Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому посилається на те, що вона та відповідач є співвласниками домоволодіння, що знаходиться за адресою: м. Херсон, вул. Дарївська, 9. Оскільки між сторонами по справі існують непорозуміння у володінні, користуванні, розпорядженні своїми частками у домоволодінні та земельною ділянкою, просить суд виділити [PERSON] в натурі 1/2 частину житлового будинку № 9, з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по вулиці Дарївській в місті Херсоні, та складається з квартири № 2, загальною площею 89,7 м , житловою площею 49,2 м , а також гараж літ. «Й» та водопровід № 7. Літню кухню літ. «В», огорожу № 4-6 та мостіння № І залишити у спільному користуванні із [PERSON]. Визначити порядок користування земельною ділянкою загальною площею 585 м2, що була надана для обслуговування житлового будинку № 9 по вулиці Дарївській в місті Херсоні між [PERSON] та [PERSON] відповідно до порядку, який між ними склався. Позивач в підготовче судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила провести реальний розподіл будинку та визначити порядок користування земельною ділянкою відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 9 від 12 лютого 2018 року. Відповідач в підготовче судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала в повному обсязі, просила провести реальний розподіл будинку та визначити порядок користування земельною ділянкою відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 9 від 12 лютого 2018 року, від відшкодування коштів за перевищення частки в сумі 30\~307 грн. відмовилась. В порядку ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно до ч. 4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться у порядку, встановленому статтями 206,207 цього Кодексу. Дослідивши матеріали цивільної справи, матеріали інвентарної справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Статтею 41 Конституції України \~передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно до \~положень статей\~319,\~321 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.\~Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.\~\~Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За змістом\~ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Відповідно ст. 88 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою здійснюється за згодою всіх співвласників, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. З витягу з рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 17.05.1984 року вбачається, що за [PERSON] визнано право власності на ? частину незакінченого будівництвом домоволодіння, розташованого в м. Херсоні, по вул. Дарївська, буд.9. Право власності зареєстровано в ХОБТІ 30.01.1989 року за № 22887. З технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 9 по вул. Дарївська в м. Херсоні вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є власниками домоволодіння у рівних долях по ? частки кожна. Вказаний житловий будинок розташований на земельній ділянці площею 585 кв. м. В ході розгляду справи за клопотання позивача судом призначалася судова будівельно технічна експертиза. Частиною першою статті 364 ЦК України передбачено право співвласників на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні. Виходячи з аналізу змісту норм ст.ст. 183, 364, 379-380ЦК України, виділ часток(поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток у праві власності. Згідно до висновку проведеної в ході судового розгляду справи судової будівельно технічної експертизи за № 9 від 12.02.2018 року, розподіл\~(виділ) житлового будинку по вул. Дарївська, б. 9, у м. Херсоні, а також земельної ділянки, можливий з відхиленням від розміру часток в праві власності. Експертом запропонований один варіант, з урахуванням порядку користування, що склався за домовленістю між співвласниками домоволодіння № 9 за адресою: м. Херсон, вул. Дарївська, з відхиленням від розміру часток в праві власності, який суд приймає за основу розподілу домоволодіння, та два варіанти виділу земельної ділянки, суд приймає за основу другий варіант. Заважаючи на те, що виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, суд вважає можливим провести поділ житлового будинку зі зміною часток і присудженням грошової компенсації [PERSON]О, частка якої зменшується на 6\\100, в грошовій сумі складає 30 307 грн., від якої вона відмовилась, про що в матеріалах справи міститься відповідна заява. При цьому, вказані частини домоволодіння є самостійними обєктами нерухомого майна. Розподіл домоволодіння за даним варіантом не повязаний з роботами по переплануванню житлових будинків та відповідає порядку користування, що склався. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує прав чи інтересів інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. На підставі викладеного, ст.ст. 358, 364, 367, 370 ЦК України, ст. 41 Конституції України,

Outcome: approved