Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітніх дітей сторін: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 25 жовтня 2003 року сторони зареєстрували шлюб, від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей. Рішенням Рівненського міського суду від 01.09.2010 року шлюб між сторонами розірвано. 01.04.2011 року за рішення суду з відповідача на утримання дітей стягуються аліменти. В 2014 році відповідач звільнився з роботи, внаслідок чого по аліментах виникла заборгованість. Позивач звернулася до міліції з заявою про ухилення відповідача від сплати аліментів. В зв'язку з тим що, відповідач почав сплачувати аліменти провадження у справі було закрите. Після розірвання шлюбу відповідач життям дітей не цікавиться, не спілкувався з дітьми, не приймає участі у їх виховані. Зазначене свідчить про те, що батько ухиляється від виховання дітей свідомо нехтуючи своїми обов'язками. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, суду пояснила, що відповідач лише після засідання комісії щодо позбавлення його батьківських прав почав цікавитися дітьми. З 2010 року після розлучення сторін до дітей приходив тільки на дні народження. Просила суд позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову, суду пояснив, що в нього хороші стосунки з дітьми. Він старався зустрічатися з дітьми, однак позивач не дозволяла бачитися з ними. Якщо позивачу було відомо про їх зустріч, вона сварилася на дітей, і по телефону повідомляла відповідачу, що він більше дітей не побачить. Заборгованість по аліментах виникла в зв'язку з тим, що змінив місце роботи, і на сплату аліментів не вистачало коштів. Аліменти продовжує сплачувати. В 2015 році вдруге одружився, виховує сина [PERSON] 2015 року. Також запевнив суд, що в подальшому виправиться та просив не позбавляти його батьківських прав стосовно дітей [PERSON] та [PERSON]. Представник органу опіки та піклування суду пояснила, що за висновком комісії з питань захисту прав дитини від 16.12.2015 року було прийнято рішення за недоцільне позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно малолітніх дітей в зв'язку з цим просить відмовити в задоволенні позову. Заслухавши пояснення сторін, покази свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з слідуючих підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі, від якого мають дітей - синів : [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Рішенням Рівненського міського суду від 10 вересня 2010 року шлюб між сторонами розірвано. З 09.02.2011 року за рішення суду з відповідача на утримання дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] стягнуто аліменти в розмірі по 2/5 частин усіх видів його заробітку, щомісячно, до повноліття дітей. Згідно розрахунку державного виконавця РМУЮ ВДВС заборгованість по аліментах станом на 31.08.2015 року становить 10620.74 грн. Відповідно до статті 164 ч.1 п. 2 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У відповідності до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов'язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року позбавлення батьківських прав ( тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують , та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьком обов'язків по вихованню, а також встановити, що він ухиляється від їх виконання свідомо. В судовому засіданні свідок [PERSON], яка є сусідкою позивача суду показала, що відповідач піклується про дітей, зустрічається з ними, приносить подарунки, приходив у школу на батьківські збори. Одного разу вона бачила як син обняв батька, а мати за це на нього насварилась. Із висновку № 08-2595 від 18.12.2015 року органу опіки та піклування ВК РМР слідує, що комісією з питань захисту прав дитини було прийнято рішення за недоцільне позбавляти [PERSON] батьківських прав стосовно дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] . Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. Суду не надано позивачкою достатніх та переконливих доказів про те, що відповідач своїх батьківських обов'язків по утриманню та вихованню малолітньої дитини не виконує, злісно ухиляється від виконання обов'язків по вихованню дитини. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що під час розгляду справи не встановлено обставин, які є беззаперечними підставами для позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав, у зв'язку з чим, слід відмовити в задоволенні позову. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed