Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до відповідача у якому зазначила, що 24 квітня 2014 року між нею, [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у місті Києві. 27 липня 2015 року Сєвєродонецький міський суд Луганської області у справі № 428/6559/15-ц задовольнив позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Під час шлюбу у подружжя народилася дитина (син) [PERSON] [INFO]. На сьогоднішній день вона, [PERSON] та її син [PERSON] мешкають за адресою: [ADDRESS]. На сьогоднішній день її колишній чоловік (Відповідач) [PERSON] усунувся від виконання свої обов'язків утримувати належним чином матеріальні потреби своєї дитини. Так само у неї є достатні підстави вважати, що відповідач [PERSON] і в подальшому в добровільному порядку буде ухилятись від матеріального утримання дитини, тобто від сплати аліментів та додаткових витрат на дитину. Крім того, її син [PERSON] є інвалідом з дитинства, що підтверджується Висновком ЛКК від 04.03.2017 року. Згідно медичного висновку № 318 від 14 березня 2017 року зазначено хронічну хворобу двобічна глухота. Згідно довідки № 134 зазначено, що їхній син потребує домашнього догляду, а також перебуває на диспансерному обліку та має статус «дитина-інвалід». Враховуючи зазначене їхній син має проходити індивідуальну програму реабілітації дитини інваліда № 79/351. Звісно все це вимагає додаткових коштів для нормальної життєдіяльності дитини. Крім того, відповідно до договору № 6 від 24 січня 2017 року нею придбано Комплек імплант Nucleus Profile та мовний процесор СР910 з пультом дистанційного керування (CR-230) dfhnscnm zrjuj cnfyjdbnm 780 000,00 (сімсот вісімдесят тисяч) гривень 00 копійок, (товарні чеки додаються). На підставі вищевказаного просила суд стягувати щомісячно додаткові витрати на дитину [PERSON] [INFO] на лікування, навчання та відповідний догляд з [PERSON], 1982 року народження у сумі 30 000 (тридцять тисяч) гривень 00 копійок. У судове засідання позивач та її представник не з»явилися, до суду направив заяву про слухання справи у його відсутності в якій позовні вимог підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі. Проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечував. У судове засідання відповідач не з»явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті Києво-Святошинського районного суду Київської області. Суд, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як убачається із матеріалів справи, 24 квітня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у місті Києві. 27 липня 2015 року Сєвєродонецький міський суд Луганської області у справі № 428/6559/15-ц задовольнив позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Під час шлюбу у подружжя народилася дитина (син) [PERSON], [INFO]. На сьогоднішній день вона, [PERSON] та її син [PERSON] мешкають за адресою: [ADDRESS]. Крім того, її син [PERSON] є інвалідом з дитинства, що підтверджується Висновком ЛКК від 04.03.2017 року. Згідно медичного висновку № 318 від 14 березня 2017 року зазначено хронічну хворобу двобічна глухота. Згідно довідки № 134 зазначено, що їхній син потребує домашнього догляду, а також перебуває на диспансерному обліку та має статус «дитина-інвалід». Враховуючи зазначене їхній син має проходити індивідуальну програму реабілітації дитини інваліда № 79/351. Звісно все це вимагає додаткових коштів для нормальної життєдіяльності дитини. Позивач, як на підставу своїх вимог вказує на те, що вона несе додаткові витрати на утримання сина. Відповідач не приймає фінансової участі у додаткових витратах на його утримання, тому позивач просить стягнути їх у судовому порядку. Згідно ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК України). Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п'ятою статті 157 цього Кодексу. Судом встановлено, що під додатковими витратами на дитину позивач розуміє витрати на лікування дитини, які підлягають стягненню з відповідача, щомісячно у розмірі 30 000 грн. на користь позивача. З такими твердженнями позивача, суд повністю погодитися не може виходячи із наступного. Згідно судового наказу від 07.09.2017 року виданого Києво-Святошинським районним судом Київської області, стягнуто з [PERSON], [INFO], який проживає та зареєстрований за адресою: [ADDRESS], на користь [PERSON], ІПН [NUMBER], [INFO], проживає та зареєстрована за адресою: [ADDRESS]., аліменти на утримання неповнолітньої дитини -[PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 28.08.2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Статтею 185 СК України встановлено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Відповідно до ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності з п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадках стягнення додаткових витрат мова йде про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачем у справі подані докази, які підтверджують те, що нею понесені додаткові витрати на дитину, що пов'язані з забезпеченням її належного стану здоров'я. Так, відповідно до договору № 6 від 24 січня 2017 року позивачкою [PERSON] придбано Комплек імплант Nucleus Profile та мовний процесор СР910 з пультом дистанційного керування (CR-230) dfhnscnm zrjuj cnfyjdbnm 780 000,00 (сімсот вісімдесят тисяч) гривень 00 копійок, що підтверджується товарними чеками, які знаходяться у матеріалах справи. Всі зазначені витрати були необхідними для відновлення та підтримання в належному стані здоров'я дитини в період її зростання, а також рекомендовані лікарями. Враховуючи дані обставини, суд вважає правильним покласти на відповідача обов'язок по оплаті додаткових витрат, які зазначені позивачем у позовній заяві, а саме у розмірі 30 000,00 грн. разово, задовольнивши позовні вимоги частково. В частині позовних вимог щодо стягнення щомісячно передбачуваних додаткових витрат на утримання дитини у зазначеній позивачем сумі, слід відмовити у їх задоволенні, оскільки сплата вказаної суми щомісячно не підтверджена доказами, не обґрунтовано розмір нарахованих додаткових витрат, не надано розрахунку необхідності майбутніх витрат, не подано інших доказів в підтвердження наявності зобов'язальних відносин позивача щодо понесення додаткових витрат. Статтею 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено пільги по сплаті судового збору для позивачів у справах про оплату додаткових витрат на дитину. Позивач не скористалась даною пільгою, сплативши судовий збір у розмірі 640,00 грн. Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача.

Outcome: partial