Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом, в якому зазначила, що 01 березня 2014 року померла її мама [PERSON], яка до дня смерті проживала та була зареєстрована [INFO]. На день її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, в тому числі і на земельну ділянку площею 4,30 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Лісовицької сільської ради. Спадкоємцем за законом на майно померлої [PERSON] є позивач. В установлений законом шестимісячний строк з дня відкриття спадщини позивач не подала заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, оскільки вважала, що маючи на руках документи спадкодавця, а саме: свідоцтво про смерть, державний акт про право приватної власності на землю та користуючись ними, фактично прийняла спадщину. Після звернення [PERSON] до приватного нотаріуса Таращанського районного нотаріального округу Київської області, стосовно прийняття спадщини за законом, після смерті матері [PERSON], їй було відмовлено та рекомендовано звернутися до суду із заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Позивач просить суд визначити її додатковий строк, достатній для подання нею заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. В судове засідання позивач не зявилася, проте подала до суду заяву в якій просила суд розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити, судові витрати просить залишити за нею. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений належно, проте подав до суду заяву, в якій просить суд розглядати справу у відсутність представника відповідача, позовні вимоги визнає, не заперечує щодо їх задоволення. Суд, розглянувши матеріали справи, перевіривши письмові докази, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що 01 березня 2014 року померла мама позивача [PERSON], яка до дня смерті проживала та була зареєстрована [INFO](а.с.7). На день її смерті залишилося спадкове майно, зокрема на земельну ділянку площею 4,30 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Лісовицької сільської ради, належну їй на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ- КВ № 013924 від 29.10.1999 року(а.с.8). Спадкоємцем за законом на майно померлої [PERSON], є позивач. В установлений законом шестимісячний строк з дня відкриття спадщини позивач не подала заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини через юридичну необізнаність оскільки вважала, що маючи на руках документи спадкодавця, а саме: свідоцтво про смерть, державний акт про право приватної власності на землю та користуючись ними, фактично прийняла спадщину. Після звернення до приватного нотаріуса Таращанського районного нотаріального округу Київської області, позивачу було відмовлено у прийнятті заяви листом № 734/01-16 від 15.07.2016 року та рекомендовано звернутися до суду із заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини (а.с.9). Вказані обставини встановлено з матеріалів справи, вивчених у судовому засіданні. Враховуючи дані обставини та виходячи з того, що відповідно до ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити додатковий строк, для подання ним заяви про прийняття спадщини, тому суд вважає за можливе задовольнити позов. Судові витрати суд залишає за позивачем.

Outcome: approved