Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом та просить визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті матері право на земельну частку (пай). В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що [INFO] померла її мати - [PERSON] . Після смерті матері позивача відкрилася спадщина, яка з поміж всього іншого, складається з земельного паю згідно з сертифікатом серії ЖТ № 0158810 за № 233 від 31.03.1997 року. У порядку визначеному законодавством України, з приводу оформлення спадщини після смерті матері, вона звернулася до нотаріуса у Радомишльському нотаріальному округу, де була заведена спадкова справа № 65734115. Але нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину, за законом, на право на земельну частку (пай), що належало померлій [PERSON] у зв`язку з відсутність оригіналу правовстановлюючого документа на право на зазначену земельну ділянку у відповідності до наведеного сертифікату. Тому вона змушена була звернутися до суду. Позивач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. До суду надав заяву про розгляд справи без його участі, проти позовних вимог не заперечив. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів та вважає позов таким, що підлягає до задоволення з наступних підстав. За змістом ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно положень частин 1, 2 ст. 1220, частини 1 ст. 1222, частини 3 ст. 1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини в такому випадку є день смерті особи. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Частинами 1, 3 ст. 1268, частиною 1 ст. 1269, частиною 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За змістом зазначених норм прийняття особою спадщини обумовлюється або постійним проживанням спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини, або, в разі відсутності наведених вище обставин - поданням до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у визначений ч. 1 ст. 1270 ЦК України строк. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до ч. 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва», встановлено, що право на земельну частку (пай) може бути об`єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Документи, що підтверджують право особи спадкоємця є сертифікат на право на земельну частку (пай) спадкодавця, який є правовстановлюючим документом, виданий районною (міською) адміністрацією, що засвідчує наявність у її власника лише однієї правомочності - права розпорядження земельною часткою (паєм), а не право власності, яке виражається у володінні, користуванні та розпорядженні. Тому, коли спадкодавець був наділений лише правом на земельну частку (пай), а не правом власності, то і до спадкоємця переходить лише право на земельну частку (пай), а не право власності. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року № 899-IV право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Вищим Спеціалізованим Судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Оскільки спір про визнання права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення є спором про спадкування, належним відповідачем у зазначених спорах є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності - відповідна територіальна громада в особі сільської, селищної ради. З роз`яснень п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що при наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст.. 529 ЦК Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Стаття 530 ЦК Української РСР передбачає, що при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга). Стаття 549 ЦК Української РСР визнає, що спадкоємець прийняв спадщину: 1)якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2)якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців. Згідно зі ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів та вважає позов таким, що підлягає до задоволення. Як вбачається з матеріалів справи 01.06.1997 року померла спадкодавець [PERSON] (свідоцтво про смерть [NUMBER] , видане Радомишльським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області від 18.12. 2019 року). Родинні зв`язки позивача із спадкодавцем підтверджуються свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 09.03.1959 року, згідно якого батьком [PERSON] , є [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . На підставі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб та позивачці присвоєно прізвище- [PERSON] . У відповідності до довідки Потіївської сільської ради Радомишльського району №335 від 02.12.2019, згідно протоколу про розподіл земельних ділянок між власниками земельних часток ( паїв) [PERSON] приймала участь у розпаюванні під № 217, за якою рахується сертифікат ЖТ № 0158810. Згідно з письмовою інформацією Відділу у Радомишльському районі ГУ Держгеокадастру Житомирської області за № М-2/0-0-32-2/148-20, в Книзі реєстрації сертифікатів, на право на земельну частку (пай), що видаються Радомишльською районною державною адміністрацією по КСП « Дружба» с. Облітки на ім`я « [PERSON] » зареєстровано сертифікат на земельну частку (пай) ЖТ № 0158810 за № 233 від 31.03.1997 року, в графі книги « підпис власника сертифіката на земельну частку (пай) стоїть підпис про отримання сертифіката. З витягу реєстрації в Спадковому реєстрі за № 59948225 від 02.04.2020 року вбачається, що після смерті [PERSON] заведена спадкова справа за номером 65734115. Згідно повідомлення про відмову у вчинені нотаріальних дій №02-31 від 10.04. 2020 року від приватного нотаріуса Радомишльського нотаріального округу у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу відмовлено, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів. За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність належних правових підстав для визнання права власності позивача на земельну частку (пай), а відтак позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved