Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві, в якому просила звільнити з-під арешту 1/3 частини квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], накладеного постановою державного виконавця ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві від 08.10.2004 року, запис про який внесено до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єкті нерухомого майна 08.10.2004 року за реєстраційним номером обтяження: 18520683. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] помер [PERSON], [INFO], який проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. У встановленому законом порядок позивач звернулася до Дванадцятої київської державної нотаріальної контори і заявою про прийняття та оформлення спадщини. Однак оформити свої майнові права на успадковане нерухоме майно на 1/3 частини квартири [ADDRESS], позивач не може у зв'язку з наявністю арешту на зазначену частину нерухомого майна. Відповідно інформаційної довідки з Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно від 10.01.2017 року вбачається наявність арешту на 1/3 частини квартири [ADDRESS]. 06.06.2017 року [PERSON] звернулася з заявою до Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві з приводу наявності арешту, адже йому до часу оформлення свої спадкових прав нічого невідомо про наявність даного арешту. 16.06.2017 року заступником начальником Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м.Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Заєць А.М. надано відповідь про встановлено наявність запису типу: арешт за реєстраційним номером обтяження: 18520683 внесеного 2-ю Київською державною нотаріальною конторою до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна на підставі постанови, виданої 08.10.2004 року Державної виконавчої службою, Голосіївського району. Згідно даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень з'ясовано, що, наразі, на примусовому виконанні у відділі виконавчі документи, боржником за яким є [PERSON], не перебувають, а отже, імовірним вбачається факт винесення вказаної постанови за завершеним виконавчим провадженням. Також зазначено, що надання інформації за виконавчими провадженнями, які перебували на виконанні до 2013 року, не вбачається за можливе у зв'язку з закінченням строку, визначеного п. 9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008 №2274/5 (зі змінами), для зберігання останніх. На думку позивача, перебування 1/3 частини квартири [ADDRESS], під арештом згідно постановою ВДВС Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві є незаконним та таким, що порушу охоронювані законом права та інтереси позивача як власника майна. Наявність арешту майна перешкоджає реалізувати позивачу свої права на спадщину після смерті [PERSON] В ході судового розгляду позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила його задовольнити, з підстав, зазначених в позовній заяві. Представник Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві про день, час та місце розгляду справи повідомленні судом в установленому законі порядку, у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 17 серпня 2016 року (а.с.23). У січні 2016 року [PERSON] звернулася до Дванадцятої київської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, що залишилося після смерті її батька [PERSON], однак їй було повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її батька, у зв'язку з накладенням арешту на 1/3 частки квартири [ADDRESS]. За рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 29 листопада 2001 року стягнуто з [PERSON], [PERSON], [PERSON] солідарно на користь УТОВ «ЖЕК-208» заборгованість по комунальним послугам в сумі 815 грн. 83 коп. та судові витрати в сумі 51 грн., а всього - 866 грн. 83 коп. (а.с.3) Державним виконавцем районного відділу ДВС Голосіївського РУЮ в м. Києві було винесено постанову про арешт майна боржника за реєстраційним номером обтяження 18520683 внесеного 2-ю Київською державною нотаріальною конторою до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна на підставі постанови, виданої 08.10.2004 р. Державної виконавчої службою, Голосіївського району. За правилами ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Відповідно до ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Згідно із ст.60 Закону особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Положеннями ст.1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. [PERSON] зверталася до Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ ГТУЮ у м. Києві з приводу арешту з майна, однак позивачу було повідомлено, що виконавче провадження по даній справі знищено відповідно до пункту 9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25 грудня 2008 року №2274 (а.с.14). Судом встановлено, що рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 29 листопада 2001 року виконано в повному обсязі шляхом погашення заборгованості у розмірі 866 грн. 83 коп. на користь ТОВ «ЖЕК -208». Станом на час розгляду справи виконавчі документи відносно [PERSON] на виконанні в Голосіївському районному відділі державної виконавчої служби м. Київ ГТУЮ у м. Києві не перебувають. Відтак, необхідність у забезпеченні виконання рішення суду відпала. Частиною 1 ст.11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу. У матеріалах справи відсутні докази про те, що на даний час існує потреба в арешті вищезазначеного майна. На час розгляду справи виконавче провадження знищено відповідно до п. 9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25 грудня 2008 року № 2274/5, що унеможливлює звільнення майна з-під арешту у позасудовому порядку. Враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку про задоволення позову.

Outcome: approved