Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою і просить визнати за нею право власності на житловий будинок №16 по вул. Центральній в селі Козулі Овруцького району Житомирської області, мотивуючи тим, що вона являється спадкоємцем за заповітом після смерті матері [PERSON], яка померла 04.05.2016 року, в установлений законом строк прийняла спадщину, однак оформити її не може, оскільки спадкодавець при житті не виготовила правовстановлюючі документи на спадкове майно. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, але надала заяву про розгляд без її участі, погоджується на заочний розгляд справи. Відповідач будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, про що свідчить поштове повідомлення, на виклик до суду не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити, з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] померла 04 травня 2016 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ТП №273620 ( а.с.4). На день смерті [PERSON] відкрилася спадщина на житловий будинок №16 по вул. Центральній в селі Козулі Овруцького району Житомирської області, який належав їй на праві приватної власності, та земельні ділянки, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Лучанківської сільської ради Овруцького району №945 від 14.09.2016 року ( а.с.8). Відповідно до п.11 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та його батьки. Згідно з ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину чи не прийняти її. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. При житті [PERSON] на випадок своєї смерті розпорядилася своїм майном і все своє майно заповіла своїй дочці [PERSON], що підтверджується копією заповіту посвідченого секретарем виконавчого комітету Лучанківської сільської ради Овруцького району від 17.11.2009 року, зареєстрованого в реєстрі за №48 (а.с.7). Позивач є донькою [PERSON] і являється спадкоємцем за заповітом, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-УР №149527, копією свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ТП №447578 і в установлений законом строк прийняла спадщину, подавши вчасно заяву про прийняття спадщини за заповітом до Овруцької державної нотаріальної контори Житомирської області (а.с.5-6). З постанови державного нотаріуса Овруцького державної нотаріальної контори [PERSON] про відмову у вчиненні нотаріальної дії №58/02-31 від 17.01.2017 року вбачається, що [PERSON] дійсно прийняла спадщину за заповітом після померлої 04 травня 2016 року матері [PERSON], вчасно подавши заяву про прийняття спадщини за заповітом до Овруцької державної нотаріальної контори, однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок із-за відсутності правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві (а.с.15). З повідомлення державного нотаріуса Овруцької державної нотаріальної контори Житомирської області [PERSON] від 02.02.2017 року за №231/01-16 вбачається, що після померлої 04 травня 2016 року [PERSON] заведена спадкова справа №364/2016 у звязку з подачею заяви про прийняття спадщини за заповітом від дочки померлої [PERSON], що проживає в [INFO] та їй були видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки. Частиною 5 ст.1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця (ч.2 ст.1220 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх невизнаних прав. У відповідності до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, зокрема якщо це право не визнається іншою особою. На підставі викладеного за позивачем слід визнати право власності на спадковий будинок. Згідно технічного паспорта виданого КП «Коростенське міжміське бюро технічної інвентаризації» за №7 інвентаризаційна вартість житлового будинку №16 по вул. Центральна в селі Козулі Овруцького району Житомирської області становить 65101,00 грн.( а.с.13-14). Позивач сплатив судовий збір в сумі 651,01 грн.

Outcome: approved