Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, просить визнати за нею право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [PERSON], померлої 19.04.2016 року. Вимоги мотивує тим, що спірна квартира належала на праві спільної сумісної власності [PERSON] Максуту Сафічу, [PERSON] та [PERSON]. Після смерті [PERSON], [PERSON] успадкувала 1/3 частини квартири [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 31.08.2000 року. Після смерті [PERSON] спадкоємцем першої черги є її донька [PERSON] та її онука [PERSON] (позивач по справі), оскільки відповідно до рішення Личаківського районного суду м. Львова від 21.09.2016р. їй було надано право на спадкування разом із спадкоємцями першої черги. З метою оформлення своїх спадкових прав позивач звернулась в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану частину квартири їй було відмовлено, оскільки не виділено частку у спільному майні [PERSON] та [PERSON] Оскільки позивачу надано право на спадкування разом із спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON], однак позивач позбавлена можливості скористатися таким та оформити свої спадкові права у нотаріуса, просить визнати за нею право власності на спадкове майно в судовому порядку. В судове засідання позивач не з'явилась, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач у судове засідання повторно не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку за зареєстрованим місцем проживання, причин неявки суду не повідомила. Тому суд вважає, що у відповідності до ст.224 ЦПК України, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи, слід розглянути справу у відсутності відповідача, ухваливши заочне рішення. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд встановив наступне. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст.1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. З долученої до справи копії свідоцтва про смерть серії І-СГ № 426269, вбачається, що 19.04.2016 померла [PERSON] (а.с. 4). З копії свідоцтва про право власності на квартиру вбачається, що співвласниками квартири [ADDRESS] були [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Разом з тим, після смерті [PERSON] [PERSON] успадкувала 1/3 частини квартири [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с. 10). З урахуванням наведеного, на час смерті [PERSON] була власником 2/3 частин квартири [ADDRESS]. Та обставина, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої увійшли 2/3 частини квартири [ADDRESS], також встановлена рішенням Личаківського районного суду м.Львова від 21.09.2016, яке не оскаржувалось та набрало законної сили (а.с. 6-7). Крім цього, вказаним рішенням суду встановлено, що спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] є її донька [PERSON], а також надано [PERSON], спадкоємиці пятої черги, право на спадкування разом із спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] (а.с.6-7). У відповідності до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Рішенням Личаківського районного суду м.Львова від 21.09.2016, яке не оскаржувалось та набрало законної сили (а.с. 6-7), встановлено, що позивач з 2011 року проживала разом зі спадкодавцем [PERSON], а тому позивач вважається такою, що прийняла спадщину. Разом з тим, Приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину з тих підстав, що не виділена (не визначена) частка спадкодавця [PERSON] у праві власності на квартиру [ADDRESS], яка є у спільній сумісній власності та входить у склад спадкового майна (а.с. 12). Відповідно до ч.1 ст.1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Враховуючи вищенаведене, оскільки судом встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої увійшли 2/3 частини квартири [ADDRESS], право на спадкування яких мають відповідач [PERSON] та позивач [PERSON], однак останній було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, тому з урахуванням рівності часток у спадщині кожного із спадкоємців за законом, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS], в порядку спадкування після смерті [PERSON], є підставними та підлягають до задоволення. Задовольняючи позов, у відповідності до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останньою і документально підтверджені (а.с.1) судові витрати, що становлять 640 грн. судового збору.

Outcome: approved