Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-06 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом про визнання відповідачів такими, що втратили право на користування житловим приміщенням квартирою [ADDRESS], покликаючись на те, що на підставі розпорядження Львівської міської ради народних депутатів №496 від 31 травня 1993 року з нею було укладено договір житлового найму квартири [ADDRESS]. Відповідачі у вказаній квартирі не проживають протягом останніх 15 років, а тому просить визнати їх такими, що втратили право користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач позов підтримала, давши пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Просить позов задовольнити. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, хоча належно були повідомлені про час та місце слухання справи, наслідки неявки, а тому згідно ст.169 ЦПК України, суд вважає, що справу можна слухати у їх відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов'язки та взаємовідносини сторін. Представник третьої особи в судовому засіданні зазначила, що при вирішенні спору покликається на розсуд суду. Заслухавши пояснення позивача, третьої особи, свідків, дослідивши інші матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити. Судом встановлено, що згідно довідки з місця проживання про склад сім'ї та прописку виданої ЛКП «Граніт» №1732 від 11 липня 2016 року спірна квартира [ADDRESS] та складається з двох житлових кімнат, загальною площею 53,10 кв.м. /а.с. 12/ Відповідно до ст. 168 ЖК України договір найму жилого приміщення, укладений як на визначений так і на невизначений строк, може бути розірвано за вимогою наймодавця, якщо наймач або особи, які проживають разом з ним систематично не вносять квартирної плати і плати за комунальні послуги. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно з п. 10 Постанови Пленуму ВС України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» №15 від 25 травня 1998 року суд може визнати особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням, лише з однієї вказаної позивачем підстави, передбаченої ст.71 або ст.107 ЖК. Як встановлено в судовому засіданні в квартирі [ADDRESS] прописані також і відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які без поважних на те причин, не проживають у спірній квартирі понад один рік, за квартиру та комунальні послуги не оплачують, що стверджується актами ЛКП «Граніт» від 16 лютого 2016 року, 30 березня 2016 року, 19 травня 2016 року, 11 липня 2016 року, 26 липня 2016 року. /а.с. 7-11/ Свідки [PERSON], [PERSON] у судовому засіданні повідомили, що відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] не проживають у квартирі [ADDRESS] близько 10-15 років. Жодних конфліктів між ними та [PERSON] не було. Відповідачі виїхали на кордон на постійне місце проживання. Оцінюючи покази свідків, суд надає їм віри оскільки вони знаходяться у об'єктивному взаємозв'язку з іншими матеріалами справи, нічим не спростовані, доповнюються та уточнюються іншими доказами. Отже, як безспірно встановлено в судовому засіданні, відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не проживають протягом 15 років, за квартиру та комунальні послуги не оплачують, догляду за квартирою не здійснюють, спірною квартирою взагалі не цікавляться, а тому відповідачів слід визнати такими, що втратили право на користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS]. Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи, які не викликають сумніву у їх об'єктивності. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє ствердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення.

Outcome: approved