Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом і свої вимоги обґрунтовує тим, що з 25.09.1995 року по 05.02.2018 року вона перебувала в трудових відносинах з [PERSON]. Наказом №1087/ВК від 05.02.2018 року вона була звільнена з роботи цеху №600 ВНК дефектоскопіста рентгено-, гамаграфування, безпосереднього зайнятого на рентгенівських установках в виробничих галузях економіки 5-го розряду з 05.02.2018 року за власним бажанням у зв'язку з невиконанням умов колективного договору за ч.3 ст.38 КЗпП України. В цьому наказі зазначено про виплату їй вихідної допомоги у розмірі трьох середньомісячних заробітних плат за останні два місяці, згідно з ст.44 КЗпП України. Відповідно до ч.1 ст.116 КЗпП України: «При звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день його звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільнення працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівником при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум». Проте в порушення вище зазначеної норми закону, [PERSON] в установлений строк не провів з нею розрахунок та не виплатив їй нараховану заробітну плату та вихідну допомогу, передбачену наказом, в день звільнення з роботи. Після звільнення з роботи вона неодноразово зверталася до відповідача з проханням видати довідку про розмір заборгованості по заробітній платі, проте він відмовився це зробити. Розмір заборгованості по заробітній платі та вихідній допомозі на день її звільнення з роботи складає 21334грн. До цього часу відповідач не виплатив їй нараховану заробітну плату та вихідну допомогу, у зв'язку з цим вона змушена звернутись до суду з цим позовом. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь заборгованість із заробітної плати, вихідної допомоги на день звільнення у сумі 21334грн., стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні з роботи починаючи з 05.02.2018 року по день ухвалення судового рішення за цією позовною заявою, або проведення розрахунку. В судове засідання позивачка не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. В судове засіданні представник відповідача не з`явився, наданий відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідно до довідки Товариства від 29.03.2018 року №16-07/525, сума заборгованості по заробітній платі (враховуючи вихідну допомогу, компенсацію за невикористану відпустку, з урахуванням усіх податків та обовязкових платежів), що підлягає сплаті позивачу становить 21334,32грн. Середньоденна заробітна плата на день звільнення позивача складала 225грн. 030коп. (обчислена у відповідності до вимог Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100). При визначенні кількості робочих днів для обчислення стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні для позивача необхідно виходити із робочих днів, встановлених наказом відповідача від 21.03.2014 року №75 (понеділок, вівторок, середа), яка на 16.04.2018 року (дату розгляду справи судом) складає 29 робочих днів: лютий 2018 року 11 робочих днів; березень 12 робочих днів, квітень 6 робочих днів. Таким чином, у разі задоволення судом позовних вимог позивача про стягнення з Товариства на користь позивача середнього заробітку за час затримки розрахунку станом на 16 квітня 2018 року підлягає стягненню з Товариства 6525грн. 87коп. (29 робочих днів (з 05.02.2018 року (дати звільнення позивача) по 16.04.2018 року включно) х 225грн. 03коп. (середньоденна заробітна плата позивача на день звільнення). Із суми 6525грн. 87 коп. підлягають утриманню податок з доходів фізичних осіб та військовий збір. Ухвалою суду від 13.03.2018 року витребувано у відповідача довідку про розмір заборгованості заробітної плати [PERSON], вихідної допомоги, довідку про середньомісячний розмір заробітної плати [PERSON] на день звільнення з роботи, копію наказу про звільнення з роботи, та довідку про суму середньоденного заробітку [PERSON]. Суд, вислухавши думку представника позивача, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав: Судом встановлено, що позивачка [PERSON] з 25.09.1995 року по 05.02.2018 року працювала в ПAT «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання». 05.02.2018 року позивачку було звільнено з ПАТ «Сумське НВО» за ч.3 ст.38 КЗпП України. Викладені обставини підтверджуються копією трудової книжки позивача (а.с.3-6). Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку (частина перша статті 117 КЗпП України). Судом встановлено, що в день звільнення позивачки ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» не виплатило належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст.116 КЗпП України, що визнано відповідачем. Згідно довідки ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» №16-07/525 від 29.03.2018 року заборгованість по заробітній платі перед [PERSON] становить 21334 грн.32коп. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по заробітній платі в розмірі 21334 грн.32коп. (ця сума визначена з урахуванням утриманого податку на доходи фізичних осіб та військового збору). Відповідно до Наказу № 75 від 21.03.2014 року у ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» з 26.05.2014 року встановлено всім працівникам робочу неділю з режимом роботи 3 робочі дні: понеділок, вівторок, середа. Згідно з довідкою Товариства середньоденна заробітна плата позивача становить 225грн.03коп. Період затримки розрахунку при звільненні позивача на дату ухвалення цього рішення, тобто з 06.02.2018 року по 16.04.2018 року становить 29 робочих днів: лютий 11; березень 12; квітень 6, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 6525грн.87коп. (225,03 х 29 = 6525,87грн.). З огляду на викладене, порушене право позивача підлягає захисту, тому суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити і стягнути з Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» на користь позивачки заборгованість по заробітній платі у розмірі 21334грн.32коп., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 6525грн. 87коп. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 704грн.80коп.

Outcome: approved