Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на її утримання, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебувала у шлюбі. Від шлюбу у них [INFO] народився син [PERSON] . Після розірвання шлюбу спільне проживання з відповідачем припинене, син проживає з нею та знаходиться на її утриманні. На підставі рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області відповідач сплачував аліменти на утримання сина до досягнення ним повноліття, тобто до [INFO] . На даний час їх син навчається в Ржищівському будівельному технікумі на денній формі навчання. В зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до закінчення ним навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років. Позивач в судове засідання не з`явилася, надіслала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав та не заперечував щодо їх задоволення. У зв`язку з неявкою сторін фіксація технічними засобами відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України не здійснювалася. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами сімейного законодавства. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , [INFO] є сином [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.6). З 01 вересня 2016 року [PERSON] навчається на 3 курсі денної форми навчання у Ржищівському будівельному технікумі за спеціальностю «Будівництво та цивільна інженерія». Термін навчання визначений до 30.06.2020 року, що підтверджено довідкою навчального закладу № 27 від 30.05.2019 року (а.с.9). Згідно ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка або син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Також, відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. За ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів за урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Положеннями ст. 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Вивчивши матеріали справи та враховуючи ті обставини, що відповідач, який є працездатною особою та має фізичну можливість надавати допомогу на утримання повнолітнього сина визнав позовні вимоги, суд приходить до висновку, що для забезпечення достатнього рівня життя повнолітнього сина виходячи з засад розумності та справедливості, до стягнення підлягають аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Відповідно до ч. 2.ст.199 СК України право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Оскільки в матеріалах справи міститься довідка з місця навчання № 27, від 30.05.2019 року відповідно до якої термін навчання визначений до 30.06.2020 року, тому суд вважає, що позов підлягає до задоволення та аліменти слід стягнути з дня пред`явлення позову до суду, а саме з 25.06.2019 року та продовжувати їх стягнення до закінчення навчання до 30.06.2020 року. Що стосується судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідачем до суду подано копію посвідчення інваліда війни 3 групи та клопотання про звільнення його від сплати судового збору. Проте, пільги щодо сплати судового збору відповідно до ст.5 Закону України «Про судовий збір» на відповідача не розповсюджуються, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати в сумі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved