Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду із даним позовом та просить розірвати шлюб в якому вона перебуває з відповідачем. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 08 липня 2009 року. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, що призвело до втрати почуттів любові та поваги. Між ними постійно виникали свари, що негативно відображалося на їхніх стосунках. У вересні 2014 року вони з відповідачем припинили шлюбні стосунки, не ведуть спільного господарства і не мають загального сімейного бюджету. Вони мешкають окремо та їхня сім'я фактично розпалася. Сторони в судове засідання не з'явилися, але завчасно сповістили суд про неявку та можливість розгляду справи за їхньої відсутності. Позивач через канцелярію суду надала письмову заяву в якій просить позов задовольнити та шлюб розірвати, а справу розглянути без її участі. Відповідно до заяви та письмових пояснень відповідача він визнає позовні вимоги позивачки. У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 08 липня 2009 року Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції між сторонами було зареєстровано шлюб, про що вчинено актовий запис за № 377. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки сторони припинили через відсутність взаєморозуміння, конфлікти та свари, що виникали у їхньому сімейному житті. Сторони проживають окремо з вересня 2014 року, спільного господарства не ведуть, не мають спільного бюджету, що не дозволяє зберегти відносини притаманні подружжю, у звязку з чим подальше примирення поміж ними неможливе. Спору про поділ майна сторони не мають та між ними досягнуто згоду, що після розірвання шлюбу діти й надалі залишатимуться проживати із матір'ю. Суд вважає, що подальше сумісне життя сторін та збереження сімї неможливо, їхній шлюб існує формально. Вимоги про зміну прізвищ сторонами не заявлено. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. З огляду на ч. 1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що поміж сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхня сім'я розпалася та існує формально, а подальше спільне життя їхнього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, інтересам дітей, а тому шлюб слід розірвати. Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved