Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом, у якому просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини [PERSON] у розмірі 30% заробітної плати відповідача з часу пред`явлення позову до досягнення повноліття дитини. Мотивує свої позовні вимоги тим, що вона із відповідачем [PERSON] перебуває у шлюбі, зареєстрованому Залізничним відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції 15.03.2014 року, актовий запис № 94. Від шлюбу у сторін народилася донька: [PERSON] , [INFO] . Зазначає також, що відповідач не надає належної матеріальної допомоги на доньку [PERSON] , чим не виконує обов`язку щодо утримання батьками неповнолітніх дітей. Позивач працює у КНП №5-та МКП м. Львова» на посаді акушера жіночої консультації. Зазначає також, що заробітної плати їй не вистачає на утримання доньки. Просить суд позовні вимоги задовольнити. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 23.09.2019 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. 31.10.2019 року відповідач надав відзив на позовну заяву та вказав, що він погоджується на стягнення з нього аліментів, однак зазначив, що згідно ч. 3 ст. 181 СК України кошти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Просить ухвалити рішення про стягнення з нього ј його заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд виходив з наступного. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Судом встановлено, що сторони, згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 15.03.2014 року уклали шлюб, зареєстрований Залізничним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 94 (а.с.3). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19.03.2015 року у сторін народилася донька: [PERSON] , [INFO] , батьками зазначені: [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Статтею 18 Конвенції про захист прав дитини встановлено, що суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує розмір прожиткового мінімуму громадян, який встановлений законом станом на час розгляду справи, потребу доньки в матеріальній допомозі, стан здоров`я і матеріальне становище відповідача, а також інші обставини, які мають значення для справи. Враховуючи наведене, суд зазначає, що вимога позивача про щомісячне стягнення коштів на утримання (аліменти) дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 30% заробітної плати відповідача не підлягає задоволенню, оскільки не відповідає вимогам ч. 3 ст. 181, ч. 1 ст. 183 СК України. Зазначені норми Сімейного кодексу України є імперативними і підлягають до застосування судом. Зважаючи на те, що відповідач погодився на сплату аліментів у розмірі ј його заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку - суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги частково та стягувати з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі ј заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також суд зазначає, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід також стягнути відповідний розмір судового збору.

Outcome: partial