Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-11 00:00:00

Позивач звернулися до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: Центр надання адміністративних послуг Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. У своїх позовних вимогах зазначила, що є власником будинку [ADDRESS] , на підставі свідоцтва на право власності № [NUMBER] від 30. 10.1990 року. У 2003 році, надала згоду на реєстрацію за вищевказаною адресою племінника свого чоловіка, [PERSON] , мати якого померла у 1997 році, батько не проживав з своєю сім`єю, фактично з народження [PERSON] і з цього приводу її чоловік [PERSON] став опікуном свого племінника у встановленому законодавством порядку. У 2006 році [PERSON] вибув з місця реєстрації і почав проживати в іншому місці. І на теперішній час їй не відомо його місце мешкання, так як спілкуватись з її родиною він не бажає. На сьогодні вона має намір продати дім по [ADDRESS] , але не в змозі реалізувати своє конституційне право, так як при продажу вимогою є те, що у приміщенні не повинно бути зареєстровано та залишатись інших мешканців. З цього приводу її донька [PERSON] , у грудні 2019 року спілкувалась у соціальних мережах, а саме Фейсбук, з [PERSON] просила приїхати з метою зняття його з реєстрації за вищевказаною адресою та зареєструвати відповідача за іншою адресою, а саме за адресою [ADDRESS] , в домі, власником якого є чоловік позивачки, але племінник [PERSON] повідомив, що знаходиться далеко і не в змозі прибути. Факт відсутності відповідача більше року за вищезазначеною адресою підтверджується актом про не проживання, який затверджений депутатом сільської ради Курловою Л.Г. та підписаний 10 (десять) сусідами. Зважаючи на те, що позивач є єдиним власником вказаного нерухомого майна, що підтверджується свідоцтвом про право власності, у неї виникла потреба зняти з реєстрації [PERSON] . Просять суд визнати [PERSON] , особою, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: будинок [ADDRESS] з тих підстав, що дана особа втратила право користування даним житловим приміщенням, оскільки він не користується цим приміщенням більше року без поважних причин . До початку відкритого судового засідання позивач надала заяву в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просить справу розглянути без її участі та не заперечує проти заочного рішення. У відкрите судове засідання відповідач не з`явився з невідомої суду причини, хоча про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином. Представник третьої особи Центру надання адміністративних послуг Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області у відкрите судове засідання не з`явився з невідомої суду причини, хоча про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зважаючи на що, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вирішив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази, суд встановив наступне. Відповідно до свідоцтва на право власності від 08 липня 1998 року, яке видане на підставі розпорядження (рішення) Дніпропетровської районної Ради від 30.10.90 № 284 колективне підприємство «Новомосковське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» посвідчує, що житловий будинок (домоволодіння), який розташований в [ADDRESS] , дійсно належить [PERSON] на праві приватної власності та записаний в реєстрову книгу №6 за реєстровим № 1368 (а.с. 8). Відповідно до відомостей адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Дніпропетровській області, довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 06.02.2020 року № 704 [PERSON] з 10.03.2004 року зареєстрований за адресою: будинок [ADDRESS] (а.с.6, 18). Факт не проживання [PERSON] більше року, за вищевказаною адресою, також підтверджується актом не проживання за місцем реєстрації з 2006 року засвідчений депутатом сільської ради Курлова Л.Г. Статтею 405 ЦК України передбачено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст. 319 ЦК України власник майна володіє, користується, розпоряджається своїм майнам на власний розсуд. Згідно ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, а частиною 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Приписами ч.1 ст. 321 ЦК України встановлено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. У відповідності до ст. 163 ЖК України у разі тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Згідно ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Як встановлено в судовому засіданні з 2006 року відповідач не проживає за адресою: будинок [ADDRESS] , не бере будь-якої участі в утриманні житла, втратив будь-який інтерес до даного житла. У відповідності до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Конституція України є нормами прямої дії,які мають найвищу силу. Згідно ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що реєстрацією відповідача в належному позивачу будинку на праві власності порушуються законні права та інтереси позивача, тому зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь [PERSON] судові витрати в розмірі сплаченого судового збору в сумі 840 грн. 80 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved