Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до [PERSON], про стягнення суми авансу в розмірі 21700 гривень та судовий збір. Свої вимоги мотивував тим, що 17 грудня 2013 року вона з [PERSON] погодила умови купівлі-продажу будинку № 33 по вул. Центральній в с. Покровське, Кіровоградського району, цього ж дня вона передала [PERSON] аванс в сумі 5000 грн. та 16700 грн. в якості авансу за вказаний будинок, [PERSON] дала розписку, складену в простій письмовій формі, яку власноручно підписала. В кінці вересня 2016 року [PERSON]д. відмовилася продавати будинок не пояснюючи причини. Договір купівлі продажу будинку, про укладення якого вона домовилася з відповідачкою не укладений, проте отриманні відповідачкою кошти в розмірі 21700 грн. не повернуті. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав до суду заяву відповідно до якої просив розглядати справу без участі представника позивача, підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявилася, причини неявки суду не повідомила, однак про час і місце судового розгляду повідомлена в установленому законом порядку. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі ст. 224 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 17 грудня 2013 року відповідачкою отримано від позивача грошові кошти в сумі 21700 гривень в якості авансу за купівлі-продажу будинку № 33 по вул. Центральній в с. Покровське, Кіровоградського району, що підтверджується розпискою підписаною власноручно відповідачкою. Відповідно до довідки від 26.01.2017 року за вих. № 95 виданої Покровською сільською радою Кіровоградського району Кіровоградської області встановлено, що житловий будинок який рахується за [PERSON] за адресою с. Покровське, вул. Центральна (Леніна), 33 Кіровоградського району Кіровоградської області був виставлений на продаж в 2012 році. [PERSON] внесла половину вартості житлового будинку [PERSON], про що повідомила в усній формі Покровську сільську раду Кіровоградського району. Згідно з довідкою від 17.02.2017 року за вих. № 201 виданою Покровською сільською радою Кіровоградського району Кіровоградської області встановлено, що після сплати завдатку [PERSON] [PERSON] в грудня 2013 року вона дійсно перевезла своє майно за адресою с. Покровське, вул. Центральна, 33 (Леніна) та виконувала косметичний ремонт в будинку, обробляла земельну ділянку біля житлового будинку, так як за усною домовленістю після сплати завдатку будинок був у її розпорядженні. З 2015 року [PERSON] пустила на безкоштовне проживання [PERSON] за умови догляду за будинком. Відповідно до ст. 570 ЦК України, завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Відповідно до ст.571 ЦК України, якщо порушення зобов'язання сталося з вини кредитора, він зобовязаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості. Виконання зобов'язання за договором відповідно до статті 546 ЦК може бути забезпечено неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням або завдатком. Завдаток являє собою грошову суму або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Внесення завдатку як способу виконання зобов'язання може мати місце тільки за наявності зобов'язання, яке повинно виникати на підставі договорів. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. На відміну від завдатку, аванс є лише способом платежу, який не виконує забезпечувальної функції, а виконує функцію попередньої оплати. У разі видачі авансу кредитора не можуть зобов'язати до повернення авансу в подвійному розмірі і, відповідно, до відшкодування збитків. Отже, якщо у разі порушення умов попереднього договору основний договір так і не був укладений, передана покупцем грошова сума є авансом, який підлягає поверненню. У разі якщо сторони лише домовилися укласти договір, але не оформили його, сплачені в рахунок виконання договору платежі визнаються авансом і повертаються в тому розмірі, в якому вони надавалися. Виходячи з викладеного доводи позивачки проте, що договір купівлі-продажу не був укладений з вини відповідачки, оскільки достатньо встановити, що сторони домовилися укласти такий договір і не уклали його незалежно від причин та з чиєї вини, а тому авансові платежі як безпідставно набуті слід повернути покупцеві. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 21700 грн. сплаченого авансу. Згідно ст.88 ЦПК України понесені позивачем судові витрати необхідно стягнути з відповідача на її користь.

Outcome: approved