Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про зміну розміру аліментів, посилаючись на те, що рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 26.12.2014 р. стягнуто аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі по 500,00 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Позивач зазначає, що на даний час даної суми аліментів недостатньо для належного забезпечення рівня життя дитини, для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, оскільки дитина підростає і витрати набагато більші. Відповідач є фізично здоровою, працездатною особою, їздить за кордон, а тому може надавати значно більшу матеріальну допомогу своїй дитині. Тому позивач вимушена звернутися до суду із позовом про зміну розміру аліментів та просить суд стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі по 3000 гривень щомісячно, до досягнення нею повноліття. 16.03.2020 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач позовну заяву визнає частково , згідний сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 1500 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття. При визначенні розміру аліментів просить суд врахувати, що він на даний час постійної роботи не має та перебивається різними підзаробітками. Також проживає з мамою, яка є пенсіонером і змушений їй допомагати, оскільки вано хворіє і потрібні кошти на лікування. Зазначає, що він сплачує аліменти на дитину , крім того допомагає сину окремо грошима, коли просила бувша дружина. Відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Суд, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи приходить до наступного. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 19.07.2018 року (а.с.4). Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 26.12.2014 р. з відповідача стягнуто аліменти на користь позивача на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі по 500,00 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття (а.с.6) . Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачається, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно зіст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними і той із батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Стаття 182 СК України встановлює, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У силу положень ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом збільшено або зменшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось з них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тобто, законодавець не обмежує право сторони в справі про зміну розміру аліментів звернутися у суд тільки з підстав зміни матеріального стану чи стану здоровя, а вказує і на інші випадки передбачені Кодексом. Ці випадки не конкретизуються, однак можна дійти висновку про те, що з часу присудження аліментів на дитину економічна ситуація у країні змінилася кардинально в бік погіршення матеріального стану всіх верств населення і звичайно розмір призначених аліментів на дитину не є достатнім навіть для мінімального забезпечення дитини першочерговими необхідними речами. В даному випадку суд приходить до висновку, що дитина проживає разом з матір`ю, і так чи інакше, обов`язок по утриманню дитини переважно лежить на позивачці. Безумовно, утримання дитини лежить на плечах обох батьків, однак воно не зводиться лише до суми стягуваних аліментів із платника. Це поняття є набагато ширшим, як у матеріальному аспекті (крім сплати аліментів) так і в моральному аспекті (виховання дітей, навчання їхнє дозвілля і т.д.). Суд вважає, що аліменти, які сплачує відповідач на утримання своєї дитини, не забезпечує належного рівня життя дитини, а саме: необхідного харчування, його медичного догляду, лікування, навчання тощо. Крім того, суд, при визначенні розміру аліментів, враховує стан здоров`я сторін, майновий стан позивача, майновий стан відповідача, те, що відповідач офіційно не працює, даних щодо доходу відповідача немає, на утриманні має батьків пенсіонерів. Водночас, суд враховує, що відповідач є працездатною особою, може працювати і виконувати обов`язок по утриманню дитини та сплачувати визначену суму аліментів, яка б забезпечувала необхідний життєвий процес та розвиток дитини , позовні вимоги визнав частково. Приймаючи рішення суд виходить із встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину певного віку та того, що батьки в рівній мірі повинні забезпечувати необхідні умови для існування дитини. Таким чином, суд дослідив надані сторонами докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню про збільшення розміру стягуваних з відповідача аліментів на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини з 500 грн. на 1500,00 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Виконавчий лист, виданий по справі №345/4334/14-ц від 26.12.2014 року в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини підлягає відкликанню після фактичного його виконання. Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 визначені в порядку ст.192 СК України аліменти у новому розмірі сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. У відповідності до ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Судові витрати по справі становлять 1540, 80 грн.: 840,80 грн. судовий збір, від сплати якого позивач була звільнена та 700,00 грн. витрати на правничу допомогу (а.с.10). Однак, враховуючи, що позов задоволено частково на суму1500 грн., що становить 50,00% від ціни позову(1500:3000х100=50,00%), то відповідно до ст.141 ЦПК України з [PERSON] на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 420,40грн. (840,80х50,00%=420,40 ), а на користь позивача 350,00грн. витрат на правничу допомогу (700 х 50,00 %=350). На підставі викладеного,

Outcome: approved