Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вищевказаним позовом, посилаючись на те, що рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 31.07.2014 року по справі №666/5218/14-ц було вирішено стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на одну дитину щомісячно, починаючи стягувати від дня предявлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Виданий на підставі судового рішення виконавчий лист знаходиться на примусовому виконанні в Дніпровському ВДВС Головного територіального управління юстиції в Херсонській області. Борг по аліментам станом на 01.06.2017 року складає 11960,48 грн. Заборгованість по аліментам виникла з вини відповідача, тому позивач як одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Згідно наданого розрахунку неустойка (пеня) становить 38387,47 грн. Просить стягнути на її користь з відповідача неустойку (пеню) за прострочення по сплаті аліментів на утримання дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в сумі 38387,47 грн. та стягнути судові витрати в розмірі 640,00 грн. Позивач звернулася до суду з заявою про зменшення розміру позовних вимог, в якій просить стягнути на користь [PERSON] з відповідача неустойку (пеню) за прострочення по сплаті аліментів на утримання дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 3647,57 грн. Позивач в судове засідання надала заяву, в якій просила розглянути справу з урахуванням змін в ЦПК України, які набрали чинності 15.12.2017 року зі стадії розгляду, на якій залишилися до набрання чинності зазначеними змінами. Крім того, просила проводити розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до п. 9 ч. 1 розділу ХІІІ «Перехідних положень» справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності редакцією ЦПК, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності редакцією ЦПК. Суд вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, суд встановив, що відповідно до виконавчого листа № 666/5218/14-ц, виданого 11.08.2014 року Дніпровським районним судом м. Херсона, стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати з 23.07.2014 року і до досягнення дітьми повноліття. 22.08.2014 року старшим державним виконавцем ВДВС Дніпровського РУЮ м. Херсона відкрито виконавче провадження № 44474198 на підставі виконавчого листа №666/5218/14-ц, виданого 11.08.2014 року Дніпровським районним судом м. Херсона. Відповідач [PERSON] 08.09.2014 року звернувся до державної виконавчої служби з заявою, в якій зазначив, що він ознайомлений з боргом станом на 01.09.2014 року. Згідно довідки-розрахунку державного виконавця Дніпровського РВ ДВС у м. Херсоні заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів станом на 01.06.2017 року становить 29316,53 грн. Боржником аліменти за вищевказаний період сплачено 17356,05 грн. Борг станом на 01.06.2017 року становить 11960,48 грн. З наданого позивачем [PERSON] розрахунку пені у звязку з несплатою аліментів станом на 13.06.2017 року розмір пені становить 3647,57 грн. Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідачем аліменти не сплачувались, внаслідок чого утворилась заборгованість. Згідно до ч. 1 ст. 196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожний день прострочення. Відповідно до ч.1 ст.196 Сімейного кодексу України та роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п. 22 постанови № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів; відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Частиною 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання, а частиною 3 даної статті визначено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного і грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ст. 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства, якими згідно ст. 4 ЦК України можуть бути закони та підзаконні нормативні акти. Таким чином, виходячи зі змісту норм ст. 196 СК України суд, повинен встановити факт заборгованості за аліментами й наявність чи відсутність вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, у її виникненні та залежно від цього вирішити питання про наявність чи відсутність у одержувача аліментів права на стягнення неустойки. Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Таким чином, загальна сума неустойки (пені), яка підлягає стягненню із відповідача за період з 23.07.2014 року по травень 2017 року становить 3647,57 грн. З урахуванням вищевикладеного суд вважає суму у розмірі 3647,57 грн. такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмір 640,00грн.

Outcome: approved