Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Трепівської сілської ради, в якому просить визнати за нею право власності за набувальною давністю на житловий будинок з господарсько- побутовими будівлями за адресою: [ADDRESS]. Вимоги обгрунтувала тим, що з 2002 року по теперішній час проживає в житловому будинку з господарського-побутовими будівлями і спорудами, який розташований по [ADDRESS]. Веде господарстьво, підтримує будинок у належному технічному та санітарному стані, обробляє прилеглу до будинку земельну ділянку, сплачує комунальні послуги, тобто добросовісно і відкрито володіє цим майном більше десяти років. У погосподарській книзі господарем будинку записали її, власника будинку немає. Позивач як і її представник у судове засідання не з'явилися, надали заяву в якій просять розглядати справу за їх відсутності позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з'явилвся, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надійшло. З огляду на зазначене, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечують у своїй заяві позивач та її представник. Ненадання відповідачем доказів в обґрунтування своїх можливих заперечень проти позову з причини ухилення від участі в судовому засіданні, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, Інвентарну справу №367 на будинок [ADDRESS] яка зберігається у Знам'янському міжміському Бюро технічної інвентарізації та Інвентарну справу №09-2/052 на цей же будинок, що заведена Знам'янським районним комунальним підприємством «Бюро технічної інвентарізації», вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що за даними паспорта, довідки Трепівської сільської ради та Погосподарської книги, позивач з 2002 року зареєстрована, та проживає в [ADDRESS] Утримує будинок та присадибну земельну ділянку у належному стані, за нею закріплені особові рахунки. Позивач рахується по погосподарському обліку як власник вказаного житлового будинку.(а.с. 3-4,10,11). Інвентарні справи свідчать про те, що рішенням Трепівської сільської ради №14 від 12 березня 1993 року право приватної власності на житловий будинок [ADDRESS] визнано за Колективним сільськогосподарським підприємством «Маяк» Знам'янського району. 18 березня 1993 року на вказаний житловий будинок видане реєстраційне посвідчення, згідно з яким будинок зареєстровано за Сільськогосподарським підприємством «Маяк». За замовленням позивача на спірний житловий будинок виготовлено технійний [NUMBER] вересня 2017 року. Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, відомостей про право власності, інші речові права, іпотеки, обтяження, на житловий будинок, який є предметом спору не має. Згідно з Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань Колективне сільськогосподарське підприємство «Маяк» припинило свою діяльність 13 липня 2007 року, номер запису:14281390002000198, правонаступники відсутні. З письмових пояснень [PERSON] та [PERSON] вбачається, що [PERSON] з 2002 року по даний час проживає в будинку [ADDRESS] підтримує його в належному технічному стані, доглядає за садибою. Відповідно до рішення Трепівської сільської ради від 12 лютого 2016 року вулицю [ADDRESS] перейменовано на вулицю [ADDRESS]. За нормами ст.41 Конституції України, ст.ст.321, 328 ЦК України, право власності є непорушним та набувається на підставах, що не заборонені законом. Набувальна давність визначається, як засіб закріплення майна за суб'єктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також, в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим, як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі. Згідно з ч.1 ст. 344 Цивільного кодексу України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном- протягом п 'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Відповідно до п.9 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ №5 від 07 лютого 2014 року відповідно до ч.1 ст.344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: -володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; -володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; -володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК). Згідно з п.13 вказаної Постанови Пленуму ВССУ можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15,16 ЦК, а також ч.4 ст. 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Згідно з п.8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила ст.344 ЦК України про набувальну давність поширюються на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Отже, оскільки позивач добросовісно заволоділа чужим майном - житловим будинком з господарсько- побутовими будівлями за адресою: [ADDRESS] і понад десять років відкрито, безперервно ним володіє, за нею може бути визнано право власності на це нерухоме майно за набувальною давністю згідно з ч.1 ст.344 Цивільного кодексу України. Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (п.9 ч.1 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). На підставі викладеного та

Outcome: approved