разом з неповнолітнім сином [PERSON] з вказаної квартири, вселивши їх в квартиру. Відповідачка [PERSON] звернулася до суду з зустрічним позовом 05.12.2007 року в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього сина [PERSON] 1997 року в якому прохала суд ухвалити рішення, яким визнати за нею та сином право користування житловою площею в квартирі [ADDRESS] та зобов,язати УДМС у Полтавській області зареєструвати їх за адресою квартири, визнати розпорядження про приватизацію цієї квартири та свідоцтво про право власності від 31.01.2003р. на цю квартиру на ім»я [PERSON]. [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. виданого відділом приватизації СПУ «Гармонія» ВО « Знамено» згідно з розпорядженням від 31.01.2003р. № 1352 недійсним, визнати [PERSON] [PERSON] [PERSON] [PERSON] такими що втратили право користування житловою площею в спірній квартирі, та просила зобов»язати УДМС В Полтавській області зняти їх з реєстрації за адресою квартири та зобов,язати ЖЕД укласти з нею договір найму цієї квартири. В судовому засіданні [PERSON] в своїх інтересах, та за дорученням від [PERSON] [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити в повному обсязі. В обгрунтування пред,явленого позову [PERSON] посилалися на те, що 31 січня 2003 року соціально- побуте управлінням « Гармонія» ВО «Знамя» за її заявою видало свідоцтво про право власності на житло, яке зареєстроване в ПП ПБТІ «Інвентаризатор», згідно якого кожному з них - [PERSON] [PERSON] [PERSON] [PERSON] та [PERSON],який на той час був неповнолітнім належить по 1/5 частині квартири адресою [ADDRESS]. [INFO] [PERSON] помер залишивши заповіт на ім»я [PERSON], свого сина, батьківство відносно нього визнано було [PERSON] Мати неповнолітнього [PERSON], відповідачка [PERSON] подала до 4 Полтавської держнотконтори заяву в інтересах неповнолітнього сина, про прийняття спадщини, але свідоцтво про право на спадщину не отримала. Позивачі визнають, що [PERSON] є таким, що прийняв спадщину та йому належить в квартирі 1/5 її частина, але вказують, що відповідачка [PERSON] з 2002р., після розірвання шлюбу з [PERSON] в спірній квартирі не проживала, заселилася до неї після смерті останнього самостійно разом з сином, замінила дверні замки, не дає можливості їм користуватися квартирою. В квартирі залишилися належні їм речі, посуд, меблі. Діями відповідачки [PERSON] порушені їх житлові права, право власності та крім цього, права неповнолітнього [PERSON] на житло.(на день подачі позову до суду). Крім того, позивачі зазначають , що поскільки вони мають у власності спірну квартиру , а квартира є двокімнатною, неподільною, відносини між ними, позивачами та відповідачкою, є конфліктними, спільне користування квартирою неможливе, вони прохають суд припинити право власності [PERSON] на 1/5 частину в квартирі. Поскільки позивачі іншого житла не мають, звертаються до суду з позовною вимогою про виселення відповідачки з неповнолітнім сином [PERSON] зі спірно квартири. [PERSON] в зустрічному позові посилалася на те, що з травня 1996р. перебувала в фактичних шлюбних відносинах з [PERSON], [INFO] в них народився син [PERSON]. [PERSON] визнав батьківство відносно [PERSON] [INFO]. Невдовзі після народження сина вона, [PERSON] разом з сином вселилася в [ADDRESS] в якій проживав її фактичний чоловік [PERSON] На час її поселення в кварті інші особи в квартирі не проживали. Зі слів [PERSON] вона, [PERSON], знає, що його бувша дружина, дві доньки та внук, відповідачі по справі виїхали з квартири в квітні 1996року. 15.10.1999року вона офіційно зареєстрували шлюб, спільно проживали у вказаній квартирі, мали спільний бюджет. Для того, щоб мати можливість сплачувати всі платежі за користування квартирою, вони зверталися до ЖЕД з проханням про зміну умов договору найму, але так як квартиронаймачем була [PERSON] - відповідачка по справі та вона категорично заперечувала проти зміни умов договору , в задоволенні їх заяви було відмовлено. В травні-червні 2003р. чоловік почав епізодично зловживати спиртними напоями і для того, щоб його дисциплінувати, з метою запобігти розвитку алкоголізму, вона звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу і рішенням суду від 21.07.2003р. їх шлюб було розірвано. Проживаючи в одній квартирі вони з чоловіком незважаючи на це відновили свої подружні стосунки, оскільки чоловік перестав зловживати спиртними напоями. [INFO] її чоловік [PERSON] помер. Після його смерті їй стало відомо, що квартира, без її згоди була приватизована та належить в рівних частках її померлому чоловікові та відповідачам. Вважала, що її права порушені, оскільки вона з сином на день приватизації постійно проживали в спірній квартирі , мали право приймати участь в приватизації. В зустрічному позові позивачка також зазначила, що оскільки відповідачі з 1996 року в спірній квартирі не проживають, вона вважає, що вони втратили право користування квартирою та в 2003 році не мали права приймати участь в приватизації. Вказані обставини стали підставою її звернення до суду. В послідуючому позивачка по зустрічному позову [PERSON] доповнила свій позов та зазначила, що згідно наданих суду доказів - архівних матеріалів про приватизацію квартири вбачається , що приватизаційні платіжні доручення видано лише на трьох осіб [PERSON] [PERSON] та [PERSON], а згідно даних ощадбанку , [PERSON] та [PERSON] її неповнолітній син не використали свої житлові чеки на приватизацію житла. З огляду на зазначене, вказані обставини підтверджують недійсність приватизації спірної квартири.Що є додатковою підставою для визнання розпорядження органу приватизації та свідоцтва про право власності на квартиру недійсним. Тому відповідачка [PERSON] просила задовольнити зустрічний позов. В судовому засіданні [PERSON], представляючи свої інтереси, та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали, зазначивши підстави їх задоволення викладені в позові. В задоволенні зустрічного позову просила відмовити за його безпідставністю, посилаючись на те, що відповідачка [PERSON] в спірній квартирі не проживала, самовільно заселилася туди після смерті [PERSON] Зазначила також що на день приватизації квартири [PERSON] розірвала шлюб з [PERSON] - у відповідності до рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 29.11.2002 року , в якому чітко зазначено, що з серпня 2002 року сімейні стосунки між ними припинено. Також зазначала, що відповідачка [PERSON] самовільно вселилася в спірну квартиру після листопада 2004 року, після чого вона, позивачка [PERSON] з дочками та внуком не мають доступу в квартиру. Приватизацію квартири було проведено за погодженням всіх членів сім»ї в тому числі і [PERSON], який власноручно підписав заяву про приватизацію квартири . Відповідачка [PERSON] з позовом [PERSON] [PERSON] [PERSON] не погодилася та просила відмовити його задоволенні повністю. Зустрічні позовні вимоги [PERSON] підтримала та просила їх задовольнити з підстав зазначених в позові. Позивачки [PERSON] [PERSON] та [PERSON] надали суду заяви , в яких свої вимоги підтримали та просили розглянути справу у їх відсутність .З зустрічним позовом не погоджуються. Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Октябрської районної в м.Полтаві Ради до суду не з»явився, надав суду заяву, в якій просив справу розглянути у його відсутність. Представник ДВО «Знамено» до суду не з»явився, повідомлений належним чином. Представник управління державної міграційної служби у Полтавській області до суду не з»явився, будучи повідомленим про час та дату слухання справи в суді. Представник ПП ПБТІ «Інвентаризатор » до суду не з»явився, будучи повідомленим про дату слухання справи в суді, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність. Представник 4 Полтавської державної нотаріальної контори просив розглянути справу у його відсутність, про що надав суду відповідну заяву. Представник УЖКХ Полтавської міської ради до суд не з»явилася, надала суду заяву в якій просила розглянути справу у її відсутність. Представник Полтавської міської Ради Бзюбло О.І. при вирішенні спору в частині позовних вимог позивачки [PERSON] та інших покладався на розсуд суду. В задоволенні зустрічного позову [PERSON] просив відмовити за безпідставністю позовних вимог. Представник управління майном комунальної власності м. Полтави Березуцька В.В. покладалася на розсуд суду при вирішенні позову [PERSON] та інших, а в зустрічному позові [PERSON] просила відмовити за безпідставністю позовних вимог. У відповідності до ст..169 ЦПК України суд вважає можливим слухати справу в відсутність осіб, що не з»явилися , на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши сторони, їх представників, третіх осіб, допитавши свідків , вивчивши та дослідивши матеріали даної цивільної справи, прийшов до висновку про часткове задоволення позову [PERSON] [PERSON] [PERSON] в своїх інтересах та в інтересах [PERSON] та про часткове задоволення позову [PERSON] в її інтересах та в інтересах неповнолітнього сина [PERSON] [INFO]. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 12.12.1975р.; в період шлюбу у подружжя [PERSON] народилися діти- дочки [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]; рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 2.03.1999р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано; На час розірвання шлюбу подружжя [PERSON] проживали за адресою [ADDRESS]. Як встановлено в судовому засіданні підставою розірвання шлюбу подружжя [PERSON] стала та обставина, що [PERSON] став підтримувати стосунки з іншою жінкою, нею була [PERSON] та в них народився син: [INFO] [PERSON],(а.с.77 т.1) батьком якого є [PERSON] який визнав батьківство стосовно сина ( а.с 84 т.1) та матір,ю [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження (а.с.81 т.1). Після народження сина [PERSON] поселилася до [PERSON] в квартиру за адресою [ADDRESS] , її поселення відбулося за згоди та бажання лише [PERSON]при цьому залишалася разом з сином зареєстрованою за місцем свого постійного проживання [ADDRESS]., де також була зареєстрована її донька від першого шлюбу [PERSON] [INFO] 15 жовтня 1999 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб,що підтверджено свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER]. [PERSON] ,з прізвище на [PERSON]. 29 листопада 2002 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано згідно рішення Октябрського районного суду м.Полтави (а.с.123 т1) в рішенні суду зазначено, що з серпня 2002 року сторони припинили подружні стосунки, ведуть окремий бюджет.Свідоцтво про розірвання шлюбу видано відділом РАГС Киїського РУЮ м.Полтави 21 липня 2003 року (а.с.82 т.1). 31 січня 2003 року СПУ «Гармонія» ВО заводу «Знамя» за № 1352, видано свідоцтво про право власності на житло - квартиру [ADDRESS], згідно якого вказана квартира на праві спільної часткової власності належить в рівних частках, а саме по 1/5 кожного [PERSON], [PERSON] [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с. 10 т.1) . [PERSON] помер [INFO], що підтверджено свідоцтвом смерть від 13 грудня 2004р.(а.с.13т.1). 8 червня 2004 року [PERSON] складено у встановленому законом порядку заповіт , відповідно до якого належне на час смерті йому майно він заповідав своєму сину [PERSON] (а.с.50т.1). [PERSON] в інтересах малолітнього [PERSON] звернулася до нотаріальної контори за прийняттям спадщини та в грудні 2004 року отримала довідку з ПП ПБТІ « Інвентаризатор» з якої їй стало відомо про те, що квартира приватизована, та спадковим майном є 1/5 частина спірної квартири, яка належала [PERSON]. В липні 2007року, [PERSON], дочка [PERSON] від першого шлюбу звернулася до суду з позовом до останньої, в якому прохала суд визначити частки співвласників квартири за адресою [ADDRESS], вказавши , що вони є рівними та становлять по ? частині у кожного, визнати за нею право власності на частину вказаної квартири, що належить [PERSON]. визнати останню та [PERSON] втратившими право користування жилим примішенням за адресою цієї квартири та зобов,язати ВГІРФО Київського РВ ПМУ УМВС України Полтавській області зняти їх з реєстрації за адресою вказаної квартири. Згідно Рішення Київського райсуду м.Полтави від 29.12.2007 року (а.с.120-122 т.1). визначено право власності [PERSON] та [PERSON] по ? частині в квартирі [ADDRESS]. Таким чином відповідачка [PERSON] залишала за собою право користування та власності на інше житло , а саме ? частину квартири по [ADDRESS], що позбавляло її права на участь в приватизації спірної квартири. Даним рішенням не встановлено , що [PERSON] проживала за адресою [ADDRESS], тому доводи відповідачки в частині того, що цим рішенням встановлено факт її проживання в спірній квартирі , є сумнівними та такими, що не можуть вважатися судом доказом її проживання в спірній квартирі. Наданими ксерокопіями документів, що були подані на приватизацію спірної квартири встановлено, що заява про приватизацію квартири подана 31 липня 2002року, розпорядження №1352 УЖКГ, відділу приватизації видане 31 січня 2003 року, свідоцтво про право власності на спірну квартиру видане також 31 січня 2003 року доведено факт проживання та реєстрації в спірній квартирі [ADDRESS] позивачів. На час проведення приватизації квартири [PERSON] проживав в спірній квартирі, його бувша дружина [PERSON] та доньки [PERSON] та [PERSON] і внук [PERSON] були зареєстровані в квартирі , підтримували зв»язок з квартирою та використали своє право на приватизацію квартири. На час приватизації квартири шлюб між [PERSON] та відповідачкою [PERSON] було розірвано, шлюбні стосунки припинені і тому остання в квартирі не проживала. [PERSON] 08.06.2004 року склав заповіт на ім»я сина [PERSON], про що було відомо відповідачці. Отже на той час вона була обізнана з тим, що [PERSON] є співвласником спірної квартири. Адже при вселенні в квартиру та вирішенні питання про реєстрацію народженого сина [PERSON], відповідачка знала , що квартира є державною і не приватизованою , так як з приводу зміни квартиронаймача вона разом з чоловіком зверталася до ЖЕД «Гармонія» де їм було відмовлено, оскільки квартиронаймач [PERSON] та її доньки не погодилися зареєструвати [PERSON] в спірній квартирі. Не надала суду доказів відповідачка [PERSON] в частині того, що вона мала намір , або зверталася до органу приватизації з приводу приватизації спірної квартири ні в своїх інтересах, ні в інтересах сина, оскільки знала, що вона не зареєстрована в квартирі та приймала участь в приватизації іншого житла. Таким чином доводи відповідачки [PERSON] з приводу того, що їй стало відомо про те, що квартира приватизована лише після смерті бувшого чоловіка є надуманими та безпідставними. Суд не вбачає підстав для задоволення вимог в частині визнання недійним свідоцтва про право власності на спірну квартиру, а також недійсним розпорядження органу приватизації недійсним з підстав , наведених відповідачкою [PERSON], оскільки в суді не доведено того факту , що не всі власники квартири прийняли участь в приватизації. Довідка Ощадбанку з приводу не використання приватизаційних чеків [PERSON] не може бути доказом недійсності рішення органу приватизації, оскільки Ощадбанк не є стороною в правочині приватизації житла. Що стосується права проживання [PERSON] та [PERSON] в спірній квар тирі , то їх не може бути з неї виселено без надання іншого житлового приміщення, припинення права власності на частку у спірній квартирі [PERSON] неможливе за відсутністю іншого житла у неповнолітнього, відсутністю висновку про неможливість виділення вказаної частки та неможливості спільного проживання в спірній квартирі . Судом встановлено , що [PERSON] на даний час разом з сином [PERSON] зареєстрована в спірній квартирі, тому вимоги в частині реєстрації та зняття з реєстрації задоволенню не підлягають Позовні вимоги [PERSON] про визнання права користування житловою площею в спірній квартирі повинні бути задоволені , оскільки [PERSON] є неповнолітнім і вона має проживати з ним в квартирі. Позовні вимоги про визнання втратившими право на житло [PERSON], [PERSON] [PERSON] та її сина [PERSON] який на день розгляду справи в суді є повнолітнім , не підлягають задоволенню, як заявлені безпідставно та недоведені в судовому засіданні. Відповідно до ст. ст.5,8 Закону України « Про приватизацію державного житлового фонду» право на приватизацію квартир ( будинків) державного житлового фонду мають громадяни України, які мешкають в цих квартирах. Згідно ст. 64 ЖК України до членів сім,ї належать дружина, їх діти та батьки. Членами сім,ї може бути визнано і інших осіб, якщо вони постійно проживають та ведуть спільне господарство. Члени сім,'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов,язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Згідно ст. 65 ЖК України, наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім,ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Ст.. 47 Конституції України, передбачено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти його в оренду. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов,язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.. Таким чином суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовів. Викладені обставини підтверджуються матеріалами справи.

Outcome: dismissed