overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, зазначивши в обґрунтування позову, що шлюб між ними зареєстрований 23 лютого 2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м. Донецьку, актовий запис №64. Від вказано шлюбу мають неповнолітню доньку – [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинили у зв`язку з тим, що мають різні погляди на життя, що призвело до розладу та припинення шлюбних стосунків. Вважає, що їхній шлюб остаточно розпався та відновлення шлюбних відносин не можливе. Просила шлюб розірвати. У судове засідання позивач не з’явилася, надала суду заяву з проханням слухати справу та винести рішення у її відсутність. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти винесення рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з’явився, надав до суду заяву про проведення судового засідання за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі, проти винесення рішення не заперечував. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, та виходячи з встановлених обставин по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 23.02.2007 року, який зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м. Донецьку, актовий запис №64, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-НО №077173 (а.с. 3). Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку – [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м. Донецьку, актовий запис №166. Згідно зі ст. 120 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбні відносини, зберігати дану сім`ю не бажають. За наданий судом строк сторони не примирилися. За таких обставин суд вважає, що збереження сім’ї неможливе. Відповідно до ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. На підставі ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. На підставі ст. ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, зазначивши, що 05.10.1998 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Спільне життя з відповідачем не склалось, у зв'язку з тим, що у них різні погляди на життя і на родину взагалі. Через різні непорозуміння сторони втратили взаємну повагу один до одного та почуття кохання. На теперішній час сторони проживають окремо, з березня 2013 року сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують подружні стосунки. У відповідача зараз інша сім»я, він мешкає з іншою жінкою. На сьогоднішній день виникла необхідність розірвати шлюб у зв'язку з тим, що у сторін вже інші стосунки та можливе укладання нового шлюбу. Позивач в судове засідання не з'явилася, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволені позовних вимог наполягає, просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, з позовними вимогами згоден, просить їх задовольнити. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню за наступними підставами. 05 жовтня 1998 року між сторонами у виконкомі Бірюківської селищної ради Свердловського району Луганської області було зареєстровано шлюб, що посвідчується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 05.10.1998 року, актовий запис № 28 від 05.10.1998 року /а.с. 6/. Від спільного життя сторони мають неповнолітніх синів - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] /а.с. 7/. Причиною розпаду сім'ї стало те, що сторони мають різні погляди на сімейне життя. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з березня 2013 року, однією сім'єю сторони не проживають, спільне господарство не ведуть, примирення між сторонами неможливе. Таким чином, судом встановлено, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими. Спору про поділ майна сторони не мають. Згідно ч.2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їх дитини, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-31 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, зазначивши, що 11.05.2012 року між ними було зареєстровано шлюб. 27.12.2015 року сторони припинили шлюбно-сімейні відносини з тієї причини, що відповідач постійно влаштовував дома сварки та скандали, ображав позивачку, бив, принижував її людську гідність у присутності неповнолітньої дитини, що негативно впливало на її виховання, не забезпечував матеріально сім»ю, а 26.12.2015 року вигнав позивачку з дитиною без їх особистого одягу, речей та засобів існування, у звязку з чим вони вимушені до теперішнього часу мешкати у сторонніх осіб. Позивач в судове засідання не зявилася, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволені позовних вимог наполягає, просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, з позовними вимогами згоден, просить їх задовольнити. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню за наступними підставами. 11 травня 2012 року між сторонами відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Мелітополю реєстраційної служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області зареєстровано шлюб, що посвідчується свідоцтвом про шлюб серії І-ЖС № 111785 від 11.05.2012 року, актовий запис № 226 від 11.05.2012 року /а.с. 7/. Від спільного життя сторони мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO] /а.с. 8/. Причиною розпаду сімї стало те, що відповідач постійно влаштовував дома сварки та скандали, ображав позивачку, бив, принижував її людську гідність у присутності неповнолітньої дитини, що негативно впливало на її виховання, не забезпечував матеріально сім»ю. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з 27.12.2015 року, однією сімєю сторони не проживають, спільне господарство не ведуть, примирення між сторонами неможливе. Таким чином, судом встановлено, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими. Питання про утримання дитини сторони вирішуватимуть у встановленому законом порядку. Спору про поділ майна сторони не мають. Згідно ч.2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їх дитини, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, зазначивши, що 12.06.1998 року між ними було зареєстровано шлюб. З серпня 2015 року сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, мають різні погляди на життя, між ними втрачені всі фізичні та духовні звязки в наслідок чого вважає збереження сім»ї не можливе. Позивач в судове засідання не зявилася, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволені позовних вимог наполягає, просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню за наступними підставами. 12 червня 1998 року між сторонами відділом реєстрації актів громадянського стану м. Мелітополя Запорізької області зареєстровано шлюб, що посвідчується свідоцтвом про шлюб серії І-ЖС № 025419 від 12.06.1998 року, актовий запис № 343 від 12.06.1998 року /а.с. 6/. Від спільного життя сторони мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO] /а.с. 7/. Причиною розпаду сімї стало те, що сторони мають різні погляди на життя, між ними втрачені всі фізичні та духовні звязки. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з серпня 2015 року, однією сімєю сторони не проживають, спільне господарство не ведуть, примирення між сторонами неможливе. Таким чином, судом встановлено, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими. Питання про утримання дитини сторони вирішуватимуть у встановленому законом порядку. Спори про поділ майна сторони будуть вирішувати окремому судовому порядку. Згідно ч.2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їх дитини, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, зазначивши, що 17.06.2005 року між ними було зареєстровано шлюб. Сімейне життя у сторін не склалося, в сім»ї немає довіри та взаєморозуміння, виникають сварки та скандали, у сторін втрачені почуття любові та поваги у звязку з цим шлюбні відносини між ними припинені з 2012 року, спільне господарство сторонами не ведеться та вони проживають окремо. Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали, просили його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню за наступними підставами. 17 червня 2005 року між сторонами відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Мелітополю Мелітопольського міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області зареєстровано шлюб, що посвідчується свідоцтвом про шлюб серії І-ЖС № 004096 від 17.06.2005 року, актовий запис № 407 від 17.06.2005 року /а.с. 6/. Від спільного життя сторони мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO] /а.с. 7/. Причиною розпаду сімї стало те, що в сім»ї немає довіри та взаєморозуміння, виникають сварки та скандали, у сторін втрачені почуття любові та поваги. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з 2012 року, однією сімєю сторони не проживають, спільне господарство не ведуть, примирення між сторонами неможливе. Таким чином, судом встановлено, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими. Питання про утримання дитини сторони вирішуватимуть у встановленому законом порядку. Спору про поділ майна сторони не мають. Згідно ч.2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їх дитини, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, зазначивши, що 19.02.1994 року між ними було зареєстровано шлюб. Під час шлюбу у сторін народилися діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Сімейне життя у сторін не склалося, сторони втратили почуття кохання один до одного. На даний час сторони проживають окремо, шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Основною причиною розпаду сімї є різниця характерів, відсутність взаєморозуміння. Примирення між сторонами позивач вважає неможливим тому просить розірвати шлюб. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити, пояснила, що примирення між нею та відповідачем неможливе, вона вже проживає з іншим чоловіком та має іншу сімю. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що має бажання зберегти сімю, вважає, що сімейні відносини між ним та позивачем добрі, він кохає позивача та своїх дітей. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню за наступними підставами. 19 лютого 1994 року між сторонами відділом ЗАГС Мелітопольського міськвиконкому зареєстровано шлюб, що посвідчується свідоцтвом про шлюб серії ІІ-ЖС № 461403 від 19.02.1994 року, актовий запис № 129 /а.с. 5/. Від спільного життя сторони мають неповнолітніх дітей доньок [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] /а.с. 6,7,8/. Причиною розпаду сімї стало те, між сторонами є різниця характерів та відсутнє взаєморозуміння, між ними виникають сварки та скандали, у сторін втрачені почуття любові та поваги. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, однією сімєю сторони не проживають, спільне господарство не ведуть, примирення між сторонами неможливе. Таким чином, судом встановлено, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими. Питання про утримання дітей сторони вирішуватимуть у встановленому законом порядку. Питання про поділ майна сторони будуть вирішувати у встановленому законом порядку. Згідно ч.2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їх дітей, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, зазначивши, що 19.07.1986 року між ними було зареєстровано шлюб. Спільне життя з відповідачем не склалося через суперечності у погляді на спільне життя, втрату один до одного почуття взаємоповаги та взаєморозуміння та любові. У них склалися різні погляди на ведення спільного господарства, що унеможливлює подальше проживання та збереження шлюбу, тому просить розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не зявилася, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволені позовних вимог наполягає. Відповідач у судове засідання не зявився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню за наступними підставами. 19.07.1986 року між сторонами Костянтинівською сільською радою Мелітопольського району Запорізької області було зареєстровано шлюб, що посвідчується свідоцтвом про шлюб серії ІІ-ЖС № 320629 від 19.07.1986 року, актовий запис № 37 від 19.07.1986 року /а.с. 11/. Причиною розпаду сімї стало те що сторони не зійшлися характерами, у них зявились суперечності у погляді на спільне життя, вони втратили один до одного почуття взаємоповаги, взаєморозуміння та любові. У них склалися різні погляди на ведення спільного господарства, що унеможливлює подальше проживання та збереження шлюбу. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з 1 травня 2014, однією сімєю сторони не проживають, спільне господарство не ведуть, намірів до відновлення шлюбних відносин сторони не мають. Таким чином, судом встановлено, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими. Спору про поділ майна сторони не мають. Згідно ч.2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, зазначивши, що 22.08.2008 року між ними було зареєстровано шлюб. Спільне життя з відповідачем не склалося. На даний час шлюбні відносини між сторонами припинені, з травня 2015 року сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Через відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів, подальше сумісне життя і збереження сім»ї неможливе. Позивач в судове засідання не зявилася, представник позивача до суду надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, на задоволені позовних вимог наполягає, просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, представник відповідача до суду надала заяву про розгляд справи за їх відсутності, з позовними вимогами згодні, просять їх задовольнити. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню за наступними підставами. 22 серпня 2008 року між сторонами відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Мелітополю Мелітопольського міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області зареєстровано шлюб, що посвідчується свідоцтвом про шлюб серії І-ЖС № 058542 від 22.08.2008 року, актовий запис № 681 від 22.08.2008 року /а.с. 14/. Від спільного життя сторони мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO] /а.с. 13/. Причиною розпаду сімї стало те, що між сторонами відсутні взаєморозуміння та спільні інтереси. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з травня 2015 року, однією сімєю сторони не проживають, спільне господарство не ведуть, примирення між сторонами неможливе. Таким чином, судом встановлено, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими. Питання про утримання дитини сторони вирішуватимуть у встановленому законом порядку. Спір про поділ майна сторонами вирішений у встановленому законом порядку, шляхом укладання мирової угоди. Згідно ч.2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їх дитини, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, зазначивши, що 22.10.2014 року між ними було зареєстровано шлюб. Шлюбні відносини між сторонами поступово погіршилися, вони не змогли зрозуміти сутність проблем, які виникли в їх сім»ї, та піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім»ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. Відсутність взаєморозуміння між сторонами привела до втрати поваги один до одного і до розпаду сім»ї. Позивач в судове засідання не з'явилася, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволені позовних вимог наполягає, просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, з позовними вимогами згоден, просить їх задовольнити. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню за наступними підставами. 22 жовтня 2014 року між сторонами відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Мелітополю реєстраційної служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області зареєстровано шлюб, що посвідчується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 22.10.2014 року, актовий запис № 1087 від 22.10.2014 року /а.с. 6/. Від спільного життя сторони мають неповнолітніх дітей - доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] /а.с. 7,8/. Причиною розпаду сім'ї стало те, що між сторонами відсутнє взаєморозуміння, що призвело до втрати поваги один до одного і до розпаду сім'ї. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з липня 2015 року, однією сім'єю сторони не проживають, спільне господарство не ведуть, примирення між сторонами неможливе. Таким чином, судом встановлено, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими. Питання про утримання дітей сторони вирішуватимуть у встановленому законом порядку. Спору про поділ майна сторони не мають. Згідно ч.2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їх дитини, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved