Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду із даним позовом. Вказала, що 13 жовтня 2012 року між ними укладено шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. На протязі останніх трьох років сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи між ними постійно виникали сварки. Спільне господарство та сумісне проживання припинено давно. Вважає, що підтримувати сімейні відносини сенсу немає. Тому, вона змушена звернутися до суду із даним позовом та просити суд постановити рішення, яким розірвати шлюб між нею та [PERSON], після розірвання шлюбу просить змінити її прізвище «[PERSON]» на її дошлюбне прізвище «[PERSON]». Позивач [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримала, просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Вказала, що після народження дитини вона остаточно розірвала відносини із відповідачем, так як останній її бив. Зазначила, що наданий час вона проживає у цивільному шлюбі із іншим чоловіком, від якого вагітна і який визнає своє батьківство щодо зачатої дитини. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином - судовою повісткою із рекомендованим повідомленням вих.№2450000187170 від 18.07.2016 року, яке повернулося із відміткою «за вказаною адресою не проживає». Відповідно ч.5 ст.74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Тому, суд вважає, що відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про день та час розгляду справи. Із показів свідка [PERSON] даних ним у судовому засіданні судом встановлено, що він проживає із позивачем у цивільному шлюбі і він є батьком зачатої дитини [PERSON] Заслухавши пояснення позивача, показання свідка, вивчивши надані матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення. Із досліджених судом письмових доказів, що є у справі судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 13 жовтня 2012 року. Від спільного проживання мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сторони не проживають разом, як не це вказує у своїй позовній заяві позивач і не заперечується відповідачем. Сторони миритись не бажають, оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, так як не подав заперечення. Окрім того, позивач вагітна і батьківство зачатої дитини визнається іншою особою. Оцінюючи усі докази в їх сукупності, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, інтересам їхньої неповнолітньої дитини, а також інтересам зачатої дитини, що мають істотне значення, а тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем, або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається із свідоцтва про одруження позивач при реєстрації шлюбу своє прізвище «[PERSON]» змінила на прізвище чоловіка «[PERSON]», заявила вимоги про зміну прізвища на дошлюбне, просить суд змінити її прізвище «[PERSON]» на дошлюбне прізвище «[PERSON]», а тому суд має підстави змінити її прізвище «[PERSON]» на дошлюбне прізвище «[PERSON]». При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позовні вимоги позивача задоволено, а тому у порядку ст.88 ч.1 ЦПК України має підстави стягнути із відповідача на користь позивача понесені судові витрати по оплаті судового збору у сумі 551 гривня 20 копійок згідно квитанції №18 від 05.07.2016 року.

Outcome: approved