Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вищезазначеним позовом посилаючись на те, що [INFO] помер її чоловік [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина: 1/4 частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS], яку вона успадкувала та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом. [INFO] померла її свекруха [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина: 3/4 частини у вищезазначеному домоволодінні, яку позивач успадкувала та отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Зазначений спадковий будинок знаходиться на приватизованій земельній ділянці площею 600 кв.м., але до цього часу Державний акт на дану земельну ділянку не отриманий, тому позивач і звернулася до суду з даним позовом, в якому просила: визнати за нею право на закінчення приватизації та отримання на її ім'я правовстановлюючого документу на земельну ділянку площею 600 кв.м., яка надана для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування після смерті її чоловіка [PERSON], яка була передана померлому в приватну власність згідно рішення виконкому Тростянецької міської ради Сумської області від 30.07.1996 року за №252. Позивач в судовому засіданні свої вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, але від нього до суду надійшла письмова заява (а.с.31), згідно якої представник проти позову не заперечує, просить справу розглядати в його відсутність, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність представника відповідача, на підставі матеріалів, які є в справі. Суд, вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, оглянувши спадкову справу №225/2014 померлої [PERSON], вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що позивач перебувала у шлюбі з [PERSON] (а.с.7), який [INFO] помер в м.Тростянець Сумської області (а.с.8), та який за життя на випадок своєї смерті заповіту не залишив. Згідно ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч.1 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина: 1/4 частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS], яку [PERSON] успадкувала та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом (а.с.10-12). [INFO] померла свекруха позивача- [PERSON] (а.с.9), яка за життя склала заповіт, яким все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б не складалося і взагалі все те, на що їй буде належати на день смерті за законом і на що вона за законом матиме право заповідала [PERSON] (а.с.42). Згідно ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадщину, яка відкрилася після смерті [PERSON], а саме: 3/4 частини у вищезазначеному домоволодінні, позивач успадкувала та отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом (а.с.13-15). Зазначений спадковий будинок по [ADDRESS] знаходиться на приватизованій земельній ділянці площею 600 кв.м., яка була передана в приватну власність [PERSON] згідно рішення виконкому Тростянецької міської ради за №252 від 30.07.1996 року (а.с.22). Державний акт на вищезазначену земельну ділянку за життя спадкодавців [PERSON] та [PERSON] не виготовлявся і до цього часу не отриманий, що стало перешкодою в повному оформленні позивачем її спадкових прав та відмови завідувачем Тростянецької районної державної нотаріальної контори у отриманні відповідного свідоцтва (а.с.21). Згідно ч.ч.1,2 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. Відповідно до п.3 Декрету КабМінУ «Про приватизацію земельних ділянок» право приватної власності громадян на земельні ділянки передані їм для цілей, передбачених статтею 1 Декрету, посвідчуються відповідною Радою народних депутатів, про що робиться запис у земельно-кадастрових документах, з наступною видачею державного акта на право приватної власності на землю. Згідно ст.17 ЗК України (1991 р.) передача земельних ділянок у колективну та приватну власність провадиться Радами народних депутатів, на території яких розташовані земельні ділянки. Передача у власність земельної ділянки, що була раніше надана громадянину, провадиться сільськими, селищними, міськими радами народних депутатів за місцем розташування цієї ділянки для: будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), садівництва, дачного і гаражного будівництва у розмірах згідно із статтями 57 і 67 цього Кодексу. Відповідно до п.г ч.1 ст.121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у містах не більше 0,1 га. При таких обставинах справи, враховуючи вищевикладене, а також те, що на земельну ділянку, яка знаходиться по [ADDRESS] загальною площею 600 кв.м., наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд, відсутній правовстановлюючий документ, такий як державний акт на право власності на землю, оскільки не видавався попереднім власникам, тому позивач набуває права на закінчення приватизації земельної ділянки та отримання на її ім'я правовстановлюючого документу на цю земельну ділянку, а отже, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved