Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-31 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеною позовною заявою 30.03.2016 та просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, в обґрунтування своїх позовних вимог вказувала на те, що з 28 квітня 2007 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сімя не склалася через різні сімейні та життєві цінності, мають різні погляди на життя та не розуміють один одного. Однією сімєю сторони не проживають з вересня 2015 року, на даний час спільного господарства не ведуть. Позивач вважає, що сім'я розпалася остаточно і примирення не бажає, спору щодо поділу спільного майна та про місце проживання дитини не має. Тому позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 28 квітня 2007 року виконавчим комітетом Христофорівської селищної ради Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 4. Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду письмову заяву, в якій просила цивільну справу розглянути за її відсутності, позов підтримала в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «Петренко» (а.с. 32). Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився, за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача направлялися судові повістки про виклик до суду на 17.01.2017 року, однак конверт повернувся на адресу суду (а.с. 26) та на 01.02.2017 року, яку він особисто отримав 25.01.2017 року (а.с. 31). А отже відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, відповідно до положень п. 4 ч.5 ст. 74 ЦПК України. В звязку з неявкою в судове засідання відповідача, суд, враховуючи викладену в заяві позивача думку про можливість винесення заочного рішення, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних в справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. В звязку з тим, що сторони правом на участь в судовому засіданні не скористалися, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, згідно матеріалів справи, сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 28 квітня 2007 року виконавчим комітетом Христофорівської селищної ради Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 4, дошлюбне прізвище позивача «Верховець», про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії 1-КИ № 071149 (а.с. 7). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], що видно з копій свідоцтва про народження (а.с. 4). Дитина проживає з позивачем (а.с. 9). Позивач стверджує, що сімейно-шлюбні відносини між сторонами припинені, оскільки вони втратили почуття любові та взаємоповаги, з вересня 2015 року не підтримують шлюбні відносини та не проживають єдиною сімєю, примирення та збереження сімї неможливе. Зазначені обставини ніким не оспорюються. Суд не застосовує положення ст. 111 СК України, оскільки в ході розгляду справи знайшли підтвердження викладені в позові обставини, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими, почуття любові та взаємоповаги зникло, а подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Відповідно до ст. 112 ч.2 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Суд дійшов висновку, що сімя розпалася остаточно, примирення неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, у звязку із чим шлюб зареєстрований між сторонами, повинен бути розірваний. З урахуванням думки позивача після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Петренко».

Outcome: approved