Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до в обґрунтування позовних вимог зазначила, що з [PERSON] перебуває у шлюбі, який зареєстровано 27 лютого 2010 року у Червонозаводському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Харківського управління юстиції, актовий запис № 64. Від спільного життя вони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає та знаходиться на утримання матері, сімейне життя з відповідачем не склалося, оскільки після народження сина стосунки між ними погіршились. Відповідач не приділяв уваги ні дружині, ні сину. Через два місяці відповідач пішов із сімї. Згодом вони відновили стосунки та стали проживати однією сімєю, але відповідач ніяких висновків для себе не зробив, а навпаки став прискіпливим, іноді не ночував вдома, нерідко приходив напідпитку. За весь час шлюбу вони постійно сварились, розходились та сходились. За останній рік сумісного життя відповідач постійно вчиняв сварки, скандали, займався рукоприкладством. З осені 2015 року сімя існує лише формально. В грудні 2015 року та в січні 2016 року відповідач в присутності дитини влаштував сварку, ображав та бив її в присутності дитини, після чого забрав документи та вона змушена була викликати поліцію. На теперішній час, після отримання повторного свідоцтва про шлюб, вона подасть до суду заяву про розірвання шлюбу. Позивач матеріально утримує та належним чином піклується про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. З червня 2016 року позивач має намір виїхати в гості за кордон до своїх друзів до Німеччини та відпочити в Болгарії. Звернулася до відповідача з питанням надання дозволу оформити документи на тимчасовий виїзд малолітньої дитини та надання згоди про виїзд малолітнього сина за кордон, але відповідач не дає дозволу для виїзду її сина за межі України. Тому просила суд надати дозвіл на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька та надання оформлення паспорта (проїзного документа) дитини без згоди батька. У судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали та просили задовольнити. Позивач [PERSON] зазначила що з метою спільного відпочинку із сином, показати йому інші країни, здійснення його мрії відвідування Діснейленду, його оздоровлення на морі прийняла пропозицію своєї тітки, яка проживає Німеччині і з якою вона стала тісно спілкуватися протягом останніх років після смерті своєї матері, яка запросила її із сином до Німеччини, а потім запропонувала разом відпочити у Болгарії на березі Чорного моря. Витрати на переїзд тітка бере на себе. Таку поїздку вона має намір здійснити разом із сином у літні місяці та деякий час на початку осені. Тому просила надати дозвіл на тимчасовий виїзд за кордон з 01.08.2016 року по 30.09.2016 року. Вимушена звернутися до суду, оскільки відповідач їй відмовив надати дозвіл, наполягає, щоб вона забрала заяву про стягнення аліментів. Останні два місяці він сам перебуває за кордоном. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, будучи повідомлений про час слухання справи шляхом направлення судової повістки за місцем реєстрації. Представник відповідача [PERSON] у судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомлений про час слухання справи, надав суду заперечення в яких просив відмовити у задоволенні позову, в обґрунтування зазначив, що позивач не зверталася до відповідача за дозволом на виїзд за кордон, крім того, позивач просить надати дозвіл на виїзд, але не зазначає конкретний період перебування у кожній країні (Німеччина, Болгарія) окремо. Представник третьої особи Служба у справах дітей Червонозаводського району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради у судове засідання не зявився, будучи повідомленим про час слухання справи. Третя особа - Ленінський районний відділ ДМС м. Харкова до суду не з'явився, просив суд розглянути позов без його участі, вирішення позову залишив на розсуд суду. Суд, вислухавши позивача, її представника [PERSON], дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, при цьому суд виходить з наступних підстав. Судом встановлено наступні факти та відповідні до них правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, який укладено 27 лютого 2010 року у Червонозаводському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Харківського управління юстиції, актовий запис № 64. Згідно із свідоцтвом про народження [PERSON], [INFO], серії 1-ВЛ № 244703 від 30 вересня 2011 року, [PERSON] є батьком [PERSON], а [PERSON] його матір'ю (а. с. 6). Відповідно до довідки про склад сімї за адресою: [ADDRESS] у квартирі, що належить позивачу проживають: [PERSON], [PERSON], [INFO] (а.с. 23). Згідно ч. 2 ст. 154 СК України батьки мають право звертатися до суду за захистом прав та інтересів дитини. Статтею 313 Цивільного Кодексу України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадяни України»від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ, постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами). У відповідності до положень ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду. Згідно до п.18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМ України № 231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями, за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду. Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон. Статтею 18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. З огляду на викладене діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків. На теперішній час позивач має намір поїхати разом із малолітньою дитиною до своєї тітки, яка постійно мешкає в Німеччині та до Болгарії на відпочинок, але без нотаріально посвідченої згоди на те батька малолітнього сина, позивач це зробити не може. Відповідно до посилань позивача у добровільному порядку відповідач відмовляється надати нотаріально посвідчену згоду на виїзд сина за кордон. Із матеріалів справи можливо зробити висновок, що відповідач необґрунтовано обмежує права позивача на виховання дитини та обмежує її можливості як матері дитини, надавати дитині найкраще в житті. Судом встановлено і підтверджується показаннями свідка [PERSON], що відповідач перешкоджає матері дитини у наданні дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон з метою її відпочинку, розвитку та оздоровлення. Заперечення відповідача не є підставою для відмови у задоволенні позову. Відповідно до положень ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини. Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обовязків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Намір позивача тимчасово виїхати з малолітнім сином до Німеччини, показати йому іншу країну, відвідати Діснейленд, здійснивши мрію сина, оздоровити дитину на березі Чорного моря у Болгарії відповідає інтересам її малолітнього сина. Крім того, заперечення представника відповідача щодо зазначення конкретної країни та період часу перебування у цій державі не спростовують висновків суду. Беручи до уваги той факт, що судом при розгляді даної справи не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд малолітньої дитини [PERSON] за межі України для тимчасового перебування, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог [PERSON] та надання дозволу на тимчасовий виїзд малолітнього [PERSON], [INFO], зареєстрованого за адресою: [INFO], за кордон до Німеччини та Болгарії на період з 01.08.2016 року по 30.09.2016 року.

Outcome: approved