Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. Заявлені вимоги мотивує тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] , після смерті якого фактично прийняла спадщину його дружина (мати позивача) [PERSON] , яка померла [INFO] . Після їх смерті залишилося спадкове майно - житловий будинок з господарськими будівлями, який позивач не має можливості успадкувати через відсутність відповідних правовстановлюючих документів, у зв`язку з чим нотаріус відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину. Позивач є спадкоємцем майна померлої за законом, який прийняв спадщину. Посилаючись на викладене, позивач просив суд, визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] . У судове засідання позивач не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності та вказав, що позовні вимоги підтримує. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву в якій просив справу розглядати за його відсутності та вказав, що позовну заяву визнають. Представник третьої особи Диканської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, заперечень проти позову не мають. Представники третьої особи сектору державної реєстрації, економічного розвитку та торгівлі Глобинської районної державної адміністрації Полтавської області в судове засідання не з`явились, належним чином повідомлені, причини неявки суду невідомі. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Іваноселищенською сільською радою Глобинського району Полтавської області 20 липня 2003 року. До складу спадкового майна входить житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] одружився із [PERSON] 03 січня 1948 року , що підтверджується повторним свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] виданим Іваноселищенською сільською радою Глобинського району 03 брезня 1978 року, про що зроблено відповідний запис № 2, та після реєстрації шлюбу подружжю присвоєне прізвище « [PERSON] ». [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] , виданим Виконавчим комітетом Стасівської сільської ради Диканського району Полтавської області 05 квітня 2017 року [PERSON] , (позивач) звернувся до Диканської деравної нотаріальної контори, для оформлення спадкових прав та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, на майно, що належало померлій [INFO] [PERSON] . 28 травня 2019 року державний нотаріус відмовила йому у видачі свідоцтва, оскільки позивачем не було подано правовстановлюючий документ, який підтверджує право власності померлої на спадкове майно. Як вбачається з дослідженої в судовому засіданні копії спадкової справи, після померлої [INFO] [PERSON] в державного нотаріуса заведена спадкова справа № 43/2017 за 2017 рік, заяву про прийняття спадщини подав син [PERSON] . Інших спадкоємців за законом чи заповітом не має. Спадщина відумерлою не визнана. Згідно Довідки № 409 від 06.12.2017 року виданої виконкомом Івановоселищенської сільської ради Глобинського району Полтавської області, [PERSON] , який народився [INFO] на день смерті ( [INFO] ) постійно проживав та був зареєстрований за адресою село Демченки , Глобинський район Полтавська область і мав склад сім`ї - дружину [PERSON] , [INFO] . Згідно Довідки № 410 від 06.12.2017 року виданої виконкомом Іваноселищенської сільської ради, згідно з записом в погосподарських книгах за [PERSON] , який помер [INFO] , лічиться житловий будинок,1948 року побудови з адресою село Демченки , Глобинський район Полтавської області. Відповідно до Довідки № 411 від 06.12.2017 року виданої виконкомом Іваноселищенської сільської ради, [PERSON] , який помер [INFO] мав у користуванні земельну ділянку для ведення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівль і споруд площею 0,07 га за адресою [ADDRESS] та земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства площею 0,53 га за адресою с. Демченки, Глобинський район Полтавської області. Вказані земельні ділянки перебувають в комунальній власності. Відповідно до Довідки № 407 від 06.12.2017 року виданої виконкомом Іваноселищенської сільської ради, згідно записів у погосподарських книгах виконавчого комітету сільської ради [PERSON] не значиться власником будинку 1948 року побудови за адресою [ADDRESS] . Згідно довідки № 413 від 06.12.2017 року виданої виконавчим комітетом Іваноселищанської сільської ради Глобинського району Полтавської області, [PERSON] , яка померла [INFO] після смерті чоловіка [PERSON] ( [INFO] ) фактично вступила в управління спадковим майном, хоча з січня 2004 року на території сільської ради постійно не проживала. Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок [ADDRESS] від 12.09.2018 та висновку по будівництву № 344/02-04 від 14.06.2019 відділу архітектури, містобудування, цивільного захисту та житлово-комунального господарства Глобинської районної державної адміністрації Полтавської області житловий будинок літ. «А» площею 49.70 кв.м., загальною площею 69.20 кв.м., житловою площею 19.20 кв.м., підсобною площею 50.00 кв.м., веранда літ. «а» площею 15.20 кв.м., прибудова літ. «а1» площею 24.20 кв.м., сарай літ. «Б» площею 12.80 кв.м., сарай літ «В» - площею 31.50 кв.м., літня кухню літ. «Г» площею 20.90 кв.м., колодязь питний літ. «К»- збудовані без істотних порушень діючих будівельних норм та правил. Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. У відповідності до ст. ст. 1217, 1218 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 5 статті 1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Як роз`яснено в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Правовідносини по спадкуванню майна після [PERSON] виникли на час дії Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року. Відповідно до ч. 1 ст. 524 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно ч.1, 2 ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. На час будівлі спадкодавцем будинку (у 1948 році) питання набуття права власності регулювалися Указом Президії Верховної ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» і прийнятою відповідно до цього Указу постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків». Ці правові акти не пов`язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації. Запис в погосподарській книзі сільської ради про належність домоволодіння певній особі, був офіційним доказом права власності даної особи на це домоволодіння. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] за життя на передбачених законом підставах набув право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] , а спадкодавець [PERSON] фактично прийняла спадщину після свого померлого чоловіка [PERSON] , одна не встигла оформити правовстановлюючі документи. Приймаючи до уваги, що позивач є особою, який прийняв спадщину за законом, позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved