Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про визнання за нею права власності на квартиру [ADDRESS]. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що вказана квартира належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадкове майно по закону від 07.06.2002р. після смерті його матері [PERSON], яка померла у [INFO]. Приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області 03 травня 2014 року було посвідчено заповіт від імені [PERSON], відповідно до якого, все належне йому спадкове майно він заповів [PERSON] [PERSON] помер [INFO], після його смерті відкрилось спадкове майно у вигляді зазначеної квартири. В наданий законом строк [PERSON] звернулася до нотаріусу м. Києва з заявою про прийняття спадщини, оскільки спадкодавець [PERSON] був зареєстрований в [ADDRESS]. До нотаріальної контори [PERSON] надала свідоцтво про право на спадщину за законом в підтвердження того, що померлий [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], але право власності на квартиру за померлим у відповідних на той час органах не зареєстровано, тому нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом та запропонував звернутися до суду. Також зазначила, що інших спадкоємців крім неї немає, а відповідач по справі доводиться їй матір'ю та дружиною померлого [PERSON], на спадкове майно не претендує. Тому, просить суд визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування, справу розглянути у її відсутність. Від відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у її відсутність в зв'язку з виїздом з м. Маріуполя, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає необхідним задовольнити заявлені вимоги з наступних підстав: Суду представлено Свідоцтво про право на спадщину за законом від 07 червня 2002 року посвідчене державним нотаріусом Першої маріупольської державної контори і зареєстроване в реєстрі за №д/773, згідно якого [PERSON], який мешкає в [ADDRESS] є спадкоємцем за заповітом на майно померлої [INFO]. [PERSON], до складу спадкового майна,на яке видано свідоцтво входить квартира [ADDRESS] (а.с.5). Суду також наданий заповіт від 03.05.2015р. посвідчений приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області, відповідно до якого [PERSON] усе своє майно заповів [PERSON] (а.с.6). В постанові державного нотаріусу Одинадцятої київської державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05.11.2014р. зазначено, що [PERSON] звернулася до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру [ADDRESS] після смерті [PERSON], з наданих спадкоємицею документів вбачається, що гр. [PERSON] є власником зазначеної квартири на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Першою маріупольською державною нотаріальною конторою Донецької області 07 червня 2002р. і зареєстрованого в реєстрі за №д/773, але право власності на квартиру за померлим у відповідних на той час органах не зареєстровано, тому [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с.7). До суду надійшла спадкова справа № 740/2014 Одинадцятої київської державної нотаріальної контори після смерті [PERSON] померлого [INFO], з якої вбачається що [PERSON] подана заява про прийняття спадщині за заповітом 05.07.2014 року після смерті [PERSON] (а.с.36). Згідно з вимогами ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Зважаючи на той факт, що померлий [PERSON] є власником спірної квартири, той факт, що позивачем спадщина прийнята у передбаченому законом порядку, враховуючи згоду відповідача з позовом, суд вважає необхідним задовольнити заявлені вимоги.

Outcome: approved