Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом, який мотивує тим, що вони з відповідачем перебували у шлюбі, від якого у них народився син - [PERSON], [INFO]. Спільне життя між ними не склалося і рішенням суду від 27.06.2013 року шлюб розірвано, дитину залишено проживати з нею. Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 05 липня 2013 року з [PERSON] вирішено стягувати аліменти на утримання сина у розмірі по 400 грн. щомісячно. На даний час її матеріальний стан значно погіршився, оскільки помер її чоловік [PERSON], витрати на утримання сина є значними, які полягають у витратах на харчування, забезпечення речами першої необхідності, їй важко самій нести всі витрати, батько, не бере участі у вихованні сина. Аліменти визначені попереднім рішенням суду є недостатніми і значно нижчими від фактичних витрат. Відповідач є працездатним, отже має можливість сплачувати на утримання сина аліменти у достатньому розмірі, однак вжиті заходи досудового врегулювання спору результату не дали, відповідач відмовляється збільшити виплати на утримання дитини. Просить змінити розмір аліментів та стягувати з [PERSON], на утримання сина у розмірі по 1 500 грн. щомісячно. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак подав заяву про визнання позовних вимог в повному обсязі та просить розгляд справи провести у його відсутності. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 141 СК України встановлює рівність прав та обовязків батьків щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно з ч. 1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Суд, аналізуючи обставини встановлені в судовому засіданні та зібрані докази, а саме: копії паспорта та картки платника податків позивача; копію свідоцтва про народження [PERSON], де в графі батько вказано [PERSON]; копію рішення Коломийського міськрайонного суду від 27.06.2013 року, яким шлюб між сторонами розірвано, копію рішення Коломийського міськрайонного суду від 05.07.2013 року, про стягнення аліментів з відповідача; довідку №756 від 22.06.2017 року про реєстрацію місця проживання особи; копію свідоцтва про шлюб від 30.06.2017 року; копію свідоцтва про смерть [PERSON] від 24.05.2018 року, суд вважає, що позовні вимоги обгрунтовані і підлягають до задоволення, оскільки на основі вищевказаних доказів встановлено, що у позивача змінився її матеріальний стан, їхній син після постановлення вищевказаного рішення суду про стягнення аліментів став дорослішим, потребує більших витрат на його утримання та навчання, ціни з 2013 року на всі товари і послуги значно зросли. З часу винесення вищевказаного рішення суду значно змінився і прожитковий мінімум. Тому, з врахуванням матеріального становища сторін, стану їх здоров'я та сімейного стану, слід збільшити розмір стягуваних аліментів і стягувати з [PERSON], в користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], в розмірі 1 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. На підставі викладеного та ст. 180, 181,182, 183, 192 СК України,

Outcome: approved