Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо свого неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. 08.03.2018р. о 14-15 за повідомленням мешканців вул. Свободи смт. Комишуваха раді опіки та піклування при виконкомі Комишуваської селищної ради стало відомо, що за адресою: [ADDRESS], без догляду перебуває малолітня дитина [PERSON],[INFO]. О 14-30 за вищевказаною адресою виїхали дільничний офіцер поліції [PERSON] та начальник відділу у справах дітей, соціальної допомоги та соціального захисту [PERSON]. Під час обстеження було виявлено наступне. Малолітня дитина [PERSON], [INFO], перебувала на подвір'ї одна. Хлопчик замерз, був наляканий і дуже плакав. Його батька - [PERSON], вдома не було, місце його перебування було невідоме. Дитина була залишена без нагляду протягом невизначеного часу, чим було створено загрозу її життю та здоров'ю. У зв'язку з цим було вирішено направити дитину до Комунального закладу «Оріхівський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Запорізької обласної ради, де [PERSON], перебуває до сьогоднішнього часу. Згідно з інформацією про перебування малолітнього [PERSON] у КЗ «Оріхівський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» ЗОР, від 13.03.2018р. №01-14/155, дитина доставлена у заклад у занедбаному стані. Зовнішній вигляд хлопчика був неохайним, одяг брудний. На внутрішньому боці правого стегна слід від опіку - рубець 10-15 см. довжиною, на лівому стегні - рубець 3-5 см. довжиною. По всій голові сліди, схожі на лишай. Статеві органи, зона проміжності - занедбані, наявні сліди попрілостей. На правому стегні великий синець (несвіжий). У ході первинної психолого-педагогічної діагностики з'ясовано наступне: рівень пізнавальних здібностей недостатній, але за умови систематичних розвиваючих занять можливо покращити рівень пізнавальних здібностей дитини. Дитина мата високий рівень емоційної напруги та стурбованості. Соціально- побутові навички сформовані частково. Протягом перебування дитини у закладі батько відвідував сина спочатку регулярно, а згодом перестав. Від місцевих мешканців стало відомо, що у період, коли відповідач [PERSON] не відвідував сина, він зловживав алкогольними напоями. Також повідомили, що [PERSON] раніше зловживав алкогольними напоями і у такі періоди малолітній [PERSON], [INFO], залишався вдома один, часто на декілька діб. Крім того, при обстеженні житлово-побутових умов проживання сім'ї [PERSON] 18.05.2018р. за адресою: [ADDRESS], було встановлено наступне: на момент обстеження у помешканні були наявні ознаки порушення санітарно - гігієнічних умов проживання, не прибрано, дитячий одяг та постільна білизна брудні, на стінах цвіль, пил та павутиння, осипання штукатурки, великі щілини в вікнах та обдерті не фарбовані двері, в кімнаті дитини стійкий запах аміаку. Помешкання потребує проведення поточного ремонту. Запасів продуктів харчування, предметів дитячої побутової гігієни немає. При огляді прибудинкової території було виявлено, що присадибна ділянка розташована у прибережній зорні річки Конка. Огорожа вказаної ділянки має пошкодження в одному місці, що створює доступ малолітньої дитини до водоймища та несе безпосередню загрозу життю і здоров'ю дитини. [PERSON] було надано рекомендації щодо створення належних умов для життя та розвитку малолітньої дитини, але вони так і не були виконані. З вересня 2017р. [PERSON], [INFO], відвідував Комишуваський ДНЗ «Казка». Згідно з рішенням виконавчого комітету Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області №456 від 21.09.2017р. [PERSON] було звільнено від сплати за харчування [PERSON], [INFO] у вказаному закладі. Відповідно до інформації директора КЗ «Заклад дошкільної освіти «Казка» від 23.05.2018р. №18 з вересня 2017р. по березень 2018р. [PERSON] відвідав садок усього 33 дні. Викладені обставини у сукупності свідчать, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Тому позивач просить позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], стосовно його сина - [PERSON], [INFO]. Стягнути з [PERSON], [INFO], на користь Комунального закладу «Оріхівський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Запорізької обласної ради або установ чи осіб, на утриманні яких буде перебувати [PERSON], [INFO], аліменти щомісячно у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня звернення з позовом. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] на задоволенні заяви наполягає. Відповідач, [PERSON], у судовому засіданні проти позбавлення його прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] заперечував, просив не позбавляти його батьківських прав, зазначив, що зробив у будинку та на подвір'ї ремонт, влаштувався на постійну роботу, знайшов людину, яка буде доглядати за дитиною, коли він буде працювати, відвідує сина у центрі соціальної реабілітації, дитина сумує за батьком та прохає останнього, щоб він забрав його додому. Представник відповідача, [PERSON], у судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала. Представник, КЗ «Оріхівський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Запорізької обласної ради, у судовому засіданні поклалася на розсуд суду, та суду повідомила, що вони проводять роботу з батьком щодо повернення дитини, він постійно провідує дитину у закладі, приносить цукерки та фрукти, дитина дійсно поступила до них в неохайному стані, але з батьком проводилися розмови щодо виховання сина. Суд, заслухавши сторони по справі, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази надані сторонами, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних обставин. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 22 березня 2016 року /а.с. 69/. Згідно характеристик Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області № 1933 від 14.12.2018 року, №2250 від 02.10.2017, №155 від 17.01.2017 року [PERSON] має позитивну характеристику, є учасником бойових дій в Афганістані /а.с.48-50/. Згідно посвідчення серії [NUMBER] [PERSON] є учасником бойових дій /а.с.46/. Відповідно до картки працівника, який підлягає попередньому (періодичному) медичного огляду КЗ «Оріхівська центральна районна лікарня» Оріхівської районної ради Запорізької області [PERSON] є здоровим та придатним до роботи /а.с.51/. Згідно довідки відділу кадрів Запорізького національного університету №03-48/54 від 05.04.2019 року [PERSON] дійсно працює в Запорізькому національному університеті на посаді охоронця /а.с.89/. Відповідно до повторного акту обстеження житлово-побутових умов проживання сім'ї [PERSON] від 12 грудня 2018 року виявлено наступне: будинок має 4 кімнати, з них 2 - житлові. Кімнати вмебльовані, але меблі старі. Для дитини наявні: спальне місце, місце для проведення дозвілля, за сезоном, іграшки.Із продуктів харчування наявні: крупи, макарони, сіль, олія,ковбаса, картопля (близько 5 кг) та цибуля (близько 3 кг), хлібина, півкапустини.Опалення у будинку газове. На момент обстеження температура у помешканні відповідала санітарно-гігієнічним нормам проживання. У помешканні не виявлено порушення санітарно-гігієнічних норм /а.с.43/. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року зазначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв'язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. При цьому основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. У пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» судам роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до пункту 18 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи Ураховуючи викладене, суд на підставі належним чином оцінених доказів , дійшов висновку про те, що позбавлення [PERSON], який не використав всіх, передбачених законом засобів для того, щоб брати участь у вихованні сина, батьківських прав, тобто природніх прав, наданих батькам щодо дитини на її виховання, захист її інтересів та інших прав, які виникають із факту кровної спорідненості з дитиною, є крайнім заходом впливу, необхідність застосування якого за обставин цієї справи позивачем не доведено. При цьому суд також враховує частину першу статті 3 Конвенції про права дитини, відповідно до якої першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Крім того, суд не погоджується із висновком органу опіки та піклування від 27 червня 2018 року, оскільки він є недостатньо обґрунтованим, оскільки в цьому висновку не наведено підстав та аргументів, які б вказували на доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, а лише зазначена констатація безспірних фактів щодо умов проживання сторін та їх дитини, не зазначено, яка робота проведена органом опіки та піклування із відповідачем щодо врегулювання даного конфлікту, не вказано про встановлені фактичні обставини ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків щодо виховання дитини. Тобто, такий висновок не містить однозначних обставин, які б вказували на наявність підстав для застосування відносно відповідача такого крайнього заходу, як позбавлення батьківських прав. Належним чином дослідивши й оцінивши подані сторонами докази, суд дійшов до висновку про відсутність належних та достатніх доказів умисної й винної поведінки відповідача щодо ухилення від виконання батьківських обов'язків, яка б давала підстави для застосування до [PERSON] крайнього заходу впливу, у вигляді позбавлення його батьківських прав щодо неповнолітнього сина. Судом також не встановлено того, що позбавлення батьківських прав відповідача відповідатиме інтересам дитини. За таких обставин, суд вважає необхідним у задоволенні позову виконавчого комітету Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області, як органу опіки та піклування, що діє в інтересах малолітнього [PERSON] до [PERSON], третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Комунальний заклад «Оріхівський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Запорізької обласної ради про позбавлення батьківських прав -відмовити. Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати компенсуються за рахунок держави.

Outcome: dismissed