Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі по 3000 гривень щомісяця, посилаючись на те, що відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Відповідно до вимог ст.274 ЦПК України справи щодо спорів про стягнення аліментів розглядаються у порядку спрощеного позовного провадження. З метою всебічного, повного, об`єктивного, безпосереднього дослідження доказів та з`ясування всіх обставин справи суд з власної ініціативи викликав сторони в судове засідання. 03.12.2019 року від представника відповідача надійшов відзив, в якому він позовні вимоги визнав частково та не заперечував щодо сплати аліментів в розмірі по 2500 гривень щомісяця. 19.12.2019 року позивачем було подано позовну заяву в новій редакції, в якій вона просила стягнути аліменти в розмірі ј частки від доходу відповідача. 28.01.2020 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву в новій редакції, в якій він позовні вимоги не визнав та просив відмовити в їх задоволенні. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали та просили його задовольнити. Позивач пояснила, що дійсно відповідач сплачував їй аліменти на утримання дитини щомісяця починаючи з липня 2019 року по квітень 2020 року, однак кожен раз цьому передували її неодноразові прохання. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та просив відмовити в його задоволенні. Суд, вислухавши пояснення позивача, її представника, представника відповідача, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачем, а тому він зобов`язаний приймати участь в її матеріальному забезпеченні. Згідно ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 5 статті 183 СК України передбачено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до вимог ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує також стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей. Стан здоров`я і матеріальне становище відповідача дозволяють йому сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини. Згідно копій квитанції від 10.07.2019 року, 10.08.2019 року, 11.09.2019 року, 11.10.2019 року, 13.11.2019 року, 10.12.2019 року, 14.01.2020 року встановлено, що відповідач сплачував на рахунок позивача аліменти на утримання дитини від 2700 гривень до 3000 гривень. Крім того, позивач в судовому засіданні визнала, що відповідач також сплачував їй аліменти за лютий - квітень 2020 року. Враховуючи вищевикладене, суд визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, виходить з принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, вважає за можливим стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі по 1/4 частці з усіх видів його заробітку починаючи з 01.05.2020 року. Що стосується стягнення витрат на правову допомогу, то вони підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Згідно ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. У відповідності до ч.ч.1, 2 ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду були надані договір про надання правової допомоги №5 укладений між позивачем та адвокатом Шаларем Іоном Васильовичем, розрахунок суми гонорару за надану правову допомогу та квитанцію №1807-6141-7836-2306 від 13.12.2019 року, які підтверджують оплату витрат на професійну правничу допомогу на загальну суму 5000 гривень. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді адвокатом регламентовано у ЦПК. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Відповідно до ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Аналізуючи наданий розрахунок суми гонорару за надання правничої допомоги, суд приходить до висновку, що він не є співмірним із складністю справи та наданих адвокатом послуг, витраченим ним часом. Так, згідно додатку (зміни) до договору №5 про надання правової допомоги встановлено, що оплата праці за годину роботи адвоката становить 600 гривень. Згідно розрахунку суми гонорару за надану правову допомогу встановлено, що правнича допомога надавалась у виді консультації (2 години), вивчення та аналізу матеріалів справи (1 година), виїзд в Новоселицький районний суд та ознайомлення з матеріалами справи (3 години), підготовка позовної заяви про зміни предмету позову (3 години), представництво в суді 5000 гривень. Враховуючи вищевикладене, з урахуванням складності справи, обсягу наданих адвокатом послуг та витраченого ним часу на участь у судовому засіданні по даній справі, тривалість якого відповідно до записів журналу судового засідання склала 1 годину та 2 години за підготовку позовної заяви про зміни предмету позову суд вважає за необхідне стягнути з відповідача витрати на правничу професійну допомогу 1800 гривень. На підставі наведеного,

Outcome: approved