Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, який у подальшому уточнила та в остаточному варіанті просить зобовязати [PERSON] демонтувати встановлений цегляний паркан на земельній ділянці за адресою: м. Житомир, вул. Котляревського, 51-а, що належить їй на праві власності та привести земельну ділянку у придатний для використання стан, а також повернути позивачу самовільно зайняту частину земельної ділянки за вказаною адресою площею 0,0011 га (11 кв.м.), яка належить позивачу на праві власності відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку від 22.06.2007 року. При цьому посилається на те, що позивач та відповідач є власниками та землекористувачами суміжних земельних ділянок. Позивачем розпочато будівництво житлового будинку на власній земельній ділянці, а відповідач встановила цегляний паркан внаслідок чого самовільно зайняла частину земельної ділянки позивача, чим порушила права позивача як власника землі. Відповідач [PERSON] звернулася до суду із зустрічним позовом, який у подальшому уточнювала та в остаточному варіанті просить усунути порушення прав землекористувача та землевласника [PERSON] шляхом знесення підвального (цокольного) поверху незакінченого будівництвом житлового будинку на земельній ділянці з кадастровим номером 1810136300:07:014:0012 по вул. Котляревського, 51-а в м. Житомирі, яка належить на праві власності [PERSON], по межі із земельною ділянкою з кадастровим номером 1810136300:07:014:0022 по вул. Котляревського, 51 та із земельною ділянкою з кадастровим номером 1810136300:07:014:0020 по вул. Котляревського, 49/30 в м. Житомирі на площі шириною 1 метр від межі вказаного суміжного землекористування та довжиною усієї стіни житлового будинку відповідно до висновку судової земельно-технічної експертизи №202\\10-2015 від 26.10.2015 року, проведеної експертом [PERSON], за рахунок [PERSON] або за рахунок [PERSON] з подальшим відшкодуванням витрат на його знесення з [PERSON]; відновлення стану орендованої [PERSON] земельної ділянки з кадастровим номером 1810136300:07:014:0022 по вул. Котляревського, 51 в м. Житомирі шляхом знесення самочинно збудованого на ній підвального (цокольного) поверху незакінченого будівництвом житлового будинку площею 2,00 кв.м. (0,0002 га) та приватної земельної ділянки [PERSON] з кадастровим номером 1810136300:07:014:0020 по вул. Котляревського, 49/30 в м. Житомирі шляхом знесення самочинно збудованого на ній підвального (цокольного) поверху незакінченого будівництвом житлового будинку площею 1,2 кв.м. (0,00012 га), по межі із земельною ділянкою з кадастровим номером 1810136300:07:014:0012 по вул. Котляревського, 51-а в м. Житомирі, яка належить на праві власності [PERSON], відповідно до висновку судової земельно-технічної експертизи №202\\10-2015 від 26.10.2015 року, проведеної експертом [PERSON], за рахунок [PERSON] або за рахунок [PERSON] з подальшим відшкодуванням витрат на його знесення з [PERSON] При цьому посилається на те, що вона є власником та орендарем земельної ділянки суміжної із земельною ділянкою [PERSON], яка без погодження з нею та без будь-яких дозвільних документів самочинно побудувала цокольний поверх житлового будинку, який частково розташований на земельних ділянках [PERSON], які не були відведені [PERSON] для цієї мети. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав заявлений позов та просив його задовольнити з підстав, викладених в ньому та відмовити в задоволенні зустрічного позову у повному обсязі. Відповідач [PERSON] та її представник в судовому засіданні заперечували щодо задоволення позову [PERSON] та просили задовольнити зустрічний позов у повному обсязі. Треті особи [PERSON], [PERSON], [PERSON], Житомирська міська рада, ПАТ [PERSON] [PERSON]» в особі Житомирської обласної дирекції в судове засідання не з»явилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі та дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що в грудні 2005 року між співвласниками жилих будинків по вул. Котляревського, 51, 51-а, 49/30 в м. Житомирі була укладена угода про порядок використання і розпорядження вказаними земельними ділянками. Межі земельної ділянки по вул. Котляревського, 51-а в м. Житомирі погоджені із суміжними землекористувачами відповідно до протоколу погодження меж земельної ділянки від 17.08.2005 року. На підставі договору купівлі-продажу від 04.05.2007 року [PERSON] набула право власності на земельну ділянку по вул. Котляревського, 51-а в м. Житомирі площею 0,0759 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 1810136300:07:014:0012, що посвідчується Державним актом на право власності на земельну ділянку від 22.06.2007 року. Земельна ділянка площею 0,0500 га по вул. Котляревського, 49/30 в м. Житомирі для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 1810136300:07:014, перебуває у власності [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку від 21.08.2007 року. Земельна ділянка площею 0,0647 га по вул. Котляревського, 51 в м. Житомирі для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 1810136300:07:014:0021, перебуває у власності [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку від 01.10.2007 року. Відповідно до договору оренди землі від 20.08.2009 року земельна ділянка загальною площею 0,0064 га, кадастровий номер 1810136300:07:014:0022, по вул. Котляревського, 51 в м. Житомирі перебуває у користуванні [PERSON] строком 25 років. Згідно акту обстеження земельної ділянки від 05.11.2009 року, складеного Держземінспекцією у Житомирській області, [PERSON] за адресою: м. Житомир, вул. Котляревського, 51 самовільно зайняла земельну ділянку площею 70 кв. см. під розміщення частини фундаменту, яка перебуває у користуванні [PERSON] відповідно до договору оренди землі. Відповідно до ст. 91 ЗК України, власники земельних ділянок зобовязані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів. Згідно ст. 212 ЗК України, самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду. Відповідно до ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Згідно висновку судової земельно-технічної експертизи від 20.01.2014 року №427/13-25, на час дослідження фактична площа та межі земельних ділянок за адресою: вул. Котляревського, 51-а, та за адресою: вул. Котляревського, 51 не відповідають площі та межам земельних ділянок згідно виготовлених державних актів та договору оренди землі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] [PERSON] здійснено зайняття (самовільне зайняття) земельної ділянки площею 0,0011 га (11 кв.м.) [PERSON] за адресою: м. Житомир, вул. Котляревського, 51-а. Разом з тим, зайняття (самовільне зайняття) [PERSON] земельної ділянки [PERSON] за адресою: м. Житомир, вул. Котляревського, 51 не встановлено. Суд відхиляє вищезазначений висновок судової експертизи, оскільки в ньому не вказані каталоги координат поворотних межових пунктів спірних земельних ділянок, а тому посилання на них по тексту висновку є безпідставним. У висновку експертом зазначено, що ним проведено візуальне та інструментальне обстеження в натурі (на місцевості) трьох земельних ділянок №№51, 51-а та №49/30 по вул. Котляревського та вони є обєктами дослідження, що виходить за межі поставлених судом питань, оскільки питання дослідження земельної ділянки по вул. Котляревського, 49/30 в м. Житомирі в ухвалі суду про призначення експертизи не зазначалося. В розділі «Дослідження» висновку вказано, що дослідження проводилося методом зіставлення даних візуального обстеження і наданих документів, при цьому враховувалось фактичне користування земельними ділянками та жилими будинками. Метод порівняння передбачає наявність мінімум двох величин, які можливо порівняти між собою, а тому зазначений експертом метод «зіставлення візуального обстеження і наданих документів» не відповідає вимогам Закону України «Про судову експертизу». Питання фактичного користування житловими будинками не входить до компетенції судової земельно-технічної експертизи і таке питання судом не ставилось. Крім того у експертному висновку взагалі не вказано масштаб топографічного знімання і застосований експертом прилад не є теодолітом, а тому теодолітна зйомка експертом не проводилась. У висновку експерта не зазначено, яка компютерна програма використана для підрахування площі земельних ділянок. Також є суперечливим зміст описової та резолютивної частини експертного висновку, оскільки по замірам експерта фактична площа земельних ділянок №№, 51, 51-а по вул. Котляревського менша від визначеної в правовстановлюючих документах відповідно на 28 кв.м. та на 38 кв.м., тому в пункті 1 висновку вказано, що фактична площа та межі цих земельних ділянок не відповідають площі та межам згідно виготовлених правовстановлюючих документів на земельні ділянки на імя [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Зміст пункту 2 цього висновку суперечить змісту першого, а саме, що [PERSON] самовільно зайнята земельна ділянка [PERSON] площею 11 кв.м. Також суд відхиляє висновок №245/14-15 судової земельно-технічної експертизи від 20.04.2015 року, оскільки експертом зроблено суперечливі один одному висновки про те, що земельна ділянка [PERSON] не накладається на земельну ділянку [PERSON], самовільного зайняття [PERSON] земельної ділянки [PERSON] не встановлено, однак встановлено накладку 7 кв.м. землі [PERSON] на землю [PERSON], накладку 1 кв.м. землі [PERSON] на землю [PERSON], встановлено користування 3 кв.м. [PERSON] землями [PERSON] та [PERSON] Відповідно до висновку №202/10-2015 судової земельно-технічної експертизи від 26.10.2015 року, підвальний (цокольний) поверх незакінченого будівництвом житлового будинку, який розташований за адресою: м. Житомир, вул. Котляревського, 51-а, частково розміщений на земельній ділянці, кадастровий номер 1810136300:07:014:0022, яка перебуває у користуванні [PERSON], та на ділянці, кадастровий номер 1810136300:07:014:0020, яка перебуває у спільній власності [PERSON] та [PERSON] Площа, яку займає підвальний (цокольний) поверх житлового будинку, на ділянці: кадастровий номер 1810136300:07:014:0022, за адресою: м. Житомир, вул. Котляревського, 51, становить 2,0 кв.м. (0,0002 га); кадастровий номер 1810136300:07:014:0020, за адресою: м. Житомир, вул. Котляревського, 49/30 становить 1,2 кв.м. (0,00012 га). Мінімальна відстань від зовнішнього контуру підвального (цокольного) поверху житлового будинку, який розташований за адресою: м. Житомир, вул. Котляревського, 51-а до земельної ділянки, кадастровий номер 1810136300:07:013:0021, що розташована за адресою: м. Житомир, вул. Котляревського, 51, становить 2,3 м. Частина цегляного паркану, який влаштований між ділянкою за адресою: м. Житомир, вул. Котляревського, 51-а та орендованою ділянкою по вул. Котляревського, 51 (кадастровий номер 1810136300:07:014:0022), є частково зміщений, в результаті чого [PERSON] користується частиною ділянки площею 0,1 кв.м., яка перебуває у власності [PERSON] Відповідач [PERSON] повинна за вказаним висновком експертизи зменшити площу свого цегляного паркану на 0,1 кв.м., що не можу бути підставою для його демонтажу та зобовязання [PERSON] привести земельну ділянку у придатний для використання стан. З огляду на вищезазначене позивачем [PERSON] не доведено в судовому засіданні належними та допустимими доказами самовільного зайняття [PERSON] частини земельної ділянки по вул. Котляревського, 51-а в м. Житомирі площею 0,0011 га (11 кв.м.), яка належить позивачу на праві власності відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку від 22.06.2007 року., а тому позов [PERSON] не підлягає до задоволення у повному обсязі. Позивачем [PERSON] не надано суду жодних доказів отримання відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи з будівництва спірного незакінченого будівництвом житлового будинку, належно затвердженого проекту або наявності правовстановлюючого документу, а тому вказана будівля відповідно до ч.1 ст.376 ЦК України, є самочинним будівництвом. Відповідно до ч.7 ст.376 ЦК України, у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобовязати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобовязана відшкодувати витрати, повязані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану. Згідно п.п.5, 22, 23, 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» від 30.03.2012 року №6, відповідно до вимог статті 376 ЦК України право на звернення до суду з позовом про знесення або перебудову самочинно збудованого обєкта нерухомості мають як органи державної влади так і органи місцевого самоврядування. У випадках порушення прав інших осіб право на звернення до суду належить і таким особам за умови, що вони доведуть наявність порушеного права (стаття 391 ЦК). Знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності. При вирішенні питання про те, чи є відхилення від проекту істотним і таким, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, суди повинні в кожному випадку з»ясовувати, зокрема, наскільки збудована будівля за розміром відповідає площі поверховості, розміщенню та іншим умовам, передбаченим проектом; як впливає допущене порушення з урахуванням місцевих правил забудови, громадських і приватних інтересів про планування, забудову, благоустрій вулиці, на зручність утримання суміжних ділянок тощо. У необхідних випадках для з»ясування питань, що виникають при розгляді таких справ і потребують спеціальних знань, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може призначити відповідну експертизу згідно з вимогами статті 143 ЦПК України. Відсутність відповідної експертизи у разі необхідності її проведення може бути підставою для відмови в позові, при цьому факт відхилення від проекту та порушення будівельних норм і правил має довести особа, яка пред»явила позов про знесення самочинного будівництва (ч.7 ст.376 ЦК, ч.1 ст.60 ЦПК). Знесення нерухомості, збудованої з істотним відхиленням від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотним порушенням будівельних норм і правил (у тому числі за відсутності проекту), можливе лише за умови, що неможлива перебудова нерухомості відповідно до проекту або відповідно до норм і правил, визначених державними правилами і санітарними нормами, або якщо особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовилася від такої перебудови. Тобто такий позов може бути предявлено до суду у разі, якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил із визначенням строку для добровільного виконання припису, та/або якщо перебудова обєкта є неможливою. Враховуючи, що відповідачем [PERSON] не надано доказів використання всіх, передбачених законодавством України заходів щодо реагування та притягнення [PERSON] до відповідальності за самочинне будівництво, складення відносно неї відповідних приписів про усунення порушень вимог законодавства та їх невиконання, неможливості перебудови обєкта відповідно до норм і правил, визначених державними правилами і санітарними нормами, а знесення самочинного будівництва є крайньою мірою, позовні вимоги за зустрічним позовом не підлягають до задоволення у повному обсязі.

Outcome: dismissed