Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14.08.2019 р. було задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів; шлюб був розірваний, та присуджені до стягнення щомісяця з [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] ( [PERSON] на користь матері [PERSON] у розмірі 2\~000,00 грн. до досягнення дитиною повноліття щомісячно, починаючи стягнення з 20.03.2019 р. 07.10.2019 р. на підставі рішення суду видано відповідний виконавчий лист. Вказаний виконавчий лист не звертався до виконання, оскільки відповідач обіцяв виконувати рішення суду вчасно та в повній мірі сплачувати аліменти на дитину. Однак, відповідач сплачує аліменти із запізненням та не в повному обсязі. Як зазначається позивачем при зверненні до суду, розмір стягнутих раніше аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі не є достатніми для забезпечення гармонійного розвитку дитини, адже якісне та повноцінне здорове харчування для дитини, одяг та взуття, побутова хімія, іграшки та витрати на дитячий садок, огляд та консультації у кваліфікованих лікарів, ліки, засоби гігієни, дозвілля, відпочинок дитини коштують немалих грошей; щомісяця витрати позивача та її батьків на вказані речі для сина сягають більше 15\~000,00 - 20\~000,00 грн., тоді як відповідач взагалі не розуміє сьогодення та цін на життя для повноцінного розвитку дитини. Посилаючись у позові на те, що відповідач не сприймає потреби та проблеми дитини всерйоз, позивач вимушена постійно шукати можливості заробити додаткові кошти, не маючи повноцінного відпочинку, тим самим спричиняючи шкоду своєму здоров`ю, та лише завдяки допомозі батьків позивача дитина отримує все необхідне, у позові й заявлено вимогу про збільшення розміру аліментів, призначених рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14.08.2019 р., та стягувати щомісяця з [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] на користь матері [PERSON] у розмірі 5000, 00 грн. до досягнення дитиною повноліття. Відповідач позов не визнав, не скористався правом надання відзиву на позов, пояснив, що не має можливості сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 5\~000,00 грн. щомісяця. Як встановлено судом, рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14.08.2019 р. (справа 199/2166/19, 2/199/2134/19) у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 20.09.2014 року Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції в Дніпропетровській області, актовий запис №1483, розірваний; судом ухвалено рішення про стягнення щомісяця з [PERSON] , [INFO] , аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , на користь матері [PERSON] , у розмірі 2000 гривень, до досягнення дитиною повноліття щомісячно, починаючи стягнення з 20.03.2019 року. Рішення набрало законної сили 16.09.2019 р. (а.с. 3-4). Відповідач мешкає окремо від дитини; за досягнутою між батьками дитини домовленістю виконавчий лист про стягнення аліментів не пред`являвся до виконання, відповідач добровільно сплачує аліменти в розмірі, визначеному судом. Витрати позивача на утримання дитини та їх розмір підтверджується наданими позивачем наступними письмовими доказами: роздруківкою з банківської картки позивача (а.с. 10-37, 57), копію свідоцтва про народження дитини (а.с. 38), копіями чеків на підтвердження придбання дитячих продуктів харчування та дитячого одягу та ін. (а.с. 40-56, 72-84), копією виписного епікризу про хірургічне лікування дитини протягом 14.01.2021 р. по 15.01.2021 р. та його вартість, згідно з якими розмір витрат набагато перевищує розмір аліментів, які сплачуються відповідачем на утримання дитини. Відповідач працює та отримує дохід (а.с. 67-68, 86). Спірні правовідносини між учасниками справи виникли зі зміни розміру аліментів. Дослідив докази, надані у порядку ст.ст. 76 80, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову повністю, виходячи з наступного. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Таким чином, виходячи з вищенаведеного, суд може зменшити їх розмір лише за наявності зміни матеріального чи\~сімейного стану платника чи одержувача аліментів, погіршення його\~здоров`я та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Даний перелік обставин, за наявності яких закон пов`язує можливість, а не обов`язок суду, зменшення розміру аліментів, є вичерпним. Обов`язок доказування наявності наведених вище обставин в даній справі покладається на позивача. Відповідно до ст. 76 ЦПК України показами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. За ст. 81 (ч.ч. 1, 5, 6 ЦПК України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи зміст ст.ст. 181,\~192\~СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним, та у разі зміни матеріального або сімейного стану платника аліментів, погіршення його здоров`я та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, він має право подати до суду позов про збільшення розміру аліментів. На підтвердження обставин, якими позивач обґрунтовує позов, позивач надала суду рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14.08.2019 р. (199/2166/19, 2/199/2134/19) у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів (а.с. 3 4), копію виконавчого листа у рішенні про стягнення аліментів (а.с. 5), роздруківку з належної позивачу банківської картки про витрати на дитину та про розмір сплачених відповідачем грошових коштів /аліментів/ (а.с. 10-37, 57), копію свідоцтва про народження дитини (а.с. 38), копії чеків на підтвердження придбання дитячих продуктів харчування та дитячого одягу та ін. (а.с. 40-56, 72-84), копію виписного епікризу про хірургічне лікування дитини протягом 14.01.2021 р. по 15.01.2021 р. та його вартість тощо. Втім, витрати позивача, пов`язані з утриманням дитини, розмір яких перевищує розмір отримуваних позивачем аліментів від відповідача на утримання дитини, не є однозначною підставою для збільшення розміру аліментів. Позивач не надала доказів на підтвердження зміни матеріального стану чи сімейного стану порівняно з тим, які були у позивача або/відповідача станом на час ухвалення рішення судом (14.08.2019 та 01.02.2018) відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, що надало би змогу дійти до висновку про наявність підстав для збільшення розміру аліментів. Стосовно посилання позивача на те, що дитина потребує лікування, та розмір підтверджених витрат позивача на лікування дитини (лікування проводилося 14.01.2021 - 15.01.2021), то за ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Відтак, витрати позивача, пов`язані із лікуванням дитини, можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно за умови відповідного звернення до суду із позовом (про стягнення додаткових витрат на дитину) у випадку невиконання батьком дитини обов`язку брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо); збільшення розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на дитину, виходячи з положень СК України, не ототожнюється. Судові витрати підлягають віднесенню на рахунок позивача, оскільки в задоволенні позову відмовлено та позивач має пільги щодо сплати судового збору (ч. 6 ст. 141 ЦПК України).

Outcome: dismissed