Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, у якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона є власником житлового будинку з надвірними спорудами в [ADDRESS] , згідно договору дарування від 23.11.2004, про що свідчить витяг про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за №5684428 від 02.12.2004. Одночасно за цією ж адресою було зареєстровано місце проживання її сина [PERSON] та її племінника [PERSON] . Проте останній з 2016 року за вказаною адресою не проживає, утриманням будинку не займається, участі у веденні господарства не приймає, за комунальні послуги не сплачує, тобто не бере ніякої участі в підтриманні будинку, тому позивач і змушена звернутися до суду за захистом своїх порушених прав, оскільки його реєстрація в зазначеному будинку позбавляє позивача можливості скористатися правом на отримання субсидії. У судовове засідання позивач не з`явилася, проте її представник направив до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують повністю. Відповідач у судове засідання не з`явився також, з невідомих для суду причин, хоча про час і місце судового засідання був повідомлений завчасно шляхом оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, а також не подав відзив щодо суті позову і не повідомив про поважність причини неявки в судове засідання. У зв`язку з цим, суд, відповідно до ст.280 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксуваннясудового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що згідно копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно за №5684428 від 02.12.2004, [PERSON] належить на праві власності житловим будинком [ADDRESS] (а.с.11). Згідно довідки Івковецької сільської ради за №1128 від 06.11.2019 вбачається, що за адресою: [ADDRESS] зареєстрований [PERSON] , [INFO] , але з 2016 року за місцем реєстрації не проживає, що також підтверджується довідкою сільської ради №1102 від 28.10.2019 та показами сусідів (а.с.10,12). Стаття 150 Житлового кодексу України передбачає, що громадяни, які мають у приватній власності будинок користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. В силу ст.391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За таких обставин, коли відповідач з 2016 року без поважних причин не проживає у буд. [ADDRESS] і своїми діями створює перешкоди позивачу у вільному володінні, користуванні та розпорядженні своїм житлом, то в силу ст.405 ЦК України, ст.163 ЖК України, суд вважає відповідача таким, що втратила право користування вищезазначеним будинком.

Outcome: approved