Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом, в якому прохає визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . Заявлені вимоги мотивує тим, що їй на праві спільної часткової власності праві належить 1/3 частини квартири [ADDRESS] . Відповідач з 1998 року у житловому приміщенні за місцем реєстрації не проживає без поважних причин, помешканням не користується, особисті речі у квартирі відсутні, участь в утриманні житла не приймає. Ухвалою суду від 24.11.2020 провадження у справі було відкрито з призначенням справи до підготовчого судового засідання за правилами загального позовного провадження (а.с.20). Ухвалою суду від 08.02.2021 підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду. У відповідності до вимог ч.1 ст.281 ЦПК України, 01.03.2021 судом постановлена ухвала про проведення заочного розгляду даної справи. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У судове засідання позивач не з`явилась, натомість, надіслала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Позов підтримала повністю та просила про його задоволення. Відповідач у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку, про причини своєї неявки суд не повідомила. Правом надання заперечень проти позову та доказів на їх підтвердження не скористався. Будучи повідомленими у встановленому законом порядку про дату, час і місце розгляду справи, треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: [PERSON] , [PERSON] , у судове засідання не прибули, про причини своєї неявки суд не повідомили. Згідно із визначеними ст.223 ЦПК України, наслідками неявки в судове засідання учасника справи, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Дослідивши надані письмові докази у їх сукупності, судом встановлено наступне. Квартира [ADDRESS] на праві спільної часткової власності належить [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 14.05.2001 за № [NUMBER] , копія якого приєднано до матеріалів справи (а.с.10). Згідно з наданою сектором з питань реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету житлового відділу департаменту економічного розвитку та ресурсів Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області довідкою від 29.10.2020 за адресою [ADDRESS] є зареєстрованими позивач у справі, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] та відповідач [PERSON] (а.с.11). Як убачається із матеріалів справи відповідач, відповідно до акту опитування сусідів від 07.09.2020, посвідченого КЖРЕП №4, у спірному житловому приміщенні не проживає з 1998 року (а.с.12). Встановивши всі обставини справи та виходячи із досліджених письмових доказів, суд вважає пред`явлений позов обґрунтованим, з огляду на наступне. Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Суд зазначає, що у відповідності до ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Здійснюючи судочинство на засадах змагальності сторін, суд, проаналізувавши надані письмові докази, з урахуванням рівності прав сторін щодо їх подання та доведення перед судом їх переконливості, дійшов висновку про те, що знайшов підтвердження факту не проживання відповідачем у житловому приміщенні за адресою: [ADDRESS] , у понад встановлені ст.405 ЦК України строки. У силу вимог ст.ст.77, 78 ЦПК України інших належних і допустимих доказів сторони суду не надали. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу. Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Судом встановлено, що при подачі позовної заяви, позивачем долучено оригінал квитанції №02-8627608 від 02.11.2020 про сплату судового збору у розмірі 840 грн 20 коп. Питання про судові витрати по справі вирішено судом відповідно до вимог ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved