Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Пальчиківської сільської ради Полтавського району, третя особа Полтавська районна державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що 21 вересня 2017 року померла мати позивачки, [PERSON], про що Пальчиківською сільською радою Полтавського району Полтавської області 22.09.2017 р. видано свідоцтво про смерть серії І-КЕ № 363782. Позивачка 26.02.2018 р. до Полтавської районної державної нотаріальної контори подала заяву про прийняття спадщини після матері за заповітом. 06 червня 2018 року позивачка оформила право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 4,9617 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Крім вищевказаної земельної ділянки до складу спадкового майна входять земельні ділянки згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ПЛ № 012424 площею 0,31 га та 0,54 га. З метою внесення земельних ділянок до національної кадастрової системи та присвоєння кадастрового номеру проектною організацією було здійснено замір ділянок на місцевості із визначенням меж. Як виявилося, земельна ділянка площею зазначеною в державному акті 0,31 га має фактичну площу 0,2826 га з яких 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та 0,0326 га для ведення особистого селянського господарства. Тобто, фактична площа земельної ділянки не відповідає площі, вказаній в державному акті. Така невідповідність унеможливлює виготовлення технічної документації із землеустрою. В результаті цього, 26 жовтня 2018 року державним нотаріусом Полтавської районної державної нотаріальної контори було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Дійсно, земельні ділянки для обслуговування житлового будинку і господарських будівель та ведення особистого підсобного господарства згідно державного акту ІІ-ПЛ №012424 виданого 02.03.1998 р. на імя [PERSON] (спадкодавця) мали загальну площу 0,31 га, але на час обміру представниками проектної організації встановлено істотне відхилення площі. Межі земельної ділянки протягом всього часу права власності на вище вказані ділянки не змінювалися. Оскільки фактична площа земельних ділянок становить 0,2826 га, що менше ніж зазначена площа 0,31 га в державному акті, то піднімати питання про порушення меж суміжних власників (сусідів) взагалі немає підстав. Причиною невідповідності площ земельних ділянок може бути лише неточність вимірювальних приладів, які використовувалися при виготовленні державного акту на право власності на землю. Відповідно до п.4.1; п. 4.4 Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою затвердженої Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 22.06.2009 за № 325, виправлення орфографічних або технічних помилок у бланку та державному акті не допускається. У разі виявлення у виданому державному акті орфографічних або технічних помилок землевласником (землекористувачем) такий землевласник (землекористувач) звертається до відповідного територіального органу Держкомзему із заявою (клопотанням) про видачу нового державного акта. Крім того, вищеназвана інструкція втратила чинність від 15.10.2013 р., отже механізму внесення виправлень до державних актів не існує на законодавчому рівні. В судове засідання позивач та її представник не зявились, до суду надійшло клопотання від представника про розгляд справи без їх участі, позов підтримує та прохає задовольнити. Представник відповідача - Пальчиківської сільської ради Полтавського району в судове засідання не зявився, направивши на адресу суду пояснення по суті справи. Від представника третьої особи Полтавської районної державної нотаріальної контори на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі, не заперечили проти задоволення позову. Судом встановлено, що 21 вересня 2017 року померла мати позивачки, [PERSON], про що Пальчиківською сільською радою Полтавського району Полтавської області 22.09.2017 р. видано свідоцтво про смерть серії І-КЕ № 363782. 26.02.2018 р. позивачка подала заяву про прийняття спадщини до Полтавської районної державної нотаріальної контори після матері за заповітом. 06 червня 2018 року позивачка оформила право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 4,9617 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Крім вище вказаної земельної ділянки до складу спадкового майна входять земельні ділянки згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ПЛ № 012424 площею 0,31 га та 0,54 га. З метою внесення земельних ділянок до національної кадастрової системи та присвоєння кадастрового номеру проектною організацією було здійснено замір ділянок на місцевості із визначенням меж. Як виявилося, земельна ділянка площею зазначеною в державному акті 0,31 га має фактичну площу 0,2826 га з яких 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та 0,0326 га для ведення особистого селянського господарства. Тобто, фактична площа земельної ділянки не відповідає площі, вказаній в державному акті. Така невідповідність унеможливлює виготовлення технічної документації із землеустрою. В результаті цього, 26 жовтня 2018 року державним нотаріусом Полтавської районної державної нотаріальної контори було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Дійсно, земельні ділянки для обслуговування житлового будинку і господарських будівель та ведення особистого підсобного господарства згідно державного акту ІІ-ПЛ №012424 виданого 02.03.1998 р. на імя [PERSON] (спадкодавця) мали загальну площу 0,31 га, але на час обміру представниками проектної організації встановлено істотне відхилення площі. Межі земельної ділянки протягом всього часу права власності на вище вказані ділянки не змінювалися. Оскільки фактична площа земельних ділянок становить 0,2826 га, що менше ніж зазначена площа 0,31 га в державному акті, то піднімати питання про порушення меж суміжних власників (сусідів) взагалі немає підстав. Причиною невідповідності площ земельних ділянок може бути лише неточність вимірювальних приладів, які використовувалися при виготовленні державного акту на право власності на землю. Відповідно до п.4.1; п. 4.4 Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою затвердженої Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 22.06.2009 за № 325, виправлення орфографічних або технічних помилок у бланку та державному акті не допускається. У разі виявлення у виданому державному акті орфографічних або технічних помилок землевласником (землекористувачем) такий землевласник (землекористувач) звертається до відповідного територіального органу Держкомзему із заявою (клопотанням) про видачу нового державного акта. Крім того, вищеназвана інструкція втратила чинність від 15.10.2013 р., отже механізму внесення виправлень до державних актів не існує на законодавчому рівні. Відповідно до ст.316 Цивільного кодексу України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст.328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщина і не припинилися в наслідок його смерті. Відповідно до 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, хто його пережив, та батьки. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.\~ Відповідно до ст. 1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно , зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. У відповідності до п.4.14 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання право встановлювальних документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Відповідно до змісту ст. ст. 11, 15 ЦК України цивільні права і обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони\~ цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом\~ матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав. На підставі викладеного суд вважає позов таким , що підлягає до задоволення.

Outcome: approved