Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду\~із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 09.11.2014 року відповідач по справі в стані алкогольного сп'яніння на великій швидкості керуючи мотоциклом в'їхав в її ворота та двері житлового будинку, що знаходиться за адресою: с. Шевченко, вул. Шевченко, буд. 33 Чаплинського району Херсонської області. 17.11.2014 року до неї приїхали працівники ДАІ з відповідачем, і в їх присутності останній написав розписку, згідно якої зобов'язувався до 31.12.2014 року віддати грошові кошти в сумі 3 500 (три тисячі п'ятсот) грн. за спричинену шкоду в результаті ДТП. Зазначені обставини підтверджуються доданою до заяви, складеною відповідачем власноруч та підписаною у присутності працівників ДАІ, розпискою від 17.11.2014 року. Однак у зазначений термін відповідач боргу не повернув. Я неодноразово зверталася до нього з проханням повернути кошти в добровільному порядку, однак врегулювати спір мирним шляхом мені не вдалося. Відповідач відмовився повертати мені вказану суму згідно вищевказаної розписки. Крім того, на телефонні дзвінки він не відповідав. Просить суд стягнути з [PERSON], на її користь основний борг в розмірі 3500 (три тисячі п'ятсот) грн.; суму процентів в розмірі 762 (сімсот шістдесят дві) грн. 51 коп.; суму втрат від інфляції в розмірі 1585 (одна тисяча п'ятсот вісімдесят п'ять) грн. 50 коп.; суму 3 % річних в розмірі 130 (сто тридцять) грн. 41 коп. та судові витрати в розмірі 487 грн. 20 коп. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд вимоги задовольнити. Відповідач будучи належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи в судове засідання не зявився про причини неявки суду не повідомив. Тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідноснини. Судом установлено, що відповідно до розписки від 17.11.2014 року, відповідач зобовязувався у строк до 31.12.2014 року повернути позивачці грошові кошти у сумі 3500 грн. Однак у зазначений термін відповідач боргу не повернув. Поняття позикових відносин і договору позики визначаються положеннями\~глави 71 ЦК України. Відповідно до\~ст. 1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначеніродовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики вважається укладеним в момент здійснення дій з передачі предмета договору на основі попередньої домовленості (п. 2 ч. 1ст. 1046 ЦК України). Згідно із ч. 2\~ст. 1047 ЦК України\~на підтвердженняукладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Отже, письмова форма договору позики з огляду на його реальний характер є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Статтею 202 ЦК України\~визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до ч. ч. 1, 2\~ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договір позики є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов'язки за ним, у тому числі повернення предмета позики або визначеної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Ця особливість реальних договорів зазначена в ч. 2\~ст. 640 ЦК України, за якою, якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, а й передачі грошової суми позичальнику. Досліджуючи договори позики чи боргові розписки, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа і, зважаючи на встановлені результати, робити відповідні правові висновки. Частиною 1\~ст. 1049 ЦК України\~встановлено, що за договором позики позичальник зобов'язаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. Таким чином, розписка як документ, що підтверджує боргове зобов'язання, має містити умови її отримання позичальником в борг із зобов'язанням повернення та дату отримання коштів. Така ж правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року у справі № 6-63цс13, 11 листопада\~2015 року у справі № 6-1967цс15, 24 лютого 2016 року. Як вбачається із письмових заперечень відповідача, розписка була написана ним власноруч. Передумовою для написання розписки, послугувало те, що він скоїв дорожньо-транспортну пригоду в результаті якої спричинив позивачці матеріальні збитки, та на підставі цього написав розписку про зобовязання повернути суму на відшкодування вказаних збитків. Таким чином, факт написання розписки сторонами не оспорюється. У розписці [PERSON], взяв на себе зобов'язання повернути грошові кошти у строк до 31.12.2014 року. Оскільки у розписці зазначені: сторони зобов'язання (позикодавець та позичальник), грошова сума, яка передається, та особистий підпис позичальника, то між сторонами було досягнуто згоди стосовно всіх істотних умов договору позики й розписка свідчать про його укладення відповідно до вимог\~ст. 1046 ЦК України. Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. На підставі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції на весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Згідно з вимогами ст.ст. 79, 87 ЦПК України, до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати, пов'язані із вчиненням дій, необхідних для розгляду справи. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені витрати.

Outcome: approved