Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-16 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, який зареєстрований 4 серпня 2018 року Буським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 86. Позовні вимоги мотивує тим, що шлюбні відносини з відповідачем не склалися, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, примирення та подальше збереження сім`ї вважає неможливим. Ухвалою суду від 1 лютого 2021 року позов прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено таку в судове засідання. В судовому засіданні позивач позов підтримала з мотивів викладених в ньому, просила розірвати шлюб. Відповідач в судовому засіданні відносно розірвання шлюбу не заперечив, додатково пояснив, що з позивачем проживають окремо, спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують, строку на примирення не потребують. Заслухавши пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного. \~ Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 4 серпня 2018 року шлюб між сторонами було зареєстровано 4 серпня 2018 року, про що складено відповідний актовий запис за номером 86. Шлюб було зареєстровано Буським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області. Стаття 51\~Конституції України визначає, що\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до частини 1\~статті 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами третьою, четвертою\~статті 56 СК України\~передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною другою статті\~104, частиною третьою статті\~\~\~105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 СК України. Відповідно до частини першої статті\~110, статті\~112 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що шлюб існує формально, сторони не підтримують подружніх стосунків, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, відповідач відносно розірвання шлюбу не заперечив, сторони у справі вважають, що примирення та збереження їх сім`ї є неможливим. Вказані обставини стверджуються матеріалами позову, поясненнями учасників справи. З огляду на вищенаведене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб між ними слід розірвати. При цьому у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню в користь позивача судові витрати в розмірі 840,8 гривень судового збору.

Outcome: approved