Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, посилаючись на наступні обставини. Вона є власником квартири [ADDRESS]. З відповідачем вони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Рубіжанського міського суду Луганської області від 29.04.2015 року було розірвано. У зазначеній квартирі зареєстрований колишній чоловік позивача - [PERSON], [INFO]. У червні 2015 року, після розірвання шлюбу, відповідач забрав свої речі та пішов із квартири. З того часу в спірній квартирі не проживає без будь-яких поважних причин, ніяких обов,язків по утриманню квартири не несе. Добровільно знятися з реєстрації відповідач відмовляється. Просить визнати [PERSON] , [INFO] таким, що втратив право користування житловим приміщенням -квартирою [ADDRESS]. У судовому засіданні позивач та її представник підтримали заявлені позовні вимоги, надали суду аналогічні пояснення по суті позову, просили позовні вимоги задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надав, заперечень на позов не надав. Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Враховуючи неявку в судове засідання належним чином повідомленого відповідача, відсутність заяви відповідача про розгляд справи без його участі та згоду позивача на ухвалення заочного рішення у справі, суд вважає за можливе розглядати цивільну справу у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення по даній справі в порядку ст.ст. 224, 225 ЦПК України. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що з позивачем по справі вони сусіди. Відповідач по справі колишній чоловік позивача. Після розірвання шлюбу з позивачем, відповідач виїхав із спірної квартири на нове місце проживання та забрав свої речі. Відповідач у спірній квартирі не проживає близько двох років. Свідок [PERSON] пояснила в судовому засіданні, що з позивачем вони сусіди. Відповідач не проживає в квартирі позивача з моменту розірвання їх шлюбу, тобто більше року. Речей відповідача у спірній квартирі немає. Суд, заслухавши позивача та його представника, свідків, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, прийшов до наступного. Згідно із ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, підтверджується наявними у справі доказами і не заперечується сторонами, що сторони зареєстровані у квартирі [ADDRESS], позивач є власником зазначеної квартири (свідоцтво про право власності на житло- а.с.6; договір дарування ? частки квартири -а.с.7; витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно-а.с.8; свідоцтво про зміну імені- а.с.9). У спірній квартирі зареєстрований як колишній чоловік відповідач - [PERSON], [INFO] (довідка- а.с.10; копія рішення суду про розірвання шлюбу- а.с.11), який в указаній квартирі не проживає та особистих речей немає (акт- а.с.12). Зазначені обставини підтверджені поясненнями позивача, свідків. Відповідно до ст.47 Конституції України ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Таким чином, суд приходить висновку, що відповідач з 2015 року не мешкає в спірній квартирі отже втратив право користування нею, а тому є всі підстави для визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням. . Отже позовні вимоги є обгрунтованими та такими,що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved