Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розподіл подружнього майна до відповідача посилаючись на те, що 03.03.2010 року було розірвано шлюб між сторонами по справі, однак у період їхнього перебування у шлюбі, ними 19.03.2007 року було придбано домогосподарство, що розташоване в с. Рідківці Новоселицького району Чернівецької області по вул. О. Кобилянської 55, яке складалось з житлового будинку літ. «А», сараю літ. «Б», вбиральні літ. «В», огорожі №1-2. Також посилається на те, що після розірвання шлюбу позивачем були проведені будівельні роботи, в результаті чого відповідно до технічного паспорту загальна вартість майна становить 276805 гривень. На підставі викладеного просить суд визнати, що спільною сумісною власністю колишнього подружжя [PERSON] та [PERSON] є житловий будинок літ. «А» та підвал літ. «Пд/А», що розташовані по вул. Кобилянської 55 в с. Рідківці Новоселицького району Чернівецької області, та визнати, що частка [PERSON] у спільній сумісній власності, що включає житловий будинок літ. «А», підвал літ. «Пд/А», що розташовані по вул. Кобилянської 55 в с. Рідківці Новоселицького району Чернівецької області складає 1/2 частину. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та відповідно до якої просить визнати, що спільною сумісною власністю колишнього подружжя [PERSON] та [PERSON] є житловий будинок літ. «А» та підвал літ. «Пд/А», що розташовані по вул. Кобилянської 55 в с. Рідківці Новоселицького району Чернівецької області, та визнати, що частка [PERSON] у спільній сумісній власності, що включає житловий будинок літ. «А», підвал літ. «Пд/А», що розташовані по вул. Кобилянської 55 в с. Рідківці Новоселицького району Чернівецької області складає 1/2 частину. Відповідач в судове засідання не зявився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча був повідомлений про день, місце та час розгляду справи належним чином про що є відомості в матеріалах справи, а тому суд вважає за можливе розглядати справу за його відсутності та постановити заочне рішення. Суд, заслухавши пояснення позивача та представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що з 20.06.2002 року по 03.03.2010 року сторони перебували в шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу та копією паспорта (а.с.5, 7). Також встановлено, що у період їхнього перебування у шлюбі, ними 19.03.2007 року було придбано домогосподарство, що розташоване у с. Рідківці Новоселицького району Чернівецької області по вул. О. Кобилянської 55, яке складалося з житлового будинку літ. «А», сараю літ. «Б», вбиральні літ. «В», огорожі №1-2 та загальна його вартість складає 18\~193 гривні, що підтверджується договором купівлі-продажу (а.с. 8). Зокрема як вбачається витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 12.04.2007 року, номер витягу 14213698, право власності на господарство, що розташоване по вул. О.Кобилянської 55 с. Рідківці Новоселицького району Чернівецької області зареєстровано за [PERSON] (а.с. 10). Відповідно до вище вказаного договору спірне дворогосподарство на момент його придбання складалось з житлового будинку літ. «А», сараю літ. «Б», вбиральні літ. «В», огорожі №1,2. Згідно технічного паспорту, станом на 18.03.2015 року дане дворогосподарства складається з житлового будинку літ. «А», житлової прибудови літ. «А1», прибудови літ. «а1», підвалу літ. «Пд/А», сараю літ. «Г», вбиральні літ. «Д», Колодязя №3, воріт з хвірткою № 4. огорожі №5 Таким чином встановлено, що спільним сумісним майном яке належало сторонам на момент розірвання шлюбу є житловий будинок літ. «А», підвал літ. «Пд/А», які розташовані по вул. Кобилянської 55 в с. Рідківці Новоселицького району Чернівецької області. Згідно ст. 60 Сімейного кодексу України - майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя». Ст. 68 СК України визначено, що розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Відповідно до ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. При цьому ст. 71 СК України визначено, що майно, яке є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Відповідно до ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Пленум Верховного Суду України в Постанові № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначив у п.22, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими\~ст.ст. 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Статтею 372 ЦК України\~визначено, що майно, яке є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Отже, законодавець визначився, що поділ спільної сумісної власності подружжя здійснюється в натурі. При цьому у п. 25 вищезазначеної Постанови № 11 від 21 грудня 2007 року зазначено, в разі якщо неподільні речі не можуть бути реально поділені між подружжям відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. За таких обставин, враховуючи заявлені позовні вимоги щодо поділу спільного майна подружжя, враховуючи відсутність домовленості між сторонами щодо поділу спірного майна, виходячи з принципу рівності часток у спільному майні подружжя, суд вважає можливим поділити спірне майно, що належить сторонам на праві спільної сумісної власності, визнавши за кожним право власності на 1/2 частину спірного майна. На підставі викладених обставин, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі. На підставі викладеного, відповідно до вимог ст.ст. 60, 68-72 СК України, ст. 372 ЦК України, п. 22 Постанови пленум Верховного Суду України№ 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»,

Outcome: approved