Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-29 00:00:00

позивач звернулася з позовом до суду, в якому з урахуванням уточнень та доповнень, наданих в судовому засіданні просить стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01 червня 2017 року та до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що з 24 червня 2016 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Станом на день розгляду справи позивач з відповідачем проживають окремо. Дитина проживає з позивачем. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, в той час, як утримання дитини потребує матеріальних витрат. Відповідач працездатний, працює, має добрий стан здоров`я, інших осіб на утриманні не має, а тому може сплачувати аліменти. В судовому засіданні позивач та її представник вимоги позову підтримали. Позивач вказала, що займається вихованням доньки, проживає з дитиною окремо від відповідача. Відповідач проходить військову службу та допомогу на утримання дитини надає нерегулярно, з грудня 2016 року проживає окремо від позивача. Останній раз надавав суму, яку позивач вважає допомогою на утримання дитини в травні 2017 року, передаючи допомогу через свою матір [PERSON] . В якості допомоги в утриманні дитини придбавав продукти, які віддавав позивачу. Під час хвороби дитини позивач з метою придбання ліків звернулася за допомогою до матері відповідача, оскільки не могла звернутися до відповідача, однак остання повідомила, що відповідач грошових коштів не передавав. Визнала факт придбання дитині відповідачем велосипеду дитячого та запасних частин на суму 1100,00 грн., босоніжок та футболки на суму 290,00 грн. в червні 2017 року, однак вважає дані речі подарунком батька дитині, а не аліментами на утримання дитини. Вказала на те, що стан здоров`я дитини задовільний. Дитина у власності житла не має. Посилалася на те, що під час спільного проживання відповідач отримав кредит, який оформлено на позивача. Грошові кошти витрачені відповідачем на себе. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнала частково, в частині присудження стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01 липня 2017 року та до досягнення дитиною повноліття. Заперечила проти стягнення аліментів з червня 2017 року, вказуючи, що в червні 2017 року відповідачем придбано та передано позивачу велосипед дитячий та запасні частини до нього на суму 1100,00 грн., босоніжки та футболку на суму 290,00 грн. в якості аліментів на утримання дитини. Зазначила, що з грудня 2016 року між позивачем та відповідачем склалися неприязні відносини, внаслідок чого з означеного часу відповідач та позивач проживають окремо, дитина мешкає з матір`ю. Внаслідок умов служби відповідач особисто не має змоги брати участь в наданні допомоги дитині шляхом придбання їжі та речей, внаслідок чого надсилає грошові кошти своїй матері - [PERSON] , яка придбаває їжу та речі дитині та передає їх позивачу. Вказала, що офіційна заробітна плата відповідача становить 680 грн./міс, а інші доходи є надбавками та преміями. Заперечила проти факту отримання відповідачем кредиту, оформленого на позивача. В судовому засіданні допитано в якості свідка [PERSON] , яка пояснила, що після того, як з 26 лютого 2016 року [PERSON] почав проходити службу в армії позивач з відповідачем підтримували відносини і відповідач віддав позивачу картку банку, на яку нараховувалися доходи відповідача, а позивач повністю отримувала заробітну плату відповідача. В грудні 2016 року між позивачем та відповідачем стався конфлікт, внаслідок якого останні перестали підтримувати відносини. Перед 31 грудня 2016 року відповідач забрав у позивача картку банку, на яку нараховувалася його заробітна плата. Зазначила, що внаслідок умов служби відповідач попрохав її передавати позивачу допомогу на утримання дитини, внаслідок чого нею в квітні 2017 року придбано продуктів харчування на суму 2300 грн., передано грошові кошти протягом місяця на суму 1500,00 грн. В травні 2017 року передано позивачу 3150,00 грн. з яких частину передано продуктами. В червні 2017 року відповідачем придбано та передано позивачу велосипед дитячий та запасні частини до нього на суму 1100,00 грн., босоніжки та футболку на суму 290,00 грн. Повідомила суду, що коли позивач зверталася до неї за наданням допомоги в утриманні дитини вона жодного разу не відмовляла. Позивач не зверталася до неї з приводу надання грошових коштів для лікування дитини. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що сторони є батьками малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Позивач та відповідач на момент розгляду справи перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 24 червня 2016 року. Сторонами визнано, що на момент розгляду справи сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, дитина проживає з матір`ю. З матеріалів справи, досліджених судом доказів та визнаних учасниками судового розгляду обставин вбачається, що позивач є працездатним, перебуває на військовій службі у в/ч [NUMBER] . 11 червня 2017 року відповідачем придбано та передано позивачу велосипед дитячий та запасні частини до нього на суму 1100,00 грн., босоніжки та футболку на суму 290,00 грн. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч.ч.1-3 ст.181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Доказів на підтвердження домовленості між сторонами щодо способів виконання обов`язку утримувати дитину матеріали справи не містять. Сторонами визнано, що станом на день розгляду справи дитина, яка не досягла повноліття проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні, а тому суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача на утримання дитини повинні бути стягнуті аліменти. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з наступного. За ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Матеріали справи не містять доказів на підтвердження негативного стану здоров`я дитини, потребу дитини в лікуванні, не містять доказів наявності у власності дитини нерухомого майна. Також матеріали справи не містять доказів негативного стану здоров`я відповідача, свідчать про те, що відповідач є працездатною особою, не має протипоказань до праці. Доказів на підтвердження наявності у дитини хронічних захворювань суду не надано. Сторонами визнано факт відсутності у відповідача на утриманні інших дітей, непрацездатних дружини, батьків. Позивач просив визначити розмір аліментів в частці від заробітку. Так, за ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. З огляду на викладені вище норми законодавства та обставини, встановлені в судовому засіданні суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини повинні бути стягнуті аліменти у розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% від прожиткового мінімуму дитини відповідного віку. Інших даних про матеріальний стан одержувача аліментів, а також стан здоров`я дитини і інших обставин, що враховуються при визначенні судом розміру аліментів, суду не надано, що не позбавляє в майбутньому позивача чи відповідача звертатися до суду з позовом про зміну розміру аліментів. У відповідності до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Позивач звернулась з позовом 25 квітня 2017 року, змінила в судовому засіданні позовні вимоги в частині дати, з якої необхідно стягнути аліменти 01 червня 2017 року, вказуючи на надання допомоги до цієї дати відповідачем, внаслідок чого саме з цієї дати необхідно проводити стягнення аліментів. При цьому, посилання відповідача про сплату ним аліментів за червень 2017 року у вигляді одягу дитині, велосипеду суд не приймає до уваги під час вирішення питання щодо дати, з якої необхідно визначити стягнення аліментів, оскільки грошові кошти, витрачені відповідачем для придбання велосипеду та одягу дитині, з огляду на невизнання їх позивачем в якості аліментів не можуть бути належними доказами на підтвердження виконання домовленості щодо надання допомоги в утриманні дитини та не можуть бути віднесено до складу витрат на утримання дитини, встановлених ст.181 СК України. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати\~ на користь держави судовий збір у розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved