overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

Позивач звернулася з вищевказаним позовом до суду, обґрунтовуючи тим, що квартира [ADDRESS] належить їй на праві власності. У вказаній квартирі зареєстровані: позивач з дітьми та колишній чоловік - [PERSON], який не проживає за місцем реєстрації з січня 2010 року, витрат за комунальні послуги не несе в зв'язку з чим просить визнати останнього таким, що втратив право користування житловим приміщенням за вказаною адресою. В судовому засіданні позивач підтримала заявлені вимоги, просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд враховуючи вимоги ст. ст. 77, 224 ЦПК України визнав за можливе розглянути справу у відсутності відповідача по справі та ухвалити заочне рішення. Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає частковому задоволенню через наступне. Судом встановлено, що в квартирі [ADDRESS] зареєстрований [PERSON], який є колишнім чоловіком позивача. Вказана квартира належить позивачу на праві власності відповідно договору купівлі-продажу квартири від 04.03.99 року. Як вбачається з відповідних актів, наданих стороною позивача, складених комісією ЖЕК-304, [PERSON] не поживає в квартирі позивача з березня 2011 року. Згідно ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно зі ст. 383 ЦК України власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання та проживання членів своєї сім'ї. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. З огляду на викладене, на підставі аналізу зібраних по справі доказів, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, а відповідача слід визнати таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. Оскільки суд задовольняє позов, то за правилами ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений нею судовий збір у розмірі 114,70 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

Позивач звернулася з вищевказаним позовом до суду, обґрунтовуючи тим, що у спірній квартирі [ADDRESS] зареєстрована позивач, її донька [PERSON], мати [PERSON], брат [PERSON] та відповідач - [PERSON], який є колишнім чоловіком позивача та не проживає за місцем реєстрації з серпня 2012 року, витрат за комунальні послуги не несе в зв'язку з чим просить визнати останнього таким, що втратив право користування житловим приміщенням за вказаною адресою. В судовому засіданні позивач підтримала заявлені вимоги, просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Треті особи в судове засідання не з'явилися. Суд враховуючи вимоги ст. ст. 77, 224 ЦПК України визнав за можливе розглянути справу у відсутності відповідача по справі та ухвалити заочне рішення. Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню через наступне. Судом встановлено, що у квартирі [ADDRESS] зареєстрований [PERSON], який є колишнім чоловіком позивача. Як вбачається з відповідних актів, наданих стороною позивача, складених комісією ЖЕК № 301, відповідач не поживає у вказаній квартирі з серпня 2012 року. Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Відповідно до ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи такою, зо втратила право користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Оцінюючі встановлені обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги в підлягають задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що відповідач більше шести місяців відсутній за місцем своєї реєстрації, витрати по житлово-комунальним послугам не несе. Отже відповідно до вимог ст. 72 ЖК України, відповідач є особою, що втратила право користування вказаним житловим приміщенням. Оскільки суд задовольняє позов, то за правилами ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений нею судовий збір у розмірі 243,60 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

Позивач звернулася з вищевказаним позовом до суду, обґрунтовуючи тим, що у спірній квартирі [ADDRESS] зареєстрована позивач, її донька, онуки та відповідач - [PERSON], який є колишнім чоловіком позивача та не проживає за місцем реєстрації з 2012 року, витрат за комунальні послуги не несе в зв'язку з чим просить визнати останнього таким, що втратив право користування житловим приміщенням за вказаною адресою. В судовому засіданні позивач підтримала заявлені вимоги, просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Третя особа в судове засідання не з'явилася. Суд враховуючи вимоги ст. ст. 77, 224 ЦПК України визнав за можливе розглянути справу у відсутності відповідача по справі та ухвалити заочне рішення. Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню через наступне. Судом встановлено, що у квартирі [ADDRESS] зареєстрований [PERSON], який є колишнім чоловіком позивача. Як вбачається з відповідних актів, наданих стороною позивача, складених комісією ЖБК «Хімік-17», відповідач не поживає у вказаній квартирі з 2012 року. Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Згідно ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно зі ст. 383 ЦК України власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання та проживання членів своєї сім'ї. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. З огляду на викладене, на підставі аналізу зібраних по справі доказів, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, а відповідача слід визнати таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. Оскільки суд задовольняє позов, то за правилами ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений нею судовий збір у розмірі 243,60 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

Позивач звернулася з вищевказаним позовом до суду, обґрунтовуючи тим, що у спірній квартирі [ADDRESS] зареєстрований позивач, його донька [PERSON] та відповідач - [PERSON], який не проживає за місцем реєстрації з 1996 року, витрат за комунальні послуги не несе в зв'язку з чим просить визнати останнього таким, що втратив право користування житловим приміщенням за вказаною адресою. В судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги, просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. [PERSON] проти задоволення позову не заперечувала. Представник ВГІРФО Деснянського РУГУ МВС України в м. Києві в судове засідання не з'явився, просив розглядати справу у його відсутність. Суд враховуючи вимоги ст. ст. 77, 224 ЦПК України визнав за можливе розглянути справу у відсутності відповідача по справі та ухвалити заочне рішення. Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню через наступне. Судом встановлено, що у квартирі [ADDRESS] зареєстрований [PERSON], який є сином позивача. Як вбачається з відповідних актів, наданих стороною позивача, складених комісією ЖЕК № 316, [PERSON] не поживає у вказаній квартирі. Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Відповідно до ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи такою, зо втратила право користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Оцінюючі встановлені обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги в підлягають задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що відповідач більше шести місяців відсутній за місцем своєї реєстрації, витрати по житлово-комунальним послугам не несе. Отже відповідно до вимог ст. 72 ЖК України, відповідач є особою, що втратила право користування вказаним житловим приміщенням. Оскільки суд задовольняє позов, то за правилами ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений нею судовий збір у розмірі 243,60 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

Позивач звернулася з вищезазначеним позовом до відповідача, вказуючи, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 26.08.2000 року, зареєстрованого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції, актовий запис № 342 . Від спільного життя у мають неповнолітню дитину, сина [PERSON], [INFO], батьком якого у свідоцтві про народження вказано відповідача. З відповідачем проживають окремо, добровільно допомогу на утримання сина відповідач не надає. Тому просила стягнути з нього аліменти на утримання сина у розмірі ? частини всіх видів доходів до повноліття сина. Позивач у судовому засіданні не була присутня, подала заяву про підтримання позову та розгляду справи без її участі. Відповідач у судовому засіданні не був присутнім, подав заяву про визнання позову та розгляду справи без його участі. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, передбаченому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розумінні. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована постановою Верховної Ради № 789-Х11 від 27.02.1991 року Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26.08.2000 року, зареєстрованого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції, актовий запис № 342 . Від спільного життя у мають неповнолітню дитину, сина [PERSON], [INFO], батьком якого у свідоцтві про народження вказано відповідача. На утримання сина відповідач матеріальну допомогу не надає, тому суд вважає за необхідне позов задовольнити та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно до повноліття дитини, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку Суд вважає докази надані позивачем, достатніми та переконливими. Судові витрати на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 180, 182, 183, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

Позивач звернулася з вищезазначеним позовом до відповідача, вказуючи, що перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 12 вересня 1997 року, відділом реєстрації актів громадянського стану м. Лисичанськ Луганської області, актовий запис № 559. Від спільного життя мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], батьком яких у свідоцтві про народження дітей вказано відповідача. З відповідачем проживають окремо, добровільно допомогу на утримання дітей відповідач не надає. Тому просила стягнути з нього аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів доходів до їх повноліття. Позивач позов підтримала, просила справу слухати за її відсутності, про що надала суду письмову заяву. Відповідач позов визнав, погодився платити аліменти на утримання дітей, справу просив слухати за його відсутності, про що надав суду письмову заяву. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, передбаченому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 12.09.1997 року. Від спільного життя у мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], батьком яких у свідоцтві про народження дітей вказано відповідача. На утримання дітей відповідач матеріальну допомогу не надає, тому вона просила суд стягнути з відповідача аліменти на їх утримання у розмірі 1/3 частини всіх видів доходів щомісячно до повноліття дітей, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку Суд вважає докази надані позивачем, достатніми та переконливими. Судові витрати на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 180, 182, 183, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

Позивач звернулася з вищезазначеним позовом до відповідача, вказуючи, що перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 24 червня 2014 року, відділом реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції Луганської області, актовий запис № 197. Від спільного життя мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], батьком якого у свідоцтві про народження дитини вказано відповідача. Дитина знаходиться на її утриманні. Вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до виповнення останньому трьох років, тому потребує матеріальну допомогу від чоловіка, який добровільно таку допомогу не надає Тому просила стягнути з нього аліменти на своє утримання у розмірі 1/6 частини всіх видів доходів до виповнення сину трьох років. Позивач позов підтримала, просила справу слухати за її відсутності, про що надала суду письмову заяву. Відповідач позов визнав, погодився платити аліменти на утримання дружини, справу просив слухати за його відсутності, про що надав суду письмову заяву. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, передбаченому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 24.06.2014 року. Від спільного життя у мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] , батьком якого у свідоцтві про народження дитини вказано відповідача. На утримання дружини відповідач матеріальну допомогу не надає, тому вона просила суд стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини всіх видів доходів щомісячно до виповнення синові трьох років. Суд вважає докази надані позивачем, достатніми та переконливими. Судові витрати на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 180, 182, 183, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-12 00:00:00

Позивач звернулася з вищезазначеним позовом до відповідача, вказуючи, що перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 27.06.2007 року Привільською міською радою м. Лисичанська Луганської області, актовий запис № 22. Від спільного життя мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] , батьком якого у свідоцтві про народження дитини вказано відповідача. З відповідачем проживають окремо, добровільно допомогу на утримання сина відповідач не надає. Тому просила стягнути з нього аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів до повноліття дитини. Позивач у судовому засіданні не була присутня, позов підтримала, просила справу слухати за її відсутності, про що надала суду письмову заяву. Відповідач у судовому засіданні не був присутнім, позов визнав, погодився платити аліменти на утримання сина, справу просив слухати за його відсутності, про що надав суду письмову заяву. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, передбаченому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВР N 789-XII від 27.02.1991 р., Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 27.06.2007 року Привільською міською радою м. Лисичанська Луганської області, актовий запис № 22. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], батьком якого у свідоцтві про народження дитини вказано відповідача. На утримання сина відповідач матеріальну допомогу не надає. Суд вважає докази надані позивачем, достатніми та переконливими. Суд вважає, що надані позивачем докази достатні та переконливі, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 640 грн. на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного та ст.ст.84, 180, 181 СК України, Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВР N 789-XII від 27.02.1991,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-22 00:00:00

Позивач звернулася з вищезазначеним позовом до відповідача, вказуючи, що перебуває у зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції, актовий запис № 443, шлюбі з відповідачем з 27 серпня 2005 року. Від спільного подружнього життя мають доньку [PERSON], 25 січня 2008 р. н. Подружні стосунки з відповідачем припинені в грудні 2013 року через пияцтво відповідача. На примирення не згодна, просить розірвати шлюб. Позивач у судовому засіданні не була присутня, позов підтримала, просила справу слухати за її відсутності, про що надала суду письмову заяву. Відповідач у судовому засіданні не був присутнім, позов визнав, на примиренні не наполягає, справу просив слухати за його відсутності, про що надав суду письмову заяву. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, передбаченому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 27 серпня 2005 року, зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції, актовий запис № 443. Від спільного подружнього життя мають доньку [PERSON], 25 січня 2008 р. н. Подружні стосунки з відповідачем припинені з грудня 2013 року. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, тому на підставі ст. 112 СК України позов слід задовольнити, визнання позову відповідачем слід прийняти. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-12 00:00:00

Позивач звернулася з вищезазначеним позовом до відповідача, вказуючи, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 14 жовтня 2005 року. Подружні стосунки з відповідачем припинені в липні 2014 року через несумісність характерів. На примирення не згодна, просить розірвати шлюб. Позивач позов підтримала, просила справу слухати за її відсутності, про що надала суду письмову заяву. Просила залишити шлюбне прізвище «[PERSON]». Відповідач позов визнав, на примиренні не наполягає, справу просив слухати за його відсутності, про що надав суду письмову заяву. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, передбаченому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 14 жовтня 2005 року, зареєстрованому відділом РАЦС Лисичанського міського управління юстиції Луганської області, актовий запис № 650. Подружні стосунки з відповідачем припинені в липні 2014 року через несумісність характерів. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, тому на підставі ст. 112 СК України позов слід задовольнити, визнання позову відповідачем слід прийняти. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved