Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову зазначила, що навесні 2006 року вона почала проживати у цивільному шлюбі з відповідачем. Від спільного проживання мають малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Зазначила, що у листопаді 2010 року відповідач пішов з сім'ї та проживає окремо. Вказала, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає та не піклується про стан її здоров'я, а також про фізичний і духовний розвиток. Просить стягнути з відповідача на її користь за минулі останні три роки аліменти в сумі 10607, 40 грн. та стягувати в подальшому до досягнення дитиною повноліття у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судове засідання позивач не з'явилася. Подала заяву в якій просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, думку щодо заявленого позову у будь-якій формі не висловив, клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача до суду не надходило. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів щодо взаємовідносин сторін, а також маючи згоду позивача на заочний розгляд справи, суд вважає можливим розглядати справу за відсутності відповідача у заочному порядку, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що від спільного проживання сторони мають малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Згідно свідоцтва про народження [NUMBER], виданого 12 лютого 2007 року Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського обласного управління юстиції, актовий запис про народження № 287, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. На підставі зазначеного, аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, враховуючи те, що судом достовірно встановлено, що відповідач [PERSON] матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, проживає окремо, дитина знаходяться на повному утриманні позивача по справі, при цьому суд враховує, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька дитини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання дитини підлягають задоволенню частково в частині стягнення аліментів у розмір 1/4 частки всіх видів доходів (заробітку) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, згідно ч. 1 ст. 191 СК України, стягнення аліментів у зазначеному розмірі слід здійснювати, починаючи від дня пред'явлення позову, тобто з 11.12.2013 року та до досягнення [PERSON] повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Згідно з ч. 1 ст. 194 СК України аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за три роки, що передували пред'явленню виконавчого листа до виконання. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовна вимога позивача про стягнення з відповідача на її користь аліментів за минулі останні три роки в сумі 10607, 40 грн. задоволенню не підлягає, так як в судовому засіданні не знайшла свого підтвердження та відповідного обґрунтування, оскільки позивачем не надано доказів того, що вона вживала заходів для одержання з відповідача аліментів і не змогла їх одержати у зв'язку з ухиленням відповідача від їх сплати. Крім того, суд враховує те, що аліменти за минулий час можуть бути стягнуті лише за виконавчим листом, про що позивачем доказів також не надано. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, в зв'язку з чим з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені нею судові витрати.

Outcome: partial