Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

\~ \~ Позивач звернулася до суду із позовом за захистом своїх трудових прав. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 лютого 2016 року, рішення Центрального районного суду м.Миколаєва від 20.07.2015 року та рішення апеляційного суду Миколаївської області від 13 жовтня 2015 року в частині\~ вирішення позовних вимог про визнання незаконним та скасування розпорядження сільського голови [PERSON] сільської ради Жовтневого району Миколаївської області від 03 липня 2014 року №30-р, поновлення на роботі на посаді директора ЖКП «Мрія-Т» та стягнення середнього заробітку на час затримки розрахунку із заробітної плати скасовано і справу направлено на новий судовий розгляд до суду першої інстанції. Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 06.04.2016 року справу передано до Жовтневого районного суду Миколаївської області для розгляду за підсудністю. Ухвалою від 20.04.2016 року вказана справа прийнята до провадження суддею Семеновою Л.М. Крім того, судом вирішено питання за заявою позивача щодо збільшення позовних вимог в частині скасування розпорядження голови [PERSON] сільської ради від 11 липня 2014 року № 34-р про звільнення [PERSON] з займаної посади та залучено до участі у справі в якості відповідача ЖКП «Мрія-Т». 12 травня 2016 року уточнено позовні вимоги, позивачем наголошено на підтриманні вимог щодо скасування розпоряджень голови [PERSON] сільської ради від 03 липня 2014 року про притягнення її до дисциплінарної відповідальності та оголошення догани, розпорядження від 11 липня 2014 року про звільнення її із займаної посади, а також стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 49268 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач посилалася на незаконне її притягнення до дисциплінарної відповідальності, що потягло її звільнення. В судовому засіданні позивач та її представник заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі та пояснили про вище викладене. [PERSON] послалася на належне виконання нею посадових обовязків та прийняття всіх можливих заходів до розвязання проблемних питань, що входили до її компетенції. З приводу збоїв у водопостачанні вказувала про відсутність її вини та прийнятті всіх можливих заходів до вирішення цієї проблеми. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Жовтневого району в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала, пославшись на прийняті розпорядження за наслідком незадовільненої роботи керівника ЖКП «Мрія-Т», а саме: незабезпеченням мешканців села належним водопостачанням, не забезпечення прибуткової діяльності керованого нею підприємства та накопиченням перед кредиторами боргу в сумі 75.4 тис. грн., несвоєчасним виконанням вимог органу управління майном про надання звітів щодо фінансового стану підприємства. Представник ЖКП «Мрія-Т» проти задоволення позовних вимог також заперечував. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши надані письмові докази в межах заявлених позовних вимог, судом встановлено, що з квітня 2012 року на підставі контракту [PERSON] працювала на посаді директора ЖКП «Мрія-Т» (а.с. 7-15). 03 липня 2014 року за № 30-р [PERSON] сільським головою прийнято розпорядження про оголошення догани керівнику ЖКП «Мрія-Т» [PERSON] в звязку з невиконанням посадових обовязків та багаторазових скарг від мешканців села з приводу відсутності води (а.с. 16). Як вказує представник [PERSON] сільської ради, таке розпорядження було прийняте у звязку з незадовілненою фінансовою діяльністю ЖКП «Мрія-Т» та накопиченням боргових зобовязань. З приводу вказаного суду надано протокол зборів щодо звітування про стан фінансово-господарської діяльності підприємства «Мрія-Т» [PERSON] сільської ради від 18.06.2014 року. Зі змісту вказаного документу слідує про наголошення на недоліки роботи директора ЖКП «Мрія-Т» з боку [PERSON] сільського голови та секретаря Полігонівської сільської ради. В той же час, [PERSON] надано пояснення з приводу виникненої заборгованості підприємства та інших питань. Окрім того, згідно п. 6.4 Розділу 6 Статуту ЖКП «Мрія-Т» (а.с. 124), передбачено, що контроль за фінансово-господарською діяльністю директора здійснюється ревізійною комісією, що створюється власником підприємства. Разом з тим, суду не надано доказів дотримання [PERSON] сільською радою процедури контролю фінансово-господарської діяльності директора ЖКП «Мрія-Т». Більш того, зі змісту витягу з протоколу № 3 засідання виконавчого комітету [PERSON] сільської ради від 24 червня 2014 року з приводу незадовільненої роботи директора ЖКП [PERSON] сільської ради «Мрія-Т» [PERSON], рішення прийнято не було, з 9-ти осіб членів виконавчого комітету за незадовільнену роботу [PERSON] проголосувало лише 2-і особи (а.с. 45). Не зважаючи на вказане, [PERSON] сільським головою прийняте вищевказане розпорядження (03.07.2014 року) та оголошено [PERSON] догану з приводу невиконання посадових обовязків та багаторазових скарг від мешканців села з приводу відсутності води. Однак, з приводу порушення посадових обовязків від [PERSON] не відібрано будь-яких пояснень. Саме розпорядження не містить конкретного визначення посадових обовязків відповідно до Контракту, за порушення яких [PERSON] притягнуто до відповідальності, що позбавляє можливості визначити підстави оголошення догани. Тобто, накладаючи дисциплінарне стягнення відповідач ([PERSON] сільська рада) не зазначив конкретного проступку, не визначив вини в цьому позивачки та наслідків такого проступку. Відсутність посилань щодо конкретного порушення стало підставою для заявлення відповідачем [PERSON] сільської радою на різні підстави для накладення такого стягнення. Так, в ході розгляду даного спору Центральним районним судом м.Миколаєва відповідач посилався на невиконання [PERSON] посадових обовязків, що виявилося в незабезпеченні мешканців села питною водою. В ході розгляду даного судового засідання відповідачем зазначено про накладення даного стягнення через незабезпечення позивачем прибуткової діяльності підприємства. За змістом положень КЗпП України, які регулюють порядок притягнення до дисциплінарної відповідальності, основною умовою є винна поведінка (дія або бездіяльність) працівника, однак з даного розпорядження не слідує конкретного дисциплінарного проступку з боку позивача. Численні скарги мешканців села з приводу відсутності води не може бути підставою до притягнення особи до такої відповідальності, а може слугувати однією з підстав для перевірки діяльності ЖКП «Мрія-Т», в тому числі виконання повноважень керівництвом підприємства. Враховуючи вищевказане, суд дійшов висновку про невідповідність прийнятого розпорядження вимогам трудового законодавства, а тому підлягає скасуванню. 07 липня 2014 року за № 32-р [PERSON] сільським головою прийнято розпорядження про оголошення керівнику ЖКП «Мрія-Т» догани у звязку з систематичним ненаданням інформації на запити сільського голови (а.с. 17). 11 липня 2014 року за № 34-р [PERSON] сільським головою прийнято розпорядження про звільнення [PERSON] з займаної посади директора ЖКП «Мрія-Т» у звязку з систематичним невиконанням своїх посадових обовязків (а.с. 18). Однак, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України - трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом, в тому числі, у випадках систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення. В той же час, у розпорядженні про звільнення за систематичне невиконання без поважних причин посадових обовязків не зазначено, яке порушення трудової дисципліни вчинене [PERSON] після винесення розпоряджень від 03 та 07 липня 2014 року про застосування до неї дисциплінарних стягнень у виді догани, стало підставою її звільнення. Відповідно до ст. 147 КЗпП України за одне й те ж саме порушення трудової дисципліни до працівника не може бути застосоване одне дисциплінарне стягнення: або догана, або звільнення. Тобто підставою звільнення може бути лише безпосереднє порушення трудової дисципліни чи невиконання працівником без поважних причин обовязків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, за наявності застосованого й не втратившого юридичної сили за давністю або не знятого заходу дисциплінарного чи громадського стягнення, а не фактична наявність сукупності застосованих заходів дисциплінарного стягнення, як то також розяснив Пленум Верховного Суду України» в п. 23 Постанови «Про практику розгляду судами трудових спорів. За таких обставин, враховуючи недотримання вимог щодо порядку звільнення та недоведеності\~\~підстав, які послужили звільненню позивача за пунктом 3 частини першої\~статті 40 КЗпП України, суд приходить до висновку про незаконність її звільнення. У звязку з поновленням на роботі з 30.11.2015 року в порядку виконання рішення суду, позивачем заявлено про відмову від позовних вимог щодо поновлення на роботі, та така відмова прийнята судом. Відповідно до ст. 235 КЗпП України, підлягають задоволенню позовні вимоги [PERSON] щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 12.07.2014 року по 30.11.2015 року (день поновлення на роботі). Так як позивача звільнено з займаної посади 11.07.2014, який вважається останнім її робочим днем, відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100, на її користь підлягає стягненню з ЖКП «Мрія-Т» середній заробіток за час вимушеного прогулу з 12.07.2014 року по 30.11.2015 року. З урахуванням цих норм, зокрема абзацу 3 п. 2 Порядку, середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана виплата, тобто, що передують дню звільнення працівника з роботи. Відповідно до п. 5 розділу ІV Порядку основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка згідно з п. 8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством - календарних днів за цей період. За вказаного середньоденний дохід позивача склав 155, 27 грн. (5900,40 грн. (середній заробіток за два останні місяці, що передували звільненню) / 38 робочих днів у червні та липні 2014 року). З урахуванням викладеного розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу склав 54\~189, 23 грн. ( 155,27 грн. середньоденного доходу х 349 робочих днів за період вимушеного прогулу). Про застосування при розрахунку робочих днів також слідує з пункту 8 вказаного Порядку та розяснено у правовій позиції Верховного Суду України, наведеній у постанові від 21.01.2015 по справі № 6-195цс14. В той же час, виходячи з положень ст. 11 ЦПК України, суд вирішує справу в межах заявлених позовних вимог. Враховуючи, що позивачем висунуто вимогу про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в сумі 49\~268 грн.20 коп., то судом вирішено спір в межах заявлених позовних вимог. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, ЗУ «Про судовий збір» з відповідача ЖКП «Мрія-Т» судовий збір на користь держави в розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved