Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що [INFO] року помер її рідний брат - [PERSON]. За життя [PERSON] заповіту не склав. Позивач являється єдиним спадкоємцем померлого [PERSON] Своєчасно вона не звернувся до нотаріальної контори щоб розпочати процедуру спадкування, оскільки її було невідомо про наявність у спадкодавця майна, яке б вона могла успадкувати. Просить суд визначити її додатковий 2-х місячний строк для прийняття спадщини після померлого [INFO] року [PERSON]. Позивач в підготовче судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Куликівська селищна рада надала відзив за підписом селищного голови [PERSON], відповідно до якого позовні вимоги [PERSON] визнала в повному обсязі, не має заперечень проти їх задоволення, справу просить розглянути у відсутність представника Куликівської селищної ради. Позовна заява надійшла до суду 29 березня 2019 року. Ухвалою суду від 03 квітня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, підготовче судове засідання призначене на 02 травня 2019 року. Згідно зі ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи те, що відповідач визнав позов, суд вважає можливим ухвалити рішення у підготовчому засіданні. Відповідно до ч. 2 ст. 206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши надані докази, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON] (а.с. 8). Згідно з довідкою виконкому Куликівської селищної ради Куликівського району Чернігівської області № 118 від 17 серпня 2017 року [PERSON] на день своєї смерті, [INFO] року, був зареєстрований один за адресою: [ADDRESS] (а.с.10). [PERSON] являється рідною сестрою [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про їх народження та свідоцтвом про укладення шлюбу між позивачкою та [PERSON] (а.с.7,9). Згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась (а.с.19). Згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) [PERSON] на випадок своєї смерті заповіту не залишив (а.с.20). Відповідно до ст. 1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Таким чином [PERSON] є спадкоємницею другої черги за законом майна померлого [INFO] року [PERSON]. Інших спадкоємців [PERSON] які претендують на спадщину судом не виявлено. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини вважаються причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини. Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. У абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму ВС України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року зазначено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Якщо у спадкоємця не було перешкод для подання заяви, а він не скористався правом на прийняття спадщини, в тому числі, наприклад, і через юридичну необізнаність спадкоємця щодо строку та порядку прийняття спадщини, то правові підстави для визнання додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Визнання позову відповідачем не суперечить закону правам , свободам чи інтересам інших осіб, та є підставою для задоволення позовних вимог. Позивач є спадкоємцем майна покійного [PERSON] за законом другої черги, разом зі спадкодавцем не проживала. Посилання позивача на ту обставину, що про існування об'єкту спадщини її було невідомо до березня 2019 року, нічим не спростовані. Оскільки власники земельних ділянок отримують орендну плату від агропромислових підприємств і заінтересовані у додаткових грошових надходженнях, несвоєчасне звернення з заявою про прийняття спадщини підтверджує незнання позивачем про факт існування державного акту на право на земельну ділянку на ім'я спадкодавця. Таким чином, суд вважає поважними причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини, тому відповідно до вимог ст. 1272 ЦК України її необхідно визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлого [INFO] року [PERSON].

Outcome: approved