Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS], укладеного 10 грудня 2002 року між продавцями [PERSON] та покупцем [PERSON], недійсним в частині покупця, визнавши [PERSON], [INFO] покупцем; визнаня за [PERSON],[INFO], права власності на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що для укладення договору купівлі-продажу квартири за адресою: [ADDRESS], вона передала відповідачеві грошові кошти. Так як позивачка проживає у [ADDRESS] та вона не змогла бути присутньою у м. Кривому Розі для оформлення договору купівлі-продажу квартири, відповідачка є її донькою, вони домовились, що договір купівлі-продажубуде украдений відповідачкою, яка пізніше переоформить нерухоме майно на позивачку. Пісял придбання квартири і на теперішній час відповідачка є власником квартириа адресою: [ADDRESS], від переоформлення нерухомого майна ухиляється. Від представника позивача - [PERSON] до суду надійшла заява в якій він підтримує пред'явлені позовні вимоги та просить їх розглянута за відсутності позивача та представника позивача. Від відповідача [PERSON] до суду надійшла заява в якій вона визнає пред'явлені позовні вимоги в повному обсязі, просить розглянути позов у її відсутність. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] як продавець та [PERSON] як покупець 10 грудня 2002 року уклали договір купівлі-продажу нерухомого майна за адресою: [ADDRESS], який посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON] [PERSON] у встановленому законом порядку зареєструвала договір купівлі-продажу в КП «Криворізьке БТІ», що підтверджується відміткою на договірі купівлі-продажу,згідно якої внесений відповідний запис вреєстрову книгу 29Ж 158 за реєстром № 158. Покупець і продавець цілком виконали договір купівлі-продажу відповідно до норм, установлених цивільним законодавством. Оскільки зазначена вище угода цілком виконана сторонами, не порушена її форма, суд вважає, що право позивача підлягають відновленню. Згідно ст.60 Цивільного кодексу України ЦК УРСР (в редакції 1963 року) недійсні частини угоди не тягнуть за собою недійсності інших її частин, оскільки можна припустити, що угода була б укладена і без включення недійсної її частини. Відповідно до ст. 224 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ст. 227 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору. Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів. Отже, при наявності встановлених фактичних обставин, суд вважає, що за позивачем слід визнати право власності на спірну квартиру. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Таким чином визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного і

Outcome: approved