Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеною позовною заявою та просила суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: будинком № 19 по вул. Степова в с. Широке Криворізького району Дніпропетровської області. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона є власником будинку № 19 по вул. Степова в с. Широке Криворізького району Дніпропетровської області. В даному будинку зареєстрований відповідач [PERSON], який з 2013 року в даному будинку не проживає, так як продав їй свою частку будинку, таким чином відповідач вчиняє позивачу перешкоди у користуванні її майном. Позивач та її представник в судове засідання не зявилися. До початку розгляду справи представник позивача надала клопотання про розгляд справи за її відсутності та за відсутності позивача, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити їх у повному обсязі (а.с.38). Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення які повернулися на адресу суду (а.с. 21, 32). А отже відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Представник третьої особи Широківської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області в судове засідання також не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с. 37). В звязку з тим, що сторони правом на участь в судовому засіданні не скористалися, відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Зі згоди представника позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, суд постановив ухвалити по справі заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280-281 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи видно, що позивач є власником будинку № 19 по вул. Степова в с. Широке Криворізького району Дніпропетровської області, про що свідчать договори купівлі продажу житлового будинку (а.с.8, 10-11) та витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від (а.с.10). Відповідно до довідки Широківської сільської ради Криворізького району № 489 від 29.05.2017 (а.с.13), за адресою: вул. Степова, 19 в с. Широке Криворізького району Дніпропетровської області зареєстрований [PERSON], що також підтверджується відповіддю на запит Відділу адресно-довідкової роботи управління з питань громадянства, паспортизації та реєстрації ГУДМС України в Дніпропетровській області (а.с.19), але з 2013 року за даною адресою не проживає. У відповідності зі ст. 321 ч.1 ЦК України, право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Таким чином дії відповідача по відношенню до позивача, що проявляються в перешкоджанні їй користуватися, шляхом нездійснення відміни своєї реєстрації, належним їй на праві власності майном, у вигляді домоволодіння розташованого за адресою: вул. Степова, 19 в с. Широке Криворізького району Дніпропетровської області, є неправомірними та такими що порушують її законні права та інтереси, передбачені ст. 41 Конституції України. Крім цього, у відповідності зі ст.ст. 150, 155 ЖК України громадяни, що мають у приватній власності житловий будинок, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд, та не можуть бути позбавлені права користування житловим будинком. Оскільки відповідач своїми діями порушив законні права та інтереси позивача, то у відповідності зі ст. 391 ЦПК України, позивач як власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користуватися та розпоряджатися своїм майном. Відповідно до ст. 10 ЖК України, громадяни зобовязані дбайливо ставитися до будинку, в якому вони проживають, використовувати жиле приміщення відповідно до його призначення, додержувати правил користування жилими приміщеннями, економно витрачати воду, газ, електричну і теплову енергію. Жилі будинки і жилі приміщення не можуть використовуватися громадянами на шкоду інтересам суспільства. Згідно ст. 18 цього Кодексу управління житловим фондом здійснюється власником або уповноваженим ним органом у межах, визначених власником. Згідно з ч.1 ст. 71 Житлового Кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України в разі відсутності особи понад установлені строки в місці постійного проживання, така особа визнається такою, що втратила право користування житловим приміщенням в судовому порядку. Беручи до уваги, що відповідач не проживає з 2013 року в домоволодінні, розташованому за адресою: вул. Степова, 19 в с. Широке Криворізького району Дніпропетровської області, не користується ним, не утримує його в належному стані, тому суд вважає за необхідне визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. Крім того відповідно до положення п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений та документально підтверджений судовий збір в розмірі 640,00 гривень (а.с.1).

Outcome: approved