Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду із даним позовом. Вказала, що 31 грудня 2013 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано вперше. Від спільного проживання мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Донька проживає з нею. Сімейні стосунки між ними припиненні у квітні 2016 року, так як вони не зійшлися характерами, між ними виникали непорозуміння та суперечки. З тих пір вони проживають окремо. Вважає, що їхня сім'я розпалася, і у подальшому сімейні стосунки не нормалізуються. Тому вона змушена звернутися до суду із даним позовом та просити суд постановити рішення, яким розірвати шлюб між нею та [PERSON], після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище чоловіка «[PERSON]». Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилась, подала до суду письмову заяву за вхід.№3267 від 10.06.2016 року, в якій просить суд справу розглянути без її участі, заявлені позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином - судовою повісткою із рекомендованим повідомленням вих..№2450000177183, яке згідно витягу «Укрпошта» вручене адресату особисто 14.06.2016 року. Про причини неявки суд не повідомив, заперечень суду не надав, клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи в його відсутність до суду не надійшло. Тому суд вважає, що відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про день та час розгляду справи. Вивчивши надані матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення. Із досліджених судом письмових доказів, що є у справі судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 31 грудня 2013 року. Від спільного проживання мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сторони не проживають разом з квітня 2016 року, як не це вказує у своїй позовній заяві позивач і не заперечується відповідачем. Сторони миритись не бажають, оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, так як не подав заперечення. Оцінюючи усі докази в їх сукупності, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, інтересам їхньої неповнолітньої дитини, що мають істотне значення, а тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем, або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається із свідоцтва про одруження позивач при реєстрації шлюбу своє прізвище «[PERSON]» змінила на прізвище чоловіка «[PERSON]», не заявила вимоги про зміну прізвища на дошлюбне, а навпаки просить суд залишити їй прізвище чоловіка, а тому суд має підстави залишити їй прізвище чоловіка «[PERSON]». При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позовні вимоги позивача задоволено, а тому у порядку ст.88 ч.1 ЦПК України має підстави стягнути із відповідача на користь позивача понесені судові витрати по оплаті судового збору у сумі 551 гривня 20 копійок згідно квитанції №15 від 01.06.2016 року.

Outcome: approved