Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом до відповідача про стягнення грошових коштів за розпискою, мотивуючи тим, що 20.10.2015 року [PERSON] (до шлюбу [PERSON]) А.О. передала, а [PERSON] отримала грошові кошти в розмірі 800 дол. США, про що було складено розписку від 04.05.2016 року. Кошти відповідачем були отримані раніше укладення розписки з обовязком для відповідача повернути ці кошти 04.05.2016 року. Таким чином, розписка від 04.05.2016 року підтверджує той факт, що гроші були отримані 20.10.2015 року з кінцевою датою повернення 04.05.2016 року ще до моменту укладення самої розписки. Тобто, не зважаючи на те, що розписка в момент передачі коштів ще не була укладена, договір позики все одно вважається укладеним в силу п. 2 ч. 1 ст. 1046 ЦК України. У визначений час після підписання розписки, відповідач не повернула позивачу позичені кошти.\~ У звязку з викладеним просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] кошти в розмірі 20160 грн. та судові витрати. Представник позивача в судове засідання надав заяву про проведення розгляду справи без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не зявилася, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до п. 9 ч. 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності редакцією ЦПК, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності редакцією ЦПК. Суд вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд встановив, що 20.10.2015 року [PERSON] взяла у [PERSON] 800 дол. США, які зобовязалася повернути 04.05.2016 року, про що було складено розписку від 04.05.2016 року. [PERSON] після реєстрації шлюбу змінила прізвище на [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-КГ №108873.\~ Однак у встановлені строки і по теперішній час відповідачем не було повернуто вищевказаний борг. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання особисто. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Судом встановлено, що відповідач не повернув позичені кошти. Посилаючись на це, позивач просить суд стягнути борг у розмірі 20160 грн. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти і або інші речі визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно зі ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст.ст. 1049, 1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Враховуючи вищенаведене, суд вважає позовну вимогу в сумі 20160 грн. в рахунок відшкодування заборгованості, такою що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved