Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду і свої вимоги мотивує тим, що її чоловік [PERSON], помер 19.06.2013. Після смерті чоловіка відкрилася спадщина на належне йому майно, в тому числі й на земельну ділянку площею 3,6908 га, що розташована на території Руднєвської сільської ради Путивльського району Сумської області. На час смерті [PERSON] разом з ним була зареєстрована та проживала його матір [PERSON], яка померла 07.02.2014. Після смерті [PERSON] прийняв спадщину її син [PERSON] (брат померлого [PERSON]М.). Позивач [PERSON] пропустила строк прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті її чоловіка [PERSON], однак, рішенням Путивльського районного суду Сумської області від 19.01.2016, яке набрало законної сили 12.02.2016, їй було визначено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. 12.05.2016 позивач звернулася до приватного нотаріуса Путивльського районного нотаріального округу [PERSON] з заявою про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] Однак, вказаний нотаріус відмовив позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну ділянку, у звязку з наявністю виправлень у правовстановлюючому документі на спадкове майно (Державному акті на право приватної власності на землю). У зв'язку з цим, позивач не може прийняти спадщину, тому просить суд визнати за нею право власності на вказану земельну ділянку в порядку спадкування за законом. Позивач в судове засідання не зявилася, звернулася до суду з письмовою заявою про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Руднєвська сільська рада Путивльського району Сумської області, як відповідач по справі, позов визнала повністю та просила справу слухати без участі її представника. [PERSON], як відповідач по справі, звернувся до суду з письмовою заявою про розгляд справи за його відсутності, а також позов визнав повністю. Ухвалою Путивльського районного суду Сумської області від 11.11.2016 було відмовлено у прийнятті визнання відповідачами позову. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає частковому задоволенню зі слідуючих підстав. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.ст. 328, 1223 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право на спадкування мають особи, визначені у законі. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В судовому засіданні встановлено, що 19.06.2013 помер [PERSON] що підтверджується фотокопією свідоцтва про смерть серії І-БП № 133880, виданого виконкомом Руднєвської сільської ради Путивльського району Сумської області 21.06.2013 (а.с. 6). Факт родинних відносин [PERSON] з померлим [PERSON] підтверджується фотокопією свідоцтва про укладення шлюбу серії I-БП № 458870 від 17.11.1990, з якого вбачається, що позивач є дружиною [PERSON] (а.с. 5). Із довідки Руднєвської сільської ради Путивльського району Сумської області від 11.05.2016 № 223 вбачається, що на день смерті [PERSON] був зареєстрований та проживав у [INFO]. Разом з ним проживала та була зареєстрована [PERSON], [INFO] (а.с.7). Рішенням Путивльського районного суду Сумської області від 19.01.2016, яке набрало законної сили 12.02.2016, позивачеві [PERSON] було визначено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом, яка залишилася після смерті 19.06.2013 [PERSON] - в три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили (а.с.8). При цьому, вказаним рішенням суду було встановлено ту обставину, що [PERSON] на день смерті був зареєстрований та постійно проживав разом зі своєю матірю [PERSON], померлою 07.02.2014, після смерті якої спадщину прийняв та оформив її другий син (брат померлого [PERSON]М.) [PERSON] Як вбачається із фотокопії Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-СМ № 018809, який видавався на підставі рішення 6 сесії 23 скликання Руднєвської сільської ради Путивльського району Сумської області від 28.10.1999 та зареєстрований у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 322, [PERSON] було передано у приватну власність земельну ділянку площею 3,691 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Руднєвської сільської ради Путивльського району Сумської області (а.с.10,11). Із витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-5903237142016 від 07.06.2016, вбачається, що земельна ділянка «рілля» площею 3,6908 га, що належала померлому [PERSON] до дня його смерті на підставі Державного акта про право власності на землю серії ІІІ-СМ № 018809, яка розташована на території Червоноозерської сільської ради Путивльського району Сумської області, має кадастровий номер 5923887200:02:001:0166 (а.с.12-14). Зі звіту про експертно-грошову оцінку від 19.10.2016, наданого ФОП [PERSON], вбачається, що ринкова вартість спірної земельної ділянки становить 73816 грн. (а.с.15-24). Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. [PERSON], як мати померлого [PERSON], відноситься до першої черги спадкоємців за законом, як і позивач [PERSON], яка є дружиною [PERSON] Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно разом зі спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Таким чином, [PERSON], яка постійно проживала разом зі спадкодавцем [PERSON], вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, вона не заявила про відмову від неї. У строк, встановлений рішенням Путивльського районного суду Сумської області від 19.01.2016, позивач [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Путивльського районного нотаріального округу [PERSON] з заявою про прийняття спадщини, яка відкрилася після померлого 19.06.2013 [PERSON], однак, вказаний нотаріус відмовив позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну ділянку, у звязку з наявністю у правовстановлюючому документі на вказане спадкове майно (Державному акті на право приватної власності на землю) виправлень, що підтверджується листом від 14.06.2016 № 467/01-16 (а.с.9). Таким чином, позивач [PERSON] також прийняла спадщину, яка відкрилася після смерті її чоловіка [PERSON] З огляду на таке, позивач має право на спадкування ? частки спірної земельної ділянки, оскільки іншу ? частку цієї земельної ділянки було успадковано [PERSON] Та обставина, що [PERSON] не заперечує проти оформлення позивачем спірної земельної ділянки та визнав позов у повному обсязі не може бути визнано судом підставою для задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 2 ст. 1268 ЦК України не допускається прийняття спадщини з умовою чи застереженням. Таким чином, до складу спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON], входить в тому числі й право власності на належну їй ? частку спірної земельної ділянки. Беручи до уваги, що позивач [PERSON] не є спадкоємцем а ні за законом, а ні за заповітом після смерті [PERSON], а також враховуючи ту обставину, що після смерті [PERSON] спадщину прийняв її син [PERSON], то визнання відповідачами позову суперечить положенням закону і не може бути прийняте судом, оскільки позивач [PERSON] має право на спадкування лише половини належного [PERSON] майна. Таким чином, позивач, згідно із законом є спадкоємцем на ? частку майна померлого чоловіка [PERSON], в тому числі і на ? частку спірної земельної ділянки, грошова оцінка якої складає 73816 грн., через наявність у правовстановлюючому документі на яку виправлень вона не може оформити право на спадщину на цю земельну ділянку, іншим шляхом, ніж через суд, вона не може захистити своє право на спадкове майно, тому суд вважає за необхідне визнати за нею право власності на ? частку вказаної земельної ділянки в порядку спадкування за законом. На підставі викладеного,\~\~

Outcome: partial