Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що [INFO] в с. Калинівка Хомутівського району Курської області Російської Федерації померла її прабабуся - [PERSON] . Після її смерті на території України відкрилася спадщина у вигляді земельних ділянок, площею 1,10 га, та 4,25 га, розташованих на території Первомайської сільської ради Глухівського району Сумської області, наданих їй для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вона є її спадкоємицею за заповітом. Однак, коли вона звернулася до нотаріальної контори з приводу оформлення своїх прав на спадкове майно, то їй було відмовлено в цьому з тих підстав, що вона пропустила шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини. Вважає, що строк для прийняття спадщини вона пропустила з поважної причини, оскільки [PERSON] , на день своєї смерті проживала та була зареєстрована на території РФ у своїй дочки - відповідачки [PERSON] , яка не зважаючи на її прохання, свідоцтво про смерть [PERSON] , яке в обов`язковому порядку необхідне для звернення до нотаріуса їй не надіслала. Повторне свідоцтво про смерть вона отримала лише у листопаді 2019 року після звернення її дідуся [PERSON] , який є сином померлої, у червні 2019 року до Шосткинського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області із заявою про витребування з відділу РАЦС Адміністрації Хомутівського району Курської області РФ. Це і завадило їй вчасно звернутися до нотаріальної контори. За таких обставин просить суд визначити їй додатковий строк в два місяці після набрання рішенням суду законної сили для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті прабабусі [PERSON] . Відповідно до п.42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01.03.2013 та роз`яснень, які містяться в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6-47/0/9-12 від 10.07.2012 на позови спадкоємця про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини поширюються правила виключної підсудності і вони пред`являються за місцем знаходження майна або основної його частини, якщо такі позови виникають із приводу нерухомого майна. Зважаючи на вищезазначені вимоги закону ухвалою від 26 грудня 2019 року було відкрито провадження у даній справі. Справу призначено до розгляду на 28 вересня 2020 року. Позивач в судове засідання не з`явилася, а представила заяву, в якій підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просить розглядати справу без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Враховуючи те, що відповідач по справі зареєстрована та проживає на території Російської Федерації за адресою: [ADDRESS] , судом, відповідно до Конвенції «Про правову допомогу та правові відносини по цивільним, сімейним та кримінальним справам» від 22 січня 1993 року, компетентному суду Російської Федерації було направлено окреме доручення про вручення документів та допит відповідача [PERSON] з приводу позовних вимог. На виконання вказаного доручення 25.06.2020 до Глухівського міськрайонного суду Сумської області надійшло підтвердження про вручення Хомутівським районним судом Курської області РФ відповідачці [PERSON] копій позовної заяви з копіями доданих до неї документів та повідомлення про час та місце розгляду справи, а також протокол судового засідання, з якого вбачається, що відповідачка [PERSON] надала свої пояснення з приводу позовних вимог позивачки [PERSON] , суть яких зводиться до того, що позовних вимог вона не визнає, оскільки вважає, що на спадкове майно після смерті її матері [PERSON] , крім позивачки [PERSON] також мають право вона та її брат [PERSON] . Третя особа - представник Глухівської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке. Так, судом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що [INFO] в с. Калинівка Хомутівського району Курської області Російської Федерації померла [PERSON] , яка на день смерті була зареєстрована та проживала разом зі своєю дочкою [PERSON] на території Російської Федерації, за адресою [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] на території України відкрилася спадщина у вигляді земельних ділянок, площею 1,10 га, та 4.25 га, переданих у приватну власність на підставі розпорядження голови Глухівської районної державної адміністрації № 375 від 07.11.2002 р., розташованих на території Первомайської сільської ради Глухівського району Сумської області та належних померлій на підставі державних актів на право приватної власності на землю серії Р2 № 639006 та серії Р2 № 670164 від 29 листопада 2002 року, що підтверджується копіями відповідних Державних актів на право приватної власності на землю (а.с.11-12). За життя [PERSON] залишила заповіт, який був посвідчений 12 листопада 2015 року приватним нотаріусом Глухівського міського нотаріального округу Сумської області Боряком Д.Ю., зареєстрований у реєстрі під № 516, згідно якого земельні ділянки площею 1,10 га та 4,25 га, розташовані на території Первомайської сільської ради та надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, заповіла позивачу по справі [PERSON] , що підтверджується копію заповіту (а.с.9). Отже, позивач [PERSON] є спадкоємцем вказаного майна за заповітом. Однак, коли вона звернулася до нотаріальної контори з приводу оформлення своїх прав на спадкове майно, то нотаріус їй відмовила в цьому з тих підстав, що вона пропустила визначений чинним законодавством строк для прийняття спадщини, про що 10 грудня 2019 року видала відповідну довідку на усне звернення громадянина. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст. 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. За правилами ч.ч. 1,2 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30. 05. 2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Як встановлено судом, відповідач [PERSON] як донька померлої[PERSON] , відповідно до ст. 1261 ЦК України є її спадкоємцем першої черги за законом та згідно з ч.3 ст. 1268 цього Кодексу прийняла спадщину, оскільки на день смерті матері була зареєстрована та проживала разом з нею. Однак письмової згоди на подання позивачкою заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини не надала. Судом також встановлено, що хоча відповідач [PERSON] фактично і прийняла спадщину після смерті матері, проте із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом до нотаріальної контори не зверталась. Наявність інших спадкоємців, які б прийняли спадщину після смерті [PERSON] судом не встановлено. Спадкова справа після смерті[PERSON] не заводилась. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Як свідчить тлумачення ч. 3 ст. 1272 ЦК України до поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини слід віднести причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця щодо подачі заяви про прийняття спадщини. Законодавство не встановлює перелік поважних причин, тому вони визначаються поважними на думку суду. Головною ознакою поважних причин є те, що вони роблять своєчасне звернення про прийняття спадщини неможливим. На думку суду, наведені позивачем причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини є поважними для надання їй додаткового строку для прийняття спадщини, оскільки призвели до неможливості подати заяву про прийняття спадщини у строк, передбачений ст. 1270 ЦК України. До того ж пропуск строку для подання заяви про прийняття спадщини є незначним. Однак, суд приходить до висновку, що достатнім строком для подання позивачем заяви про прийняття спадщини є строк в один місяць після набрання рішенням суду законної сили. За таких обставин суд вважає необхідним позовні вимоги позивачки задовольнити частково та визначити їй додатковий строк в один місяць після набрання рішенням суду законної сили для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного та

Outcome: partial