Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-28 00:00:00

Позивач звернулися до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача, таким, що втратили право користування житлом, а саме квартирою [ADDRESS] В обґрунтовування позову посилається на те, що вони є власниками вказаної квартири на підставі договору купівлі-продажу від 03.07.2013 року та свідоцтва про право власності на житло. В спірній квартирі зареєстровані вони, [PERSON] та відповідач [PERSON], який з серпня 2004 року в ній не проживає. В утриманні житла не приймають участь. З вказаного часу, відповідачи виїхали з квартири і до теперішнього часу їх місцеперебування не відоме.. Будь яких перешкод у користуванні квартирою вони не вчиняли. Позивачі в судовому засідані позов підтримали. В подальшому в судові засідання не зявились, подваши заяву про розгляд справи у їх відсутність. Проти заочного розгляду справи не заперечували. Відповідачі в судове засідання не зявилася, про час і місце судового засідання повідомлялась належним чином. За відсутністю заперечень позивача, суд ухвалює по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до положень ст. ст. 169, 224 ЦПК України. В силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ст.. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.3 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»від 11.12.03 р. №1382-ІV (далі - Закон), місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає постійно або тимчасово. Аналізуючи докази позовних вимог в їх сукупності й дослідивши усі матеріали справи, суд вважає їх достатніми й приходе до висновку про законність та обґрунтованість позову і можливість його задоволення частині виселення відповідача зі спірної квартири без надання іншого жилого приміщення. Відповідно до ст.7 Закону: зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Згідно ст.11 Закону, реєстрація місця проживання та місця перебування осіб здійснюється органом реєстрації. Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері реєстрації фізичних осіб, затверджує відповідно до закону порядок реєстрації місця проживання та місця перебування осіб в Україні, зразки документів, необхідних для реєстрації і зняття з реєстрації місця проживання та місця перебування. Позивачі є власниками квартири [ADDRESS], що підтверджується копією договору купівлі-продажу, свідоцтва про право власності на житло та витягів з державного реєстру правочинів та про реєстрацію права власності. (а.с.9-15). З довідки КП «Жилкомсервіс» від 10.02.2015 року та листа Жовтневого РВ ХМУ ГУ МВС України в Харківській області від 20.02.2015 року № Б-153 вбачається, що відповідач не звертався до установ в заявами про перешкоду у користуванні житлом. (а.с. 16,17). Листом КЗОЗ «Харківська міська поліклініка № 24» від 30.02.2015 року № Б-31 повідомила позивача, що [PERSON] за медичною допомогою не звертався, амбулаторна картка не заводилась. (а.с. 18) Згідно довідки АДП ГУДМС УДМС України в Харківській області від 12.03.2015 року, відповідач зареєстровані за вищевказаною адресою (а.с. 20). Свідки [PERSON] та [PERSON], кожна окремо, надали свідчення, є сусідами позивачів. Відповідач вже декілька років не проживає в даній квартирі. Повернення поштових конвертів з процесуальними документами з відміткою за закінченням терміну зберігання, також свідчать не проживання відповідачів у вказаній квартирі. Судом встановлено, що в квартирі [ADDRESS], значиться зареєстрованим відповіда, який фактично не проживає за вказаною адресою більше року, що є підставою вважати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Матеріали справи не містять доказів поважності причин відсутності у даному житловому приміщенні понад встановлений законом строк. Стосовно вимог про зобовязання третю особу зняти з реєстрації відповідача задоволенню не підлягає, оскільки пред'явлення вимог до третіх осіб процесуальним законодавством не передбачено. Позивачі не позбавлені самостійно звернутися до органів міграційною служби з рішенням суду, яке набрало законної сили, яке є підставою для зняття з реєстрації. Враховуючи наведене, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial