Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-16 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в інтересах яких діє адвокат Раціборська М.В., звернулися в суд з позовом до відповідача Чернівецької міської ради, третя особа Інспекція Державного архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради, про визнання права власності на нерухоме майно,. В обґрунтування позовних вимог позивачі посилаються на те, що вони є співвласниками квартири [ADDRESS] , загальна площа якої становить 43,10 кв.м, житлова площа - 20,60 кв.м. Вказують, що з метою покращення житлово-побутових умов, позивачами було здійснено без належно оформленої проектної та дозвільної документації реконструкцію квартири, розширивши площу за рахунок надбудови мансарди. На даний момент квартира має загальну площу 82,3 кв.м., житлову - 48,4 кв.м., і допоміжну - 33,9 кв.м. та складається з чотирьох житлових кімнат. Зазначають, що на відповідність переобладнання квартири [ADDRESS] будівельним нормам та правилам вони замовили технічний висновок. Також посилаються на те, що за результатами проведення загальних зборів об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Стрийська-1» була засвідчена згода усіх мешканців будинку на проведення реконструкції шляхом надбудови мансарди до квартири [ADDRESS] . В позові вказують, що 02 вересня 2019 року [PERSON] звернулась із заявою до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради про прийняття даної надбудови на [ADDRESS] в експлуатацію. 06 вересня 2019 року на звернення [PERSON] була отримана відповідь про те, що органами місцевого самоврядування об`єкти самочинного будівництва не узаконюються, механізму та умов прийняття в експлуатацію об`єктів, збудованих самочинно, чинним законодавством України не передбачено. Позивачі зазначають, що орган місцевого самоврядування в особі Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю відмовив їм у прийнятті в експлуатацію надбудови до кв. [ADDRESS] , чим порушив їх законні права та інтереси, передбачені ст.182 та ч.ч.1, 2 ст.331 ЦК України. Посилаючись на ст.383, ст.376 ЦК України, п.10 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 461 від 13.04.2011 року, позивачіпросять визнати за ними право власності на квартиру [ADDRESS] , загальною площею 82,3 кв.м., житловою площею - 48,4 кв.м. Ухвалою суду від 19 листопада 2019 року в даній справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 13 січня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Представник позивачів в судовому засіданні позов підтримала, обґрунтовуючи доводами, викладеними в позовній заяві. Просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача Чернівецької міської ради в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, в якій не заперечує проти задоволення позову та просить розгляд справи проводити у її відсутності. Представник третьої особи [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що станом на даний час механізму та умов прийняття в експлуатацію об`єктів, збудованих самочинно, чинним законодавством не передбачено. Залишила вирішення позовних вимог на розсуд суду. Суд, вислухавши пояснення представника позивачів, третю особу, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно витягу про державну реєстрацію прав від 14.11.2011 року, виданого ЧКОБТІ, номер витягу 32027504, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] (а.с.38). Відповідно до технічного паспорта від 12.06.2019 року та довідки ЧМКБТІ №1448 від 14.06.2019 р. загальна площа квартири [ADDRESS] складає 82,3 кв.м., в тому числі житлова - 48,4 кв.м. (4 кімнати). Власниками квартири в 2011 році була самочинно проведена надбудова мансарди. Дійсна інвентаризаційна вартість надбудови з урахуванням коефіцієнтів діючої індексації становить 244732 грн (а.с.45-51). Згідно розрахунку класу наслідків (відповідальності) житлового будинку по [ADDRESS] , виконаного ФОП [PERSON] , кваліфікаційний сертифікат серія АР №007664, за всіма розрахунками характеристик можливих наслідків відповідно до табл. 1 ДСТУ-Н Б В.1.2-16:2013 вказаний житловий будинок відноситься до класу наслідків (відповідальності) СС1 (а.с.52-56). Відповідно до протоколу №2 загальних зборів об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Стрийська-1» від 07.02.2017 року прийнято рішення, яким вирішено одноголосно надати частину горища загального користування, яка знаходиться над територією квартири №8 , на потреби перепланування (добудову мансардного поверху). Всього проголосувало: «за» - 7 (сім), «проти» - 0 (нуль) (а.с.58-59). В листі від 06.09.2019 № КО-313/18-01/11 на заяву від 02.09.2019 року про прийняття в експлуатацію квартири [ADDRESS] , після проведення будівельних робіт з її реконструкції Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради зазначила, що механізму та умов прийняття в експлуатацію об`єктів збудованих самочинно, чинним законодавством України не передбачено. Також роз`яснено право відповідно до ст.376 ЦК України звернутися до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно (а.с.61). Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 319 ЦК України власник, володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно з ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відносини пов`язані з набуттям права власності на новостворений (збудований) об`єкт нерухомого майна регулюються положеннями ЦК України, зокрема статтею 331, законодавством у сфері містобудування, а також Земельним кодексом України. Відповідно до ч.2 ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди, тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту прийняття його до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до Закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно п. 4 ст. 357 ЦК України співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди може зробити у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав. Така добудова (прибудова) є власністю співвласника, який її зробив, і не змінює розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності. Згідно ч.ч.1,2,3,5 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб (частина п`ята). Аналіз норм ч. 5 ст. 376 ЦК України дає підстави для висновку про те, що в даному випадку основною підставою для визнання права власності на самочинно збудований об`єкт нерухомості є наявність у забудовника права власності або права користування земельною ділянкою, а також встановлення факту не порушення прав інших осіб. Проте, у матеріалах справи відсутні відомості про наявність у позивачів права власності чи користування земельною ділянкою за адресою [ADDRESS] , за якою була здійснена самочинна надбудова. Згідно пункту 7 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» роз`яснено, що не може бути застосовано правила статті 376 ЦК при вирішенні справ за позовами про визнання права власності на самочинно переобладнані квартири в багатоквартирних будинках різних житлових фондів, оскільки такі правовідносини врегульовано іншими нормами законодавства, зокрема статтею 383 ЦК та відповідними нормами Житлового кодексу України щодо власників квартир. Відповідно до п.9 вищевказаної постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ при розгляді справ зазначеної категорії судам слід мати на увазі, що відповідно до статті 26 Закону № 2780-XII «Про основи містобудування» спори з питань містобудування вирішуються радами, інспекціями державного будівельного архітектурного контролю у межах їх повноважень, а також судом відповідно до законодавства. За загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення, невизнання або оспорювання . У зв`язку із цим звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво має здійснюватися за наявності даних про те, що порушене питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів. Отже, вказана норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у статті 16 ЦК України. Статтею 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права. Отже, звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво має здійснюватися за наявності даних про те, що порушене питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право. Згідно з вимогами ст.ст.5, 18 Закону України «Про основи містобудування» будівництво нерухомого майна повинно вестись згідно із затвердженим у встановленому порядку проектом, закінчені будівництвом об`єкти підлягають прийняттю в експлуатацію в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Контроль за додержанням законодавства та містобудівної документації при забудові територій здійснюють виконавчі комітети сільських, селищних, міських рад. Вказані повноваження виконавчих комітетів місцевих рад передбачені ст.31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та ст. 14 Закону України «Про основи містобудування». Відповідно до ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» будівництво (нове будівництво, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності». Згідно із Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» виконання будівельних робіт дозволяється після реєстрації повідомлень або декларації про початок виконання будівельних робіт чи видачі органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт. Так, відповідно до ч.1 ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», яка діяла станом на час виникнення спірних правовідносин (2011 рік) було встановлено, що замовник має право виконувати будівельні роботи після: 1) направлення замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт Державній архітектурно-будівельній інспекції або її територіальному органу (далі - інспекції державного архітектурно-будівельного контролю) за місцезнаходженням об`єкта будівництва - щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України; 2) реєстрації відповідною інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт -щодооб`єктів будівництва, що належать до I-III категорій складності; 3) видачі замовнику відповідною інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об`єктів будівництва, що належать до IV і V категорій складності. Згідно ч.ч. 5, 7 ст.34, ч. 8 ст.39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (в редакції, що діє на даний час) контроль за виконанням підготовчих та будівельних робіт здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю. Виконання будівельних робіт без відповідного документа, передбаченого цією статтею, вважається самочинним будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно із законом. Експлуатація закінчених будівництвом об`єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачено законодавством) в експлуатацію, забороняється. Однак суду не надано жодних доказів, які б підтверджували наявність у позивачів відповідних документів на проведення надбудови мансарди, споруда в експлуатацію не введена, а тому з огляду на ці обставини, визнання судом права власності на такий об`єкт нерухомого майна за позивачами суперечить вимогам чинного законодавства. Відповідно до чинного законодавства органом, який здійснює прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, є Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю. Відповідно до ч.ч.1, 2, 6 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (в редакції, що діє на даний час) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви. Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками, здійснюється на підставі акта готовності об`єкта до експлуатації шляхом видачі органами державного архітектурно-будівельного контролю сертифіката у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Орган державного архітектурно-будівельного контролю повертає декларацію про готовність об`єкта до експлуатації замовникові, якщо декларація подана чи оформлена з порушенням установлених вимог, з обґрунтуванням причини у строк, передбачений для її реєстрації. Рішення про відмову у видачі сертифіката може бути розглянуто у порядку нагляду центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду (без права видачі сертифіката), або оскаржено до суду. Як встановлено судом згідно розрахунку класу наслідків (відповідальності) житлового будинку по [ADDRESS] вказаний житловий будинок належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1). Згідно пункту 10 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництв (об`єктів), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 461 від 13 квітня 2011 року, зі змінами, внесеними постановою КМУ від 27.03.2019 року № 367 (далі - Порядок) у випадку визнання права власності на самочинно збудований об`єкт за рішенням суду він приймається в експлуатацію згідно з цим Порядком за умови можливості його надійної та безпечної експлуатації за результатами проведення технічного обстеження такого об`єкта. Відповідно до пункту Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації (далі - декларація). Згідно пунктів 18, 19, 20, 21 Порядку орган державного архітектурно-будівельного контролю протягом десяти робочих днів з дня надходження декларації перевіряє повноту даних, зазначених у декларації, та забезпечує внесення інформації, зазначеної у декларації, до реєстру. У разі подання декларації через електронний кабінет перевірка повноти даних, зазначених у декларації, здійснюється автоматично за допомогою програмних засобів ведення реєстру під час її заповнення замовником. Реєстрація декларації шляхом внесення до реєстру даних, зазначених у декларації, здійснюється автоматично у день її надходження. У разі подання чи оформлення декларації з порушенням установлених вимог орган державного архітектурно-будівельного контролю повертає її замовнику (його уповноваженій особі) у спосіб, відповідно до якого були подані документи, з письмовим обґрунтуванням причин повернення у строк, передбачений для її реєстрації. Після усунення недоліків, що спричинили повернення декларації, замовник (уповноважена ним особа) може повторно звернутися до органу державного архітектурно-будівельного контролю для реєстрації декларації. Рішення про реєстрацію або повернення декларації може бути розглянуто у порядку нагляду (без права реєстрації декларації) Держархбудінспекцією або оскаржено до суду. Однак у матеріалах справи відсутні відомості про те, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] отримали рішення про повернення декларації Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, визначеному законодавством. Наявний у матеріалах справи лист Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради від 06.09.2019 № КО-313/18-01/11, яким надано відповідь на колективну заяву від 02.09.2019 про прийняття в експлуатацію квартири [ADDRESS] , після проведення будівельних робіт з її реконструкції, не є належним доказом відмови у прийнятті об`єкта в експлуатацію. Крім того, позивачами не надано суду доказів, які б підтверджували наявність спору між ними та Чернівецькою міською радою з приводу відмови у прийнятті в експлуатацію самовільної добудови. Суд також звертає увагу на ту обставину, що Чернівецька міська рада та Інспекція Державного архітектурно-будівельного контролю є відокремленими юридичними особами, кожна з яких несе самостійну юридичну відповідальність, що не було враховано позивачами при зверненні з позовом до суду. Суд враховує, що позивачами не було надано належних та допустимих доказів отримання дозвільних документів на самочинне будівництво (реконструкцію квартири) та введення об`єкта нерухомого майна (квартири з надбудовою мансарди) в експлуатацію у встановленому порядку і набуття цим майном статусу об`єкта нерухомого майна як об`єкта цивільного права. Державна реєстрація прав на нерухоме майно проводиться за заявами державним реєстратором відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» Отже, суд приходить до висновку, що позивачами не було дотримано визначеної чинним законодавством процедури початку виконаннябудівельних робіт, прийняття в експлуатацію новоствореного внаслідок реконструкції нерухомого майна та порядку проведення державної реєстрації і оформлення права власності на нього, а суд не може підміняти собою органи державної влади, які відповідно до законодавства України уповноважені здійснювати введення в експлуатацію нерухомого майна та реєстрацію права власності на нього. За вищенаведених обставин та норм права, в задоволенні позову [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , до Чернівецької міської ради, третя особа Інспекція Державного архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради, про визнання права власності на нерухоме майно, слід відмовити.

Outcome: dismissed