Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, покликаючись на припинення сімейних стосунків. Зазначила, що після спільного проживання стосунки між ними поступово погіршувалися, мають протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Ухвалою судді від 13 серпня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторони у судове засідання призначене 22 жовтня 2021 року не з`явилася. Позивач скористалася правом відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України та подала до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить такі задоволити. Додатково зазначила, що заперечує щодо надання строку на примирення з мотивів зазначених у запереченні від 05.10.2021. Відповідач подав до суду заяву, в якій просить надати подружжю строк на примирення. У зв`язку із неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно із вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України. З`ясувавши обставини, на які посилаються учасники справи, та дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд дійшов до наступного висновку з огляду на таке. Сторони зареєстрували шлюб 16 червня 2015 року у Франківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 306, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 16.06.2015 року. У вказаному шлюбі мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст.51 Конституції України та ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч.3, 4 ст.56 СК України). У ч.3 ст.105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу - позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ст.112 СК України). Згідно зі ст.111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Позивач у позові покликається на припинення шлюбних відносин з відповідачем. Вважає, що шлюб між ними є лише на документах, оскільки особисті відносини між сторонами мають формальний характер, також втратились почуття взаємної любові та поваги один до одного. Стверджує, що подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам та наполягає на його розірванні, заперечуючи примиренню. Наведені вище норми закону дають підставу для висновку, що й подальше існування сім`ї як добровільного союзу у разі відсутності згоди чоловіка чи жінки на такий союз не може мати місце, а також, приймаючи бажання й право одного з них розірвати шлюб, не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах. У даній справі суд враховує, що позов про розірвання шлюбу подано у липні 2021року У вказаний період до даного часу відповідач мав можливість вживати заходи для примирення із позивачем, однак відомості про здійснення таких у суді відсутні. Позивач ж навпаки категорично заперечує надання їй часу для примирення, покликаючись на рішення Галицького районного суду Івано-Франківської області від 30.07.2021 року про видачу обмежуального припису стосовно [PERSON] . Отже наведені обставини свідчать, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, суперечать інтересам позивача, а шлюб існує формально. Клопотання відповідача про надання строку для примирення є безпідставним та у задоволенні такого слід відмовити. Суд дійшов переконання щодо розірвання шлюбу. У порядку ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає до стягнення 908 грн судового збору, сплаченого при подачі позову до суду.

Outcome: approved