Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду із даним позовом в якому зазначила, що 01.03.2008 року зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого мають дочку - [PERSON], [INFO]. Вказує, що спільне життя не склалося, подружні стосунки не підтримують, з 25 січня 2015 року проживають окремо. Вважає, що примирення та збереження сім'ї неможливе, тому просить шлюб розірвати, стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в сумі 385,80 грн. щомісячно до досягнення дочкою повноліття, стягнути з відповідача судовий збір та витрати на правову допомогу. Сторони в судове засідання не з'явилися, подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі, відповідач - визнає. У відповідності до п.11 Постанови Пленуму ВСУ №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» за змістом ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Вивчивши матеріали справи, враховуючи визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про те, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01.03.2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Прізвище дружини після укладення шлюбу «[PERSON]». Як вбачається з копії свідоцтва про народження [INFO] року народилася [PERSON], батьками якої є сторони по справі. Статтею 112 Сімейного кодексу України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд роз'яснює сторонам, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до статті 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно положень ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 184 згаданого закону встановлено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходів одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я, матеріальне становище дітей і платника аліментів, відсутність в останнього інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, а також визнання позову відповідачем, позов підлягає задоволенню в повному обсязі. З відповідача на користь позивача підлягає стягнення судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп., витрати на правову допомогу в сумі 250 грн. згідно договору про надання правової допомоги та акту прийняття виконаних робіт, а на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. відповідно до положень ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved