Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його сина - [PERSON], [INFO] Обґрунтовує позовні вимоги тим, що з 27.08.2002 перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. [INFO] у них народився син - [PERSON]. Шлюб між ними розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 10 травня 2007 року. Згідно рішення Залізничного районного суду м.Львова відповідач зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина, однак жодних коштів не надає. Питання щодо доцільності позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав було предметом розгляду комісії з питань захисту дитини, яка надала висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно його сина - [PERSON], [INFO] Оскільки відповідач не бере будь-якої участі у вихованні та утриманні дитини, не контактує і не цікавиться дитиною, її здоров'ям, не надає будь-якої матеріальної допомоги, тому просить позбавити відповідача батьківських прав щодо сина. Позивач та її представник [PERSON] (згідно договору про надання правової допомоги від 12.05.2017) в судовому засіданні позов підтримали у повному обсязі, надали пояснення, аналогічні, викладеним у позовній заяві. Просять позов задоволити у повному обсязі. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради Панчук Т.Б. (згідно довіреності № 32-вих-1287 від 20.03.2017) в судовому засіданні висловилась в підтримання позову і обґрунтованість висновку від 02.12.2016. Зазначила, що комісія з питань захисту прав дитини детально перевіряла обґрунтованість звернення [PERSON] і прийшла до переконання про те, що відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов'язків, взагалі не цікавиться дитиною, не спілкується з нею та її не утримує. Підтримала позов у повному обсязі, просить його задоволити. Відповідач [PERSON] в судові засідання повторно не з'явився (10.05.2017 та 18.05.2017), належним чином повідомлявся про час та місце розгляду, про причини своєї неявки не повідомив. Суд зі згоди позивача вважає за можливе відповідно до ст.224 ЦПК України розглянути справу у відсутності відповідача з врахуванням доказів, які є у справі, постановивши заочне рішення. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача та представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши її дійсні обставини та перевіривши їх доказами, постановляючи заочне рішення, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.150 СК України встановлено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Зокрема, батьки зобов`язані турбуватися про здоров`я дитини, її фізичний та моральний розвиток, зобов'язані забезпечити одержання дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення та позбавлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до п.2 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків. В судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідач є колишнім подружжям, шлюб між ними розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 10 травня 2007 року. (а.с.4). З копії свідоцтва про народження вбачається, що позивач і відповідач є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], що стверджується відповідним свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 24.04.2005 Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції. (а.с.5) Встановлено, що дитина сторін проживає разом з матір'ю за адресою [ADDRESS].( а.с.6). Суд вважає, що незалежно від місця проживання та перебування сторін у розірваному шлюбу, на батьків покладаються аналогічні обов'язки, передбачені законом, по відношенню до дитини. З'ясовано, що рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 12.12.2016 розмір аліментів збільшено, вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/3 від заробітної плати (всіх видів доходів), починаючи з 23.12.2016 і до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З висновку органу опіки і піклування Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради від 02 грудня 2016 року вбачається, що при підготовці даного висновку передувала ретельна і детальна перевірка стосунків дитини з батьком. З висновку слідує, що відповідач не проявляє інтересу до життя, здоров'я та виховання дитини, самоусунувся від батьківських обов'язків, є доцільним позбавити батьківських прав громадянина [PERSON] відносно його неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] (а.с.8) Отже, встановлено, що відповідач не займається вихованням сина, не цікавиться його фізичним та духовним розвитком, матеріально його не утримує, тобто відповідач самоусунувся від виховання свого сина, не бажає нести за нього відповідальність і виконувати свій батьківській обов'язок, тоді як дитина потребує не тільки грошової допомоги, а й підвищеної уваги до себе з боку батька, з врахуванням його віку і розвитку. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до переконання про підставність позову, оскільки встановлено, що відповідач без жодних поважних причин не виконує обов'язків батька по вихованню, утриманню дитини, самоусунувся від виконання таких по відношенню до неповнолітнього сина - [PERSON], не піклується про його фізичний і духовний розвиток, не цікавиться життям та здоров'ям дитини, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, матеріально не допомагає. Тому відповідача слід позбавити батьківських прав відносно сина, що відповідатиме інтересам дитини. Крім цього, згідно ст.88 ЦПК України, на відповідача слід покласти сплачені позивачем при подачі позову до суду документально підтверджені судові витрати в розмірі 640 грн. (а.с.1) На підставі ст.ст. 150, 155, 164-166 Сімейного кодексу України, п.16 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення та позбавлення батьківських прав»,

Outcome: approved