Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-10 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до відповідачів про визнання права власності на спадкове майно, а саме: на земельну ділянку згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №646086 від 11 березня 2008 року. Мотивує свій позов тим, що 24 жовтня 2015 року померла її мама [PERSON]. Позивач є спадкоємицею майна померлої мами за законом, оскільки спадкоємець за заповітом [PERSON], прийняла спадщину, просить визнати її право власності на спадкове майно. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, однак в поданій до суду заяві позов підтримала повністю, просила його задовольнити, а справу слухати у її відсутність. Представник відповідача Лобачівської сільської ради Горохівського району Волинської області в судове засідання не зявився, однак в своїй заяві до суду позов визнав повністю, не заперечує щодо визнання за позивачем права власності на спадкове майно. Справу просить слухати у його відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, однак в своїй заяві до суду позов визнала повністю, не заперечує щодо визнання за позивачем права власності на спадкове майно. Справу просить слухати у її відсутність Враховуючи, що в дане судове засідання не з'явилися всі особи, які беруть участь у справі, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Згідно з ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. А відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч.1 ст.1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно заповіту, посвідченого секретарем Лобачівської сільської ради Горохівського району Волинської області і зареєстрованого 23 жовтня 2000 року в реєстрі за №78 стверджується, що [PERSON] належну їй земельну частку заповіла своєму внуку [PERSON] Згідно з свідоцтва про смерть, [PERSON] померла 24 жовтня 2015 року. Судом встановлено, що спадкоємецем майна після смерті [PERSON] за заповітом є [PERSON] Однак, останній від успадкування належного йому майна відмовляється. Відповідно, спадкування майна належного [PERSON] буде відбуватися за законом. Відповідно до ч.2 ст.1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. А відповідно до ч.2 ст.1258 ЦК України, кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно з статтею 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, єдиним спадкоємцем майна за законом після смерті [PERSON] є лише позивач [PERSON] Свідоцтвом про народження, свідоцтвом про укладення шлюбу та свідоцтвом про розірвання шлюбу стверджується, що [PERSON], яка померла 24 жовтня 2015 року, є матірю [PERSON] Довідкою Лобачівської сільської ради Горохівського району Волинської області №293 від 14 квітня 2016 року стверджується, що спадкоємцями майна після смерті [PERSON] за заповітом є її внук [PERSON], тобто відповідач, а за законом дочка [PERSON], тобто позивач,. Заповіт [PERSON] не змінений і не скасований. З спадкової справи, заведеної Горохівською державною нотаріальною конторою 31 березня 2016 року за №124/2016 вбачається, що після померлої 24 жовтня 2015 року [PERSON] спадщину прийняла її дочка [PERSON], тобто позивач. З Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №646086 від 11 березня 2008 року вбачається, що [PERSON] належала земельна ділянка відповідних розмірів. З листа нотаріуса від 12 вересня 2016 року вбачається, що [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику в справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Аналогічна думка викладена в роз'ясненні наданому Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/0-13 від 16 травня 2013 року, відповідно до якого, визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Отже, судом встановлено, що позивач після смерті своєї матері [PERSON] прийняла спадщину, а тому суд вважає, що слід встановити право власності по спадкуванню за законом [PERSON] на земельну ділянку згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №646086 від 11 березня 2008 року.

Outcome: approved