Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

Позивач \~звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення з відповідача аліментів на її користь на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення від дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 30 червня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Фастівського МРУЮ у Київській області було зареєстровано шлюб між нею та відповідачем. 13 червня 2012 року у них народилась донька [PERSON]. Спільне життя між нею та відповідачем не склалося, у тому числі через різницю в характерах та світогляді. Відповідач проживає окремо та матеріальної підтримки доньці не надає. Позивач в судове засідання не явилась, надіслала до суду заяву в якій позов підтримала з підстав викладених у ньому, просила суд його задовольнити. Проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву в якій вимоги позову визнав, проти задоволення позову не заперечував. Згідно зі статтею 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 30 червня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Фастівського МРУЮ у Київській області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та Шум»яцькою ( після реєстрації шлюбу [PERSON]) [PERSON]. Згідно зі Свідоцтвом про народження серії 1-ОК № 214915, видане 26 червня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Фастівського МРУЮ у Київської області, 13 червня 2012 року у сторін народилася дочка [PERSON]. Частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання\~шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається матеріалів справи, сторони не підтримують шлюбних відносин, їм надавався строк на примирення, але примирення не відбулося, заперечують проти подальшого збереження шлюбу. Суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, подальше спільне життя подружжя буде суперечити їхнім інтересам, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу та задоволення позову в цій частині. Згідно частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до довідки Малоснітинської сільської ради Фастівського району від 23 лютого 2015 року, що [PERSON]»я Михайлівна, [INFO] зареєстрована за місцем реєстрації матері [PERSON] в с.Мала Офірна, вул.Лісна, 19 Фастівського району (а.с.6). Статтею 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно із частиною першою статті 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Право дружини на утримання у разі проживання з нею дитини визначено статтею 84 Сімейного кодексу України. Так, частиною другою, четвертою вказаної статті встановлено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Враховуючи зазначене, позовні вимоги позивача щодо стягнення аліментів неї та на дитину є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Враховуючи зазначене, відповідно до статей 84, 105, 110, 112, 114, 180, 182-184\~Сімейного кодексу України,

Outcome: approved