Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про визнання за нею права власності на земельні ділянкі в порядку спадкування за заповітом, мотивуючи тим, що її баба [PERSON] померла 16 грудня 2011 року. За життя вона склала заповіт, за яким все належне майно заповіла їй. Після смерті баби відкрилась спадщина на її майно, в тому числі на земельні ділянки загальною площею 0,48 га ( 0,35 га та 0,13 га) з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, які знаходяться в с.Колона Іваничівського району. Вона має намір оформити спадщину після смерті баби за заповітом, але в звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на земельні ділянки оформити спадщину в нотаріальній конторі не має можливості, тому і звернулася з позовом до суду. Сторони в судове засідання не зявилися. Від позивача надійшло клопотання про розгляд справи у її відсутність, просить позов задовольнити. Від представника Колонської сільської ради також надійшло клопотання, в якому просить розгляд справи провести у його відсутність , позовні вимоги визнає , не заперечує проти їх задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 158 Цивільно-процесуального кодексу України - особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Випадки відкладення розгляду справи, передбачені ст. 169 Цивільно-процесуального кодексу України, відсутні. Тому суд приходить до висновку про можливість розгляду справи на підставі наявних у ній доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до повного задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до рішення Колонської сільської ради №13-5 від 13.10.1993 року [PERSON], жительці с.Колона передано у приватну власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства у розмірі 0,48 га, для будівництва і обслуговування жилого будинку і господарських будівель у розмірі 0,12 га місце розташування с. Колона Іваничівського району ( витяг рішення, а.с.6 ). Згідно довідки Колонської сільської ради № 176 від 15.06.2017 року [PERSON] дійсно мала у приватній власності земельні ділянки площею 0,60 га , в т.ч. для ведення особистого селянського господарства у розмірі 0,48 га ( а.с.8 ). Однак, правовстановлюючих документів, що засвідчують право власності на земельні ділянки [PERSON] не виготовила. 22 травня 2000 року [PERSON] склала заповіт, за яким все належне їй на день смерті майно, заповіла [PERSON] 16 грудня 2011 року [PERSON] померла , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЕГ № 117746, а.с. 5). Позивач [PERSON] спадщину за заповітом прийняла фактично вступивши у володіння спадковим майном , що підтверджено оглянутою в судовому засіданні спадковою справою № 349/2012 до майна померлої [PERSON], а також вищевказаною довідкою Колонської сільської ради. Згідно ч. 1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності , якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Таким чином, позивач набула право власності на земельні ділянки, тому позов слід задовольнити і визнати за позивачем в порядку спадкування за заповітом право власності на земельні ділянки площею 0,35 га для ведення особистого селянського господарства та площею 0,13 га для ведення особистого селянського господарства, які знаходяться в межах с. Колона Іваничівського району.

Outcome: approved