Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 05 вересня 2009 року зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації актів цивільного стану зроблено запис №1286. Від цього шлюбу у них народилася донька [PERSON] , [INFO] . Подружні відносини між ними припинені з 2017 року. З цього часу до відповідача втрачено почуття довіри, взаєморозуміння. Вказує, що збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам. Крім того просить залишити їй дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Позивач в судове засідання не з`явилася, направила до суду заяву про слухання справи у відсутність сторони позивача, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, в попередніх судових засіданнях наголошував на тому, що бажає зберегти сім`ю. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 05 вересня 2009 року сторони зареєстрували шлюб у відділ реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис №1286. Від подружнього життя в них народилася донька [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 30.09.2010 року Франківським відділом реєстрації цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис №1286. Судом встановлено, що між сторонами виникли розбіжності, у них різні погляди на життя, вони тривалий час проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків, сім`я фактично розпалась, її збереження недоцільне. У відповідності до ст.\~51\~Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно з ч. 2 ст.\~104\~Сімейного кодексу\~України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною 1ст.\~110\~Сімейного кодексу\~України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Зі змісту ст.\~112\~Сімейного кодексу\~України вбачається, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , є неможливим, оскільки сторони тривалий час не мешкають разом, не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, строк для примирення нічого не змінить. За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] 05 вересня 2019 року відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис №1286. На підставі викладеного та

Outcome: approved