Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом і вимоги обґрунтовує тим, що з 20.07.1988 року її прийняли на роботу машиністом крану ІІІ розряду на формувально-стержневу дільницю до ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання». 06.06.2018 року вона звільнилася з роботи за власним бажанням у зв`язку з невиконанням власником умов колективного договору (ч.3 ст.38 КЗпП України). На день звільнення з роботи ПАТ «Сумське НВО» нарахувало їй заборгованість з заробітної плати у сумі 24388,29грн., але виплатити її внаслідок відсутності грошових коштів відмовилося. Тому вона була змушена звернутися до суду за захистом своїх прав. 07.09.2018 року Ковпаківським районним судом було ухвалено рішення, яким позовні вимоги [PERSON] задоволено, стягнуто з Товариства невиплачену заробітну плату в сумі 24388,29грн. В добровільному порядку відповідач рішення не виконав, тому вона 13.12.2018 року звернулася до Відділу примусового виконання рішень УДВС ҐТУЮ у Сумській області. 07.03.2019 року УДВС ГТУЮ у Сумській області виконала рішення суду і перерахувала позивачці 24388,29грн. на карту ПриватБанку . У відповідності до ч.1 ст.116 КЗпП України, виплата всіх сум, що належить працівнику від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у зазначені строки, підприємство, установа, організація, згідно ч.1 ст.117 КЗпП України, повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку включно. Середньоденна заробітна плата становить 182,14грн. Таким чином, середній заробіток, що підлягає стягненню становить (182грн. 14коп. х 113 днів) = 20581,82грн. за період з 07.06.2018 року по 07.03.2019 року. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути на її користь з Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» середній заробіток за період затримки розрахунку в сумі 20581,82грн. В судове засідання позивач не з`явилася, від представника позивача [PERSON] до суду надійшла заява, в якій він позовні вимоги [PERSON] , підтримав повністю з зазначених в позові підстав, просив суд їх задовольнити та справу розглянути за його відсутності. Представник відповідача, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, відзив на позов не надав. Суд, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав: Судом встановлено, що позивач [PERSON] з 20.07.1988 року перебувала у трудових відносинах з Публічним акціонерним товариством «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання». 06.06.2018 року позивач звільнилася з роботи за власним бажанням у зв`язку з невиконанням власником умов колективного договору (ч.3 ст.38 КЗпП України). Викладені обставини підтверджуються копією трудової книжки позивача [PERSON] (а.с.5). Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Судом встановлено, що в день звільнення позивача ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» не виплатило належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст.116 КЗпП України. 07 вересня 2018 року Ковпаківським районним судом м.Суми було ухвалено рішення, яким стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» на користь [PERSON] суму невиплаченої заробітної плати, за вирахуванням податків, в тому числі суму нарахованої вихідної допомоги в розмірі 24388грн.29коп. (а.с.7). Фактичний розрахунок з позивачем проведено 07.03.2019 року, що підтверджується випискою по особовому рахунку, відкритому на ім`я [PERSON] в ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с.9). У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку (частина перша статті 117 КЗпП України). Відповідно до Наказу №75 від 21.03.2014 року у ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» з 26.05.2014 року встановлено всім працівникам робочу неділю з режимом роботи 3 робочі дні: понеділок, вівторок, середа. Середньоденна заробітна плата позивача становить 182,14грн. Затримка виплати заробітної плати до повного розрахунку, враховуючи триденний графік на підприємстві, склала 112 днів (з наступного робочого дня після звільнення (07.06.2018 року - 07.03.2019 року) по день фактичного розрахунку: червень 2018 року - 9, липень 2018 року - 14 , серпень 2018 року - 13 , вересень 2018 року -12, жовтень 2018 року -14 , листопад 2018 року -12 , грудень 2018 року - 11 , січень 2019 року - 12 , лютий 2019 року - 12, березень -2019 року - 3. Таким чином, середній заробіток, що підлягає стягненню становить 20399,68грн. (182грн. 14коп.х112 днів) З огляду на викладене, суд вважає необхідним стягнути з Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 20399грн.68коп. (з суми середнього заробітку підлягають стягненню податки та обов`язкові платежі). Відповідно до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 768грн.40коп.

Outcome: partial