Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

Позивач звернулася з вищезазначеним позовом до відповідача та просила стягнути моральну шкоду в розмірі 100 000 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 2 500 грн. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 19.12.2006 року близько о 06 год. 50 хв. на пр. Гагаріна у м.Дніпропетровську, в районі ресторану «Макдональдс», відбулася дорожньо-транспортна пригода, при якій водій [PERSON], керуючи мотоциклом «ЯВА-359», д/н [NUMBER], скоїв наїзд на її сина [PERSON], спричинив йому смертельну травму. Внаслідок чого їй була завдана значна моральна шкода, яка полягає в тяжких моральних і душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв'язку з втратою єдиного сина. Смерть сина та її наслідки призвели до тяжких фізичних і моральних страждань, порушили нормальні життєві зв'язки, суттєво вплинули на перспективу майбутнього благополуччя. Враховуючи глибину емоційних переживань у зв'язку з ДТП, вагу завданої їй душевної травми, а також тяжкі страждання, які вона зазнала у зв'язку з трагічною загибеллю її сина і, ґрунтуючись на положеннях ст.ст. 23, 1167 ЦК України, завдану їй моральну шкоду, оцінює в суму 100 000 грн. Звертаючись до суду за захистом своїх прав вона понесла також судові витрати в сумі 2 500 грн., які пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката і які, як вважає позивач, підлягають стягненню з відповідача. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату слухання справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не відомі, у зв'язку з чим судом ухвалено про заочний розгляд справи в порядку ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Як встановлено з матеріалів справи, 19.12.2006 року близько о 06 год. 50 хв. на пр. Гагаріна у м.Дніпропетровську, в районі ресторану «Макдональдс», відбулася дорожньо-транспортна пригода, при якій водій [PERSON], керуючи мотоциклом «ЯВА-359», д/н [NUMBER], скоїв наїзд на [PERSON], який переходив дорогу. В результаті наїзду [PERSON] були спричинені тілесні ушкодження, які потягли за собою смерть, що настала [INFO]. З постанови слідчого СВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області від 29.10.2008 року вбачається, що в порушенні кримінальної справи відносно [PERSON] було відмовлено за відсутністю в його діях складу злочину. Як встановлено судом, позивач [PERSON] є матір'ю померлого [INFO] [PERSON] Згідно ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до п.1 ч.2 ст.1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Відповідно до ч.2 ст.1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю. Відповідно до ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Як встановлено судом [PERSON], який є сином позивача, спричинено тяжкі тілесні ушкодження, від яких останній помер, внаслідок вчинення відповідачем наїзду та дії джерела підвищеної небезпеки, володільцем якого є відповідач. В результаті дій відповідача, що призвели до смерті [PERSON], позивач зазнала втрат немайнового характеру внаслідок моральних страждань від втрати близької людини - єдиного рідного сина, тобто позивачу безумовно завдано моральну шкоду. Враховуючи характер та обсяг душевних і психічних страждань, яких зазнала позивач, характер немайнових втрат, тяжкість вимушених змін у її життєвих стосунках, відсутність можливості для відновлення попереднього стану та зважаючи на положення Постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення моральної шкоди, з урахуванням встановлених судом обставин справи, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, підлягають частковому задоволенню в розмірі 50 000 грн. В порядку ст. 88 ЦПК України стороні на корить якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права несуть сторони, крім випадків безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 590 від 27.04.2006 року, якою затверджені граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, компенсація у цивільних справах сплачується іншою стороною, граничний розмір якої не може перевищувати суму, що обчислюється виходячи з того, що зазначеній особі, виплачується 40 відсотків розміру мінімальної заробітної плати за годину роботи, проте суду не надано, такого розрахунку. Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення вимог позивача про стягнення на його користь з відповідача суми витрат на правову допомогу. Оскільки позов підлягає частковому задоволенню, то із відповідача на користь держави на підставі ст.88 ЦПК України необхідно стягнути судові витрати пропорційно до задоволеної частини позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial