Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-04 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, просить розірвати шлюб, зареєстрований між сторонами 13.08.2014 у Щирецькій селищній раді Пустомитівського району Львівської області, актовий запис №37. Свої вимоги мотивує тим, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . Спочатку подружні відносини були нормальні, однак протягом останнього року почали погіршуватися, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Сторони проживають окремо, примирення між ними не можливе, тому просить позов задовольнити та після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище [PERSON] . Ухвалою від 12.11.2019 постановлено прийняти до розгляду та відкрити провадження у справі, розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначити підготовче засідання 05.12.2019. В підготовчому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити. Додатково зазначив, що при зверненні із позовною заявою позивачем сплачено 768 грн. 40 коп. судового збору, суму якого позивач заокруглила до 774 грн. Крім цього, позивач понесла 2000 грн. витрат на послуги адвоката. Просив понесені позивачем судові витрати покласти на відповідача. Відповідач в підготовчому засіданні позовні вимоги визнав, просив шлюб, укладений між сторонами розірвати. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно всі обставини справи та оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд встановив наступне. На даний час сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 13.08.2014 у Щирецькій селищній раді Пустомитівського району Львівської області, актовий запис №37, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч.2, 4 ст.206 ЦПК України до ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд встановив, що шлюбні відносини сторін носять формальний характер, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, відповідач позовні вимоги визнав та суд, роз`яснивши йому наслідки відповідної процесуальної дії, встановив, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. При цьому, відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи те, що відповідачем позов визнано до початку розгляду справи по суті, при поданні позову позивачем сплачено 768 грн. 40 коп. судового збору (а.с.1), а тому [PERSON] слід повернути з державного бюджету 384 грн. 20 коп. (50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову). Крім цього, у відповідності до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, оскільки позовні вимоги задоволено повністю, з відповідача на користь позивача слід стягнути 384 грн. 20 коп. судового збору. Разом з тим, ЦПК України не передбачено заокруглення сплаченої суми судового збору, а тому суд не вбачає підстав для включення до розподілу судового збору решти заявлених позивачем 5 грн. 60 коп. (774 грн. 768 грн. 40 коп.) та проводить розподіл судового збору виходячи з суми, фактично сплаченої позивачем. Також суд не вбачає підстав для покладення на відповідача заявлених позивачем 2000 грн. витрат за правову допомогу, оскільки відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо), в той час як ні позивачем, ні її представником не представлено жодних доказів на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу. Крім цього, всупереч вимогам ч.3 ст.137 ЦПК України позивачем та її представником не подано детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, що є потрібною умовою для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат.

Outcome: approved