overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-11 00:00:00

позивач звернулася до суду із позовною заявою, яким просила розірвати шлюб зареєстрований з відповідачем 16.09.2003 відділом реєстрації актів громадянського стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Львові, актовий запис № 364. Позовні вимоги мотивує тим, що сімейне життя з відповідачем не склалося, між ними втрачено почуття любові та взаєморозуміння, спільного господарства вони фактично не ведуть та не підтримують шлюбних відносин. У цьому шлюбі у них [INFO] народилася донька [PERSON] . У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити. Відповідач позов визнав, не заперечив проти розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб /а.с. 4/, шлюб між сторонами зареєстровано 16.09.2003 року. У цьому шлюбі у них [INFO] народилася донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про її народження /а.с. 5/. Згідно ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом встановлено, що шлюб існує формально, сторони не підтримують подружніх стосунків, спільного господарства вони не ведуть, примирення та збереження їх сім`ї є неможливим. Вказані обставини стверджуються матеріалами позову, поясненнями сторін даними у судовому засіданні. З огляду на вищенаведене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб між ними підлягає розірваню. При цьому, під час ухвалення рішення суд вирішує питання, як розподілити між сторонами судові витрати. Порядок розподілу судових витрат визначений ст. 141 ЦПК України. Як вбачається з оригіналу квитанцій /а.с. 1/, позивачем при пред`явленні позовної заяви до суду сплачено судовий збір в розмірі 768,40 грн. Тому з відповідача на користь позивача слід стягнути документально підтверджені судові витрати, зокрема судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-14 00:00:00

позивач звернулася до суду із позовною заявою, яким просила розірвати шлюб зареєстрований з відповідачем 20 вересня 2011 Залізничним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 344. Позовні вимоги мотивує тим, що сімейне життя з відповідачем не склалося, між ними втрачено почуття любові та взаєморозуміння, спільного господарства вони фактично не ведуть та не підтримують шлюбних відносин. Від шлюбу у них народилося двоє дітей. Від позивачау судове засідання надійшла заява про розгляд справи без її участі, позов підтримуєу повному обсязі. Від відповідача у судове засідання надійшла заява про розгляд справи без його участі, позов визнає. Зясувавши обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази суд приходить до наступного висновку. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб /а.с. 7/, шлюб між сторонами зареєстровано 20.09.2011. Від шлюбу у них народилися [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвами про їх народження, копії яких долучені до матеріалів справи (а.с. 5,6). Згідно ст. 112 СК України,\~суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом встановлено, що шлюб існує формально, сторони не підтримують подружніх стосунків, спільного господарства вони не ведуть, примирення та збереження їх сімї є неможливим. Вказані обставини стверджуються матеріалами позову, заявами сторін. З огляду на вищенаведене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб між ними підлягає розірваню. При цьому, під час ухвалення рішення суд вирішує питання, як розподілити між сторонами судові витрати. Порядок розподілу судових витрат визначений\~ст. 141 ЦПК України. Як вбачається з оригіналу квитанцій /а.с. 1/, позивачем при пред'явленні позовної заяви до суду сплачено судовий збір в розмірі 704,80 грн. Тому з відповідача на користь позивача слід стягнути документально підтверджені судові витрати, зокрема судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-29 00:00:00

позивач звернулася до суду із позовною заявою, яким просила розірвати шлюб зареєстрований з відповідачем 20 липня 2010 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 1325. Позовні вимоги мотивує тим, що сімейне життя з відповідачем не склалося, між ними втрачено почуття любові та взаєморозуміння, спільного господарства вони фактично не ведуть та не підтримують шлюбних відносин. У цьому шлюбі у них [INFO] народився син [PERSON] . У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити. Відповідач позов визнав, не заперечив проти розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб /а.с. 10/, шлюб між сторонами зареєстровано 20 липня 2010 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 1325. У цьому шлюбі у них [INFO] народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцвом про його народження /а.с. 6/ Згідно ст. 112 СК України,\~суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом встановлено, що шлюб існує формально, сторони не підтримують подружніх стосунків, спільного господарства вони не ведуть, примирення та збереження їх сім`ї є неможливим. Вказані обставини стверджуються матеріалами позову, поясненнями сторін даними у судовому засіданні. З огляду на вищенаведене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб між ними підлягає розірваню. При цьому, під час ухвалення рішення суд вирішує питання, як розподілити між сторонами судові витрати. Порядок розподілу судових витрат визначений\~ст. 141 ЦПК України. Як вбачається з оригіналу квитанцій /а.с. 1/, позивачем при пред`явленні позовної заяви до суду сплачено судовий збір в розмірі 768,40 грн. Тому з відповідача на користь позивача слід стягнути документально підтверджені судові витрати, зокрема судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-16 00:00:00

позивач звернулася до суду із позовною заявою, яким просила розірвати шлюб зареєстрований з відповідачем 22 серпня 2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Личаківського районного управління юстиції, актовий запис № 139. Позовні вимоги мотивує тим, що сімейне життя з відповідачем не склалося, між ними втрачено почуття любові та взаєморозуміння, спільного господарства вони фактично не ведуть та не підтримують шлюбних відносин. У цьому шлюбі у них [INFO] народилася донька [PERSON] . У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити. Відповідач позов визнав, не заперечив проти розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб /а.с. 3/, шлюб між сторонами зареєстровано 22 серпня 2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Личаківського районного управління юстиції, актовий запис № 139. У цьому шлюбі у них [INFO] народилася донька [PERSON] . Згідно ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом встановлено, що шлюб існує формально, сторони не підтримують подружніх стосунків, спільного господарства вони не ведуть, примирення та збереження їх сім`ї є неможливим. Вказані обставини стверджуються матеріалами позову, поясненнями сторін даними у судовому засіданні. З огляду на вищенаведене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб між ними підлягає розірваню. При цьому, під час ухвалення рішення суд вирішує питання, як розподілити між сторонами судові витрати. Порядок розподілу судових витрат визначений ст. 141 ЦПК України. Як вбачається з оригіналу квитанцій /а.с. 1/, позивачем при пред`явленні позовної заяви до суду сплачено судовий збір в розмірі 768,40 грн. Тому з відповідача на користь позивача слід стягнути документально підтверджені судові витрати, зокрема судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-19 00:00:00

позивач звернулася до суду із позовною заявою, яким просила розірвати шлюб зареєстрований з відповідачем 27.09.2003 Відділом реєстрації актів громадянського стану Личаківського районного управління юстиції м. Львова, актовий запис № 257. Позовні вимоги мотивує тим, що сімейне життя з відповідачем не склалося, між ними втрачено почуття любові та взаєморозуміння, спільного господарства вони фактично не ведуть та не підтримують шлюбних відносин. У цьому шлюбі у них народилося двоє дітей, які на час подання позову до суду є неповнолітніми. У судове засідання від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити. Від відповідача надійшла заява про розгляд справи без його участі, не заперечує проти розірвання шлюбу. Дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб /а.с. 3/, шлюб між сторонами зареєстровано 27.09.2003 Відділом реєстрації актів громадянського стану Личаківського районного управління юстиції м. Львова, актовий запис № 257. У цьому шлюбі у них народилося двоє дітей: [PERSON] [INFO] , якій [INFO] змінено ім`я з « [PERSON] » на « [PERSON] », а також [INFO] народилась [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про їх народження (а.с. 4,6) Згідно ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом встановлено, що шлюб існує формально, сторони не підтримують подружніх стосунків, спільного господарства вони не ведуть, примирення та збереження їх сім`ї є неможливим. Вказані обставини стверджуються матеріалами позову та заявами представників сторін. З огляду на вищенаведене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб між ними підлягає розірванню. При цьому, під час ухвалення рішення суд вирішує питання, як розподілити між сторонами судові витрати. Порядок розподілу судових витрат визначений ст. 141 ЦПК України. Як вбачається з оригіналу квитанцій /а.с. 2/, позивачем при пред`явленні позовної заяви до суду сплачено судовий збір в розмірі 768,40 грн. Тому з відповідача на користь позивача слід стягнути документально підтверджені судові витрати, зокрема судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою якою просить визнати за нею право власності на земельну частку (пай) в КСП Кобзар с. Вірлів Зборівського району розміром 2,79 в умовних кадастрових гектарах, згідно Сертифікату на право на земельну ділянку (пай) серії ТР №0325622, посилаючись на те, що після смерті діда є спадкоємцем його майна. Однак свідоцтво про право на спадщину не видано. Представник позивача в судове засідання не зявився, однак подав заяву якою просить суд справу слухати без його участі, позовні вимоги підтримує повністю. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, проте подав заяву, якою просить суд справу слухати без його участі, позовні вимоги визнає. Суд, дослідивши представлені докази, вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з такого. Стаття 1258 ЦК України передбачає, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.2 ст. 1274 ЦК України, cпадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Судом встановлено, що 18 березня 1997 року помер дідо позивача [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина, яка складається із земельної частки (паю) в КСП Кобзар с. Вірлів Зборівського району розміром 2,79 в умовних кадастрових гектарах, згідно Сертифікату на право на земельну ділянку (пай) серії ТР №0325622, виданого на імя [PERSON]. Після смерті [PERSON] спадкоємецем його майна є позивач по справі. Звернувшись в Зборівську державну нотаріальну контору з приводу оформлення спадщини, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документа. Враховуючи вищенаведене, за позивачем слід визнати право власності на спадкове майно, оскільки вона прийняла спадщину та вступила в управління спадковим майном. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-17 00:00:00

позивач звернулася до суду із позовною заявою, якою просить суд ухвалити рішення, яким виділити у натурі [PERSON] згідно плану житлового будинку за адресою: [ADDRESS] приміщення: № II площею 10,9 м2 , № 1-2 площею 12,4 м2 , № 1-3 площею 20,5 м2; виділити у натурі [PERSON] згідно плану житлового будинку за адресою: [ADDRESS] приміщення: № III площею 10,3 м2, № 1-5 площею 12,2 м2, № 1-4 площею 15,0 м2; горище та приміщення № 1-1 площею 6,2 м2 та № І площею 5,0 м2 житлового будинку за адресою: [ADDRESS] залишити у спільному користуванні. Свої вимоги обґрунтовує тим, що Сторони являються власниками по ? частини вищевказаного будинку. Між Сторонами, як співвласниками цього майна вникають непорозуміння та суперечки з приводу користування, утримання та збереження цього майна і угоди про спосіб виділення в натурі його частки із сумісного спільного володіння не досягнуто, а тому Позивач змушена звертатися до суду за захистом своїх майнових прав. Представник позивача [PERSON] подав до суду заяву про слухання справи без його та Позивача участі. Позовні вимоги підтримують повністю. Просять позов задовольнити. Відповідач подала до суду заяву про слухання справи у її відсутності. Позовні вимоги визнає. Просить позов задовольнити. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено та підтверджено документально, що Сторони є власниками по ? частині житлового будинку [ADDRESS], що підтверджується матеріалами справи. Згідно із ч. 1-3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння, користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Положеннями ч.1 ст.364 ЦК України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. При цьому, ч.3 названої статті Закону визначено, що у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право -2- власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Перевіривши та оцінивши докази по даній справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити та здійснити поділ житлового будинку в натурі між власниками, із врахуванням варіанту розподілу, запропонованого Позивачем, оскільки судом встановлено, що на даний час саме такою частиною житлового будинку користуються сторони.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-12 00:00:00

позивач звернулася до суду із позовною заявою, якою просить суд ухвалити рішення, яким визнати відповідачку [PERSON], [INFO], такою, що втратила право на користування житловим приміщенням № 8 по вул. Енгельса, у м. Новий Буг Миколаївської області. В обгрунтування своїх позовних вимог стверджує, що вона являється власником житлового будинку № 8 по вул. Енгельса, у м. Новий Буг Миколаївської області, в якому зареєстрована також її дочка [PERSON], яка фактично там не проживає і таким житловим приміщенням не користується. Її реєстрація у даному житловому будинку створює незручності позивачці у реалізації її прав як власника такого. Позивачка, [PERSON] подала до суду заяву про слухання справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи в суді. Причини неявки суду не повідомила. Суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено та підтверджено документально той факт, що позивачка [PERSON] являється власником житлового будинку № 8 по вул. Енгельса у м. Новий Буг Миколаївської області. Будинковою книгою встановлено факт реєстрації відповідачки у житловому будинку № 8 по вул. Енгельса у м. Новий Буг Миколаївської області. Згідно акту проживання, складеного дільничим офіцером поліції сектору превенції Новобузького ВП ГУНП в Миколаївській області, від 23 грудня 2016 року, відповідачка [PERSON] у житловому будинку № 8 по вул. Енгельса у м. Новий Буг Миколаївської області, зпротягом останніх дев'яти років не проживає. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном, якими, відповідно до ст. 319 ЦК України, він користується на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Постановою Пленуму Верховного суду України № 9 від 01 листопада 1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визначено, що відсутність чи наявність прописки сама по собі не може бути підставою для визначення права на користування жилим приміщенням за собою, яка там проживала чи вселилась туди як член сімї наймача (власника) приміщення або ж для відмови їй у цьому. - 2 - Відповідно до вимог ст. 71 ЖК України жиле приміщення зберігається за наймачем протягом шести місяців. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] не проживає у будинку позивача понад встановлені строки. Оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними, оскільки позивачка, являючись законним власником свого будинку, має право користуватися та розпоряджатися ним на власний розсуд та в повному обсязі, а реєстрація відповідачки у ньому створює перешкоди їй у цьому, а тому позов слід задовольнити та визнати [PERSON], [INFO], такою, що втратила право на користування житловим приміщенням № 8 по вул. Енгельса, у м. Новий Буг Миколаївської області. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

позивач звернулася до суду із позовною заявою, якою просить суд ухвалити рішення, яким визначити їй додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON], який помер 08 грудня 2015 року. Свої вимоги мотивує тим, що 08 грудня 2015 року помер її батько [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина. Звернувшись до нотаріуса із заявою про прийняття нею спадщини після смерті батька, їй було відмовлено у цьому, оскільки вона пропустила визначений законом строк для цього. Причиною пропуску строку, встановленого для прийняття спадщини було тривале лікування її матері, яка тяжко хворіє. Позивач подала до суду заяву про слухання справи без її участі. Позовні вимоги підтримує повністю. Представник відповідача, Мужиловицької сільської ради, подав до суду заяву, якою просить суд справу слухати у його відсутності. При ухваленні рішення покликається на думку суду. Третя особа, приватний нотаріус [PERSON], подала до суду заяву про слухання справи без її участі. Просить позов задовольнити. Третя особа, [PERSON] подала до суду заяву про слухання справи без її участі. Просить позов задовольнити. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про смерть серії І-СГ № 395288 від 09 грудня 2015 року, [PERSON] помер 08 грудня 2015 року у с. Мужиловичі Яворівського району Львівської області. Судом встановлено та підтверджено документально факт родинних відносин між померлим [PERSON] та позивачем [PERSON], а саме те, що остання являється дочкою померлого [PERSON], що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ст. 1268 ЦКУ, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину. Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦКУ, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними, оскільки позивач являється спадкоємицею по закону -2- після мерті батька [PERSON] та пропустила строк прийняття спадщини з поважної причини, а тому позов слід задовольнити та визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини один місяць, з дня набрання рішенням законної сили, після смерті батька, який помер 08 грудня 2015 року.

Outcome: approved