Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до фізичної особи-підприємця «Курсеєва Володимира Миколайовича»\~ про захист прав споживачів, розірвання договору від серпня 2017 року, стягнення 9000,00 грн. сплачених коштів по договору, 24570,00 грн. неустойки за користування грошима та моральної шкоди в сумі 5000,00 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що в першій половині серпня 2017 року між нею та відповідачем по справі ФОН «Курсеєвим Володимиром Миколайовичем» в офісі «Вікна», що знаходиться в м.Овруч по вулиці Т.Шевченка,41 відбулася угода про виготовлення 8-ми пластикових вікон. Вартість замовлення відповідно до договору становила 11368,00 грн., які вона повинна була оплатити після доставки та встановлення вікон. На підтвердження укладеного між нею та відповідачем договору, відповідач виписав їй специфікацію замовлення б/н та дати, в якій вказав кількість замовлення вікон, їх розмір, вартість замовлення та про отримання від неї коштів в рахунок завдатку в розмірі 9000,00 грн. Однак відповідач до даного часу вікон не виготовив, ухиляється від виконання договору, уникає від зустрічі з нею, на телефонні дзвінки не реагує. 08.09.2017 року вона звернулася із заявою до Овруцького відділення поліції, де було проведено перевірку і встановлено, що відповідач ухиляється від виконання взятого замовлення, та їй рекомендовано звернутися до суду в порядку цивільного судочинства. Посилається на ті обставини, що крім того незаконними діями відповідача їй була завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, а також у тому, що вона переносить переживання через те, що заплатила гроші і не може отримати ні свого замовлення, ні повернути гроші. Крім того для відновлення її порушених прав вона змушена прикладати велиці зусилля на подачу скарг та заяв в поліцію, суд. Затрачувала свій час на дзвінки, поїздки до відповідача з приводу витоплення вікон, для подачі заяв та скарг. Потрачені грошові кошти на вікна для неї є суттєвою втратою, бо отримує тільки пенсію. З урахуванням її страждань, сума для відшкодування моральної шкоди є мінімальною для відновлення її стану. На підставі викладеного позивач просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. У судовому засіданні представник позивача надала пояснення по суті справи, підтримала позовні вимоги у повному обсязі з підстав та мотивів викладених у позовній заяві, просив суд їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач, фізична особа-підприємець в судове засідання не з»явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання, причини неявки суду не повідомив, клопотань про розгляд справи за його відсутності або про відкладення розгляду справи до суду не надходило, а тому згідно ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Тому згідно з ст. 223 ЦПК України суд вважає, що неявка у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце цього засідання, можливо слухати у його відсутності. Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. При здійсненні правосуддя у цивільних справах суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом (ст.5 ЦПК). Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб'єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є, договори та інші правочини. Відповідно до ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Ст. 205 ЦК України передбачено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно п. 3 ч. 1 ст. 208 ЦК України, у письмовій формі належить вчиняти правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Встановлено, що між позивачем [PERSON] та відповідачем, фізичною особою-підприємцем [PERSON] в серпні 2017 року було укладено договір, відповідно до якого позивач як замовник доручив, а відповідач як виконавець зобов»язався організувати роботи з виготовлення та передачі у її власність шляхом встановлення метало пластикових вікон вартістю 11368,00 гривень. На підтвердження укладеного між позивачем та відповідачем договору, відповідач виписав позивачу специфікацію замовлення б/н та дати, в якій вказав кількість замовлення вікон, їх розмір, вартість замовлення та про отримання від неї коштів в рахунок завдатку в розмірі 9000,00 грн. (а.с.4). На час звернення позивача до суду, останній сплатив відповідачу 9000,00 грн. завдатку. Проте, станом на час звернення позивача до суду, відповідач так і не приступив до виконання своїх зобовязань за договором, метало пластикові вікна не встановив, кошти позивачеві не повертає. Відповідно до висновку Овруцького відділення поліції Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області від 15.09.2017 року встановлено, що в серні 2017 року в м.Овруч по вул.Т.Шевченка,38 у ФОП «[PERSON]М.» в офісі «Вікна» замовила 8 метало пластикових вікон та внесла за них оплату в сумі 9000,00 грн., та ФОП виписа [PERSON] накладну та повідомив, що на протязі 14 днів вікна їй буде доставлено та по даний час [PERSON] вікна їй не доставив (а.с.6). Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осібю-підприємців та громадських формувань від 11.12.2017 року [PERSON] , якйи проживає за адресою: [INFO] зареєстрований 30.05.2016 року як фізична особа- підприємець, вид діяльності діяльність посередників, що спеціалізується в торгівлі іншими товарами (а.с.16-18). Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно зі ст.ст.526, 530, 599 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним. Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами у справі виникли договірні правовідносини щодо виконання робіт по встановленню метало пластикових вікон, а саме укладено договір про виконання робіт. Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст.865 ЦК України, за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір побутового підряду є публічним договором. До відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів. Відповідно до ст.872 ЦК України, якщо підрядником були допущені істотні відступи від умов договору побутового підряду або інші істотні недоліки в роботі, замовник має право вимагати відшкодування збитків. Частиною 1 статті 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно положень ч.1 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Згідно ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.2 ст.651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом, а згідно ч.5 ст.653 ЦК України, якщо договір змінений або розірваний у зв'язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору. Відповідно до ч.1 ст.623 ЦК України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Крім того, оскільки позивач є споживачем товару, який йому повинен був передати шляхом виготовлення та встановлення метало пластикових вікон відповідач (виконавець за договором), то на правовідносини позивача із відповідачем розповсюджується дія Закону України «Про захист прав споживачів». Відповідно до ст.4 Закону споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: захист своїх прав державою; належну якість продукції та обслуговування; відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав. Згідно ст.5 Закону держава забезпечує споживачам захист їх прав, надає можливість вільного вибору продукції, здобуття знань і кваліфікації, необхідних для прийняття самостійних рішень під час придбання та використання продукції відповідно до їх потреб, і гарантує придбання або одержання продукції іншими законними способами в обсязі, що забезпечує рівень споживання, достатній для підтримання здоров'я і життєдіяльності. Захист прав споживачів здійснюють також суди. Позивач завдаток за виготовлення та встановлення метало пластикових вікон. Проте, станом на теперішній час відповідач так і не приступив до виконання своїх зобов»язань за договором, вікна не встановив, кошти позивачеві не повертає, у зв»язку із чим права позивача як споживача були порушені. Статтею 6 Закону визначено, що продавець (виробник, виконавець) зобов'язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію. Виробник (виконавець) зобов'язаний забезпечити використання продукції за призначенням протягом строку її служби, передбаченого нормативним документом або встановленого ним за домовленістю із споживачем, а в разі відсутності такого строку, - протягом десяти років. Статтею 10 Закону визначено, що споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Якщо значну частину обсягу послуги чи робіт (понад сімдесят відсотків загального обсягу) вже було виконано, споживач має право розірвати договір лише стосовно частини послуги або робіт, що залишилася. Якщо під час виконання робіт (надання послуг) стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця згідно з умовами договору, споживач має право призначити виконавцю відповідний строк для усунення недоліків, а в разі невиконання цієї вимоги у визначений строк - розірвати договір і вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення недоліків третій особі за рахунок виконавця. Пунктом 1 частини1 статті 23 Закону передбачена відповідальність субєктів господарювання сфери торговельного та інших видів обслуговування за порушення законодавства про захист прав споживачів, а саме за відмову споживачу в реалізації його прав, установлених ч.1 ст.8, ч.1 ст.9 і ч.3 ст.10 цього Закону, - у десятикратному розмірі вартості продукції виходячи з цін, що діяли на час придбання цієї продукції, але не менше пяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Так само, згідно ст.849 ЦК України, якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. Якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника. Згідно ч.2 ст.852 ЦК України, за наявності у роботі істотних відступів від умов договору підряду або інших істотних недоліків замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків. Тому за таких обставин є очевидним, що відповідач не буде виконувати свої обов»язки за договором, адже він навіть не приступив до їх виконання, тому позивач правомірно звернувся до відповідача із вимогою про відшкодування збитків. З урахуванням всього вищенаведеного вбачається, що відповідач повинен відшкодувати позивачу завдані збитки за виготовлення та встановлення метало пластикових вікон. Також суд приходить до висновку про наявність підстав для розірвання договору, укладеного між позивачем та відповідачем. Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, Згідно ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до розрахунку наданого позивачем, сума неустойки становить 24570,00 грн. Вказана сума відповідачем не оспорена. Статтею 22 Закону визначено, що захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав. Зі змісту позовної заяви та пояснень позивача судом встановлено, що останній внаслідок невиконання відповідачем умов договору завдано моральну шкоду, оскільки вона замовила металопластикові вікна, сплатила за них велику для неї суму завдатку, проте відповідач не виконує зобов»язань, кошти не повертає, на законні її вимоги не реагує та не виконує їх, вона вимушена принижуватись перед відповідачем, просити його виконати те, що він і так повинен виконати, чим принижується її людська честь, гідність, а отже порушуються її права, передбачені Конституцією України та Декларацією з прав людини. Вона вимушена звертатись до суду за захистом своїх прав. Звичний спосіб її життя значно змінився, адже замість того, щоб займатись своїми справами, вона вимушена звертатись до суду. Завдану їй моральну шкоду вона оцінює в 5000,00 гривень, виходячи з тих міркувань, що ця сума допоможе їй забути пережиті моральні страждання. Оскільки права позивача як споживача дійсно порушені, то згідно ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» на відповідача може бути покладено обов'язок по відшкодуванню моральної шкоди. Суд вважає, що заявлений позивачем розмір моральної шкоди не є завищеним, а тому, враховуючи положення ст.ст.23, 1167 ЦК України, вимоги розумності та справедливості, приходить до висновку про задоволення позовних вимог щодо відшкодування моральної шкоди, та стягує з відповідача на користь позивача моральну шкоду в розмірі 5000,00 гривень. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ст. 76, 77, ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.\~ Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. У відповідності до вимог ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Дані обставини справи стверджуються матеріалами справи які не викликають сумніву у їх об'єктивності. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження, а тому підлягають до задоволення.\~\~\~ У зв»язку зі звільненням позивача від сплати судового збори, судовий збір у розмірі 2114,40 гривень підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі наведеного та

Outcome: approved