Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом і вимоги обґрунтовує тим, що відповідач, [PERSON] , є її колишнім співмешканцем, та був зареєстрований за час спільного проживання в квартирі за адресою: [ADDRESS] . Їй, [PERSON] , на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 15.08.2003 року належить квартира за адресою: [ADDRESS] . В середині 2018 року відповідач виїхав з квартири, забравши всі свої речі, і з того часу більше за адресою реєстрації не проживав. На скільки їй відомо, відповідач наприкінці 2018 року виїхав на постійне місце проживання до Португалії. Отже, відповідач, не проживає в квартирі близько двох років, і при цьому ніяких перешкод у проживанні відповідача нею не чинилося, що можуть підтвердити свідки в судовому засіданні. Не проживаючи в квартирі за адресою: [ADDRESS] , відповідач не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не приймає, особистих речей в квартирі не має і взагалі квартирою не цікавиться. Реєстрація відповідача в приміщенні створює їй перешкоди в користуванні житловою площею, а саме, плату за комунальні послуги з урахуванням реєстрації відповідача здійснює вона, належне утримання квартири проводиться за її рахунок, та інше. Відповідно статті 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Частиною 1 статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.386 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають права власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Факт реєстрації відповідача в квартирі, що належить їй на праві приватної власності, порушує її право власності на дану нерухомість, оскільки порушує правомочність користування та розпоряджання своєю власністю. Вона бажає зняти відповідача з реєстраційного обліку, щоб зменшити свої витрати з утримання житлового приміщення та можливість в подальшому здійснювати користування без обтяжень. Враховуючи вищенаведене, вважає, що [PERSON] , втратив право користування житловим приміщенням в квартирі за адресою: [ADDRESS] у зв`язку з тривалою, без поважної причини, відсутністю за місцем реєстрації, а тому вона, як власник житла, вимушена звернутися до суду з даною позовною заявою, оскільки відповідач створює їй перешкоди у здійсненні права користування і розпорядження своїм майном. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким усунути перешкоди у здійсненні нею права користування та розпоряджання своїм майном, шляхом визнання відповідача - [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі за адресою: [ADDRESS] . В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю з зазначених в позові підстав, просила суд їх задовольнити, додатково пояснила що відповідач є її колишнім співмешканцем. [PERSON] , в її квартирі взагалі не проживає, у 2018 році виїхав з\~квартири,\~його речей\~там також\~немає, ніяких коштів на утримання комунальних послуг за квартиру їй не надає. [PERSON] перебував за кордоном протягом тривалого часу, де зараз він знаходиться їй невідомо. Відповідач має місце проживання в м.Суми за місцем реєстрації його батьків. Відповідач [PERSON] , повідомлявся про час та місце розгляду справи шляхом опублікування повідомлення на офіційному веб-сайті суду, однак до суду не з`явився, про причини своєї неявки суд не сповістив, відзив на позовну заяву не надав. Суд, заслухавши пояснення позивача [PERSON] , показання свідка, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав: Судом установлено, що позивач [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 15.08.2003 року Серія [NUMBER] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] (а.с.7), що також підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.8). У квартирі [ADDRESS] , зареєстровані: власник [PERSON] та відповідач - [PERSON] , що підтверджується копією довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку, осіб №14.03-08/71621 від 15.12.2020 року (а.с.10). Згідно з статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною першою статті 383 ЦК України закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Статтею 405 ЦК України передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За змістом зазначених норм матеріального права правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням, а також інші особи, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство. Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідач [PERSON] проживав однією сім`єю з позивачкою [PERSON] . Відповідач [PERSON] більше двох років тому, з 2018 року, добровільно залишив квартиру за адресою: [ADDRESS] , але із реєстрації місця проживання не знявся у встановленому чинним законодавством України. Викладені обставини підтвердив допитаний судом свідок. Так, свідок [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , та є сусідом позивачки, пояснив, що відповідач по справі [PERSON] з 2018 року не проживає в квартирі за адресою: [ADDRESS] , з того часу він його ні разу не бачив. Діями відповідача порушені права позивача, як власника цього житла. Відповідно до ч.1 ст.317\~ЦК України власникові належить право користування, володіння та розпорядження своїм майном. Згідно із ч.1 ст.319, ч.1 ст.321\~ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Отже, враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним позов [PERSON] задовольнити і визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житлом квартирою [ADDRESS] .

Outcome: approved