Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом, по якому просила визнати [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER]) таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] та зняти з реєстраційного обліку. При цьому посилалався на те, що відповідач зареєстрований у вищевказаній квартирі, проте там не проживає, про що 23 січня 2017 року, складений акт непроживання, завірений представником Комунального підприємства «Житлово комунальний сервіс» Фонтанський», та за підписом мешканців будинку [ADDRESS] Позивач у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримувала, просила задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Суд вважає за можливе, у відповідності до ст.224 ЦПК України, та зі згоди позивача провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що у квартирі [ADDRESS] зареєстрований відповідач [PERSON], що підтверджується довідкою №2998 від 19.01.2017 року (випискою з домової книги про склад сім'ї та реєстрацію), копія якої наявна в матеріалах справи. З жовтня 2015 року відповідач [PERSON] у квартирі [ADDRESS] не проживає, про що 23 січня 2017 року, складений акт, не проживання, завірений представником Комунального підприємства «Житлово комунальний сервіс» Фонтанський», та за підписом мешканців будинку [ADDRESS]: [PERSON], [PERSON], [PERSON] Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів зокрема можуть бути припинення дії, яка порушує право, примусове виконання обов'язку, або іншим способом. Згідно до ч.2 ст. 64 Житлового кодексу Української РСР до членів сім'ї наймача (власника) належать дружина наймача (власника) їх діти та батьки. Членами сім'ї наймача (власника) можуть бути визнані інші особи, якщо вони постійно проживають разом з наймачем (власником) і ведуть з ним спільне господарство. На підставі ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Поважних причин, які б могли бути підставою для продовження строку, передбаченого ст. 71 ЖК України, збереження за відповідачем спірного жилого приміщення судом не встановлено. Згідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Стаття 41 Конституції України гарантує право володіння та користування своєю власністю, а також вказує що право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно до п.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні. Стаття 391 ЦК України надає власнику майна право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідача слід визнати таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] Що стосується позовних вимог про зняття відповідача з реєстрації в [ADDRESS], суд вважає, що [PERSON] не є належним відповідачем за вказаними позовними вимогами, у зв'язку з чим суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: partial