Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Долинської сільської ради Токмацького району Запорізької області про встановлення факту родинних відносин, факту вступу в управління та володіння спадковим майном та про визнання права власності на право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, позовні вимоги обґрунтовує наступним. [INFO] померла її матір [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина, до складу якої ввійшли: житловий будинок за адресою: [ADDRESS], та земельна частка (пай) розміром 6,00 умовних кадастрових гектарів. Позивач прийняла спадщину шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном. Вона є єдиним спадкоємцем за законом першої черги після смерті [PERSON] З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] позивач звернулася до Токмацької районної державної нотаріальної контори. Проте нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право спадщину за законом з мотивів пропуску строків прийняття спадщини. В свідоцтві про її народження та в свідоцтві про смерть містяться розбіжності в імені спадкодавця, зазначено ім'я її матері в свідоцтві про народження як [PERSON], а в свідоцтві про смерть - [PERSON]. Просила суд встановити факт родинних відносин зі спадкодавцем, факт вступу в управління та володіння спадковим майном та визнати за нею право власності на право на земельну частку (пай). В судовому засіданні позивач та її представник підтримали заявлені позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позові, та просили позов задовольнити. Представник відповідача Долинської сільської ради Токмацького району Запорізької області в судове засідання не з'явився, згідно наданої заяви просив позов розглядати без участі представника, не заперечував проти задоволення заявлених позовних вимог. Свідки [PERSON], [PERSON] суду пояснили, що [PERSON] є рідною матір'ю [PERSON], померла у 2001 році. По день смерті [PERSON] разом з нею проживала та доглядала за нею її донька [PERSON] Знали спадкодавця на ім'я [PERSON], її також називала на ім'я [PERSON]. Після її смерті [PERSON] поховала матір, будинок, що залишився у спадщину, вона як єдина спадкоємиця розібрала під будівельні матеріали, будинок був непридатний для проживання. Також у спадщину залишився земельний пай, який [PERSON] отримала як колишній член радгоспу ім. Котовського. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши позивача, представника позивача, покази свідків, дослідивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 20.08.2001 року. У свідоцтві про народження позивача серії [NUMBER] від 22.10.2008 року, матір'ю зазначена [PERSON], а в свідоцтві про смерть серії [NUMBER] від 20.08.2001 року - [PERSON], тобто суд визнає, що є розбіжності в написанні імені спадкодавця. З урахуванням матеріалів справи та показів свідків, суд вважає, що факт родинних відносин між померлою [PERSON] та позивачем доведено, а отже, що померла [PERSON] є матір'ю позивача [PERSON] Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] та земельну частку (пай) розміром 6,00 умовних кадастрових гектарів. На випадок своєї смерті спадкодавець не складала заповіт, в такому разі спадкування здійснюється за законом. Єдиними спадкоємцями за законом першої черги після смерті [PERSON] залишилися її діти [PERSON] та [PERSON] Останній разом зі спадкодавцем не був зареєстрований та фактично не проживав на день смерті, із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звертався. Згідно довідки виконавчого комітету Долинської сільської ради Токмацького району №261 від 19.04.2016 року, [PERSON], [INFO], була зареєстрована по день смерті [INFO] за адресою: [ADDRESS]. За даною адресою разом з нею на день смерті були зареєстровані: [PERSON], онука, [INFO], [PERSON], правнука, [INFO]. Згідно повідомлення Токмацької районної державної нотаріальної контори № 471/01-16 від 04.05.2016 року спадкова справа після [PERSON], померлої [INFO], не заведена. Як встановлено в судовому засіданні та доведено показами свідків, [PERSON] на день смерті матері [PERSON] постійно проживала з нею за однією адресою, а саме: [ADDRESS], а після її смерті володіла та користувалася спадковим майном, зокрема розібрала житловий будинок на будівельні матеріали, зберігає оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно (сертифікат на право на земельну частку (пай), серії [NUMBER], виданного на підставі рішення Токмацької районної державної адміністрації Запорізької області № 398 від 30.07.1996 року, що зареєстрований у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № [NUMBER] від 13.03.1997 року). Враховуючи відкриття спадщини у 2001 році, до спадкових правовідносин застосовуються положення ЦК УРСР, який діяв на момент відкриття та прийняття спадщини. Відповідно до п. 4 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України новий ЦК України застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після набрання ним чинності. Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК України в редакції 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти ( у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Як роз'яснено у п.4 Постанови Пленуму ВСУ УРСР №4 від 24.06.1983 року «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, передбачений ст. 549 ЦК шестимісячний строк для прийняття спадщини може бути продовжений судом за заявою заінтересованої особи при доведеності поважності причин його пропуску. Якщо у вказаний строк позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно, а не про продовження пропущеного строку. У відповідності до ч. 2 п. 2 Постанови Пленуму ВСУ №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. З урахуванням наведених обставин, суд приходить до висновку про те, що спадкоємець [PERSON] фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, зокрема земельною часткою (паєм), що залишилася після смерті [PERSON] Постановою Токмацької районної державної нотаріальної контори №400/02-31 від 19.04.2016 року державний нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину з підстав того, що спадкова справа не відкривалась, спадкоємець разом із спадкодавцем не проживав, заяву про прийняття спадщини у встановлений строк не подавав. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», при відмові нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Пунктом 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», передбачено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Відповідно до ч.1 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність» сертифікат на земельну частку (пай) визначає розмір земельної частки у колективній власності члена КСП без виділення ділянки в натурі (на місцевості). Згідно ст. 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» право на земельну частку (пай) може бути об'єктом успадкування. Тому, вказаний сертифікат засвідчують не право власності, а право на земельну частку (пай), яке, за діючим законодавством, може бути обєктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Таким чином, відповідно до вищевикладених обставин, позов [PERSON] про встановлення факту родинних відносин, факту вступу в управління та володіння спадковим майном та визнання право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом підлягає частковому задоволенню. Вимоги про встановлення факту родинних відносин, факту вступу в управління та володіння спадковим майном не можуть бути задоволені, оскільки дані обставини увійшли в предмет доведення, що дає підстави для висновку про задоволення позовних вимог про визнання за позивачем права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, проте неможливо визнання даних фактів як юридичних рішенням суду, оскільки існує спір про право. На підставі викладеного,

Outcome: partial