Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості. Свої вимоги обґрунтувала тим, що 18.07.2015 між нею та відповідачем було укладено договір побутового підряду №231, за яким вона взяла на себе зобов'язання виготовити для відповідача меблеві вироби вартістю 79000,00 грн. (що еквівалентно 3340 доларам США), а останній зобов'язався їх оплатити та прийняти. Крім того, за додатковим замовленням відповідача, сторони погодили виготовлення стільниці вартістю 24000,00 грн. В день підписання договору відповідач здійснив передплату за кухонні меблі у розмірі 50000,00 грн. та 17000,00 грн. за стільницю. Доплату всієї вартості робіт сторони погодили, що відповідач здійснить за день до поставки продукції. Позивач, на виконання умов договору, виготовила, доставила та встановила замовлену продукцію за адресою, зазначеної в договорі. Однак, відповідач свої зобов'язання не виконав, доплату за продукцію та виконані роботи не здійснив, у добровільному порядку сплатити заборгованість відмовився. З цих підстав просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором побутового підряду в розмірі 38298,75 грн. та судовий збір у сумі 1378,00 грн. До початку розгляду справи по суті відповідач звернувся з зустрічною позовною заявою про захист прав споживача, яка прийнята судом до спільного розгляду. Обґрунтовуючи свої вимоги відповідач вказує, що за день до підписання договору підряду сторони погодили строк початку монтажу 35 робочих днів (монтаж кухні повинен був початись з 14.09.2015). Однак, в термін до 01.11.2015, як це передбачено умовами договору, дане замовлення виконане не було. Лише у лютому 2016 року, після неодноразових звернень до працівників позивача, йому було доставлено замовлену ним продукцію та розпочато монтаж меблів. Під час прийняття роботи, при її візуальному огляді, відповідач виявив, що гарнітура має істотні недоліки, зокрема, стільницю було встановлено іншої марки, кольору, ніж це передбачено договором, частини радіусів кухні також виготовлені з іншого матеріалу, кухня не відповідає розмірам, зазначеним в договорі тощо. Такі недоліки товару унеможливили підписання між сторонами акту прийому-передачі продукції. З метою врегулювання конфліктної ситуації відповідач звертався до позивача з вимогами щодо зменшення вартості договору у зв'язку із невідповідністю товару умовам договору, однак позитивної відповіді не отримав. На замовлення відповідача [PERSON] експертно-дослідним центром було проведено товарознавче дослідження по визначенню якості замовленої ним продукції, за результатами якого експерт дійшов висновку про наявність дефектів меблевого кухонного гарнітуру. За проведення цього дослідження позивач сплатив 7000,00 грн. Крім того, такими діями позивача відповідачу було завдано значної моральної шкоди, яка полягає в душевних хвилюваннях та погіршенні стану його здоров'я. Розмір моральної шкоди оцінений ним у 15000,00 грн. Посилаючись на викладене, відповідач (позивач за зустрічним позовом) просить суд стягнути з ФОП [PERSON] на його користь в якості зменшення вартості ціни продукції за договором про виготовлення меблів №231 від 18.07.2015, укладеним між ним та ФОП [PERSON], у розмірі 40000,00 грн.; в якості сплати пені за прострочення виконання зобов'язання за вказаним договором у сумі 27689,29 грн.; витрати, пов'язані з проведенням експертизи, у розмірі 7000,00 грн. та моральну шкоду у сумі 15000,00 грн. Представник позивача [PERSON] у суді первісні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, проти зустрічного позову заперечував. Відповідач та його представник [PERSON] проти первісного позову заперечували та просили відмовити у його задоволенні, вимоги зустрічного позову підтримали в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, прийшов до наступних висновків. 18.07.2015 між ФОП [PERSON] та [PERSON] укладено договір про виготовлення меблів №231, за умовами якого позивач (підрядник) зобов'язалась в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі, розробити та виготовити для відповідача (замовника) згідно специфікації замовлення та креслення проекту меблеві вироби - кухню, а відповідач зобов'язався оплатити і прийняти роботу позивача - меблеві вироби, з встановленням на об'єкті замовника (а.с. 10-17). Згідно з п. 4 договору ціна продукції складає 79000,00 грн. (3340,00 доларів США). Передплата за даним договором складає 70% вартості продукції, що становить 50000,00 грн. (2115,00 доларів США), та має бути здійснена під час підписання цього договору. Доплата за договором складає 1225,00 доларів США, які замовник повинен сплатити за день до поставки продукції. Сторони погодили, що розрахунок проводиться в гривнях по курсу долара на день оплати. Пунктом 6.2 договору передбачено, що замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно (але не пізніше трьох днів з дати підписання) письмово повідомити підрядника. Сторони спільно визначають строк і порядок усунення виявлених недоліків. Крім того, додатком №1 до договору «Специфікація замовлення» сторони погодили виготовлення підрядником стільниці вартістю 24400,00 грн. (а.с. 19). Договір про виготовлення меблів та додатки до нього укладені у письмовій формі та підписані сторонами. 18.07.2015 відповідач [PERSON] здійснив передплату згідно договору у розмірі 50000,00 грн. та 30.08.2015 здійснив передплату за стільницю у сумі 17000,00 грн., про що свідчать відповідні товарні чеки (а.с. 18). Згідно з ст.526 ЦПК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Положеннями ст.837 ЦК України передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. До окремих видів договорів підряду, встановлених параграфами 2-4 цієї глави, положення цього параграфа застосовуються, якщо інше не встановлено положеннями цього Кодексу про ці види договорів. Параграф 2 цієї глави регулює особливий вид договору підряду - договір побутового підряду. Згідно зі ст. 865 ЦК України за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами виникли договірні правовідносини, пов'язані з наданням відповідачу послуг по виготовленню меблів. На виконання своїх договірних зобов'язань позивач виготовив, доставив та встановив відповідачу замовлену ним продукцію за адресою: [ADDRESS]. Акт прийому-передачі виготовленої продукції між сторонами не підписано, однак факт виконання позивачем цих робіт відповідач не заперечував. Разом з тим, у своєму зустрічному позові відповідач посилався на наявність істотних недоліків у виготовленій ФОП [PERSON] продукції та порушення нею строків виконання робіт, передбачених договором. За змістом ст.846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов'язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов'язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту. Згідно з п. 8.1. договору про виготовлення меблів, укладеного між сторонами, підрядник зобов'язується передати замовнику меблі у відповідності в термін до 01 листопада з моменту остаточного узгодження та підписання всіх меблевих ескізів щодо замовлення замовника та отримання передплати відповідно до цього договору. Зважаючи на дане положення договору, оскільки в такому сторони не погодили конкретну дату виготовлення продукції (зазначили лише день та місяць), суд позбавлений можливості перевірити факт порушення строків виконання робіт, а тому доводи [PERSON] щодо їх порушення позивачем суд не бере до уваги. Статтею 872 ЦК України передбачено, що якщо підрядником були допущені істотні відступи від умов договору побутового підряду або інші істотні недоліки в роботі, виконаній із матеріалу замовника, він має право вимагати за своїм вибором: 1)виготовлення іншої речі з однорідного матеріалу такої самої якості; 2)розірвання договору та відшкодування збитків. У разі виявлення інших відступів від умов договору або інших недоліків у роботі замовник має право за своїм вибором вимагати безоплатного усунення цих недоліків у розумний строк або відшкодування його витрат на усунення недоліків чи відповідного зменшення плати. За приписами ст.873 ЦК України вартість робіт, виконаних за договором побутового підряду, визначається за погодженням сторін, якщо інше не передбачено у встановленому порядку прейскурантами (цінниками), тарифами тощо. Робота оплачується замовником після її остаточного передання підрядником. За згодою замовника робота може бути ним оплачена при укладенні договору побутового підряду шляхом видачі авансу або у повному обсязі. Відповідно до ч. 3 ст. 865 ЦК України до відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів. Згідно з п.12 ч.1 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів» істотний недолік - це недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: а) він взагалі не може бути усунутий; б) його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором. Так, обґрунтовуючи свої зустрічні вимоги про захист прав споживача, відповідач зазначає, що при візуальному огляді отриманої продукції ним були виявлені істотні недоліки, зокрема: стільниця за договором має бути марки «Трістоун», а по факту встановлена стільниця марки «Грандекс»; колір стільниці та підвіконня відрізняється; частини радіусів кухні зроблені з матеріалу сійба, а не з матеріалу, який вказаний в договорі; деталі під витяжкою зроблені без вертикальних смуг; невідповідність позначеним в договорі розмірам кухні. На підтвердження таких обставин відповідачем надано висновок експертного дослідження № 14430 за результатами проведення товарознавчого дослідження по визначенню якості меблевого гарнітура кухні, виготовленого по індивідуального замовленню згідно договору №231 від 18.07.2015, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], складеного на його замовлення 30.06.2016 [PERSON] експертно-дослідним центром в особі судового експерта [PERSON] За результатами проведеного дослідження, на підставі візуального огляду та замірів повіреною металевою рулеткою, експерт дійшов висновків, що досліджуваний кухонний гарнітур меблів не відповідає за лінійними розмірами та використаними матеріалами для його виготовлення умовам укладеного між сторонами договору та має дефекти виробничого походження. Однак, суд критично ставиться до таких висновків експерта з огляду на наступне. Як вбачається з долучених до висновку експертного дослідження матеріалів, [PERSON] є оцінювачем, який має право здійснювати оцінку об'єктів у матеріальній формі, про що свідчать відповідні свідоцтва. З 27.05.2016 [PERSON] присвоєно кваліфікацію судового експерта з правом проведення товарознавчих експертиз за спеціальністю 12.1 «Визначення вартості машин, обладнання, сировини та товарів народного споживання». Будь-яких доказів того, що [PERSON] має відповідну кваліфікацію та право на проведення товарознавчого дослідження по визначенню якості меблів матеріали справи не містять. Разом з тим, згідно з висновком експертного дослідження № 14430 об'єктом дослідження у такому є меблевий гарнітур кухні, що виготовлений відповідно до договору на виготовлення меблів № 231 від 18.07.2015, ні умовами даного договору, ні будь-якими додатками до нього не передбачено виготовлення підвіконника, а тому посилання у висновку на підвіконник, який на думку експерта «порушив єдине дизайнерське рішення», є безпідставними та свідчать про необ'єктивність проведеного дослідження. Наявність, на думку експерта, «прихованих дефектів, що можуть бути спричинені через недостатньо якісний вихідний матеріал за показниками вологості деталей», може бути спричинено довготривалим зберіганням поставлених меблів з порушенням умов зберігання, адже з моменту встановлення позивачем замовленої продукції та до проведення її огляду експертом пройшло більше п'яти місяців, в яких умовах знаходилась поставлена продукція на момент її огляду, яка була вологість в квартирі, чи було дотримано відповідачем умов експлуатації меблів невідомо. Наведене також дає підстави для сумніву в обґрунтованості та доцільності наданого відповідачем висновку. З огляду на викладене, суд вважає твердження [PERSON] щодо невідповідності поставленої продукції умовам договору недоведеними. При цьому, недоліки, на які він посилається, на думку суду, не є істотними в розумінні Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки поставлений товар можливо використовувати відповідно до його цільового використання, товар не є суттєво іншим, ніж передбачено договором. До того ж суд враховує той факт, що незважаючи на виявлені недоліки, які відповідач вважає істотними, останній відмовився від пропозиції позивача повернути їй поставлений товар та продовжує використовувати його в домашньому господарстві. Таким чином, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення зустрічного позову [PERSON] Разом з тим, судом встановлено, що у відповідача існує заборгованість з оплати вартості замовлення за договором у загальному розмірі 38698,75 грн., а саме: доплата за кухонні меблі у розмірі 1225,00 доларів США (3340,00-2115,00), що в гривневому еквіваленті станом на дату пред'явлення позову до суду складає 31298,75 грн., та доплата за стільницю у сумі 7400,00 грн. (24400,00-17000,00) Оцінюючи зібрані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] в суді знайшли своє підтвердження і підлягають задоволенню, з відповідача на її корить підлягають стягненню грошові кошти у розмірі 38298,75 грн. в межах заявлених позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 1378,00 грн. судових витрат. З викладеного,

Outcome: approved