Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-26 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до відповідача в якому просить визнати в порядку спадкування за заповітом її право власності на житловий будинок з господарськими, побутовими будівлями і спорудами, що розташований в [ADDRESS] , земельну ділянку площею 0,2999 га відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №002022 від 03 березня 2010 року, земельну ділянку площею 0,1646 га відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №002024 від 03 березня 2010 року, земельну ділянку площею 0,1300 га відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №836341 від 03 березня 2010 року та на земельну ділянку площею 0,3155 га відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №002023 від 03 березня 2010 року, як на спадкове майно, що залишилося після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Мотивує свій позов тим, що вказане вище майно посвідчив їй заповітом її батько [PERSON] . Останній помер [INFO] . Враховуючи, що після його смерті позивач прийняла спадщину, є спадкоємцем за заповітом, інший спадкоємець від прийняття спадщини відмивалась, нотаріально оформити спадщину змоги не має, просить поданий позов задовольнити. Позивач, [PERSON] , в заяві до суду просила розгляд справи проводити у її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити. Представник відповідача, Звиняченської сільської ради Горохівського району Волинської області, в заяві до суду просить розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. А відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно з ч.1 ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Статтею 1235 ЦК України надається право заповідачу на призначення спадкоємців. З заповіту, складеного [PERSON] 22 березня 2012 року, який було посвідчено секретарем Звиняченської сільської ради Горохівського району Волинської області та зареєстровано в реєстрі за №23 вбачається, що він все належне йому майно заповів своїй дочці [PERSON] . Згідно з свідоцтвом про смерть, [PERSON] помер [INFO] . Документами про родинні відносини стверджується, що позивач [PERSON] є дочкою померлого [PERSON] . Постановою приватного нотаріуса від 13 січня 2020 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ім`я [PERSON] після смерті [PERSON] було відмовлено. Довідкою Звиняченської сільської ради Горохівського району Волинської області від 17 жовтня 2019 року №1464 стверджується, що заповіт померлого [PERSON] не змінений та не скасований. Спадкоємцям за законом є його дружина [PERSON] , яка відмовилася від прийняття спадщини, поданою до нотаріальної контори заявою, а за законом та заповітом - дочка [PERSON] , яка прийняла спадщину шляхом подачі заяви до нотаріальної контори. З заяви [PERSON] , яка наявна в матеріалах спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , стверджується, що вона відмовляється від успадкування належної їй частки спадщини після смерті свого чоловіка [PERSON] на користь дочки [PERSON] . Технічною документацією на житловий будинок з відповідними надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] стверджується, що вказаний житловий будинок збудований з дотриманням відповідних будівельних норм. Відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №002022 від 03 березня 2010 року, Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №002024 від 03 березня 2010 року, Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №836341 від 03 березня 2010 року та Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №002023 від 03 березня 2010 року, [PERSON] належали земельні ділянки відповідних розмірів. Судом встановлено, що [PERSON] після померлого [PERSON] прийняла спадщину, є його спадкоємицею за заповітом. А тому суд, вважає, що слід визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарськими, побутовими будівлями і спорудами, що розташований в [ADDRESS] , земельну ділянку площею 0,2999 га відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №002022 від 03 березня 2010 року, земельну ділянку площею 0,1646 га відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №002024 від 03 березня 2010 року, земельну ділянку площею 0,1300 га відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №836341 від 03 березня 2010 року та на земельну ділянку площею 0,3155 га відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №002023 від 03 березня 2010 року, як на спадкове майно, що залишилося після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Суд звертає увагу позивача на дотримання вимог ст.ст.162, 164, 167, 174 Податкового кодексу України.

Outcome: approved