Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-30 00:00:00

Позивачі 22.04.2016 року звернулися до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Свої вимоги мотивували тим, що вони є співвласниками (по 1/3 частці) квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло. В цій квартирі, крім позивачів, з 28.12.2011 року зареєстрований відповідач, який є колишнім чоловіком [PERSON] та батьком [PERSON] та [PERSON] З дати реєстрації відповідач фактично за місцем реєстрації не проживав, не сплачує плату за користування жилим приміщенням і комунальні послуги, не несе витрат по утриманню спірної квартири та не приймає участь в спільному побуті. Позивачам невідомо місцезнаходження відповідача. Вони як власники нерухомості бажають розпорядитися своєю власністю, проте реєстрація відповідача перешкоджає їм в реалізації їх права щодо користування та розпорядження належним їм житлом, у зв'язку з чим вони і звернулися до суду з даним позовом. Позивачі в судове засідання не з'явилися, надали до канцелярії суду заяви, в яких просили розглянути справу у їх відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечували. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, будучи, в порядку визначеному ст.74 ЦПК України, належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, в тому числі шляхом виклику через пресу - газету «Вінниччина», а тому суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, оскільки позивачі не заперечували проти такого порядку розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановленим судом фактичним обставинам у справі відповідають правовідносини, які виникли між сторонами регулюються Конституцією України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, Цивільним Кодексом України щодо захисту права власності та Житловим Кодексом України в частині користування жилими приміщеннями в будинках (квартирах) приватного житлового фонду. Судом встановлено, що позивачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є співвласниками (по 1/3 частці кожний) квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 14.05.2009 року, виданого згідно з рішенням виконкому Вінницької міської ради від 14.05.2009 року №1021 (а.с.17). Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №23014363 від 15.06.2009 року, виданого КП «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації», кожен з позивачів на праві спільної часткової власності володіє 1/3 часткою в зазначеній квартирі (а.с.18). Згідно акту комісії МКП «ЖЕК №15» від 14.04.2016 року в зазначеній вище квартирі зареєстровані: позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] та відповідач [PERSON], який не проживає за місцем реєстрації з січня 2012 року (а.с.21). [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний, що вбачається з копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] (а.с.19). Договір про користування даним житловим приміщенням відповідач з позивачами не укладав. Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону України №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316,317,319,321 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст. 16,386,391 ЦК України. Об'єктом власності особи може бути, зокрема житло - житловий будинок чи квартира (ст.ст. 379,382 ЦК України). Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Аналогічна норма права користування членом сім'ї власника на рівні з ним його житлом міститься в ч. 1 ст. 156 ЖК УРСР. Разом з тим, положенням ч. 2 ст. 405 ЦК України передбачено юридичну підставу втрати членом сім'ї власника (у тому числі колишнім членом сім'ї власника) права на користування житлом власника, а саме - відсутність члена сім'ї власника житла без поважних причин понад один рік за таким місцем проживання (у житлі), якщо інше не встановлено домовленістю із власником або за законом. В судовому засіданні встановлено та підтверджено відповідними доказами, що відповідач [PERSON] не проживає у квартирі [ADDRESS] без поважних причин понад один рік, у зв'язку з чим він підлягає визнанню таким, що втратив право користування зазначеною квартирою. Враховуючи те, що факт непроживання відповідача за місцем своєї реєстрації понад 1 рік встановлений, а визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням має для позивачів як власників житла важливе юридичне значення та даний факт ніким не оспорюється, суд вважає можливим задовольнити заявлені позивачами вимоги. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. З огляду на вказане положення суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивачів сплачену суму судового збору по 184,00 гривень кожному. На підставі викладеного,

Outcome: approved