Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-18 00:00:00

позивач звернулася з позовом до суду, в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом та до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що з 18 вересня 2010 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Станом на 28 квітня 2017 позивач з відповідачем не проживає. Дитина проживає з позивачем. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, в той час, як утримання дитини потребує матеріальних витрат. Відповідач працездатний, працює, має добрий стан здоров`я, інших осіб на утриманні не має, а тому може сплачувати аліменти, однак в добровільному порядку таку допомогу не надає. В судовому засіданні позивач вимоги позову підтримала. Вказала, що займається вихованням сина, проживає у своїх батьків із дитиною. На прохання позивача щодо надання матеріальної допомоги в утриманні дитини відповідач допомогу не надає, інколи купує засоби дитячої гігієни, почавши придбавати їх після її звернення до суду. Домовленості щодо сплати аліментів між сторонами не досягнуто. Визнала факт придбання відповідачем велосипеда дитині, однак вказала, що при передачі велосипеда відповідач зазначив, що дарує його дитині від себе та від своїх батьків. Вказала на те, що дитина перебуває на обліку лікаря невролога, потребує витрат на лікування та терапію. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково. Не заперечував проти сплати аліментів у визначеній позивачем сумі, однак заперечив проти стягнення їх з дати подання позову до рішення суду. Визнав факт проживання дитини з матір`ю. Вказав, що надавав матеріальну допомогу в утриманні дитини, придбаваючи продукти харчування, засоби дитячої гігієни для дитини, одяг. Вказав на те, що придбав для дитини велосипед за ціною 3088,00 грн. Визнав факт відсутності домовленості щодо надання допомоги в утриманні дитини. Визнав, що дитина перебувала на обліку лікаря невролога, однак на час звернення з позовом дитина є здоровою. Вказав, що кожного тижня відвідує дитину, піклується про сина і позивач, передаючи сина не вказувала на необхідність особливого, викликаного хворобою, поводження з ним. Зазначив, що працює і розмір його доходу становить приблизно 5000,00 грн. на місяць. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що позивач та відповідач на момент розгляду справи перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 18 вересня 2010 року. Під час шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO]. Сторонами визнано, що на момент розгляду справи сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, дитина проживає з матір`ю. З матеріалів справи, досліджених судом доказів та визнаних учасниками судового розгляду обставин вбачається, що 11 травня 2017 року відповідачем придбано велосипед, вартістю 3088,00 грн., який передано дитині у дарунок. Також, з наданих відповідачем доказів вбачається, що в період з 27 червня 2017 року по 01 липня 2017 року відповідачем придбано та передано позивачу предмети дитячої гігієни. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч.ч.1-3 ст.181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Доказів на підтвердження домовленості між сторонами щодо способів виконання обов`язку утримувати дитину матеріали справи не містять. Сторонами визнано, що станом на день розгляду справи дитина, яка не досягла повноліття проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні, а тому суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача на утримання дитини повинні бути стягнуті аліменти. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з наступного. За ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Матеріали справи не містять доказів на підтвердження негативного стану здоров`я дитини, потребу дитини в лікуванні, не містять доказів наявності у власності дитини нерухомого майна. Також матеріали справи не містять доказів негативного стану здоров`я відповідача, свідчать про те, що відповідач є працездатною особою, не має протипоказань до праці. Посилання позивача на наявність у дитини хронічних захворювань суд не приймає до уваги, як таке, що не підтверджене належними доказами. Сторонами визнано факт відсутності у відповідача на утриманні інших дітей, непрацездатних дружини, батьків. Позивач просив визначити розмір аліментів в частці від заробітку. Так, за ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. З огляду на викладені вище норми законодавства та обставини, встановлені в судовому засіданні суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини повинні бути стягнуті аліменти у розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% від прожиткового мінімуму дитини відповідного віку. Інших даних про матеріальний стан одержувача аліментів, а також стан здоровя дитини і інших обставин, що враховуються при визначенні судом розміру аліментів, суду не надано, що не позбавляє в майбутньому позивача чи відповідача звертатися до суду з позовом про зміну розміру аліментів. У відповідності до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Позивач звернулась з позовом 28 квітня 2017 року, внаслідок чого саме з цієї дати необхідно проводити стягнення аліментів. При цьому, посилання відповідача про сплату ним аліментів у період квітень-липень 2017 року у вигляді засобів дитячої гігієни, велосипеду суд не приймає до уваги, як таке, що свідчить про наявність підстав для відступлення від правила, встановленого ч.1 ст.191 СК України, оскільки суду не надано доказів на підтвердження розміру витрат відповідача на придбання засобів дитячої гігієни, що позбавляє суд можливості визначитися із питанням щодо співвідношення розміру аліментів до розміру понесених витрат. А грошові кошти, витрачені відповідачем для придбання велосипеду, як визнано сторонами спрямовані на придбання дарунку дитині на свято та не можуть бути віднесено до складу витрат на утримання дитини, встановлених ст.181 СК України. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь держави судовий збір у розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved