Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, у якому зазначила, що вона з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі який було розірвано 23 липня 2004 року. Під час проживання у шлюбі у них народився син - [PERSON], [INFO]. На теперішній час їхня дитина є повнолітньою, але продовжує навчатись на денному відділенні Ровеньківського техніко-економічного коледжу, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Відповідач працює, інших аліментних зобов'язань на користь інших осіб не має. Просила стягнути з відповідача, аліменти на її користь для утримання повнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, щомісяця, починаючи з моменту подачі позовної заяви і до закінчення навчання. Позивач у залі судового засідання підтримала заявлені позовні вимоги у повному обсязі, просила позов задовольнити. Відповідач у залі судового засідання, проти позовних вимог не заперечував, просив розглянути справу з попереднього судового засідання. Заслухав сторони, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] (ар.с.3). З довідки б/№ від 13 вересня 2013 року (ар.с.2), вбачається, що [PERSON] дійсно навчається третьому курсі денного відділення Ровеньківського техніко-економічного коледжу, зі строком навчання з 01.09.2011 року до 30.06.2015 року. Крім того, судом встановлено, що відповідач офіційно не сплачує стягнень на утримання інших осіб, працює: ВП «Шахтоуправління «Ровеньківське» ТОВ «ДТЕК Ровенькиантрацит» (ар.с.19), тобто спроможний надавати сину матеріальну допомогу. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Вказане положення вбачається зі змісту ч. 1 статті 199 Сімейного Кодексу України. Частиною 3 ст. 199 Сімейного Кодексу України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ч. 1 ст. 200 Сімейного Кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 Сімейного Кодексу України. Згідно вимог ч. 1 ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд приймає до уваги, обставини, що мають значення при визначенні розміру аліментів: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Беручи до уваги, що відповідач не надає позивачці матеріальної допомоги на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, його було підтверджено протягом судового засідання, тому він підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved