Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про визнання права власності на земельну ділянку площею 0,25 га, що знаходиться по [ADDRESS], Васильківського району, Київської області, посилаючись на те, що після смерті [INFO] р. її матері [PERSON] відкрилась спадщина у виді житлового будинку та зазначеної земельної ділянки по [ADDRESS], Васильківського району, Київської області, які мати за життя, а саме 21.02.1997 р. заповіла їй та її брату - відповідачу у справі. Відповідач спадщину не прийняв і 29.08.2014 р. позивач отримала свідоцтво про право на спадщину у виді житлового будинку, однак постановою державного нотаріуса Васильківської державної нотаріальної контори Київської області №1960/02-31 від 29.08.2014 р. позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у виді вищезазначеної земельної ділянки через відсутність правовстановлюючого документу на вказану земельну ділянку на ім'я померлої. Однак державний акт був втраченим за життя ще самою спадкодавицею і отримати дублікат такого акту є неможливим, тому позивач просить суд визнати за нею право власності на зазначену земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом після померлої матері. Позивач в судове засідання не з'явилася, про день, час і місце слухання справи судом повідомлена належно, до суду подала заяву про слухання справи за її відсутності, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час і місце слухання справи судом повідомлений належно, до суду подав заяву про слухання справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] р. померла [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.9). Відповідно до заповіту, складеного [PERSON] 21.02.1997 р. і посвідченого секретарем виконкому Данилівської сільської ради народних депутатів Васильківського району Київської області Верещак Т.М., [PERSON] все її майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що на день смерті буде належати їй та на що вона за законом матиме право, заповіла [PERSON] та [PERSON] (а.с. 13). Як вбачається з свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] та свідоцтва про одруження серії [NUMBER], відповідно до якого вона змінила прізвище на «[PERSON]», [PERSON] є дочкою спадкодавця [PERSON] (а.с.11,12,40). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 29.08.2014 р. державним нотаріусом Васильківської районної державної нотаріальної контори, [PERSON] успадкувала від [PERSON] житловий будинок з господарсько-побутовими надвірними будівлями, що знаходяться в [ADDRESS] Постановою державного нотаріуса Васильківської районної державної нотаріальної контори від 29.08.2014 р. позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку на земельну ділянку площею 0,25 га, що знаходиться по [ADDRESS], Васильківського району, Київської області через відсутність правовстановлюючого документу на ім'я [PERSON] . (а.с. 17). Відповідно до листа Управління Держземагенства у Васильківському районі №2536/01-1 від 01.07.2014 р. встановлено, що відповідно до Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі на ім'я [PERSON] 12.02.2009 р. за №010932600044 зареєстровано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА №456714 за адресою: [ADDRESS], Васильківського району, Київської області, земельна ділянка площею 0,2500 га, цільове призначення земельної ділянки - для будівництва обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер земельної ділянки 3221482004:03:006:0035. Таким чином, судом достовірно встановлено, що [PERSON] на законних підставах належала зазначена земельна ділянка. Відповідно до положень ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законно одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно з положеннями ч.1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкодавця. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Враховуючи, що позивач прийняла спадщину після своєї матері, звернувшись із відповідною заявою до нотаріальної контори і отримала свідоцтво про право на спадщину у виді житлового будинку, однак реалізувати своє право спадкування вищезазначеної земельної ділянки, що розташована під успадкованим нею будинком, не може через відсутність правовстановлюючого документу, хоча зазначена ділянка законно належала спадкодавцю, а тому суд вважає, що наявні всі підстави для визнання за позивачем права власності на зазначену земельну ділянку в порядку спадкування після її матері [PERSON], померлої [INFO] р. На підставі

Outcome: approved