Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-18 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом про визнання [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право на користування житловим приміщенням квартирою [ADDRESS], покликаючись на те, що відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 25 грудня 2003 року він купив квартиру [ADDRESS]. Відповідачі у вказаній квартирі не проживають з 2003 року, а тому просить визнати їх такими, що втратили право користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS]. В судовому засіданні, представник позивача позов підтримав, давши пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Просить позов задовольнити. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, хоча належно були повідомлені про час та місце слухання справи, наслідки неявки, а тому згідно ст.169 ЦПК України, суд вважає, що справу можна слухати у їх відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов'язки та взаємовідносини сторін. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належно був повідомлений про час та місце слухання справи, наслідки неявки, а тому згідно ст.169 ЦПК України, суд вважає, що справу можна слухати у його відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов'язки та взаємовідносини сторін. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши інші матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити. Судом встановлено, що згідно довідки з місця проживання про склад сім'ї та прописку виданої ЛКП «Сяйво» №945 від 17 липня 2014 року спірне житло знаходиться за адресою: [ADDRESS] та складається з двох житлових кімнат, загальною площею 42,20 кв.м. з усіма комунальними вигодами. /а.с. 13/ Також, дана обставина справи стверджується договором купівлі-продажу квартири, укладеним 25 грудня 2003 року, посвідченим приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованим в реєстрі за № 4895, відповідно до якого позивач купив у [PERSON], яка діяла від свого імені та від імені неповнолітнього сина [PERSON] квартиру [ADDRESS]. /а.с. 7/ Згідно витягу про державну реєстрацію прав №2456092 від 27 грудня 2003 року квартира [ADDRESS] належить на праві власності позивачу [PERSON] /а.с. 8/ Відповідно до ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Крім того, відповідно до ст. 168 ЖК України договір найму жилого приміщення, укладений як на визначений так і на невизначений строк, може бути розірвано за вимогою наймодавця, якщо наймач або особи, які проживають разом з ним систематично не вносять квартирної плати і плати за комунальні послуги. Як встановлено в судовому засіданні в квартирі [ADDRESS] прописані також і відповідачі [PERSON], [PERSON], які без поважних на те причин, не проживають у спірній квартирі з грудня 2003 року, за квартиру та комунальні послуги не оплачують, що стверджується актами ЛКП «Сяйво» від 26 лютого 2004 року, 20 серпня 2004 року, 02 вересня 2004 року, №125 від 17 липня 2014 року. /а.с. 9-12/ Отже, як безспірно встановлено в судовому засіданні, відповідачі [PERSON], [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не проживають з грудня 2003 року, за квартиру та комунальні послуги не оплачують, догляду за квартирою не здійснюють, спірною квартирою взагалі не цікавляться, а тому відповідачів [PERSON], [PERSON] слід визнати такими, що втратили право на користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS]. Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи, які не викликають сумніву у їх об'єктивності. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє ствердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення.

Outcome: approved