Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до Публічного акціонерного товариства «Західінкомбанк» про визнання договору поруки та договору іпотеки припиненими, в якому просить визнати припиненими договори поруки та іпотеки, укладені 29.06.2005 року між Публічним акціонерним товариством «Західінкомбанк» та [PERSON] у забезпечення кредитного договору №2906-Д-05, укладеного 29.06.2005 року Публічним акціонерним товариством «Західінкомбанк» та [PERSON] та стягнути судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 29.06.2005 року між ПАТ «Західінкомбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2906-Д-05, відповідно до умов якого видано кредит в іноземній валюті, строком погашення кредиту до 29.06.2010 року. Між ПАТ «Західінкомбанк» та [PERSON] 29.06.2005 року укладено договори поруки та договір іпотеки. 28.11.2008 року між ПАТ «Західінкомбанк» та [PERSON] було укладено додатковий договір № 1, а 29.06.2010 року додаткову угоду № 2 до кредитного договору № 2906-Д-05 від 29.06.2005 року, якими були суттєво змінені умови кредитного договору, поручителя навіть не було сповіщено сторонами кредитного договору. Внесення вказаних змін без згоди поручителя призвело до збільшення обсягу відповідальності поручителя, наслідком якої є припинення поруки. При цьому буд-які умови щодо надання поручителем згоди на майбутні зміни умов основного договору (без конкретизації цих змін) без додаткового повідомлення поручителя та без укладення окремої угоди не звільняє сторони основного зобовязання від обовязку погодження з поручителем змін, внаслідок яких збільшується обсяг його відповідальності. Представник позивача в судове засідання надав заяву про розгляд справи без його участі. Представник відповідача, в судове засідання не зявився, надіслав на адресу суду письмові заперечення, в яких проти позову заперечував, просив у задоволенні позову відмовити. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 29.06.2005 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Комерційний банк «Західінкомбанк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Західінкомбанк») та [PERSON] було укладено кредитний договір №2906-Д-05, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 8000,00 дол. США зі сплатою 15% річних, строком до 29.06.2010 року. З метою забезпечення виконання зобовязань за вищевказаним кредитним договором 29.06.2005 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Комерційний банк «Західінкомбанк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Західінкомбанк») та [PERSON], [PERSON] було укладено договір поруки, відповідно до умов якого поручитель [PERSON] зобовязалася перед кредитором відповідати за виконання позичальником [PERSON] в повному обсязі усіх зобовязань, що випливають з кредитного договору №2906-Д-05 від 29.06.2005 року і додаткових до нього договорів. Поручитель і позичальник відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Крім того, 29.06.2005 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Комерційний банк «Західінкомбанк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Західінкомбанк») та [PERSON] було укладено договір іпотеки, згідно з яким іпотекодавець [PERSON] передала нерухоме майно, а саме житловий будинок з надвірними будівлями та господарчими спорудами, земельну ділянку, на якій розташовано цей житловий будинок з надвірними будівлями та господарчими спорудами, в іпотеку іпотекодержателю для забезпечення зобовязань за кредитним договором №2906-Д-05 від 29.06.2005 року та додатковими до нього договорами. Згідно додаткової угоди №1 від 28.11.2008 року до кредитного договору №2906-Д-05, укладеної між Товариством з обмеженою відповідальністю Комерційний банк «Західінкомбанк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Західінкомбанк») та [PERSON], було змінено розмір процентної ставки на 16% річних. Крім того, 29.06.2010 року між Публічним акціонерним товариством «Західінкомбанк» та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 2 до кредитного договору №2906-Д-05, відповідно до умов якої було внесено зміни до п. 1.1 кредитного договору, змінено термін користування кредитними коштами до 16.12.2010 року. При цьому позивача, як поручителя за кредитом, про дані обставини не повідомлялося, додаткових угод до договору поруки не укладалось. Таким чином, додатковою угодою до кредитного договору, укладеною без згоди поручителя, встановлено збільшений розмір процентної ставки, тобто змінено зобов'язання, забезпечене порукою, що призвело до збільшення обсягу відповідальності поручителя. Остання не давала згоди на таку зміну забезпеченого порукою зобов'язання. У відповідності до ч.1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого зобов'язання. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. За ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Із змісту договору поруки, укладеного 29.06.2005 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Комерційний банк «Західінкомбанк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Західінкомбанк») та [PERSON], [PERSON], вбачається відсутність узгодження умови про можливість зміни розміру процентів за основним зобовязанням без повідомлення поручителя з приводу цього або без укладення з ним додаткових угод до договору поруки. Отже доповнення, які були внесені до кредитного договору на підставі укладання додаткової угоди, стосуються як позичальника, так і поручителя, оскільки вплинули на зміну розміру основного зобовязання та збільшили обсяг відповідальності поручителя. Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 07.12.2011 року задоволено позов Публічного акціонерного товариства «Західінкомбанк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та стягнуто з [PERSON], [PERSON] солідарно на користь Публічного акціонерного товариства «Західінкомбанк» заборгованість за кредитним договором № 2906-Д-05 від 29.06.2005 року в розмірі 58827,10 грн. Як розяснено у п.22 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» відповідно до ч.1 ст.559 ЦК припинення договору поруки повязується зі зміною забезпеченого зобовязання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. При цьому обсяг зобовязання поручителя визначається як за умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобовязань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Проте якщо в договорі поруки передбачено, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобовязанням без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова стала результатом домовленості сторін (банку і поручителя), а, отже, поручитель дав згоду на зміну основного зобовязання. Якщо в договорі поруки такі умови сторонами не узгоджені, а з обставин справи не вбачається інформованості поручителя і його згоди на збільшення розміру його відповідальності, то відповідно до положень ч. 1 ст. 559 ЦК порука припиняється. У цьому випадку поручитель має право на предявлення позову про визнання договору поруки припиненим. Правова позиція з приводу припинення договору поруки висловлена в постановах Верховного Суду України від 21 травня 2012 року у справі № 6-18цс 11, від 26.09.2012 р. у справі №6-100цс12, від 20 лютого 2013 року у справі № 6-172цс12, від 10.09.2014 р. .у справі №6-70цс14, від 17.12.2014 р. у справі №6-185цс14, що відповідно до положень ст.360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів. Згідно цієї позиції у зобов'язаннях, в яких беруть участь поручителі, збільшення кредитної процентної ставки навіть за згодою банку та боржника, але без згоди поручителя або відповідної умови в договорі поруки, не дає підстав покладення на поручителя відповідальності за невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобов'язань перед банком. Таким чином суд вважає, що оскільки в договорі поруки умови про збільшення обсягу відповідальності без повідомлення поручителя сторонами не узгоджені, а з обставин справи не вбачається інформованості поручителя і його згоди на збільшення розміру його відповідальності, то є законні підстави, у відповідності до положень ч. 1 ст. 559 ЦК України захистити права особи шляхом визнання договору поруки припиненим. Крім того, дослідивши матеріали, що повязані з укладенням договору іпотеки від 29.06.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим №3206, суд встановив, що додаткові угоди до іпотечного договору між сторонами по справі не укладались. За частиною 5 статті 3 Закону України «Про іпотеку», іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. У відповідності до статті 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Згідно ст. 17 Закону України «Про іпотеку» відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. З огляду на зазначене, суд вважає за доцільне з метою захисту прав і інтересів позивача задовольнити позов у повному обсязі в обраний позивачем спосіб. Крім того, відповідно до положень ст. 88 ЦПК України у наслідок задоволення позову судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved