Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-31 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про зміну способу стягнення збільшення аліментів та стягнення додаткових витрат на утримання дитини. В обґрунтуванні своїх позовних вимог покликається на те, що перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем, від якого у них народилась донька - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 13.07.2018 року постановлено стягувати із відповідача на утримання дитини аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Оскільки, дитина дорослішає, і обсяг її інтересів та потреб збільшуєтья, вважає, що розмір аліментів слід збільшити до 1/4 частини всіх видів доходів відповідача , але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Окрім того, просить стягувати щомісячно додаткові витрати на утримання дитини у розмірі 1000 грн. щомісячно. Позивач та її представник в судове засідання не прибули, про причини неявки суд не повідомили. Представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутності, просить уточнені позовні вимоги задовольнити. Просить стягувати аліменти з дня постановлення судовоого рішення. Відповідач в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Погоджується виплатити позивачеві разову суму аліментів, що становить 3700 гривень, що становить 1/4 його доходу. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі , який розірвано 16 листопада 2018 року в судовому порядку. Від даного шлюбу у сторін народилась донька - [PERSON] , [INFO] ( Свідоцтво серії [NUMBER] ). Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 13.07.2018 року постановлено стягувати із відповідача на утримання дитини аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 гривень щомісячно, починаючи з 17.04.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивач стверджує, що даних коштів на утримання дитини не достатньо, оскільки дитина росте та розвивається. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття . Згідно з роз`ясненнями, що містяться в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовими рішеннями або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Отже, положення ст.192 Сімейного кодексу України , регулює зміну розміру аліментів, тобто їх зменшення або збільшення. У частині 1 ст.192 СК України, наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я особи з якої стягуються аліменти, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів, при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду. Як на підставу для збільшення розміру стягнутих аліментів, позивач вказує ті обставини, що розмір стягуваних аліментів є меншим від законодавчо встановленого мінімального розміру аліментів. Враховуючи вищенаведене, суд при розгляді вимог позивача про збільшення розміру аліментів враховує те, що після ухвалення попереднього рішення суду про стягнення аліментів змінився визначений положеннями Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів, відтак попередньо визначений судом розмір аліментів цим вимогам не відповідає, тому з вказаних підстав розмір присуджених аліментів підлягає збільшенню. Визначаючи збільшений розмір аліментів, суд виходить із розміру прожиткового мінімуму на дитину віком від 6 до 18 років встановлений з 1 січня 2019 року встановлений у розмірі 2027 гривень. На підставі ст. 183 СК України , частка заробітку , яка буде стягуватися як аліменти на дитину , визначається судом. Водночас, відповідно до ч.2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначені розміру аліментів, суд враховує матеріальний та сімейний стан позивача та відповідача, законодавче встановлення розміру аліментів на дитину, а тому з відповідача підлягають стягненню аліменти на користь позивача на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та буде відповідати вимогам закону та принципам справедливості, не порушить інтересів відповідача, позивача по справі. Відповідно до ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. З цього приводу, у постанові Верховного Суду України№6-1489цс17 від 13 вересня 2017 року, зазначено, що СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Ураховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі. У п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3 роз`яснено, що участь у додаткових витратах на утримання дитини, можна притягати лише батьків, у цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Аліменти та додаткові витрати на дитину слід стягувати з дня постановлення вказаного рішення, тобто з 01.11.2019 року. Судові витрати належить стягнути із відповідача відповідно до вимог ст..141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved