Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до суду, мотивуючи тим, що з відповідачем перебувала в шлюбі, який сторони розірвали в 2002 році, від сумісного життя сторони мають сина [PERSON], [INFO]. В даний час син навчається в Індустріальному коледжі державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет» на третьому курсі денної форми навчання та потребує матеріальної допомоги, яку відповідач може надавати, тому позивач просить стягнути аліменти з відповідача на утримання сина на час навчання у твердій грошовій сумі в розмірі 300 гривень щомісячно на час навчання. Позивач подала до суду заяву, в якій підтримує позов, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, і просить справу розглянути без її участі. Відповідач подав до суду заяву, в якій просив справу слухати без його участі, позов визнає частково, згоден сплачувати аліменти на час навчання сина в розмірі 100 гривень щомісячно, мотивуючи тим, що має невеликий дохід і знаходиться у важкому матеріальному становищі, так як має на утриманні ще двох неповнолітніх дітей. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в законному шлюбі, який розірвали 08.04.2002 року(а.с.6). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], про що мається копія свідоцтва про народження дитини серії І-ОЛ №295941, виданого 26.08.1997 року Іскрівською сільською радою Петрівського району Кіровоградської області(а.с.5). Після розірвання шлюбу син залишився проживати разом з позивачкою(а.с.9). Відповідач на утримання сина до досягнення ним повноліття сплачував аліменти. На даний час син відповідача є повнолітнім та навчається з 2012 року в Індустріальному коледжі державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет» на третьому курсі денної форми навчання, що підтверджується довідкою №325 від 30.06.2015 року(а.с.8), та потребує матеріальної допомоги. Відповідно до ч.1 ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення ними 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Так, як син відповідача є повнолітнім, продовжує навчання, тому правовідносини між сторонами у відповідності до ст.201 Сімейного кодексу України, регулюються ст.ст.187,189-192 і 194-197 Сімейного кодексу України. Відповідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обовязок батьків утримувати повнолітню дочку, сина виникає за обовязкової сукупності юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку який перевищує 18 років, але є меншим 23 років, продовження навчання і потреба у звязку з цим матеріальної допомоги. Суд бере до уваги посилання відповідача на те, що він має невеликий дохід, про що мається довідка про доходи з місця роботи відповідача №49 від 30.07.2015 року з ФГ «Катрич»(а.с.25), крім цього має на утриманні двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], про що мається копія свідоцтва про народження дитини серії І-ОЛ №085843, виданого 16.01.2003 року Іскрівською сільською радою Петрівського району Кіровоградської області(а.с.23), та сина [PERSON], [INFO], про що мається копія свідоцтва про народження дитини серії І-ОЛ №108824, виданого 20.04.2004 року Іскрівською сільською радою Петрівського району Кіровоградської області(а.с.24). На підставі вищевикладеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, і з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання у твердій грошовій сумі в розмірі 150 гривень щомісячно, на період навчання сина до 30.06.2016 року(а.с.8). Вказані правовідносини регулюються ст.ст.182, 184, 191, 199, 200 Сімейного кодексу України. На підставі викладеного та

Outcome: partial