Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання з відповідачем шлюбу, зареєстрованого 16.09.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Олександрійському району реєстраційної служби служби Олександрійського міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області, про що складено актовий запис №55 та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , і доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позов обгрунтований тим, що 16.09.2014 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від спільного шлюбу мають малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя між ними не склалися через зневажливе ставлення відповідача до позивача, наразі проживають в одному будинку, проте збереження шлюбу неможливе, спір про поділ майна відсутній. Крім цього, відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по матеріальному забезпеченню дітей, всі витрати на їх утримання вона несе самостійно, у зв`язку з чим просить стягнути з відповідача аліменти. Позивач в підготовче судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач в підготовче судове засіданні не з`явився, про дату, час та місце розгляду повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Дані правовідносини регулюються ст. ст.110, 112 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. При розгляді справ про розірвання шлюбу, суд за правилами 112 Сімейного кодексу України з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 16 вересня 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу мають малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] , серії [NUMBER] . Відповідно до п. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до п. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно з ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до вимог ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як встановлено судом, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, крім того сторони не підтримують шлюбних стосунків, проживають окремо, в сім`ї втрачена взаємоповага та розуміння, шлюб існує лише формально й зберегти сім`ю неможливо. Зважаючи на дійсні причини розірвання шлюбу, зазначені позивачем, подальше життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Таким чином суд повно, всесторонньо та об`єктивно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України після набрання рішенням законної сили необхідно надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Щодо позовних вимог про стягнення аліментів, суд зазначає наступне. У відповідності із ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідач не надає позивачу матеріальної допомоги на утримання дітей, а тому суд вважає, що відповідач не виконує своїх батьківських обов`язків належним чином без поважних причин, а за законом батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. При визначені розміру аліментів на утримання дитини, суд враховує обставини, визначені у ст. ст. 182, 183 Сімейного Кодексу України. Діти проживають з позивачем, відповідач є працездатною особою, а тому може надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітніх дітей. В пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача і вважає, що це має задовольнити потреби в матеріальному забезпеченні дітей. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, в даному випадку стягнення аліментів присуджується з 15.09.2020 року. Питання щодо розподілу судових витрат, суд вирішує відповідно до ст. 141-142 ЦПК Україн.

Outcome: approved