Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, який змінював та уточнював /а.с.118-120/, в якому просить визначити за [PERSON], який помер [INFO] року, право власності на спадкове майно - квартиру [ADDRESS] в цілому (1/1 частки); визнати за нею право власності на зазначену квартиру в порядку спадкування за заповітом. Свої вимоги мотивує тим, що зазначена квартира належала на праві власності померлому та який за життя склав заповіт, котрим заповів їй вказану квартиру, а також грошові вклади. Проте, після смерті вона не знайшла свідоцтва на право власності або іншого правовстановлюючого документу, який би засвідчував, що спірна квартира належала на праві власності покійному [PERSON], і тому постановою державного нотаріуса Сьомої Львівської державної нотаріальної контори Гуділіної І.І. від 30 квітня 2015 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. В зв'язку з наведеним, просить позов задовольнити. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, дав пояснення аналогічні вищенаведеному, просить позов задовольнити. У судовому засіданні представника відповідача проти задоволення позову не заперечив, пояснивши, що [PERSON] є єдиним внуком померлого [PERSON], проте останній заповів квартиру [ADDRESS] позивачу, заповіт вони не мають намір визнавати недійсним, просить позов задовольнити. Суд ухвалив справу розглядати без участі представника третьої особи, який до суду не з'явився, будучи належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, проте подав до суду письмову заяву, в якій просить розгляд справи проводити без його участі, а матеріалів справи достатньо для розгляду справи по суті та ухвалення рішення. Заслухавши учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи, оглянувши матеріали інвентаризаційної справи на квартиру, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч.ч. 1 та 3 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Судом встановлено, що відповідно до реєстраційних посвідчень від 01 листопада 2001 року серія КММ № 064833 та КММ № 064834, виданих Львівським бюро технічної інвентаризації, [PERSON] та [PERSON] належало по 1/2 частині в квартирі [ADDRESS], яка складається з однієї кімнати, житловою площею 19,1 кв.м. /а.с.127,128/. 25 листопада 2013 року [PERSON] склав заповіт, посвідчений державним нотаріусом Сьомої Львівської державної нотаріальної контори Гуділіною І.І., зареєстрований в реєстрі № 2-862, яким заповів позивачу [PERSON] належну йому на праві власності частину квартири [ADDRESS] та грошові вклади, що знаходилися в Фольксбанку та Дельтабанку /а.с.5/. [INFO] року померла [PERSON] /а.с.81/. Після її смерті заяви про прийняття спадщини за законом в сьому Львівську державну нотаріальну контору були подані двома її спадкоємцями, а саме: її чоловіком - [PERSON] та її онуком - відповідачем [PERSON] /а.с.79,80/. Після смерті [PERSON] її чоловік [PERSON] набув право власності на 1/4 частину спірної квартири, тобто на половину 1/2 частини квартири, що належала його померлій дружині за життя, що підтверджується свідоцтвом про право власності від 25 квітня 2014 року, виданого державним нотаріусом Сьомої Львівської державної нотаріальної контори Гуділіною І.І., зареєстрованим в реєстрі № 2-348, та витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, виданого державним реєстратором Гуділіною І.І., номер запису про право власності 5473873 /а.с.105/. Також, [PERSON] набув право власності на 1/8 частину спірної квартири, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 25 квітня 2014 року, виданого державним нотаріусом Сьомої Львівської державної нотаріальної контори Гуділіною І.І., зареєстрованим в реєстрі № 2-354, та витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, виданого державним реєстратором Гуділіною І.І., номер запису про право власності 5475489 /а.с.108/. На іншу 1/8 частину квартири [ADDRESS] право власності набув відповідач [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 25 квітня 2014 року, виданого державним нотаріусом Сьомої Львівської державної нотаріальної контори Гуділіною І.І., зареєстрованим в реєстрі № 2-350, та витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, виданого державним реєстратором Гуділіною І.І., номер запису про право власності 5474950 /а.с.106/. 08 травня 2014 року між відповідачем [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі продажу 1/8 частини квартири, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі № 635 /а.с.113,114/. Згідно з умовами зазначеного договору відповідач продав [PERSON] 1/8 частину квартири [ADDRESS], після чого останній набув право власності на вказану частину спірної квартири, що підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, виданого державним реєстратором [PERSON], номер запису про право власності 5474950. [INFO] року помер [PERSON] /а.с.26/. Таким чином, судом достовірно з'ясовано, що [PERSON] на день його смерті належала на праві власності квартира [ADDRESS] в цілому ( 1/1 частина квартири = 1/2 частина + 1/4 частина + 1/8 частини + 1/8 частина). 04 грудня 2014 року позивач [PERSON] подала заяву про прийняття спадщини за заповітом в сьому Львівську державну нотаріальну контору /а.с.25/. 15 травня 2015 року позивач отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане державним нотаріусом Сьомої Львівської державної нотаріальної контори Гуділіною І.І., зареєстровано в реєстрі № 2-673, на спадщину, яка складалася з грошових вкладів, що знаходилися в ПАТ «ВіЕс Банк» та ПАТ «Дельта Банк» /а.с.53/. Щодо свідоцтва про право спадщину за заповітом на спірну квартиру, то постановою державного нотаріуса Сьомої Львівської державної нотаріальної контори Гуділіної І.І. від 30 квітня 2015 року у видачі такого свідоцтва було відмовлено відповідно до п.4.15 глави 10 Розділу 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів /а.с.46/. Враховуючи наведене, суд, дослідивши докази по справі в їх сукупності, з яких убачається, що позивач вчасно подала заяву про прийняття спадщини, отже, вважається такою, що прийняла її (ст. 1272 ЦК України), а до суду звернулася саме через неможливість отримати свідоцтво про право на спадщину у зв'язку з відсутню правовстановлюючих документів на спадкове майно, тобто у зв'язку з відсутністю умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, про що їй було повідомлено нотаріусом, а також, беручи до уваги, що квартира [ADDRESS] належала покійному [PERSON] в цілому, приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання за позивачем право власності на спірну квартиру підлягають задоволенню. Щодо вимоги про визначення за [PERSON] права власності на спірну квартиру в цілому, то така вимога не підлягає до задоволення, оскільки достовірно було встановлено, що квартира [ADDRESS] в цілому належала на праві власності спадкодавцю, а відтак немає правових підстав та необхідності визначати право власності за померлим.

Outcome: partial