Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-10 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], звернувшись до Рівненського міського суду з позовом до Рівненського міського голови, Виконавчого комітету Рівненської міської ради, ПАТ Рівненський «Облплемселекцентр», ТзОВ «Шакар Компані», ТзОВ «Велбер» з урахуванням уточнених позовних вимог, просять визнати незаконним та скасувати розпорядження Рівненського міського голови №1778-р від 10 жовтня 2007 року про видачу свідоцтва про право власності на нерухоме майно ТзОВ «Велбер» в частині приміщення, площею 11,2 кв. м., зазначене на плані цифрою 6 в [ADDRESS], визнати недійним свідоцтво про право власності від 10 жовтня 2007 року, виданого Виконавчим комітетом Рівненської міської ради ТзОВ «Велбер» в частині приміщення, площею 11,2 кв. м., зазначене на плані цифрою 6 в [ADDRESS], визнати недійсним договір купівлі-продажу від 19 жовтня 2007 року, укладений між ВАТ «Рівненський «Облплемселекцентр» та ТзОВ «Шакар Компані» посвідчений приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу [PERSON] 19 жовтня 2007 року, реєстровий номер 5010, в частині приміщення №1 площею 3,8 кв. м зазначене в експлікації до плану - тамбур, приміщення № 2 площею 3,2 кв. м, зазначене в експлікації до плану - коридор, приміщення №3 площею 2,7 кв. м. зазначене в експлікації до плану - підсобна, приміщення №4 площею 10,4 кв. м зазначене в експлікації до плану - кабінет, приміщення №5 площею 15,0 кв. м. зазначене в експлікації до плану - кабінет, в будівлі [ADDRESS] та визнати за [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] право спільної часткової власності на приміщення №1 площею 3,8 кв. м зазначене в експлікації до плану - тамбур, приміщення № 2 площею 3,2 кв. м, зазначене в експлікації до плану - коридор, приміщення №3 площею 2,7 кв. м. зазначене в експлікації до плану - підсобна, приміщення №4 площею 10,4 кв. м зазначене в експлікації до плану - кабінет, приміщення №5 площею 15,0 кв. м. зазначене в експлікації до плану - кабінет, приміщення № 6, зазначене в експлікації до плану - кабінет, площею 15,1 кв. м. в будівлі [ADDRESS] та приміщення площею 11, 2 кв. м., зазначене на плані цифрою 6 в будівлі [ADDRESS], загальною площею 61,4 кв. м., в порядку приватизації за набувальною давністю. В обґрунтування позовних вимог позивачі за первісним позовом вказали, що у 1992 році [PERSON], як працівнику ВАТ Рівненський «Облплемселекцентр» та його сім'ї - [PERSON], [PERSON] та [PERSON] було надано в користування житлове приміщення, яке складається з трьох кімнат в відомчому будинку без вигод за адресою [ADDRESS], житлова площа якого складає 40,95 кв. м. З 1992 року і по даний час [PERSON] разом із своєю сім'єю в установленому законом порядку зареєстровані та проживають у вищевказаному житловому приміщенні та в якому проведено роботи по його благоустрою та опорядженню, а саме вкладено підлогу, підведена вода, зроблено опалення та регулярно сплачують кошти за комунальні послуги. Окрім того, у вказаному житловому приміщенні без реєстрації місця проживання проживає малолітня дитина - [PERSON], [INFO]. Дане житлове приміщення входить до складу державного житлового фонду. Згідно виписки з протоколу №1 загальних зборів акціонерів ВАТ Рівненського «Облплемселекцентру» від 28 лютого 2002 року [PERSON] надано дозвіл на приватизацію будинку в [ADDRESS]. Однак, реалізувати своє право відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» [PERSON] не змогли через те, що частини будівлі, загальною площею - 48,6 кв. м. в [ADDRESS], згідно свідоцтва про право власності від 10 жовтня 2007 року виданого Виконавчим комітетом Рівненської міської ради, згідно Розпорядження міського голови №1778-р від 10.10.2007р. належить ТзОВ «Велюер», а інша частина житлової приміщення, яким фактично користаються позивачі, що за адресою [ADDRESS] зареєстрована за ТзОВ «Шикар Компані» на праві власності, підставою для реєстрації якої став договір купівлі - продажу від 19 жовтня 2007 року, укладений між ВАТ Рівненським «Облплемселкцентром» та ТзОВ «Шикар Компані». У судовому засіданні позивачі за первісним позовом та їх представник - адвокат [PERSON], позов підтримали, просили його задоволити, посилаючись на обставини, викладені у позові, а в зустрічному позові просили відмовити. Представник відповідача ТзОВ «Шакар Компані» та ТзОВ «Велбер» у судовому засіданні первісний позов не визнав, у задоволенні якого просив суд відмовити. Зустрічний позов представник ТзОВ «Шакар Компані» та ТзОВ «Велбер» підтримав повність, просив його задоволити. У свої поясненнях зазначив, що нежитлове приміщення, яка самовільно зайняли позивачі за первісним позовом, згідно документів про право власності належить ТзОВ «Шакар Компані». Окрім того, ними не надано жодного доказу, який би свідчив про набуття права власності чи правомірного користування спірними приміщеннями, а надані копії службового ордеру чи факт запису в паспорті жодним чином не свідчить про набуття права власності чи правомірного користування приміщенням. Відповідачі за зустрічним позовом [PERSON] та [PERSON] та їх представник - адвокат [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги за зустрічним позовом не визнали у задоволенні яких просили суд відмовити. Представник Міського голови міста Рівне та Виконавчого комітету Рівненської міської ради за первісним позовом у судовому засіданні заперечив проти задоволення первісного позову в частині скасування Розпорядження Рівненського міського голови №1778-р від 10 жовтня 2007 року та свідоцтва про право власності на нерухоме майно ТзОВ «Велбер». Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Рівненської міської ради у судовому засіданні заперечив щодо виселення [PERSON] із житлового приміщення в [ADDRESS]. У судовому засіданні представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору «Рівненського міського бюро технічної інвентаризації» вказав, що державна реєстрація прав власності на об'єкти нерухомого майна в [ADDRESS] здійснювалися в порядку, визначеному Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України. Свідок [PERSON] у судовому засіданні суду показала, що згідно акта оцінки вартості цілісного майнового комплексу ВАТ Рівненський «Олблплемселекцент» за адресою [ADDRESS], враховуючи звернення голови правління його передано у власність товариства та те, що між Рівненським відділенням ФДМ України в Рівненській області та ТзОВ «Велбер» було укладено договір купівлі-продажу об'єкта державної власності в [ADDRESS]. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, свідка, дослідивши письмові докази, суд прийшов до висновку, що первісний позов слід задоволити частково, а в задоволені зустрічного позову - відмовити із наступних підстав. Судом встановлено, що згідно службового ордеру №1 від 1992 року, виданого Державним агропромисловим комітетом [PERSON] і його сім'ї надано право на зайняття жилого приміщення, площею 40,96 кв. м., яке складається із трьох кімнат у відомчому будинку без вигод в [ADDRESS]. У житловому приміщенні проведено роботи по його благоустрою та опорядженню, а саме вкладено підлогу, підведена вода, зроблено опалення та регулярно сплачують кошти за комунальні послуги. Відповідно до ст.10 Житлового Кодексу громадяни зобов'язані дбайливо ставитися до будинку, в якому вони проживають, використовувати жиле приміщення відповідно до його призначення, додержувати правил користування жилими приміщеннями, економно витрачати воду, газ, електричну і теплову енергію. Статтею 6 ЖК України встановлено, що жилі будинки і жилі приміщення призначаються для постійного проживання громадян, а також для використання у встановленому порядку як службових жилих приміщень і гуртожитків. Так, житлове приміщення в [ADDRESS], яке правомірно надане [PERSON], що і законодавчо закріплено, використовується ними для постійного проживання, а також згідно виписки із протоколу №1 загальних зборів акціонерів ВАТ Рівненського «Облплемселекцентру» їм надано дозвіл на приватизацію будинку в [ADDRESS]. Факт проживання позивачів в неприватизованій квартирі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в [ADDRESS] підтверджується наявним та дослідженим у судовому засіданні судом, актом обстеження матеріально-побутових умов від 17 лютого 2014 року. Із даного акту обстеження убачається, що житло складається з трьох житлових кімнат, кухні коридору, мебльованої кімнати для проживання, наявна необхідна побутова техніка, пічне опалення і електрика, газ балонний. Створені достатні умови для проживання сім'ї з малолітньою дитиною. За таких обставин, суд вважає, що у приміщенні де проживають позивачі наявні усі необхідні та достатні умови для їх проживання, а тому твердження представника відповідачів, що дане приміщення нежитлове є безпідставним. Крім того, із наданих суду поясненнях позивачів та досліджених у судовому засіданні матеріалів справи [PERSON] разом із сім'єю у наданому житловому приміщенні проживає з 1992 року і по даний час. Житлове приміщення за наказом Управління містобудування та архітектури Виконавчого Комітету Рівненської міської ради змінено поштову адресу на [ADDRESS]. Дане житлове приміщення в [ADDRESS] та частину за поштовою адресою [ADDRESS], яке правомірно та за призначенням використовують [PERSON] є єдиним місце для їх проживання. Згідно інформації «Рівненського міськького бюро технічної інвентаризації» №813 від 08 липня 2013 року в матеріалах інвентаризаційної справи об'єкт нерухомості, а саме нежитлові будівлі, які розташовані за адресою [ADDRESS], загальною площею 48,6 кв. м., що складає цілу частку на праві приватної власності належить ТзОВ «ВЕЛБЕР» на підставі свідоцтва про право власності від 10 жовтня 2007 року, виданого Виконавчим комітетом Рівненської міської ради, згідно розпорядження Рівненського міського голови №1778-р від 10 жовтня 2007 року та №814 від 08 липня 2013 року у матеріалах інвентаризаційної справи об'єкт нерухомості, а саме нежитлові будівлі, які розташовані за адресою [ADDRESS] у складі двох будівель зареєстровані в реєстрі прав власності на нерухоме майно на праві приватної власності за ТзОВ «Шакар Компані». Підставою набуття права власності на нерухоме майно став договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу 19 жовтня 2007 року за №5010. Юридичні підстави небуття права власності ТзОВ «ВЕЛБЕР» та ТзОВ «Шакар Компані» на об'єкт нерухомості м. в [ADDRESS] суд визнає такими, що підлягають скасування та визнанню їх недійними. За таких обставин суд приходить до висновку, що Розпорядження Рівненського міського голови №1778-р від 10 жовтня 2007 року про видачу свідоцтва про право власності на нерухоме майно Товариству з обмеженою відповідальністю «Велбер» в частині приміщення площею 11,2 квадратних метра, яке зазначене на плані цифрою 6 (шість) по [ADDRESS] слід скасувати, свідоцтво про право власності від 10 жовтня 2007 року, видане Виконавчим комітетом Рівненської міської ради Товариству з обмеженою відповідальністю «Велбер» в частині приміщення площею 11,2 квадратних метра, яке зазначене на плані цифрою 6 (шість) по [ADDRESS] та договір купівлі-продажу від 19 жовтня 2007 року, укладений між відкритим акціонерним товариством «Рівненський «облплемселекцентр» (Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Шакар Компані» (Покупець), посвідчений 19 жовтня 2007 року приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу [PERSON], реєстровий номер 5010, в частині приміщення №1 площею 3,8 квадратних метра, зазначене в експлікації до плану - тамбур, приміщення № 2 площею 3,2 квадратних метра, зазначене в експлікації до плану - коридор, приміщення №3 площею 2,7 квадратних метра, зазначене в експлікації до плану - підсобна, приміщення №4 площею 10,4 квадратних метра, зазначене в експлікації до плану - кабінет, приміщення №5 площею 15,0 квадратних метра, зазначене в експлікації до плану - кабінет, в будівлі [ADDRESS] визнати недійсними. Щодо позовної вимоги про визнання за позивачами права спільної часткової власності на приміщення, загальною площею 61,4 кв. м. суд вважає, що її слід залишити без задоволення із наступних підстав. У відповідності до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно,якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Правовими нормами законодавчо закріплено зареєструвати право власності за набувальною давністю. Залишаючи дану позовну вимогу без задоволення суд не позбавляє можливості використати своє право на безоплатну приватизацію. Відтак, в задоволені зустрічного позову ТзОВ «Шакар Компані» та ТзОВ«Велбер» до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], про витребування з чужого незаконного володіння та користування нежитлового приміщення, шляхом виселення з приміщення слід відмовити.

Outcome: dismissed