Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду і просить по уточнюючій заяві стягнути на її користь з відповідача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на дитину за період часу з 16.08.2013 по 02.12.2015 в сумі 111445 грн., мотивуючи тим, що за рішенням Овруцького районного суду відповідач повинен сплачувати аліменти на сина - [PERSON], [INFO], в розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Однак, відповідач своєчасно та в повному обсязі аліменти не сплачував. Відповідно утворилася заборгованість по сплаті аліментів в сумі 25000 грн., добровільно погасити яку відповідач не бажає. В судове засідання позивач не з'явилася, але надала заяву, в якій просить справу розглядати без її участі. Представник позивача також надала заяву, в якій просить справу розглядати без її участі та участі позивача. Позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, не повідомивши про причини неявки, хоча своєчасно та належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням. Дослідивши в судовому засіданні докази, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. З довідки - розрахунку відділу державної виконавчої служби Овруцького районного управління юстиції (а.с.19) вбачається, що аліменти згідно виконавчого листа №617-3462/12, виданого 22.05.2012 Овруцьким районним судом, відповідач не сплачував в повному обсязі внаслідок чого станом на 31.10.2015 утворилась заборгованість в сумі 26500 грн. 00 коп.. Відповідно до ст.196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 22 Постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Відповідачем не надано доказів суду про відсутність його вини у виникненні заборгованості по аліментах. Відповідно позивач має право на стягнення неустойки. З довідки - розрахунку відділу державної виконавчої служби Овруцького районного управління юстиції (а.с. 19) вбачається, що [PERSON] зобов'язаний був сплатити аліменти на дитину: у 2013 році: з червня по грудень в розмірі 1000 грн. щомісячно; у 2014 році: з січня по грудень в розмірі 1000 грн. щомісячно; у 2015 році: з січня по жовтень в розмірі 1000 грн. щомісячно. Однак, зазначені суми не сплачені і загальна сума заборгованості згідно матеріалів виконавчого провадження станом на 31.10.2015 становить 26500 грн.00 коп.. Виходячи зі змісту ст. 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилося стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється, виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувалися. Такий обрахунок неустойки узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду України від 16.12.2015 по справі № 6-2696 цс 15. Згідно з ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норми права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що загальний розмір неустойки за несвоєчасне виконання відповідачем аліментних зобов'язань становить 8230 грн. 00 коп., виходячи із наступних розрахунків: за червень 2013 року: 1000 х1% х30= 300,00 грн.; за липень 2013 року: 1000 х1% х31= 310,00 грн., за серпень 2013 року: 1000 х1% х31= 310,00 грн., за вересень 2013 року: 1000 х1% х30= 300,00 грн., за жовтень 2013 року: 1000 х1% х31= 310,00 грн., за листопад2013 року: 1000 х1% х30= 300,00 грн., за грудень 2013 року: 1000 х1% х31= 310,00 грн., а всього за 2013 рік на загальну суму 2140 грн. 00 коп.. Однак, позивач просить стягнути аліменти з 16.08.2013, а тому сума пені за 2013 рік буде становити: 2140 - 610=1530 грн. . за січень 2014 року: 1000 х1% х31= 310,00 грн.; за лютий 2014 року: 1000 х1% х29= 290,00 грн.; за березень 2014 року: 1000х1% х31= 310,00 грн.; за квітень 2014 року: 1000 х1% х30= 300,00 грн.; за травень 2014 року: 1000 х1% х31= 310,00 грн.; за червень 2014 року: 1000 х1% х30= 300,00 грн.; за липень 2014 року: 1000 х1% х31= 310,00 грн.; за серпень 2014 року: 1000 х1% х31= 310,00 грн.; за вересень 2014 року: 1000 х1% х30= 300,00 грн.; за жовтень 2014 року: 1000х1% х31= 310,00 грн.; за листопад 2014 року: 1000 х1% х30= 300,00 грн.; за грудень 2014 року: 1000 х1% х31= 310,00 грн., а всього за 2014 рік на загальну суму 3660 грн. 00 коп.. за січень 2015 року: 1000х1%х31= 310,00 грн., за лютий 2015 року: 1000 х1%х28= 280,00 грн ., за березень 2015 року: 1000 х1%х31= 310,00 грн., за квітень 2015 року: 1000 х1% х30= 300,003 грн.; за травень 2015 року: 1000 х1% х31= 310,00 грн.; за червень 2015 року: 1000 х1% х30= 300,00 грн.; за липень 2015 року: 1000 х1% х31= 310,00 грн.; за серпень 2015 року: 1000 х1% х31=310,00 грн.; за вересень 2015 року: 1000 х1%х30=300,00 грн., за жовтень 2015 року: 1000 х1%х31= 310,00 грн , а всього за 2015 рік на загальну суму 3040 грн. 00 коп.. За період з 01.11.2015 по 02.12.2015 відсутні дані про наявність заборгованості, а тому відповідно відсутні підстави для нарахування пені. Таким чином, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, а саме: за період часу з 16.08.2013 по 31.10.2015 року в сумі (1530 грн. 00 коп. +3660 грн. 00 коп.+3040 грн. 00 коп. ) = 8230 грн. 00 коп. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп. в доход держави, який відповідно до ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial