Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-06 00:00:00

Позивач звернулася з вказаним позовом до відповідачів, в обґрунтування якого зазначила, що згідно свідоцтва про право власності від 23.10.2007 року, виданого Госпрозрахунковою групою з приватизації державного житлового фонду та свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.03.2017 року, квартира [ADDRESS] належить позивачу та відповідачам в наступних частках: позивачу - 2/5 частки; [PERSON] (колишньому чоловікові позивача) - 1/5 частки; [PERSON] (сину позивача) - 1/5 частки; [PERSON] (матері позивача) - 1/5 частки. Квартира є чотирьохкімнатною, загальною площею 83,4 кв.м. та житловою площею 54,6 кв.м. Всі кімнати у квартирі є ізольованими одна від одної. Враховуючи розмір часток співвласників квартири у спільній власності та розмір житлової площі квартири, позивачу припадає 21,84 кв.м. житлової площі, а відповідачам [PERSON], [PERSON] та [PERSON] припадає по 10,92 кв.м. житлової площі квартири кожному. На даний час співвласники не можуть досягнути згоди щодо порядку користування квартирою, відповідач [PERSON] зловживає спиртними напоями та приводить до квартири сторонніх осіб, які разом з ним розпивають алкогольні напої, що порушує право позивача як співвласника квартири. Враховуючи розмір часток співвласників у квартирі, позивач просить суд встановити порядок користування квартирою, а саме: виділити у користування позивачу [PERSON] житлову кімнату 1 (обладнана лоджією 3,6 кв.м.), площею 16,9 кв.м.; виділити [PERSON] кімнату 2 площею 12,5 кв.м., виділити [PERSON] кімнату 3 (обладнана лоджією 3,6 кв.м.) площею 12,6 кв.м., виділити [PERSON] кімнату 4 площею 12,6 кв.м. Коридор площею 13,2 кв.м., кухню площею 8,5 кв.м., ванну кімнату площею 2,5 кв.м., туалет площею 1,0 кв.м. залишити у спільному користуванні. Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали з мотивів, викладених в заяві, просили позов задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заслухавши позивача та його представника, враховуючи думку відповідачів [PERSON] та [PERSON], яка викладена і в їх письмових заявах, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, наступне. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦПК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 р. відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.1997р. «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно із ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч.1 ст. 321 ЦК України). Відповідно до ч.ч.1.2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, а особа може бути обмежена в здійсненні права власності лише у випадках та в порядку, встановленому законом. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Стаття 358 ЦК України визначає, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про право власності від 23.10.2007 року, виданого Госпрозрахунковою групою з приватизації державного житлового фонду, та свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.03.2017 року, квартира [ADDRESS] належить позивачу та відповідачам в наступних частках: позивачу - 2/5 частки; [PERSON] (колишньому чоловікові позивача) - 1/5 частки; [PERSON] (сину позивача) - 1/5 частки; [PERSON] (матері позивача) - 1/5 частки (а.с.4,5,6). Відповідно до копії будинкової книги, сторони зареєстровані та проживають за зазначеною вище адресою (а.с.9-10). Згідно технічного паспорту на квартиру [ADDRESS], квартира є чотирьохкімнатною, загальною площею 83,4кв.м. та житловою площею 54,6 кв.м. 1-а кімната - 16,9кв.м.; 2-а кімната -12,5 кв.м.; 3-а кімната - 12,6 кв.м.; 4-а кімната - 12,6 кв.м. Коридор площею 13,2 кв.м., кухня площею 8,5 кв.м., ванна кімната площею 2,5 кв.м., туалет площею 1,0 кв.м., лоджією 3,6 кв.м. та лоджією 3,6 кв.м. (а.с.7-8). При здійсненні правосуддя у цивільних справах суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом (ст. 4 ЦПК). Відповідно до п. 14 Постанови пленуму Верховного суду України № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Згідно ст. 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства. Позивач зазначила, що відповідач [PERSON] зловживає спиртними напоями та приводить до квартири сторонніх осіб, які разом з ним розпивають алкогольні напої, що порушує право позивача як співвласника квартири, на підтвердження цього нею додано копію повідомлення Івано-Франківського ВП ГУ НП України в Івано-Франківській області, зі змісту якого вбачається, що в ході перевірки за зверненням [PERSON] по даному факту інформація частково знайшла своє підтвердження та з [PERSON] було проведено профілактичну бесіду про недопустимість вчинення протиправних дій (а.с.11). Відповідно до ч.ч. 2,5 ст. 319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно із ст. 57, 58, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Вказаний позивачем варіант найбільш враховує баланс інтересів кожного зі співвласників і що встановлення порядку користування приміщенням квартири між співвласниками відповідно до змісту статей 319, 368 ЦК України є складовою здійснення ними права спільної часткової власності та не змінює розміру часток належних кожному зі співвласників. Відтак, оцінюючи зібрані у справі докази за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими що підлягають до задоволення, оскільки в судовому засіданні було встановлено, що відповідачі [PERSON] Та [PERSON] погоджуються на запропонований порядок користування житловим приміщенням, відповідачу [PERSON] виділяється у користування житлова кімната з лоджією,яка є відокремленою, що відповідає нормам ЦК України та ЖК України.

Outcome: approved