Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, просила стягнути з відповідача на її користь на її утримання аліменти в розмірі 50% прожиткового мінімуму для працездатних осіб, щомісячно і досягнення [PERSON] 3-річного віку. Позовні вимоги мотивує тим, що 23.09.2016 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу з відповідачем у них є спільні діти - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з нею та перебувають повністю на її утриманні. Відповідач із сім`ї пішов та протягом останніх місяців коштів на утримання дітей не надає. На сьогоднішній день позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку, самостійного доходу немає, а відтак звернулась до суду в порядку ст.84 СК України з відповідним позовом, який просить задоволити. Позивач в судовому засіданні із запропонованим стороною відповідача розміром аліментів на її утримання в сумі 800,00 грн. погодилась з мотивів, наведених в позові. Представник відповідача в судовому засіданні пояснив, що відповідач проти сплати аліментів на утримання дружини (матері дитини) до досягнення дитиною трьохрічного віку не заперечує, однак не погоджується із заявленим позивачем розміром таких, та зазначив, що відповідач має змогу сплачувати аліменти на дружину в розмірі 800,00 грн. Оскільки відповідач офіційно не працює та має тимчасові заробітки, у нього на утриманні є непрацездатна матір [PERSON] , яка є особою з інвалідністю 3 групи. Ухвалою судді від 07.10.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, а провадження по справі - відкрито. Заслухавши думку учасників процесу, оглянувши матеріали справи та додані до неї письмові документи, враховуючи факт згоди позивача на отримання від відповідача аліментів на її утримання в розмірі 800,00 грн., суд вважає за можливе постановити рішення відповідно до ст.265 ЦПК України, яким позов задоволити виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 23.09.2016 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, про що Личаківським районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області здійснено актовий запис за №402, що стверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.9). Сторони є батьками неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується долученими до матеріалів справи копіями свідоцтва про народження останніх (а.с.10-11). З матеріалів позовної заяви та пояснень учасників справи судом встановлено, що неповнолітні діти проживають разом з матір`ю, позивачем по справі, та повністю перебувають на її утриманні. Відповідач протягом останніх місяців жодної матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, бо як зазначив в долученому до матеріалі справи відзиві на позов офіційно не працює та має тимчасові заробітки, у нього на утриманні є непрацездатна матір [PERSON] , яка є особою з інвалідністю 3 групи. Згідно з частинами другою та четвертою статті 84 Сімейного кодексу України (далі -СК України) дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до частин першої та другої статті 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Аналіз зазначених положень свідчить про те, що особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання у разі проживання з нею дитини. Особливістю зазначеного права є те, що той з подружжя, з ким проживає дитина, має його незалежно від того, чи він/вона працює та незалежно від її/його матеріального становища. Єдиною умовою, яку висуває законодавець, є можливість другого з подружжя надавати таку матеріальну допомогу. Вирішуючи позов про стягнення аліментів на утримання дружини та визначаючи їх розмір, суд враховує відсутність можливості у позивача щодо утримання від інших осіб, матеріальне становище відповідача, рівень отримуваного ним доходу, обов`язок сплати аліментів та додаткових витрат на утримання дітей [PERSON] , [PERSON] , а також згоду відповідача на сплату аліментів в розмірі 800,00 грн., з розміром яких в судовому засіданні погодилась позивачка, та вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача на її утримання аліменти в розмірі 800,00 грн. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити питання про розподіл судових витрат. Так як позов задоволено в повному обсязі, то з відповідача на користь держави слід стягнути 768,40 грн. судового збору за вимогу про стягнення аліментів.

Outcome: approved