Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-21 00:00:00

позивач звернулася позовом до суду, в якому зазначила, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина. Вона звернулася до нотаріуса для отримання свідоцтва про прийняття спадщини, але їй було відмовлено у його видачі, оскільки на майно, яке належало її чоловікову, постановою, виданою Довгинцівським відділом державної виконавчої служби у м. Кривому Розі Дніпропетровської області від 11 лютого 2011 року накладено арешт. Згідно даних АСВП «ВП-Спецрозділ» виконавче провадження завершено 30 жовтня 2013 року, вдруге на виконання даний виконавчий лист не надходив. Позивач зазначає, що наявність арешту порушує її права на розпоряджання спадковим майном, та, оскільки виконавче провадження закінчено, просить скасувати арешт. Позивач [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити. Представник Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Щерба А.С. подала відзив на позовну заяву про зняття арешту з майна, відповідно до якого в задоволенні позовної заяви [PERSON] просила відмовити в повному обсязі, справу розглядати без її участі. Представник третьої особи ПАТ «Дельта Банк» у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ухвалою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 квітня 2020 року відкрито провадження у цій справі. Судом встановлено, що [INFO] помер чоловік позивача [PERSON] (а.с. 10 - копія свідоцтва про смерть). Постановою нотаріуса від 26 грудня 2019 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її чоловіка у зв`язку із наявністю арешту на спадкове майно (а.с. 9 - копія постанови). Згідно з листом Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро)від 25 січня 2019 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області було видано виконавчий лист № 2-1908/10 від 12 серпня 2010 року щодо стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «ДельтаБанк» боргу в розмірі 13 813,84 грн., ВП № 24404161. Згідно даних АСВП «ВП-Спецрозділ» дане виконавче провадження перебувало на виконанні у 2011 році. 11 лютого 2011 року державним виконавцем відділу для забезпечення виконання рішення суду було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з накладенням арешту на майно боржника. Виконавче провадження було завершене 30 жовтня 2013 року. Вдруге на виконання даний виконавчий лист не надходив. Позивачу запропоновано звернутись до суду, оскільки виконавче провадження знищене у зв`язку з закінченням терміну його зберігання (а.с. 7, 8 - копія листу). Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які випливають з порушення права позивача на розпорядження належним йому нерухомим майном, внаслідок не зняття з нього арешту. На підставі ст. ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, кожна сторона також несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» 1999 року (у редакцій, чинний на момент винесення постанови про завершення виконавчого провадження) у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. За заявою боржника державний виконавець видає йому додаткові копії постанови, зазначеної в частині другій цієї статті, для їх пред`явлення до органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження, для зняття арешту, накладеного на майно. Як зазначено в ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За положеннями ч. 5 ст. 1266 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини спадкове майно належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Виходячи з вищевикладеного, оскільки виконавче провадження, де боржником є померлий [INFO] року [PERSON] , та в рамках якого накладено арешт на майно останнього на виконанні в державній виконавчій службі не перебуває та знищене, а також враховуючи те, що наявність даного арешту порушує право позивача на оформлення своїх спадкових прав, внаслідок чого вона позбавляється в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд - наявні підстави для скасування арешту. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати, сплачені позивачем при подачі позову до суду, у виді судового збору, у сумі, встановленому Законом України «Про судовий збір», що становить 840,80 гривень.

Outcome: approved