Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-31 00:00:00

Позивач звернулася до суду з указаним позовом, який уточнивши, обґрунтовувала тим, що вона є спадкоємцем за заповітом після смерті матері - [PERSON], яка померла 11 грудня 2010 року в с.Зінове Путивльського району Сумської області. До спадкового майна входить земельна\~ ділянка, площею 0,60 га, для ведення особистого селянського господарства, що розташована\~на території\~Зінівської сільської\~ради Путивльського\~району Сумської\~області.Вказана земельна ділянка була передана матері на підставі рішення 16 сесії 21 скликання Зінівської сільської ради Путивльського району Сумської області від 28 січня 1994 року. Посилаючись на те, що отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на це майно вона не може у звязку з тим, що [PERSON] за життя не встигла набути право власності на земельну ділянку, бо не встигла за життя завершити процедуру приватизації, позивач просить визнати за нею право на завершення процедури\~приватизації та\~здійснення державної\~реєстрації земельної\~ділянкив порядку спадкування за заповітом, а судові витрати покласти на неї. Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду письмову заяву в якому позов підтримала, просила справу розглядати за її відсутності (а.с.59). Представник відповідача надав суду письмову заяву про визнання позову,\~просив справу розглянути за його відсутності (а.с.62). Представник третьої особи в судове засідання не зявилася, подала заяву, в якій проти задоволення позову не заперечувала, просила справу розглядати у її відсутність (а.с.61) У звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у \~разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.1225\~ЦК України та ст.131\~ЗК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Підтверджується матеріалами справи те, що на підставі ст.1222 ЦК України позивач є дочкою та спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 11 грудня 2010 року в с.Зінове Путивльського району Сумської області (а.с.5-9). [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] та отримала відповідні свідоцтва на її частину (а.с.10-13). Згідно з копією рішення Зінівської сільської ради Путивльського району Сумської області від 29 січня 1994 року «Про передачу земельних ділянок в приватну власність» громадян надано земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, а також для ведення особистого підсобного господарства, і до списку цих громадян внесена [PERSON], якій надано земельні ділянки площами 0,25 та 0,60 га (а.с.14). Відповідно до довідок Зінівської сільської ради Путивльського району Сумської області №54 від 2 квітня 2018 року та №269 27 серпня 2018 року [PERSON] на підставі рішення Зінівської сільської ради від 28 січня 1994 року було надано земельну ділянку площею 0,60 га. [PERSON] за життя державний акт на вказану земельну ділянку не одержувала (а.с.15,40). Згідно зі ст.ст.1216,\~1218 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи , яка померла, до інших осіб. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. У\~Перехідних положеннях Земельного Кодексу України\~визначено, у разі коли спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно до\~ст.125 Земельного кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено у завершені процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання права на завершення приватизації та одержання державного акту про право власності на землю на імя спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Відповідно до правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі\~ст.125 Земельного кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. У п.3.5 - вказано, що правильною є практика судів, які у випадку не завершення процедури приватизації земельної ділянки яку розпочав за життя спадкодавець, та не встиг закінчити, визнають за спадкоємцем таке право. Таким чином, до позивача, як спадкоємця за заповітом переходять усі права та обов'язки, що належали її матері [PERSON] на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті, в тому числі і на право на завершення приватизації спірної земельної ділянки та одержання правовстановлюючого документа на неї. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що таке визнання позову відповідачем не суперечить закону, і при цьому не будуть порушені права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved