Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з прозовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору орган опіки та піклування Прилуцької міської ради Чернігівської області про визнання батьківства. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 24 жовтня 1992 року зареєструвала шлюб з [PERSON] Під час перебування у шлюбі у них [INFO] народився син [PERSON]. 28 жовтня 2004 року шлюб між сторонами було розірвано. Проте, з січня 2005 року вони знову почали проживати однією сім»єю та [INFO] у них народилася дочка [PERSON]. Оскільки, в період народження дочки сторони в зареєстрованому шлюбі не перебували, запис про батька дитини було здійснено зі слів матері на підставі ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України. З жовтня 2016 року відповідач спільно не проживає з позивачем за однією адресою проте дочка проживає разом з матір»ю та знаходиться на її утриманні. Оскільки, відповідач є біологічним батьком [PERSON], тому позивачем і подано до суду позов про визнання [PERSON] батьком [PERSON] Позивач в судове засідання не з»явилася, проте згідно заяви просила розгляд справи проводити без її участі. Заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з»явився, проте згідно заяви просив розгляд справи проводити без його участі. Заявлені позовні вимоги визнав та повідомив, що дійсно є батьком [PERSON], яка народилася [INFO]. Представник третьої особи в судове засідання також не з»явився, проте згідно заяви просив розгляд справи проводити без його участі та прийняти рішення у відповідності до законодавства та врахувати виключно інтереси дитини Суд, дослідивши наявні у справі докази, повно і всебічно з»ясувавши обставини справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу (ст.121 СК України). Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду (п.3 ч.2 ст.125 СК України). Відповідно до ч.1 ст.126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. За відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст.126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь -які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу (ст.128 СК України). Зокрема, ч.1 ст.135 СК України передбачено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до ст..134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Відповідно до ч.1 ст.6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження. Частинами 1, 2, 3 ст.9 вищезгаданого Закону передбачено, що державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану. Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану. Правила проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання затверджуються Міністерством юстиції України (ч.5 ст.9 Закону). Зокрема, згідно п.1.1 «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання», затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року за № 96/5, внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться районними, районними у містах, міськими (міст обласного значення), міськрайонними, міжрайонними відділами державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у випадках, передбачених чинним законодавством. Підпунктом 2.13.1 Правил передбачено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є в тому числі рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Зокрема, судом встановлено, що [INFO] народилася [PERSON], про що відділом реєстрації актів цивільного стану Прилуцького міськрайонного управління юстиції Чернігівської області 14 січня 2009 року зроблено відповідний актовий запис №15. Батьками дитини записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). При цьому, згідно копії Актового запису про народження №15 від 14 січня 2009 року наданого Прилуцьким міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану, встановлено, що внесено такі відомості про батька дитини [PERSON], як: [PERSON]. Підстава запису відомостей про батька: заява матері №03/02-22 від 14 січня 2009 року відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України. Крім того, встановлено, що згідно копії Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12 квітня 1995 року, [PERSON] та [PERSON] записані батьками [PERSON], який народився [INFO] (а.с.6). У відповідності до вимог ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються стронами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За приписами ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. За таких обставин, враховуючи, що [PERSON] народилася [INFO] під час коли сторони не перебували у зареєстрованому шлюбі, тому відомості про батька дитини були внесені в актовий запис про її народження зі слів матері на підставі ч.1 ст.135 СК України, при цьому батько дитини [PERSON] визнає своє батьківство та не заперечує проти задоволення позову, тому позовні вимоги про визнання батьківства підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved