Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-03 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до відповідача про стягнення боргу, посилаючись на те, що 07 листопада 2011 року вона надала відповідачу позику в сумі 46 000 грн. На підтвердження отримання коштів, відповідач надав підписану власноручно розписку та зобов`язався повернути борг на першу вимогу. На даний час відповідачем кошти не повернуті, на неодноразові звернення щодо повернення коштів, відповідач не реагує, тому звернулася з даним позовом до суду. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 вересня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 06 жовтня 2020 року на 09-30 год. в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивач скерувала заяву в якій позовні вимоги підтримала повністю з викладених у позові підстав та просила суд стягнути з відповідача на її користь заборгованість у розмірі 46 000 грн. Відповідач до судового засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не направив, про час, день розгляду справи був повідомлений належним чином. Зі згоди позивача, відповідно до ст. 284 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства. Згідно з ч. 3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 07 листопада 2011 року [PERSON] надала у борг відповідачу кошти в сумі 46 000 грн. На підтвердження факту отримання коштів 07 листопада 2011 року відповідачем було надано розписку, підписану ним власноручно. Отримані в борг кошти відповідач зобов`язався повернути на першу вимогу. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 1046-1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. З огляду на вищезазначені норми цивільного законодавства за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як факт його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Тобто, розписка - це документ, що засвідчує в письмовій формі факт одержання особою у власність, користування чи розпорядження грошей від іншої особи. Крім того, розписка має також містити дату отримання коштів. Для того, щоб договір позики набрав чинності, необхідне підтвердження одержання позичальником позики. На підтвердження укладення договору позики та його умов згідно із ч. 2 ст. 1047 ЦК України, може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми та дату отримання коштів. Розписка, як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником в борг із зобов`язанням її повернення та дати отримання кошті Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідач ухиляється від добровільної сплати заборгованості, не реагує на звернення позивача до нього щодо повернення взятих у борг коштів. Таким чином, борг позивача перед відповідачем складає 46000 грн. За вказаних обставин суд приходить до висновку про необхідність захисту порушеного права позивача та стягнення з відповідача взятих у борг коштів. Оскільки позивач при подачі позову була звільнена від сплати судового збору, тому відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати в сумі 840,80 грн.

Outcome: approved