Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на її користь на утримання дитини - [PERSON] у розмірі 1/2 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати прийняття рішення судом та до досягнення дитиною повноліття. Окрім того, просить суд стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на утримання дитини у розмірі 18989,30 грн щомісячно, починаючи з дати прийняття рішення судом та до досягнення дитиною повноліття. На обґрунтування позовних вимог зазначає, що сторони мають спільну дитину - [PERSON] , яка на даний час проживає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні. Згоди про сплату аліментів у добровільному порядку сторонами не досягнуто, відповідач в добровільному порядку не надає позивачу матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої доньки у розмірі, достатньому для забезпечення її потреб. Позивач зазначає, що для проживання з донькою вона орендує квартиру згідно договору № б/н від 27.05.2017, оскільки не має власного житла. Вартість орендної плати разом зі сплатою комунальних послуг становить 11000,00 - 13000,00 грн. щомісячно. Крім оренди квартири є інші життєво необхідні витрати для забезпечення потреб дитини (продукти харчування, засоби гігієни, косметичні та перукарські послуги, побутові засоби, ліки, медичне обслуговування, одяг, канцтовари тощо). Також виникає потреба щорічного збору дитини до школи на навчальний рік «Комплект школяра» (шкільний та спортивний одяг, посезонне взуття, спортивне взуття, канцтовари, спеціалізовані книги з іноземних мов тощо), який в середньому становить 7000,00 - 10000,00 грн. разово. Крім шкільних зборів до 01 вересня, потреба купівлі частини з вищеперерахованого виникає і протягом поточного року. Також відповідно до наказу МОЗ України № 682 від 16.08.2010 щороку школярі до 01 вересня мають пройти медичний профілактичний огляд і надати до школи результати обстежень по формі 086-1/0, вартість якого становить орієнтовно від 3630,00 грн. до 4550,00 грн., що підтверджується інформацією з офіційних сайтів медичних клінік «Добробут», «Into-Sana», «ISIDA». Враховуючи, що дитині 14 років їй вже необхідна періодична консультація гінеколога, мамолога, тощо та періодичне обстеження по даному напрямку із здачею відповідних аналізів (на гормони, тощо) та проведенням УЗ-діагностики. Згідно інформації з офіційного сайту медичної клініки «ISIDA» комплексне обстеження з консультацією лікаря-гінеколога коштує 2325,00 грн. разово. Згідно інформації з офіційного сайту медичної клініки «Добробут» комплексне обстеження підлітка без консультації мамолога, ендокринолога, гастроентеролога та УЗ-діагностики молочної залози, органів малого тазу коштує від 8350,00 грн. разово. Окремо кожна УЗ-діагностика коштує від 460,00 до 573,0 грн. Дані обстеження проводяться щонайменше два рази на рік. Враховуючи, що відповідач немає іншої сім`ї, дітей чи осіб на утриманні, є особою працездатного віку, фізично здоровий, а відповідно має можливість працювати та заробляти таку суму, щоб сплачувати аліменти на утримання своєї доньки у розмірі достатньому для її гармонійного розвитку, позивач вважає, що достатнім розміром аліментів на утримання доньки є 50 % всього заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати прийняття рішення судом і до досягнення дитиною повноліття. Окрім того, позивач зазначає, що [PERSON] навчається в гімназії № 191 ім. П. Г. Тичини з поглибленим вивченням іноземних мов м. Києва (вивчає англійську, французьку мови) та розвиває свої додаткові здібності наступним: 1. Відвідуванням Дитячої музичної школи № 20. Вартість оплати за навчання в якій становить 290 грн. щомісяця станом на 2018/2019 навчальний рік. Крім того для навчання в музичній школі необхідні канцтовари (щоденник, нотні зошити, папки, тощо), приблизна вартість яких становить близько 200 грн. на місяць; 2. Відвідуванням дитячої художньої школи № 2. Вартість оплати за навчання в якій становить 260 грн. щомісяця станом на 2018/2019 навчальний рік. Крім того для навчання в художній школі необхідні спеціальні канцтовари та матеріали (спеціальний художній папір для фарб та для малювання олівцем, професійні акварельні фарби, спеціальні професійні олівці та пензлики, масса для скульптурного ліплення, туш та пензлі для туші, папки, тубус для малюнків, палітри для змішування фарб, тощо) приблизна вартість яких становить близько 700-900 грн. на місяць; 3. Індивідуальними заняттями вокалом, де вартість занять становила 960 грн. за місяць (2 рази в тиждень, тобто 8 разів на місяць з вартістю одного заняття в розмірі 120 грн. станом на 2018/2019 навчальний рік). Підтвердженням цього є грамоти та нагороди з вокальних конкурсів із зазначенням прізвища викладача. Вартість занять на 2019/2020 рік вже становить 2000 грн. на місяць у того ж викладача (2 рази в тиждень, тобто 8 разів на місяць з вартістю одного заняття в розмірі 250 грн.); 4. Індивідуальними заняттями з математики, де вартість занять становить 2800 грн. за місяць (1 раз в тиждень алгебра та 1 раз в тиждень геометрія, тобто 8 разів на місяць з вартістю одного заняття в розмірі 350 грн. станом на 2018/2019 навчальний рік); 5. Відвідуванням курсів з вивчення англійської мови, де вартість навчання становить 2000 грн. щомісяця станом на 2019/2020 навчальний рік; 6. Витрати з оплати коштів в фонд класу для централізованої закупівлі навчальних посібників (посібники, додаткові книги, атласи, спеціальні робочі зошити з біології, географії, української мови та літератури, тощо), учбові посібники з математики (збірник задач), хімії, фізики та на шкільні свята в розмірі приблизно 200 грн. та 500 грн. на місяць; 7. Витрати на купівлю спеціалізованих підручників з французької та англійської мови для навчання в школі вартість яких цього року становить 650 грн. та 535 грн.; 8. Витрати на екскурсії дітей класом, які бувають з періодичністю 1-2 рази на рік з приблизною вартістю 4 500 грн.; 9. Витрати на навчання у Французькому Інституті в Україні (у зв`язку із бажанням дитини покращити свій рівень французької мови) становлять 6000 грн. (2 рази в тиждень, тобто 8 разів в тиждень з вартістю одного заняття в розмірі 750 грн.). Позивач зазначає, що додаткові витрати на дитину становлять: - 13 350 грн. вартість самого навчання (290 грн. музична школа + 260 грн. художня школа + 2000 грн. вокал + 2800 грн. математика + 2000 грн. англійська + 6000 грн. французька); - 2885 грн. орієнтовна вартість необхідних для навчання підручників, матеріалів, канцтоварів, тощо (200 грн. канцтовари в школу та музичну + 700 грн. матеріали для художньої + 800 грн. фонд класу + 650 грн. підручники французької + 535 грн. підручники з англійської); - 375 грн. на місяць за щорічні екскурсії класом (4500 грн. вартість однієї екскурсії: 12 місяців року = 375 грн. на місяць). Тобто, вартість додаткових витрат на утримання дитини лише пов`язаних з розвитком її здібностей становить 16 610,00 грн. щомісяця. Також [PERSON] має вроджену дискінезію жовчовивідних шляхів, а відповідно потребує щорічного санаторно-курортного лікування з регулярним питтям відповідної лікувальної мінеральної води. Середня вартість санаторно-курортної путівки з базовим лікуванням на 1 особу на 1 день в 2-місному 1-кімнатному номері в період літніх канікул становить 973 грн. Згідно стандарту санаторно-курортного лікування дітей з гіпотонічною (гіпокінетичною) дисфункцією жовчного міхура (Код МКХ- 10: К82.8), затвердженого наказом МОЗ України 12.05.2008 N 242, тривалість санаторно-курортного лікування становить 21-28 днів. Отже, вартість лише базового лікування дитини без необхідних основних і додаткових обстежень та додаткового лікування - 28551,64 грн. Санаторно-курортне лікування потребує додаткових витрат, оскільки оздоровчі заклади не приймають 14-15-річних дітей без супроводу дорослих, а відповідно з метою оздоровлення дитини позивач має оплатити мінімальну базову путівку собі для супроводу дитини та вартість проїзду для 2-х осіб в 2-ві сторони. Тобто для [PERSON] та її доньки вартість базової путівки з вартістю дороги в обидві сторони на 2х осіб становитиме 57 103,28 грн. Позивач вважає, що половина додаткових витрати на санаторно-курортне лікування дитини підлягає стягненню з Відповідача і становить 28 551,64 грн. на рік, що в розбивці на місяці становить 2379,30 грн. Враховуючи, що вартість додаткових витрат на утримання дитини, пов`язаних з розвитком її здібностей становить 16 610,00 грн. щомісяця та 2 379,30 грн. на місяць на санаторно-курортне лікування дитини, то вартість додаткових витрат на утримання дитини, які позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь загалом складають 18 989,30 грн. на місяць. Ухвалою від 15.10.2020 відкрито провадження у справі, постановлено розглядати останню за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання, встановлено учасникам процесу строки на подачу до суду заяв по суті справи. Судом сторонам було направлено копії ухвали про відкриття провадження у справі, а відповідачу також надіслано і копію позову з додатком. Ухвалою від 02.12.2019 клопотання позивача про витребування доказів задоволено, витребувано з Посольства Республіки Польща в Україні відомості про місце роботи та заробіток (доходи) [PERSON] . Ухвалою від 18.11.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 05.03.2021 від Посольства Республіки Польща в Україні надійшов лист, відповідно до якого будь-якими даними щодо цієї справи Посольство не володіє. В судове засідання сторони не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись. В матеріалах наявна заява позивача про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити. Оскільки відповідно до положень ЦПК України розгляд вказаної справи здійснювався судом за відсутності учасників справи, тому у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В силу ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони з 19.07.2003 перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 21.06.2018 у справі № 753/4878/18. [INFO] у сторін народилась дитина - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 22.03.2005 серії [NUMBER] . 27.05.2017 [PERSON] та [PERSON] підписано договір оренди (проект) квартири, що за адресою: [ADDRESS] , на строк до 27.05.2019. Будь-яких доказів на підтвердження укладення основного договору оренди означеної квартири суду не надано. Згідно роздруківки з Єдиного державного реєстру декларацій, [PERSON] у 2019 році подала декларацію за 2018 рік як заступник начальника відділу АТ «Укрзалізниця», розмір заробітної плати, отриманої за основним місцем роботи, становить 228203 грн. Позивачем додано до позовної заяви копії дипломів конкурсів про нагородження [PERSON] , а також копії чеків на підтвердження здійснення оплати за заняття по вокалу у 2018 та 2019 роках. Квитанцією № -25 підтверджується, що [PERSON] здійснено оплату за навчання дитини на курсах іноземних мов у розмірі 2000,00 грн за період з 09.09.2019 по 09.10.2019. Відповідно до роздруківки замовлення № 22000934, позивачем здійснено замовлення освітніх послуг з математики на сайті «Ваш репетитор» з метою покращити успішність. Репетитором обрано [PERSON] , вартість послуг якого 350 грн. за годину. Будь-яких доказів на підтвердження оплати послуг репетитора суду не надано. Позивачем не надано доказів на підтвердження того, що її донька відвідує Дитячу музичну школу № 20 та Дитячу художню школу № 2. Роздруківка з мобільного додатку АТ «Ощадбанк» про здійснення двох платежів у вересні 2019 року із зазначення у призначенні платежів «плата за навчання [PERSON] за вересень 2019 року» не може слугувати таким підтвердженням. Окрім того, медичною документацією підтверджується, що у [PERSON] діагностовано дискінезію жовчовивідних шляхів, рекомендовано: дотримання режиму, дієта, санаторно-курортне лікування. Згідно копії санаторно-курортної книжки перепустки № 505, [PERSON] у 2015 році відвідувала ДП «Санаторій «ПОЛЯНА». Будь-яких доказів на підтвердження вартості санаторного лікування у вказаному закладі в 2015 році суду не надано. Інші докази, надані позивачем, суд не бере до уваги, оскільки вони не відповідають критерію належності. Надаючи правову оцінку відносинам, що склались між сторонами спору, суд виходить із наступного. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України (далі СК України), батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Конвенція ООН про права дитини від 20.11.1989 встановлює принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, яка має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, вони зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття (ст. 141, 180 СК України). Дитина у будь-якому випадку повинна бути захищена та отримувати належне утримання від батьків, що гарантовано як нормами СК України, так і ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, згідно з якою держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Способи виконання обов`язку утримувати своїх неповнолітніх дітей визначені в ст. 181 СК України, за змістом ч. 3 якої кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. За змістом ст. 141 СК України, батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, в тому числі і щодо її утримання. Враховуючи викладене, суд, при вирішенні позовних вимог по суті і визначенні розміру аліментів з врахуванням вищенаведених обставин, враховуючи стан здоров`я дитини, її вік, з урахуванням матеріального стану обох батьків, мінімального гарантованого та рекомендованого розмірів аліментів на дитину відповідного віку, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти утримання дитини у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду - 08.10.2019, відповідно до ст. 191 СК України, і до досягнення дитиною повноліття, у відповідності до ст. 180 СК України. У даному випадку суд не вбачає за доцільне стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/2 частини доходу, оскільки вагомих підстав для стягнення такого розміру аліментів суду не доведено. Посилання позивача на необхідність орендувати житло, проходити медичні огляди, профілактичні обстеження, нести витрати на косметичні та перукарські послуги, купувати дитині продукти харчування, засоби гігієни, одяг, взуття, канцелярські приладдя, книги, тощо не свідчать про те, що існують об`єктивні обставини для стягнення аліментів у такому розмірі. Одночасно, суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них; а також положення ст. 185 СК України щодо обов`язку того з батьків, з кого присуджено аліменти на дитину, брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів за один місяць. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача половини вартості додаткових витрат на утримання дитини, суд зазначає таке. Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. У постанові Верховного Суду України від 13.09.2017 у справі № 6-1489цс17 зроблено висновок, що «СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону, брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. За частиною другою статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення». Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Ураховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Матеріали справи не містять належних та достатніх доказів як на підтвердження необхідності витрат на індивідуальні заняття вокалом, індивідуальні заняття з математики, відвідування курсів з вивчення англійської мови (враховуючи, що [PERSON] навчається в гімназії № 191 ім. П. Г. Тичини з поглибленим вивченням іноземних мов м. Києва), оплату коштів у фонд класу, купівлю спеціалізованих підручників з французької та англійської мов, на екскурсії з класом, у розумінні статті 185 СК України, так і щодо обґрунтованості розміру заявлених вимог по кожному виду платежу. В той же час, суд вважає доведеним, що [PERSON] потребує додаткових витрат на санаторно-курортне лікування. Доказів на підтвердження вартості означеного лікування, яке отримувала дитина у 2015 році, суду не надано. Суд зазначає, що протягом 2016-2019 років дитина не відвідувала оздоровчі заклади, у зв`язку з чим стягнення з відповідача на користь позивача щомісячно додаткових витрат на санаторне лікування дитини не є доцільним. Враховуючи викладені обставини, суд не вбачає законних підстав, для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача суму додаткових витрат на утримання дитини у розмірі 18989,30 грн щомісячно. Не зважаючи на відмову у задоволенні вказаної частини позовних вимог, це не перешкоджає позивачу звернутись до суду про стягнення половини вартості санаторно-курортного лікування, яке отримає дитина, після понесення таких витрат. Питання судового збору суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та відповідно до ст. 180-183, 185, 191 СК України,

Outcome: partial