Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 14.07.2007 зареєструвала з відповідачем шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану по м.Знам`янка Знам`янського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області за актовим записом №83. Від подружніх стосунків мають неповнолітніх синів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Під час спільного проживання між сторонами постійно виникали сварки, внаслідок чого вони втратили почуття взаємної поваги та любові і між ними склалися неприязні стосунки. На даний час шлюбні стосунки з відповідачем фактично припинені у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння та різними поглядами на життя, шлюб існує формально, вони проживають окремо. Вважає, що за вказаних обставин подальше збереження шлюбу неможливе, оскільки це суперечить їх інтересам, а тому просила шлюб розірвати. Крім того, оскільки неповнолітні діти проживають разом з нею та знаходяться на повному її утриманні, а відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, тому позивач просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх синів у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття сина [PERSON] , а потім у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття сина [PERSON] . Позивач в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, відповідно до якої позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, до початку розгляду справи по суті подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, відповідно до якої пред`явлені позовні вимоги визнав повністю, не заперечував щодо їх задоволення. Дослідивши матеріали справи та заяви сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб сторони 14.07.2007 зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану по м.Знам`янка Знам`янського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області, актовий запис №83. Від подружніх стосунків сторони мають неповнолітніх синів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про їх народження, у яких відповідач записаний батьком дітей. Під час спільного проживання між сторонами постійно виникали сварки, внаслідок чого вони втратили почуття взаємної поваги та любові і між ними склалися неприязні стосунки. На даний час шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння та різними поглядами на життя, шлюб існує формально, сторони проживають окремо, подальше збереження шлюбу неможливе. З довідки про склад сім`ї №1429 від 08.12.2020, виданої виконавчим комітетом Трепівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області, вбачається, що позивач проживає в [ADDRESS] разом з неповнолітніми синами. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач проти цього не заперечує, на примирення сторони не згодні, шлюбні стосунки між ними фактично припинено, подальше збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін та їх дітям, а тому шлюб підлягає розірванню. Крім того, згідно зі ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Одним із способів виконання батьками обов`язку утримувати дитину, відповідно до ч.3 ст.181 СК України,є стягнення аліментів за рішенням суду. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. З огляду на викладене, враховуючи визнання відповідачем пред`явлених позовних вимог, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви та до повноліття сина [PERSON] , а потім у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття сина [PERSON] . Згідно з ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З огляду на викладене та враховуючи те, що відповідачем до початку розгляду справи по суті подано заяву про визнання позову, суд вважає за можливе повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову за позовну вимогу про розірвання шлюбу, у розмірі 420 грн. 40 коп. З урахуванням повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову за позовну вимогу про розірвання шлюбу, у відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 50 відсотків від сплаченого позивачем судового збору в сумі 420 грн. 40 коп. Крім того, за змістом ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки за звернення до суду з позовною вимогою про стягнення аліментів позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», тому, з урахуванням дати пред`явлення позову, судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved