Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

Позивач звернулася з позовною заявою до суду про визнання права власності земельну ділянку, площею 2050,0 кв.м., що знаходиться по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON], який помер [INFO]. Свої доводи обґрунтовує тим, що згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 15 травня 2003 року та договору купівлі-продажу земельної ділянки від 15 травня 2003 року [PERSON] придбав житловий будинок та земельну ділянку площею 2050, 0 кв.м. по [ADDRESS]. За життя [PERSON] зареєстрував право власності на житловий будинок. Договір купівлі-продажу земельної ділянки [PERSON] зареєструвати не встиг. У 2010 році [PERSON] почав збирати необхідні документи, але потім захворів та у 2013 році помер. У встановлений чинним законодавством шестимісячний строк позивач подала заяву про прийняття спадщини до [PERSON] міської державної нотаріальної контори, але постановою державного нотаріуса від 20 червня 2014 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її чоловіка [PERSON] у зв'язку з тим, що правовстановлюючий документ (договір купівлі-продажу) на земельні ділянки, що знаходяться в [ADDRESS] належним чином не зареєстрований у відповідних органах державної реєстрації нерухомого майна. На інше майно, що належало [PERSON], а саме, житловий будинок [ADDRESS] позивач отримала свідоцтво про право на спадщину за законом. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом, син позивача та її померлого чоловіка [PERSON] відмовився від своєї частки на користь позивача. Встановити право власності на спадкове майно іншим шляхом позбавлена можливості, а тому вимушена звернутися з позовом до суду. Позивач на адресу суду подала заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, за участі її представника. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] міської ради в судовому засіданні позов визнав повністю. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав: чоловік позивача [PERSON] помер [INFO]. За життя [PERSON] згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 15 травня 2003 року та договору купівлі-продажу земельної ділянки від 15 травня 2003 року придбав житловий будинок та земельну ділянку площею 2050,0 кв.м. по [ADDRESS]. Право власності на житловий будинок [PERSON] зареєстрував у відповідних органах, однак, договір купівлі-продажу земельної ділянки зареєструвати не встиг, так як у 2010 році почав збирати необхідні документи, але захворівши у 2013 році помер. Звернувшись у встановлений чинним законодавством строк із заявою про прийняття спадщини до [PERSON] міської державної нотаріальної контори, позивач отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її чоловіка [PERSON] у зв'язку з тим, що правовстановлюючий документ (договір купівлі-продажу) на земельні ділянки, належним чином не зареєстрований у відповідних органах державної реєстрації нерухомого майна. На житловий будинок [ADDRESS], що належав [PERSON] позивач отримала свідоцтво про право на спадщину за законом. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом, син позивача та її померлого чоловіка [PERSON] відмовився від своєї частки на користь позивача, проти задоволення позову відповідач не заперечує, а тому суд вважає, що у справі мається достатньо доказів для задоволення позовних вимог у повному обсязі. На підставі ст.328 ЦК України, Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 16.04.2004 року '' Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ '', перехідних положень Земельного кодексу України,

Outcome: approved