Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-10 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулись до суду з позовом до [PERSON], третя особа: Павлоградська товарна біржа про визнання договору міни нерухомого майна дійсним. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 19 травня 1997 року між ними і відповідачем було укладено договір міни нерухомого майна - двокімнатної квартири [ADDRESS] на житловий будинок [ADDRESS], що був укладений на Павлоградській товарній біржі за реєстраційним номером 05/9-НДТ. Разом з тим, позивачі зазначили, що укладений договір міни був оформлений відповідно до Закону України «Про товарну Біржу» та нотаріально посвідчений не був. Крім того, позивачі зазначили, що на даний час вони мають намір продати вищезазначений будинок. В зв'язку з вказаними в позовній заяві обставинами, позивачі просять: визнати дійсним договір міни нерухомого майна, а саме: двокімнатної квартири [ADDRESS] на житловий будинок [ADDRESS], що був укладений на Павлоградській товарній біржі за реєстраційним номером 05/9-НДТ. В судове засідання позивач [PERSON] не прибув та подав письмову заяву з проханням розглянути справу без його участі, зазначивши в ній, що заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти винесення заочного рішення. В судове засідання позивач [PERSON] не прибув та подав письмову заяву з проханням розглянути справу без його участі, зазначивши в ній, що заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти винесення заочного рішення. В судове засідання позивач [PERSON] не прибула та подала письмову заяву з проханням розглянути справу без її участі, зазначивши в ній, що заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти винесення заочного рішення. В судове засідання позивач [PERSON] не прибула та подала письмову заяву з проханням розглянути справу без її участі, зазначивши в ній, що заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти винесення заочного рішення. В судове засідання відповідач [PERSON] викликалась в суд належним чином через оголошення у пресі, про що свідчить оголошення в газеті «Вісті Придніпров'я» № 65-66 від 28 серпня 2014 року, однак в суд не прибула, причини неявки не повідомила. В судове засідання представник третьої особи - Павлоградської товарної біржі, не з'явився, про день і час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Так як правовідносини по даному позову виникли до набуття законної сили нового Цивільного Кодексу України, тобто до 01 січня 2004 року, суд розглядає дану справу, ґрунтуючись на норми Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до висновку що позовні вимоги доведені та підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що між [PERSON], [PERSON], який діяв від себе та від ім'я неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], 17 травня 1997 року укладено договір міни нерухомого майна, відповідно до якого сім'я [PERSON] обмінює двокімнатну квартиру [ADDRESS], загальною площею 54,1 кв.м., житловою площею 28,6 кв.м. на приналежний [PERSON] житловий будинок [ADDRESS] , загальною площею 45,4 кв.м., житловою площею 33,1 кв.м, що розташований на земельній дільниці 0,1478 га., який було зареєстровано Павлоградською товарною біржою реєстраційний номер № 05/9-НДТ (а.с. 8-9). Відповідно до технічного паспорту буд. [ADDRESS] власниками зазначеного будинку є [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.10). Згідно ч. 1,2 ст. 241 ЦК України (1963 р.) за договором міни між сторонами провадиться обмін одного майна на інше. Кожний з тих, хто бере участь у міні, вважається продавцем того майна, яке він дає в обмін, і покупцем майна, яке він одержує. Відповідно до ст. 242 ЦК України (1963 р.) до договору міни застосовуються відповідно правила про договір купівлі-продажу, якщо інше не випливає з змісту відносин сторін. Згідно ст. 227 ЦК України (1963 р.), договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів. Відповідно до ст. 47 ЦК України (1963 р.), нотаріальне посвідчення угод обов'язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу. Якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Однак сторонами при укладенні договору міни нерухомого майна, який був зареєстрований Павлоградською товарною біржею 17 травня 1997 року за №05/9-НДТ, вказана вимога щодо нотаріального посвідчення не була дотримана. З газети «Вісті Придніпров'я» № 65-66 від 28 серпня 2014 року, встановлено, що відповідач [PERSON] викликалась в судове засідання на 09-ту годину 11 вересня 2014 року. Відповідно до ч. 9 ст. 74 ЦПК України, відповідач, зареєстроване місце проживання якого не відоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. Відповідно до ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Згідно ст. 220 ЦК України у разі недодержання вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Однак відповідно до ч.2 вказаної статті, якщо сторони домовились щодо всіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне або часткове виконання умов договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення суд може визнати договір дійсним. Оскільки в судовому засіданні знайшов факт щодо домовленості та виконання сторонами всіх істотних умов договору та даний договір міни був зареєстрований в Тернівському БТІ за №12-14/1429 від 19 травня 1997 року, суд вважає за необхідне позов задовольнити. Разом з тим, суд вважає, що на підставі ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати. Згідно квитанції № k28/D/366 від 13 травня 2014 року позивач поніс судові витрати в сумі 243 (двісті сорок три) гривни 60 копійок.

Outcome: approved