Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-21 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом, яким просила позбавити відповідача батьківських прав щодо неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Позов мотивує тим, що відповідач є її батьком, який не приділяє жодної уваги її вихованню та утриманню, не цікавиться її життям, здоров`ям та навчанням, й протягом багатьох років взагалі жодного разу не бачив доньку. На засіданні опікунської ради Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради зроблено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо неповнолітньої доньки [PERSON] . Враховуючи наведене, просила позов задовольнити. Позивач у судовому засіданні позов підтримала із наведених у ньому підстав. Відповідач у судове засідання з розгляду даної справи не прибув із невідомих причин, хоча про час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся за місцем реєстрації проживання, і від нього не надходила заява про розгляд справи за його відсутності. Суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення. Представник третьої особи органу опіки і піклування в особі Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради у судове засідання не з`явився із невідомих причин, хоча про час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся, суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, постановляючи рішення відповідно до вимог ст.ст. 265, 281, 282 ЦПК України, суд приходить до наступного висновку. Із копії свідоцтва про народження вбачається, що сторони є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . Із висновку органу опіки і піклування від 16.09.2019 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо неповнолітньої дочки [PERSON] вбачається, що батько не приділяє жодної уваги вихованню та утриманню доньки, не цікавиться її життям, здоров`ям та навчанням, й взагалі тривалий час не бачив доньку. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини зроблено висновок № 3-С-95344-С-34 від 20.08.2019 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо неповнолітньої дочки [PERSON] . Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч. 4 ст. 155 Сімейного кодексу України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом, в тому числі за ст. 164 Сімейного Кодексу України - підставою позбавлення батьківських прав. У статті 164 Сімейного кодексу України є вичерпний перелік підстав позбавлення батьківських прав. Зокрема, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. У ст. 150 Сімейного Кодексу України закріплені, наступні обов`язки батьків по вихованню дитини: батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Відповідно до положень п. 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Чинне законодавство зазначає, що позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Способи та методи ухилення від обов`язку з виховання та утримання дитини зазначено в постанові Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року в п.16: «Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, треба розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками». Відповідно до ч.8 ст. 7 СК України, передбачено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно вимог ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні. Суд, вважає за необхідне врахувати, що позбавлення судом особи батьківських прав в значенні пункту 2 статті 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод становить втручання у її право на повагу до його сімейного життя, яке гарантується пунктом 1 статті 8. Таке втручання не становитиме порушення статті 8 лише у тому разі, якщо воно здійснене «згідно з законом», відповідає одній чи кільком законним цілям, про які йдеться в пункті 2 , і до того ж є «необхідним у демократичному суспільстві» для забезпечення цих цілей. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Факт ухилення батька від виконання батьківських обов`язків підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, які підтверджують, що неповнолітня [PERSON] проживає разом із матір`ю. За весь час життя доньки батько дитини не виконував своїх батьківських обов`язків щодо виховання та утримання дочки, у зв`язку з чим у нього наявна значна заборгованість зі сплати аліментів на утримання доньки. Усі обов`язки з виховання й утримання виконувала мати дитини. Крім того, орган опіки та піклування, розглянувши на засіданні комісії з питань захисту прав дитини 20.08.2019 заяву [PERSON] зробив висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо неповнолітньої дочки [PERSON] . При цьому органом опіки і піклування враховано нотаріально завірену заяву-згоду батька на позбавлення його батьківських прав. Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку, що слід позбавити [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON] . При цьому стаття 166 Сімейного кодексу України визначає правові наслідки позбавлення батьківських прав, а саме: особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Outcome: approved