Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача на її утримання аліменти у розмірі ? частини всіх видів заробітку, щомісячно, у звязку з продовженням нею навчання, до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вона буде продовжувати навчання. Мотивуючи свої вимоги тим, що на даний час вона навчається у вищому навчальному закладі «Миколаївський політехнічних коледж» та не має можливості працевлаштуватися. Відповідач сплачував на її утримання аліменти до досягнення нею повноліття, на даний час відповідач матеріальної допомоги не надає. Крім того, відповідач працює офіційно на ТОВ «Морський спеціалізований порт» «Ніка-Тера» у звязку з чим, має змогу утримувати її. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін,\~на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову\~з ухваленням заочного рішення відповідно до ст. ст. 280-283 ЦПК України. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини. Позивач є рідною донькою відповідача по справі, що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON], [INFO], серії 1-ФП №108089. Згідно довідки виданої «Миколаївський політехнічний коледж» Державного вищого навчального закладу від 30.08.2018 року за вих. №403/18, вбачається, що [PERSON], дійсно навчається в групі П-415 на 4 курсі в ДВНЗ «Миколаївському політехнічному коледжі» І рівня акредитації з 01.09.2015 року по 01.07.2019 року, денної форми навчання. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. За змістом ст. 200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно із ч.1ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десяти кратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розяснено, що обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно ч.1 ст.77 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Оцінюючи всі зібрані по справі докази, враховуючи те, що донька сторін досягла повноліття, але не досягла двадцяти трьох років, продовжує навчання у в вищому навчальному закладі, і тому не може працевлаштуватись, перебуває на утриманні матері, зважаючи на матеріальний та сімейний стан платника аліментів та одержувача аліментів, суд приходить до висновку, що наявні підстави для стягнення аліментів на повнолітню доньку в звязку із її навчанням. З огляду на зазначене, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню шляхом стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) з дня подання позовної заяви до закінчення навчання у закладі, як то зазначено у довідці №403/18, а саме до 01.07.2019 року, оскільки право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно із ч. 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. За такого, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп..

Outcome: partial