Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом посилаючись на те, що 18.04.1998 року, вона уклала шлюб з [PERSON] та проживали однією сім'єю до 2013 року. 27.05.2013 року, рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона, шлюб між нею та відповідачем був розірваний. Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON],[INFO], та [PERSON],[INFO] Після розлучення неповнолітні діти проживають разом з нею. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, участі у вихованні не приймає, та не виконує жодин з тих обов'язків, які покладені на нього законом як на батька дітей. Діти повністю знаходяться на її утримані. На сьогоднішній день вона не має змоги працювати, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років. Зважаючи на вищевикладене просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 33 відсотки з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення та до досягнення дітьми повноліття, та стягнути з відповідача на її користь додаткові кошти витрачені на одяг, взуття та канцелярію для дітей, оскільки діти навчаються в школі та потребують нормальних умов для існування в сумі 4478,00 грн, що підтверджується квитанціями представленими в матеріалах справи. До суду від представника позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог в частині додаткових витрат, де просить задовольнити в сумі 2235,00 грн., Крім того, надала заяву про слухання справи без її участі. Зменшені позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач надав до суду заяву про слухання справи без його участі, зменшені позовні вимоги визнав, проти задоволення не заперечував. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступного. Відповідно ст..180 СК України Батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття . Відповідно до ст.184 Сімейного кодексу України , мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 185 Сімейного Кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 18.04.1998 року. Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей [PERSON],[INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] та [PERSON],[INFO] що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. Згідно рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 27.05.2013 року, шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Після розірвання шлюбу діти проживають разом з позивачем та перебувають на її утримані. На сьогоднішній день у позивача [PERSON], виникла необхідність у додаткових витратах на дітей, так як діти навчаються в школі, оскільки на даний час вона не має змоги працювати у звязку з тим, що перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років просить стягнути грошові кошти витрачені на одяг та шкільне приладдя для дітей в сумі 2235,00 грн. Враховуючи той факт, що відповідач не заперечував проти стягнення з нього додаткових витрат в сумі - 2235,00 грн., потрачених позивачем на шкільний одяг та приладдя, суд вважає, можливим позов задовольнити позов у повному обсязі та стягнути аліменти в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку на дітей та додаткові витрати в сумі 2235,00 грн. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави державне мито у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved