Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-24 00:00:00

Позивачі 15 червня 2020 року звернулися до суду з позовом про визнання права власності на майно в порядку спадкування, посилаючись на те, що [INFO] померла їхня мати [PERSON] , вони не змогли оформити спадщину у позасудовому порядку, так як нотаріус винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з чим були змушені звернутися до суду. Ухвалою суду від 17.11.2020 до участі у справі в якості співвідповідача було залучено [PERSON] . Від представника позивачів надійшла заява про розгляд справи без його участі, позов підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Від третьої особи: приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Матвєєнко В.О. надійшла заяви про розгляд справи без її участі, при вирішенні спору покладається на розсуд суду. (а.с.109) Від Полтавської міської ради надійшов відзив, у якому заперечують проти задоволення позову. (а.с.119-122) Не з`явився третя особа [PERSON] , не повідомивши суду про причини своєї неявки, хоча завчасно та належним чином були повідомлені про день та час судового засідання. Відповідач [PERSON] до суду не з`явився, не повідомивши суду про причини неявки, хоча завчасно та належним чином був повідомлений про день та час судового засідання, зокрема, і через оголошення на сайті «Судова влада». Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивачів - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 30.05.2016. (а.с.18) Після її смерті відкрилася спадщина. 18 листопада 2016 року приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Матвєєнко В.О., на підставі поданих позивачами заяв про прийняття спадщини - відкрита спадкова справа №40/2016. До складу спадкового майна входять права на спадщину за заповітом після сестри їхньої матері (тітки позивачів) [PERSON] , яка померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 26.06.2015. (а.с19) За свого життя, 30.09.2008 року, [PERSON] , зробила заповідальне розпорядження на випадок своєї смерті відносно квартири [ADDRESS] . Згідно заповіту посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Колотіловим О.М. спадкове майно у вигляді квартири підлягає наступному розподілу: 1/2 частки квартири - [PERSON] , 1/2 частки квартири в рівних частках кожному - [PERSON] ( [INFO] ) та [PERSON] ( [INFO] ). (а.с.48) Спадкова справа №61/2015 після померлої [PERSON] відкрита приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Матвєєнко В.О. 15 грудня 2015 року, на підставі поданої [PERSON] заяви про прийняття спадщини. За змістом іншої заяви, № 180 від 15.12.2015 року, інший спадкоємець за заповітом [PERSON] відмовився від отримання спадщини. [PERSON] жодних дій, передбачених законодавством, від дати відкриття спадщини після померлої [PERSON] не вчинив. Своїм правом на частку спадкового майна згідно заповіту посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Колотіловим О.М., [PERSON] не встигла скористатися. Не зважаючи на наявність заповіту та встановлення факту родинних відносин, приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Матвєєнко В.О. 15.04.2020 року винесено Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії №33/02-31. У своїй Постанові ПН ПМНО Матвєєнко В.О. відмовилася визнавати наявність родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , у тій частині, що вони є сестрами. (а.с.49) Вказана обставина мотивована різним читанням та викладом перекладу офіційних документів з російської на українську мови, та різного сприйняття в різні часи тих чи інших обставин. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до ч.2 ст.124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. Відповідно до ст.55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Як передбачено ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Відповідно до ст.24 Конституції України, громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає заяви про встановлення факту родинних відносин. Із правовідносин, що виникли вбачається можливість розгляду питання про встановлення факту, що має юридичне значення (встановлення родинних відносин), разом із спором про право, яким є питання спадкування. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Згідно положень п.4.14, 4.18 глави 10 Порядку здійснення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину здійснюється за наявності необхідних документів, що підтверджують наявність певних юридичних фактів, у тому числі й склад спадкового майна. У разі, якщо у спадкоємців відсутні всі необхідні документи, питання визнання права на спадщину вирішується у судовому порядку. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. [PERSON] та [PERSON] за життя були рідними сестрами, які народилися в сім`ї подружжя [PERSON] та [PERSON] . Дошлюбне прізвище [PERSON] та [PERSON] - « [PERSON] ». [PERSON] старша донька в сім`ї і народилася [INFO] 03.01.1996 [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON] [PERSON] молодша донька, яка народилася « [INFO] . 26.07.1967 [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON] У відповідності із ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно до статті 1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Відповідно ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За змістом статті 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. В порядку ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Після смерті [PERSON] , позивачі є спадкоємцями за законом і вчинили всі необхідні дії для прийняття спадщини після померлої, включаючи і тієї спадщини право на яку вона не реалізувала. Суд приходить до висновку, що окрім права спадкування частки спадкового майна за заповітом у вигляді 1/2 частини квартири, до [PERSON] перейшло право на спадкування іншої частки спадкового майна в порядку спадкування за законом, що передбачено ст.1275 ЦК України. Згідно практики встановленої п.5 Постанови Пленуму Верховного суду України N7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності заповіту на все майно правило частини другої статті 1223 ЦК застосовується у разі неприйняття спадщини або відмови від спадщини усіма спадкоємцями за заповітом. У разі неприйняття спадщини чи відмови від неї одним із спадкоємців за заповітом застосовується норма частини першої статті 1275 ЦК, відповідно до якої частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за заповітом і розподіляється між ними порівну. За змістом коментованої статті та враховуючи відмову [PERSON] від отримання спадщини у визначений законодавством строк та не прийняття спадщини (в тому числі і через право поновлення строку на прийняття спадщини) з боку [PERSON] який не вчинив жодних дій, передбачених законодавством, померла [PERSON] була спадкоємицею після її померлої рідної сестри - [PERSON] , за законом, як спадкоємець другої черги визначеної ст.1262 ЦК України. За таких обставин, позивачі, будучи спадкоємцями першої черги за законом, після померлої [PERSON] , мають право на спадкування всього майна [PERSON] у наступному порядку: 1/2 частки за заповітом посвідченим приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Колотіловим О.М., 1/2 частка - за законом. Відповідно до частини другої пункту 24 Постанови Пленуму Верховного суду України N7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов є повністю обґрунтованими, а тому підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved