Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду із даною позовною заявою, обґрунтовуючи, яку зазначила, що 02 серпня 2015 помер її син [PERSON]. Позивач як спадкоємець за законом після смерті сина звернулася до нотаріальної контори, та подала заяву про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено, оскільки відсутні дані про реєстрацію права власності на нерухоме майно. Так як іншим чином захистити своє права вона не може та не має змоги отримати у власність спадкове майно після смерті сина, тому звернулася до суду з позовом про визнання за ним права власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS]. Позивачка в судове засідання не з'явилася подавши до суду клопотання про слухання справи в її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] селищна рада в судове засідання не зявилася, направивши суду клопотання про розгляд справи в відсутності їх представника, та не заперечує проти задоволення позову. Суд, перевіривши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] помер 02 серпня 2015 року, що підтверджується свідоцтвами про смерть, виданими 05.08.2015 року (а.с.14). Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], його матір'ю вказана [PERSON] (а.с.9). Згідно свідоцтва про право власності на житло від 12.02.1998 року [ADDRESS] дійсно належить на праві власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.10). Листом державного нотаріуса [PERSON] від 07.04.2016 року, відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті бубон О.М. на вищевказану частину квартири, оскільки відсутні документи підтверджуючі право власності [PERSON] на таке нерухоме майно. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), а згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Спадкоємцями згідно ст. 1222 ЦК України за заповітом і законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, таким є позивач по справі, у звязку з чим суд вважає, що позивач є належною особою та спадкоємцем за заповітом і за законом і його звернення до суду є правомірним. Статтею 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти; не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням; спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, а як вбачається з матеріалів справи позивач вчасно звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, тобто прийняв спадщину, що не спростовується відповідачем у справі. Згідно ст. 316 ЦК України встановлено, що правом власності є право особи на річ(майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, а згідно ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, а тому суд вважає, що позивач, набувши право на спадкове майно, набув його правомірно, так як це відповідає законодавству України і на час розгляду справи відсутнє будь-яке рішення суду, що вказує на незаконність набуття позивачем права власності, а тому суд для захисту прав позивача вважає за необхідне визнати власником частини майна в порядку спадкування. Враховуючи вищевказане,

Outcome: approved