Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

Позивач звернулася суду з позовом до відповідача, в якому просила стягнути на її користь компенсацію заборгованості середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати у сумі 14904,45 грн., відшкодування моральної шкоди у сумі 10000,00 грн., індексацію заробітної плати у сумі 5530,74 грн. У подальшому позивач уточнила позовні вимоги та просила стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший Легіон» заборгованість середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати у сумі 15627,09 грн., відшкодування моральної шкоди у сумі 10000,00 грн., а також стягнути компенсацію втрати частини грошових доходів у зв*язку з порушенням термінів їх виплати у розмірі 5530,74 грн. Позивач направила до судового засідання свого представника. Представник позивача просив про розгляд справи у його відсутності, уточнені позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав частково та надав заперечення проти позову, в яких посилався на те, що сума компенсації втрати частини грошових коштів у зв'язку із порушенням строків їх виплати підлягає стягненню у розмірі 611,98 грн. У задоволенні позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди просив відмовити, оскільки позивачем не надано заподіяння моральної шкоди відповідачем, окрім того, [PERSON] рішення Святошинського районного суду м. Києва вже отримала компенсацію моральних страждань за несвоєчасне отримання заробітної плати у сумі 3000,00 грн. Судом ухвалено про розгляд справи у відсутності сторін. Обставини справи, встановлені судом. Заочним рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 27.04.2015 року позов [PERSON] задоволено та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший Легіон» на користь [PERSON] невиплачену заробітну плату у сумі 8310,00 грн., середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати у сумі 21408,21 грн. та моральну шкоду сумі 3000.00 грн, а всього 32718,21 грн. 16.12.2015 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв*язку з фактичним виконанням рішення суду за виконавчим листом №2/759/674/15, виданим 03.07.2015 року Святошинським районним судом м. Києва про стягнення з ТОВ «Перший Легіон» на користь [PERSON] боргу у сумі 32718,21 грн. Закон України «Про виконавче провадження» визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку Цим Законом врегульовано лише правовідносини, що виникають у процесі виконання судових рішень. Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно із ч. 1 ст. 116 КЗП України при звільненні працівника виплата усіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Таким чином, передбачений ч. 1 ст. 117 КЗпП України обов*язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України, при цьому визначальним є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку. Отже, непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої ст. 117КЗпП України, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Після ухваленнял судового рішення про стягнення заборгованості із заробітної плати роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України, а саме виплати середнього заробітку за час затримки при звільненні, тобто за весь період невиплати власником або уповноваженим ним органом належних працівникові при звільненні сум. Згідно п. 8 «Порядку обчислення середньої заробітної плати», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100 нарахування виплат,що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. У відповідності до ч. 1 ст. 360-7 рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України. Згідно постанови від 29.01.2014 року Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України існує неоднакове застосування судами ст. 117 КЗпП України та вказано, що після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості і заробітної плати роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України. Як вбачається із виписки по картковому рахунку №0140-[NUMBER] [PERSON], 26.12.2015 року перераховано безготівкове зарахування на рахунок заробітної плати у сумі 32718,21 грн. Посилання відповідача на те, що 07.12.2015 року фактично переведено на особовий рахунок позивача заборгованість по заробітній платі за рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 27.04.2015 року, не заслуговують на увагу, оскільки не надано банківську виписку за особовим рахунком ТОВ «Перший легіон». За такого, днем фактичного виконання рішення слід рахувати день винесення постанови про закінчення виконавчого провадження, тобто 16.12.2015 року. Як вбачається із рішення Святошинського районного суду м. Києва від 27.04.2015 року , середньоденна заробітна плата [PERSON] становить 90,33 грн. Період прострочення становить 165 робочих днів (з дня винесення рішення суду, тобто з 28.04.2013 року, по день винесення постанови про закінчення виконавчого провадження, тобто 16.12.2015 року). За такого, середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати складає 14904,45 грн. (165 робочих днів * 90,33 грн.) = 14904,45 грн. Позовні вимоги в частині стягнення компенсації втрати частини грошових коштів у зв'язку із порушенням строків їх виплати підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ст.ст. 2,3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку із порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000р., компенсація громадянам втрати частини доходів у зв*язку із порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованим громадянам за період з дня набрання чинності цим законом. Під доходами у цьому законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші. Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). Згідно п. 3 постанови КМУ від 21.02.2001р. «Про затвердження Порядку компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку із порушенням терміну їх виплати», компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат); соціальні виплати (допомога сім'ям з дітьми, державна соціальна допомога інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам, допомога по безробіттю, матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, матеріальна допомога по безробіттю, допомога по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною), допомога по вагітності та пологах, щомісячна грошова сума в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, допомога дитині, яка народилася інвалідом внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності, тощо); стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення). Сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом. Згідно даних Головного управління статистики у Миколаївській області, індекси інфляції за період з квітня 2015 р. по грудень 2015р. складають: квітень 2015 р.- 114,0, травень 2015 р. - 102,2, червень 2015р. - 100,4, липень 2015р. - 99,0 грн., серпень 2015 р. - 99,2, вересень 2015 р.- 102,3, жовтень 2015 р. - 98,7, листопад 2015 р. - 102,0, грудень 2015 р. - 100,7. Заборгованість перед позивачем за березень 2014 року - 2560,00 грн., квітень 2014 року - 2970,00 грн., травень 2014 року - 2780,00 грн. Компенсація за березень 2014р. - (1,14х1,022х1,004х0,99х0,992х1,023х0,987х1,02х1,007) х100 = 119,1%; 119,1% - 100% =19,1; (2560 х19,1):100= 488,96 грн. Компенсація за квітень 2014 року - (1,022х1,004х0,99х0,992х1,023х0,987х1,02х1,007) х100=104,5%; 104,5%-100%=4,5; (2970х4,5):100=133,65 грн. Компенсація за травень 2014 року - (1,004х0.99х0,992х1,023х0,987х1,02х1,007)х100=102,3%; 102,3%-100%=2,3; (2780х2,3):100=63,94 грн. А всього, 488,96 +133,65+63,94 = 686,55 грн. Вирішуючи позовні вимоги [PERSON] про відшкодування моральної шкоди, суд виходить із положень ст. 237-1 КЗпП України, яка передбачає, що порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Враховуючи конкретні обставини справи, положення ст.23 ч.3 ЦК України, що моральна шкода відшкодовується не тільки грошима, а й у інший спосіб, суд вважає достатнім поновлення порушеного права шляхом стягнення стягненню середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати та компенсації втрати частини грошових коштів у зв'язку із порушенням строків їх виплати. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати у сумі 14904,45 грн., компенсація втрати частини грошових коштів у зв'язку із порушенням строків їх виплати сумі 686,55 грн., а всього 15591,00 грн. В задоволенні інших позовних вимог слід відмовити. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 1378,00 грн.

Outcome: partial