Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позову вказала, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі, від якого мають одного неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з позивачем та знаходиться на її повному матеріальному утриманні. На даний час сторони спільне господарство не ведуть, шлюбні відносини не підтримують, відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання сина не надає, що є обтяжуючим фактором для позивача. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/3 частині його заробітної плати (доходів) щомісячно до повноліття сина. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, посилаючись на підстави викладені у позові. При цьому вказала, що потребує аліменти саме у розмірі 1/3 частини від доходів відповідача, оскільки не працює, доглядає дитину інваліда, який потребує постійного догляду та уваги. Відповідач позов визнав частково, вказав, що згоден сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частині свого заробітку. У судовому засіданні встановлено та підтверджено матеріалами справи. Сторони перебувають у шлюбі з 19 вересня 2003 року, шлюб зареєстровано відділом РАГС Жовтневого районного управління юстиції м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис № 724. Подружжя мають одну малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Дані обставини знаходять підтвердження в матеріалах справи (а.с. 5-6). Неповнолітня дитина проживає разом з матір'ю, позивачкою по справі та перебуває на її повному матеріальному утриманні та забезпеченні. Згідно довідки КУ «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 3» КМР від 19 грудня 2013 року, [PERSON] є інвалідом дитинства. На даний час сторони мешкають окремо, спільне господарство не ведуть, відповідач матеріальної допомоги на утримання сина у добровільному порядку не надає, чим ставить позивача в скрутне матеріальне становище. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У судовому засіданні встановлено, позивачка не працює, доглядає дитину інваліда. Відповідач працює лікарем у КЗ «Криворізька клінічна міська лікарня № 2», стягнень за виконавчими листами на користь третіх осіб не має, згоден сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частині його заробітку. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Так, згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Заслухавши доводи позивача та заперечення відповідача, проаналізувавши та дослідивши матеріали справа, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог [PERSON], та стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/4 частині його заробітку, що відповідатиме вимогам ст. 183 СК України. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд керується ст. 88 ЦПК України та стягує з відповідача судові витрати по справі.

Outcome: partial