Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, який мотивує тим, що між нею та [PERSON] було укладено шлюб. Від шлюбу вони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою. В даний час сім'я позивача та відповідача розпалася, подружні відносини припинені. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між нею та [PERSON] та стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для відповідного віку дитини, щомісячно, до повноліття дитини. В судове засідання позивачка не зявилася, направивши до суду заяву про слухання справи без її участі, вимоги, що були уточнені до початку судового розгляду, підтримала в повному обсязі. В судове засідання відповідач також не зявився, направивши заяву про розгляд справи без його участі, проти уточнених позовних вимог не заперечував. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Судом встановлено, що 13.06.2009 року між сторонами було укладено шлюб , який зареєстрований у виконкомі Великовільмівської сільської ради Сумського району Сумської області, актовий запис № 01 (а.с. 7). Від шлюбу\~сторони мають\~неповнолітню доньку\~[PERSON],[INFO] (а.с. 8). За час перебування у шлюбі сімейні стосунки між позивачем і відповідачем не склалися внаслідок різних поглядів на сімейне життя. Між подружжям втрачено почуття любові, подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим. Примирення між сторонами неможливе. За таких обставин суд вважає, що сімя існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, суперечить як інтересам подружжя, так і інтересам їхньої дитини, а тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст. 141 ч. 1 СК України мати та батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно чи перебувають вони у шлюбі між собою. \~ З урахуванням \~п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № N 16 від 12.06.98 р. «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю України» (Із змінами, внесеними згідно з Постановою \~Верховного Суду \~N 3 від 15.05.2006р.), у частині, яка не суперечить Сімейному Кодексу України при вирішенні таких спорів суди повинні виходити не з формальних міркувань, \~а \~з фактичних інтересів дітей та умов їх нормального виховання. Також, згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України відповідач як батько дитини зобовязаний утримувати свою неповнолітню доньку до досягнення нею повноліття, тому з нього належить стягувати аліменти. Оскільки дитина проживає з позивачкою, відповідач є особою працездатного віку, офіційно працює в товаристві з обмеженою відповідальністю «Вікторія» на посаді спеціаліста з земельного відділу, інших утриманців не має, суд з врахуванням обставин, викладених в ст. 182, 184 СК України, визначає розмір аліментів на дитину в розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для відповідного віку дитини, щомісячно, до повноліття дитини. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved