Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на своє утримання в розмірі 1/4 частини усіх доходів відповідача щомісячно до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трьох років. На обґрунтування вимог позивач в позовній заяві зазначила, що 27.12.2014 року сторони уклали шлюб. Від шлюбу мають спільних дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Діти проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні. Посилаючись на викладене, позивач просила про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/4 заробітку (доходу) щомісячно на утримання позивача до досягнення дитиною [PERSON] трьох років. В судове засідання по розгляду справи по суті позивач не з`явилася, про час та місце судового розгляду була повідомлена вчасно та належним чином (рекомендованим листом зі зворотним повідомленням), про причини неявки до суду не повідомила, будь-яких заяв не подавала. При цьому, за загальним правилом, визначеним ч.1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Крім того, відповідно до п.1 ч.3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. У зв`язку з вказаним, суд ухвалив про розгляд справи за відсутності позивача. Відповідач до суду не з`явився, про час слухання справи повідомлявся рекомендованим листом з рекомендованим повідомленням. До суду не надійшло відзиву на позов. З огляду на те, що сторони належним чином повідомлені, відповідач не з`явився в судове засідання та не подав відзив, суд ухвалив про заочний розгляд справи. Дослідивши наявні у справі матеріали (копію паспорта позивача та відповідача; копію свідоцтва про шлюб; копію свідоцтва про народження [PERSON] та [PERSON] ; копію акту про встановлення факту проживання від 24.09.2020 року; повідомлення відділу державної реєстрації Баштанської міської ради Миколаївської області від 29.09.2020 року № 4049), суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог і можливість задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що 27.12.2014 року сторони уклали шлюб. Від шлюбу сторони мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . Дочка проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Сторони не досягли згоди щодо участі чоловіка в утриманні дружини, з якою проживає малолітня дитина, якій не виповнилось трьох років. Відповідно до ст. 84 Сімейного Кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка\~ батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. З урахуванням встановлених вище обставин щодо наявності у сторін малолітньої дитини, яка проживає з позивачем та перебуває на її утриманні, та за відсутності обставин, які звільняють відповідача від його обов`язку по сплаті аліментів, суд приходить до висновку про задоволення позову та необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитина до трьох років. Позивач запропонувала стягувати з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини від всіх доходів відповідача, а відповідач відзиву з будь-якими запереченнями проти заявленого розміру аліментів до суду не надав. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковим мінімумом є вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» у 2020 році прожитковий мінімум на працездатну особу в розрахунку на місяць з 1 липня становить 2197 гривень. Аналіз змісту ст. 84 Сімейного Кодексу України дає підстави для висновку, що в даній нормі йде мова не про допомогу в сенсі додаткового джерела доходу для дружини, а саме про утримання, тобто надання грошових коштів, які б в достатній мірі забезпечили дружину джерелами для існування, а таким достатнім рівнем відповідно до процитованої вище ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» є саме прожитковий мінімум. Очевидно, що незабезпечення чоловіком дружини, з якою проживає дитина, матеріальним утриманням хоча б на рівні визначеного законом прожиткового мінімуму не може вважатись належною реалізацією передбаченого ст. 84 Сімейного Кодексу України права на утримання, тому, вирішуючи питання про розмір аліментів, суд виходить з того, що такий розмір має забезпечувати відповідний прожитковий мінімум. За такого, з урахуванням всіх описаних вище обставин, суд вважає, що стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на її утримання в розмірі 1/4 частини всіх доходів відповідача буде максимально відповідати всім окресленим вище принципам розрахунку, оскільки має забезпечити позивачу отримання від батька дитини матеріального утримання на рівні не нижчому від прожиткового мінімуму. Зазначене є підставою для задоволення позову. Оскільки за\~даною категорією\~справ позивач\~звільнений від\~сплати судового\~збору та\~позов підлягає\~задоволенню,\~тому з\~відповідача на\~підставі ч.1\~ст.\~141\~ЦПК України\~підлягає стягненню\~судовий збір\~на користь\~держави. На підставі ст.ст. 84 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved