Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом у якому за зміненим предметом та підставою позову просить стягнути із [PERSON] збільшений розмір відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я за рахунок інфляції в сумі 11 096 грн. 85 коп. та судові витрати на правову допомогу (а.с. 18-21). Вимоги мотивує тим, що 05.06.2009 року близько 09 год. 15 хв. [PERSON], керуючи автомобілем «Тойота» д.н.з. [NUMBER] та рухаючись по 1-й лінії СДК «Прилісся», що в Броварському районі Київської області, у напрямку автодороги «Скибин-Рожни», проявила злочинну недбалість і безтурботність до дорожньої обстановки, при проїзді нерегульованого перехрестя нерівнозначних доріг «Скибин-Рожни» та 1-ї лінії СДК «Прилісся», не надала перевагу в русі автомобілю «ЗАЗ» д.н.з. [NUMBER], внаслідок чого вчинила зіткнення з зазначеним автомобілем. Внаслідок зіткнення вона отримала тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості та була госпіталізована в Броварську ЦРЛ. Вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 23.12.2009 року [PERSON] було визнано винною у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. 05 липня 2011 року Броварським міськрайонним судом Київської області ухвалено рішення яким з [PERSON] стягнуто на її (позивача) користь матеріальну шкоду в сумі 31 936,36 грн., моральну шкоду у розмірі 8 000,00 грн., витрати за надання правової допомоги у розмірі 3 264,00 грн. та судові витрати у розмірі 816,40 грн., а всього стягнуто 44 016,76 грн. Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 05.07.2011 року, яке набрало законної сили 16.07.2011 року та знаходиться на виконанні у Відділі ДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві, на даний час відповідачем не виконано, а сума відшкодування внаслідок інфляції знецінилася і її не достатньо для повного відшкодування збитків. Відповідач повинна була відшкодувати їй майнову та моральну шкоду заподіяну злочином, завдану ушкодженням здоров'я в сумі 13 853 грн. 74 коп. За період заборгованості з 01.08.2011 року (строк заборгованості з 17.07.2011 року) по 31.12.2015 року інфляційні нарахування становлять у розмірі 11 096 грн. 85 коп. В судове засідання позивач не з'явилася, представник позивача суду надав заяву з проханням розглянути справу без його та позивача участі, у заяві зазначив, що позов підтримує у повному обсязі, просить його задовольнити, не заперечує проти постановлення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки не повідомила, у зв'язку з чим суд з урахуванням заяви представника позивача вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та відповідно до положень ст. 169 ч. 4, ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 23.12.2009 року [PERSON] було визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та притягнуто до кримінальної відповідальності (а.с. 7-11). Вироком суду встановлено вину відповідача [PERSON] у порушенні правил безпеки дорожнього руху у результаті чого 05.06.2009 року близько 09 год. 15 хв. по 1-й лінії СДК «Прилісся», що в Броварському районі Київської області, відбулася дорожньо-транспортна пригода у якій позивачу було заподіяно середньої тяжкості тілесні ушкодження. Відповідно рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 05.07.2011 року, ухваленого у цивільній справі № 2-2159/2011 року за позовом [PERSON], [PERSON] до [PERSON], третя особа [PERSON] про відшкодування шкоди, яке постановлювалося відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України з урахуванням вищевказаного вироку Броварського міськрайонного суду Київської області від 23.12.2009 року, - стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду в сумі 31 936,36 грн., моральну шкоду у розмірі 8 000,00 грн., за надання правової допомоги у розмірі 3 264,00 грн. та судові витрати у розмірі 816,40 грн., а всього суму 44 016 грн. 76 коп. (а.с. 5-6). Як убачається з повідомлення Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві від 15.01.2016 року № 908/10, вищевказане рішення суду за виконавчим листом № 2-2159/2011 року виданим 09.08.2011 року Броварським міськрайонним судом Київської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] коштів в сумі 44 016 грн. 76 коп. відповідачем станом на 15.01.2016 року не виконане. За зміненими заявленими вимогами позивач просить з посиланням на ч. 1 ст. 1208 ЦК України стягнути з відповідача у зв'язку з невиконанням рішення суду інфляційні нарахування за період заборгованості з 01.08.2011 року по 31.12.2015 року на присуджені кошти у відшкодування шкоди заподіяної злочином, завданої ушкодженням здоров'я, в сумі 11 096 грн. 85 коп., яка розрахована з урахуванням індексів інфляції (а.с. 20, 21). При цьому суд враховує наступні обставини. Частиною 1 ст. 1195 ЦК України встановлено, що фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Згідно ст. 1202 ЦК України, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю потерпілого, здійснюється щомісячними платежами. За наявності обставин, які мають істотне значення, та з урахуванням матеріального становища фізичної особи, яка завдала шкоди, сума відшкодування може бути виплачена одноразово, але не більш як за три роки наперед. Стягнення додаткових витрат, передбачених частиною першою статті 1195 цього Кодексу, може бути здійснене наперед у межах строків, встановлених на основі висновку відповідної лікарської експертизи, а також у разі необхідності попередньої оплати послуг і майна (придбання путівки, оплата проїзду, оплата спеціальних транспортних засобів тощо). Відповідно до ч. 1 ст. 1208 ЦК України, за заявою потерпілого у разі підвищення вартості життя розмір відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, підлягає індексації на підставі рішення суду. Статтею 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: пенсії; стипендії; оплата праці (грошове забезпечення); суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування; суми відшкодування шкоди, заподіяної працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди в разі втрати годувальника. Отже, зі змісту наведених норм закону випливає, що за правилами ст. 1208 ЦК України підлягає індексації у разі підвищення вартості життя лише розмір виплат у відшкодування шкоди, заподіяної ушкодженням здоров'я, які не мають разового характеру та стягуються щомісячними платежами на протязі тривалого часу. Разом з тим, стягнута з відповідача на користь позивача рішенням суду сума у відшкодування матеріальної і моральної шкоди відноситься до виплат, які мають разовий характер, а отже, не підлягають індексації на підставі частини 1 ст. 1208 ЦК України. Відповідно ч. ч. 1, 2 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає, оскільки не ґрунтується на нормах чинного законодавства.

Outcome: dismissed