Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що протягом 2000-2005 року співмешкала з гр-ном [PERSON], проживаючі у квартирі останнього [ADDRESS]. З метою придбання нею власного житла у 2005 році вона виїхала на заробітки до Німеччини, де знаходилася до 2010 року. Упродовж 2007-2008 років через своїх знайомих вона передала зароблені нею кошти на загальну суму 17 тисяч євро [PERSON], який 20.08.2008 р. за її пропозицією для неї придбав [ADDRESS], оформивши договір купівлі-продажу на себе, оскільки у неї відсутня була можливість надати довіреність останньому або якимось іншим чином зареєструвати придбання квартири на своє ім»я. [INFO] [PERSON] помер, після смерті якого відкрилася спадщина, у тому числі і на квартиру [ADDRESS]. Відповідно до вимог ст. 1282 ЦК України вона спрямувала спадкоємцю померлого - його донці [PERSON] претензію про повернення коштів у сумі 17 тисяч євро, витрачених [PERSON], але відповіді вона не отримала. Рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 10.08.2012 р. за [PERSON] в порядку спадкування за законом як спадкоємцем першої черги визнано право власності на 1/2 частку спірної квартири. [PERSON] на час придбання квартири являвся пенсіонером по інвалідності, коштів на придбання квартири не мав. Вважаючи, що [PERSON], отримавши у власність 1/2 частину квартири [ADDRESS] після смерті батька [PERSON], який придбав квартиру для неї, зареєструвавши на себе за взаємозгодою, безпідставно набула право на зазначену частку квартири, у зв»язку з чим просила стягнути з відповідача на її користь грошові кошти в сумі 91800 грн. внаслідок безпідставного набуття вказаного майна. У судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги із зазначених вище підстав. Відповідач, маючи місце проживання у Російській Федерації, згідно матеріалів виконання судового доручення на території Псковської області відповідно до Конвенції про правову допомогу і правові відносини в цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року, була належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду, але у судове засідання не з»явилася з невідомих суду причин, про причину неявки суд не повідомила. За згодою позивача суд розглянув справу на підставі наявних доказів із винесенням заочного рішення відповідно до ст. ст. 224-226 ЦПК України. Заслухавши позивача та її представника, свідків [PERSON] [PERSON], [PERSON], [PERSON], свідка [PERSON], допитаного Святошинським районним судом м. Києва за судовим дорученням, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 20.08.2008 р. [PERSON] придбав у [PERSON], [PERSON] квартиру [ADDRESS] за ціною 17000 євро, зареєструвавши її в якості приватної власності відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно. [INFO] [PERSON] помер, а рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 10.08.2012 р. у справі № 2-153/11/2117 за [PERSON] в порядку спадкування за законом як спадкоємцем першої черги після смерті батька - [PERSON] визнано право власності, в тому числі на 1/2 частку квартири [ADDRESS]. Як пояснили у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] позивач раніше проживала по сусідству та виказувала намір придбати їх квартиру [ADDRESS]. Зі слів [PERSON] їм стало відомо, що позивачка виїхала на заробітки до Німеччини, де заробляє гроші для придбання квартир для себе, які висилає йому. В розмові за телефоном [PERSON] підтвердила намір придбати у них квартиру і сказала, що договір купівлі - продажу підпише [PERSON] та передасть 17000 євро, які вона йому висилала протягом 3-х років. [PERSON] засвідчила, що є сестрою [PERSON] та під час проживання у квартирі останньої познайомилася з [PERSON], яка проживала із [PERSON] та мала намір придбати у сестри квартиру. Пізніше [PERSON] виїхала на заробітки закордон, а зі слів [PERSON] їй відомо, що остання висилає йому гроші для придбання для неї квартири. Також Зємнухов розповідав, що оформлює придбану квартиру на себе, оскільки [PERSON] не може закордоном оформити документи на представлення її інтересів. Свідок [PERSON] пояснила, що зі слів [PERSON] їй відомо, що той купив квартиру по [ADDRESS] за гроші [PERSON]. [PERSON] засвідчив, що у 2005 році познайомився з [PERSON], яку порекомендував своїм знайомим у Німеччині для роботи в якості домогосподаркиі. Після цього [PERSON] поїхала до Німеччини. Одного разу у 2007-2008 році він був присутнім при передачі коштів у сумі 3000 євро [PERSON] у місті Києві, які передала останньому [PERSON] з Німеччини для купівлі для неї квартири у м. Нова Каховка. Передача коштів здійснювалася [PERSON], яка привезла гроші з Німеччини, в його присутності, в автомобілі. Факт передачі коштів у розмірі 17000 євро [PERSON] [PERSON] для придбання квартири для неї у м. Нова Каховка також підтверджується заявами [PERSON], посвідченими нотаріально у Німеччині у зв»язку із постійним місцем проживання зазначеної особи у даній країні, який підтвердив факт роботи разом з [PERSON], від якої у травні 2007 року та у червні 2008 року він отримав грошові кошти по 7000 євро кожного разу, які він передавав в Одесі [PERSON] для купівлі останнім квартири для [PERSON] Згідно закордонного паспорту, [PERSON] перетнула кордон України 16.09.2005 р., повернувшись в Україну 15.09.2010 р. За змістом статті 1212 Цивільного Кодексу України, особа, яка набула майно за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно незалежно від того, чи безпідставне набуття було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються, зокрема, до вимог про витребування майна власником із чужого незаконного володіння. Згідно вимог статті 1213 ЦК України, набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Аналізуючи зазначені норми закону, суд приходить до висновку, що предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв'язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Обов'язковими умовами для виникнення зобов'язання з безпідставного збагачення є: набуття або збереження майна; набуття або збереження майна за рахунок іншої особи; відсутність правової підстави для набуття або збереження майна за рахунок іншої особи (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених ст. 11 ЦК України). Таким чином, оскільки відповідач за рахунок позивача, яка не мала можливості оформити придбану за її кошти квартиру на себе, набула право на 1/2 частину спірної квартири безпідставно, прийнявши її у спадок після смерті батька [PERSON] як спадкоємиця першої черги, який оформив право власності цієї квартири на себе, тому суд вважає позовні вимоги обґрунтованими із стягненням на користь Вергулес (прізвище позивача на час розгляду справи) вартості 1/2 частини квартири у розмірі 91800 грн. (17000 євро - вартість квартири Х 10.8 грн. - банківський курс на момент подачі позову за розрахунками позивача = 183600 грн. : 2 = 91800 грн.). У відповідності зі ст.. 88 ЦПК України з відповідача н користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір - у розмірі 1708 грн. 50 коп.

Outcome: approved