Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини, мотивуючи свої вимоги тим, що 11 серпня 2001 року зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі ДРАЦС Новоархангельського районного управління юстиції у Кіровоградській області та проживали з ним разом до січня 2016 року. Від сумісного подружнього життя з відповідачем мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Син проживає разом з позивачем та знаходяться на її повному утриманні, у зв'язку з чим позивач потребує матеріальної допомоги. Відповідач в добровільному порядку надавати допомогу на утримання сина не бажає, а тому позивач вимушена звертатись до суду із заявою про стягнення аліментів на утримання дитини. Разом з тим позивач зазначила що вона є інвалідом ІІІ групи та потребує матеріальної допомоги на своє утримання, оскільки інших доходів не має і у позовних вимогах просила стягнути з відповідача аліменти у частці як на утримання дитини, так і на своє утримання. Позивач в судове засідання не зявилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, подав до суду письмове заперечення із зазначенням, що син [PERSON] проживає із ним із початку серпня 2016 року за адресою [ADDRESS], із вересня 2016 року дитина переведена на навчання із Новоархангельського НВК « Загальнооосвітня школа І-ІІІ ступенів-гімназія» та зараз навчається у 8 «А» класі загальноосвітній школі І-ІІ ступенів №2, яка розташована у м.Нікополь по вул. Героїв Чорнобиля. Син перебуває на його повному забезпеченні( поточні витрати на проживання, харчування, купівля одягу, необхідні витрати для навчання, оплата екскурсійних поїздок із класом, дозвілля та інше). Позивач, за інформацією його знайомих та друзів із Новоархангельська, поїхала на невизначений час до Польщі влаштуватись на роботу. Крім того, відповідач заперечив проти вимоги щодо утримання позивача як непрацездатної дружини, оскільки остання не надала до суду підтверджуючих документів на обґрунтування свої позовних вимог. Просив суд розгляд справи проводити за його відсутності внаслідок віддаленості місця проживання. Дослідивши матеріали справи в сукупності, суд приходить до наступного. Правовідносини сторін регулюються ст. ст. 180, 182, 183 Сімейного кодексу України, згідно яких батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Судом встановлено, що сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження. Згідно копії довідки до акта огляду медико-соціальною комісією серії 12 ААА №178147 [PERSON] [INFO] є інвалідом третьої групи з 20.04.2016 року безстроково за загальним захворюванням. Згідно довідки Новоархангельської селищної ради Кіровоградської області № 2883 від 24.05.2016 син перебуває на утриманні позивача. Однак відповідно до довідки від 02.11.2016 року [PERSON],[INFO] навчається у 8 «А» класі комунального закладу «Нікопольська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №2». За таких обставин, судом встановлено, що малолітній [PERSON] проживає біля відповідача та перебуває на його утриманні, а тому правові підстави для задоволення позовних вимог щодо стягнення аліментів на утримання дитини на користь позивача відсутні. Відповідно до ст. 75 Сімейного кодексу України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом І, II чи III групи. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Час, протягом якого сплачуються аліменти одному із подружжя, визначення розміру аліментів одному з подружжя за рішенням суду та види доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів врегульовані нормами статтей 79, 80, 81 Сімейного кодексу України. Довідкою до акту МСЕК № 178147 від 05.05.2016 року зазначено, що [PERSON] був проведений первинний огляд інваліда 05.05.2016 року, встановлено ІІІ групу інвалідності загального захворювання з 20.04.2016 року безтерміново. Крім того, у цій довідці зазначено, що за висновком про умови та характер праці [PERSON] протипоказана тяжка праця, перегрівання, переохолодження. Рекомендовані заходи щодо відновлення працездатності, а саме-бухгалтер, продавець, касир. Оскільки за інвалідами ІІІ групи зберігається значний відсоток загальної працездатності, тому дана обставина є підставою для врахування її судом при вирішенні спору по суті. Позивачем не надано до суду доказів свого матеріального стану та доказів потреби у матеріальній допомозі у відповідності до вимог ч.4 ст.75 Сімейного кодексу України. Крім того, позивачем не надано до суду доказів можливості другого із подружжя(чоловіка) надавати матеріальну допомогу. Відповідно до вимог ст.ст.10,60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може грунтуватись на припущеннях. З урахуванням викладеного суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення аліментів на утримання позивача, як непрацездатної особи та особи, яка потребує матеріальної допомоги. У відповідності до вимого ст.88 ЦПК України судові витрати по справі слід віднести на рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed