Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-15 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище, обране нею під час державної реєстрації шлюбу - [PERSON] та стягнути з відповідача сплачений нею судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. Позов мотивує тим, що 07.06.2008 року зареєстрували шлюб. Від спільного життя мають дочку [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу буде проживати з нею. Зазначає, що з січня 2011 року вони фактично припинили спільне життя, у зв'язку з тим, що відповідач не піклується про створення нормальних сімейних стосунків, не належним чином ставиться до сім'ї та до неї, як матері їх дитини. Подальше спільне проживання та примирення вважає неможливим. Спору щодо поділу майна немає. Сторони в судове засідання, але надали заяви про розгляд справи без їх участі, де позивач зазначила, що на позовних вимогах наполягає, а відповідач вказав, що проти розірвання шлюбу не заперечує, однак щодо стягнення з нього на користь позивачки судового збору заперечує. Суд ухвалив, провести розгляд справи у відсутність сторін та ухвалити рішення на підставі наявних матеріалів справи. За таких обставин, згідно ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Дані правовідносини регулюються ст., ст.110, 112 Сімейного кодексу України. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрували 07 червня 2008 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 4). Від спільного життя мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 5). Сторони спільне життя припинили з 2011 року, проживають окремо, та як позивач вказала в позові, відповідач не піклується про створення нормальних сімейних стосунків, не належним чином ставиться до сім'ї та до неї, як матері їх дитини. Відповідач на розірвання шлюбу згоден, заперечень по суті заявлених вимог не подав. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Спору про поділ майна немає. Позивачка примирення вважає не можливим. Суд також не вбачає підстав для застосування ст.111 СК України, так як сторони фактично припинили сімейні стосунки, тривалий час проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Суд вважає, що при даних обставинах шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, суперечить інтересам сторін. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище при державній реєстрації шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно свідоцтва про шлюб, прізвище обране позивачкою під час державної реєстрації шлюбу - [PERSON]. Таким чином, суд вважає за доцільне, вимоги позивачки задовольнити та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, то з відповідача на користь позивачки підлягають стягнення 243,60 грн., у відшкодування сплаченого нею судового збору.

Outcome: approved