Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вищевказаним позовом до [PERSON] в якому просить розірвати шлюбу між нею та відповідачем, який було зареєстровано 27.02.2009 року Малолюбашанською сільською радою Костопільського району Рівненської області, актовий запис №03. В судовому засідання позивач повністю підтримала свої позовні вимоги на підставах викладених у позовній заяві, та додатково вказала, що підтримувати сімейні стосунки із відповідачем не бажає, примирення не можливе. Окрім того, позивач наголосила, що жити з відповідачем не можу, адже боїться за своє здоров'я та життя, оскільки [PERSON] застосовує до неї фізичну силу, за що неодноразово притягувався до адміністративної та кримінальної відповідальності. Відповідач в судовому засіданні заперечував наведені позивачем факти та вказав, що позивач веде себе непристойно, але не дивлячись на те хоче зберегти сім'ю, адже у них четверо дітей. Суд, враховуючи позицію сторін, всебічно, об'єктивно та неупереджено дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 27.02.2009 року у Малолюбашанській сільській раді Костопільського району Рівненської області, про що в книзі реєстрації актів про шлюб зроблено актовий запис №03, що стверджується наявним у матеріалах справи свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.4). Від подружнього життя сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується наявним в матеріалах справи свідоцтвом про народження останніх (а.с.5-8). Стаття 24 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Отже, однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу. Зокрема особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин. Судом встановлено, що сторони не проживають як сім'я протягом тривалого часу, вони постійно конфліктують та присутні прояви застосування фізичної сили до позивача з боку відповідача. Вони мають різні характери, різні погляди на життя та сімейні цінності, позивач не бажає надалі проживати разом з відповідачем однією сім'єю, примирення є неможливим. Таким чином, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, являється порушенням їх права на повагу до сімейного життя, що розцінюється судом як таке, що має істотне значення, що у відповідності до положень ст. 112 СК України, є підставами до розірвання шлюбу. Підстав для надання сторонам строку на примирення суд не вбачає. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб Аналізуючи зібрані у справі докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність заявленого позову. Відповідно до ч.1 ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а відтак, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 243 гривні 60 копійок судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved