Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття та на її утримання розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. На обґрунтування позову посилається на те, що з січня 2019 року вони з відповідачем проживають однією сім`єю без реєстрації шлюбу, але зареєстровані за різними адресами, а [INFO] у них народилася спільна дитина [PERSON] . Дитина проживає разом з позивачкою, а відповідач з січня 2020 року не бере участі в утриманні спільної дитини. Позивач зазначає, що дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, морального і соціального розвитку дитини, і такий рівень не повинен бути меншим ніж прожитковий мінімум. Такий рівень вона одна не може забезпечити, оскільки не працює, займається доглядом за малолітньою донькою, тому відповідач, який є батьком дитини, та є здоровим, працездатним, може сплачувати аліменти на рівні 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки працює в ТОВ «Укрстафінг» вантажником та має постійний дохід у середньому розмірі 12 424 гривні 93 копійки на місяць. Позивач, з посиланням на ч. 2 ст. 191 Сімейного кодексу України, просить також стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для повнолітньої працездатної особи. Позивач [PERSON] в судове засідання 05 березня 2020 року не з`явилася, заявою просила розглянути справу за її відсутності, позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити (а.с.19). Відповідач [PERSON] в судове засідання 05 березня 2020 року не з`явився, заявою просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі та просив їх задовольнити, повідомлений за місцем реєстрації (а.с.18). У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно ст. ст. 180-182 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані матеріально утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно положень ч. 2, 4, 6 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 91 Сімейного кодексу України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до ч. ч. 2-4 ст. 84, ст. ст. 86, 88 цього Кодексу. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , батьком малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , є відповідач [PERSON] (а.с. 8). Згідно довідки виконавчого комітету Солонянської селищної ради від 17 січня 2020 року №164 та акту обстеження житлово-побутових умов від 14 січня 2020 року (а.с.11,12), спільна дитина сторін проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Доказів щодо існування будь-якої домовленості стосовно розміру щомісячного утримання дитини між сторонами не надано, у зв`язку з чим аліменти необхідно стягнути з відповідача в примусовому порядку від дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття, оскільки права та обов`язки кожного з батьків є рівними за законом. Суд при визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 СК України, враховує матеріальне становище платника аліментів, який офіційно працевлаштований, працює вантажником в ТОВ «Укрстафінг», де отримає заробітну плату, середній розмір якої на місяць становить 12 424 гривні 93 копійки, матеріальне становище позивачки, стан здоров`я як відповідача, так і дитини, її вік та потреби. Частиною 2 вказаної статті передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини , а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до\~вимог ст.\~183\~СК України частка\~заробітку (доходу)\~матері,\~батька,\~яка буде\~стягуватися як\~аліменти на\~дитину,\~визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Оскільки відповідач визнав позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дитини на рівні 1/3 частини від його заробітку, тому суд вважає, що існують правові підставі для задоволення позову та стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини саме в такому розмірі, тобто в розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Так, при визначені розміру аліментів на дитину суд виходить з того, що з 01 січня 2020 року в Україні прожитковий мінімум, встановлений Законом України «Про державний бюджет України на 2018 рік» на одну особу віком до 6 років становить 1 779 гривень, а права та обов`язки кожного з батьків є рівними за законом, в тому числі і по утриманню дітей. Тому як позивачка так і відповідач повинні нарівні матеріально забезпечувати своїх дітей, а тому суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, що буде відповідати прожитковому мінімуму, встановленому Законом України «Про державний бюджет України на 2020 рік». Стосовно вимог про стягнення аліментів на утримання дружини, то оскільки судом було встановлено, що [PERSON] є матір`ю малолітньої спільної дитини сторін, дитина проживає разом з нею (а.с.11,12), а відповідач є батьком цієї дитини та у добровільному порядку не надає позивачці кошти на її утримання, то суд вважає необхідним стягнути з відповідача в примусовому порядку аліменти на утримання [PERSON] , з якою проживає дитина віком до трьох років, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 91 СК України жінка, яка не перебуває у шлюбі з чоловіком має право на утримання в разі проживання з нею їхньої дитини відповідно до ч. ч. 2-4 ст. 84, ст. ст. 86,88 цього кодексу. Будь-яких інших доказів на підтвердження матеріального стану, стану здоров`я як відносно дитини, так і відносно відповідача, сторонами не надано. У відповідність до положень ст. 430 ЦПК України, враховуючи, задоволення позовних вимог позивачки, слід допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу аліментів за один місяць. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, у зв`язку із визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, і задоволенням позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі по 420 гривень 40 копійок за кожну з двох позовну вимогу, оскільки позивач при зверненні з позовом до суду звільнена від цих витрат. На підставі\~ст.\~ст.\~84,\~86,88,\~91,\~180-182,\~184\~Сімейного Кодексу\~України,\~

Outcome: approved