overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом і свої вимоги мотивує тим, що вона 27.04.1999 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони мають трьох дітей: дочку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які мешкають разом з позивачем. Сімейне життя між подружжям не склалося, при вирішенні побутових питань між сторонами постійно виникають сварки, у зв'язку з чим між ними склалися неприязні відносини, а тому просить шлюб між ними розірвати, а судові витрати по справі покласти на неї. Позивач в судове засідання не з'явилася, в своїй письмовій заяві на адресу суду наполягає на розірванні шлюбу та просить суд розглянути справу у її відсутність та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]» (а.с.15). Відповідач в судове засідання не з'явився, звернувся до суду з письмовою заявою в якій позов визнав повністю, справу просив розглядати без його присутності (а.с.14). Із копії свідоцтва про одруження [NUMBER], виданого 27.04.1999р. відділом реєстрації актів цивільного стану Путивльського району Сумської області вбачається, що 27.04.1999р. сторони вступили в шлюб (а.с.4). Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, в разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що сім`я вже повністю розпалася і зберегти її неможливо, так як обидві сторони наполягають на розірванні шлюбу, зберегти сім'ю не бажають, тому вжиття заходів щодо примирення подружжя позитивного результату не дасть. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому на підставі ст.112 Сімейного кодексу України шлюб між сторонами необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України позивачу залишити прізвище - «[PERSON]». Окрім того, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачу понесені ним судові витрати, пов'язані з розглядом даної справи, а саме: 243 грн. 60 коп. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом і свої вимоги мотивує тим, що вона 28.07.2012 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] - [INFO]. Сумісне життя між подружжям не склалося, у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння між сторонами постійно виникають сварки, відповідач перестав поважати позивача як жінку, залякує її застосуванням фізичної сили, що призвело до фактичного розпаду сім'ї, а тому просить шлюб між ними розірвати, понесені по справі судові витрати віднести на її рахунок та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Позивач в судове засідання не з'явилася, звернулася до суду з письмовою заявою про розгляд справи у її відсутність, заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, звернувся до суду з письмовою заявою про розгляд справи у його відсутність, позов визнав повністю. Згідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, в разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Із копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Путивльського районного управління юстиції у Сумській області 28.07.2012 року, вбачається, що 28.07.2012р. сторонами було зареєстровано шлюб (а.с.5). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що сім`я вже повністю розпалася і зберегти її неможливо, оскільки сторони сумісно не проживають, наполягають на розірванні шлюбу та зберегти сім'ю не бажають, тому вжиття заходів щодо примирення подружжя позитивного результату не дасть та може негативним чином вплинути на інтереси їхньої дитини. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому на підставі ст.112 Сімейного кодексу України шлюб між сторонами необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище - «[PERSON]». На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом і свої вимоги мотивує тим, що вона 29.12.2011 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Спільне життя між подружжям не склалося, у зв'язку з відсутністю між сторонами взаємопорузуміння, внаслідок чого з червня 2014 року шлюбні відносини між ними було фактично припинено, а тому просить шлюб між ними розірвати, понесені по справі судові витрати стягнути з відповідача та після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище - «[PERSON]». Позивач в судове засідання не з'явилася, в своїй заяві на адресу суду наполягає на розірванні шлюбу та просить суд розглянути справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, звернувся до суду з письмовою заявою у якій позов визнав повністю, просив суд розглянути справу за його відсутності. Згідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, в разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Із фотокопії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Путивльського районного управління юстиції у Сумській області 29.12.2011 року, вбачається, що 29.12.2011р. сторонами було зареєстровано шлюб. При цьому, дошлюбне прізвище позивача у вказаному свідоцтві зазначено - «[PERSON]» (а.с.4). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що сім`я вже повністю розпалася і зберегти її неможливо, оскільки сторони наполягають на розірванні шлюбу, сумісно не проживають та зберегти сім'ю не бажають. Таким чином, на підставі ст.112 Сімейного кодексу України шлюб між сторонами необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України після розірвання шлюбу позивачу відновити дошлюбне прізвище - «[PERSON]». Окрім того, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачеві понесені нею судові витрати, пов'язані з розглядом даної справи, а саме: 243 грн. 60 коп. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом і свої вимоги мотивує тим, що вона 31.10.2009 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя між подружжям не склалося, при вирішенні побутових питань між сторонами виникають сварки, у зв'язку з чим між ними втрачено почуття взаєморозуміння та з листопада 2011 року шлюбні стосунки між сторонами фактично припинено, а тому просить шлюб між ними розірвати, а судові витрати по справі покласти на відповідача. Позивач в судове засідання не з'явилася, в своїй заяві на адресу суду наполягає на розірванні шлюбу та просить суд розглянути справу у її відсутність та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач в судове засідання не з'явився, звернувся до суду з письмовою заявою в якій позов визнав повністю, справу просив розглядати без його присутності. Із копії Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 31.10.2009р. відділом РАЦС Путивльського РУЮ Сумської області, вбачається, що 31.10.2009р. сторони зареєстрували шлюб (а.с.7). Згідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, в разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що сім`я вже повністю розпалася і зберегти її неможливо, так як обоє подружжя наполягають на розірванні шлюбу, зберегти сім'ю не бажають, тому вжиття заходів щодо примирення подружжя позитивного результату не дасть та може негативним чином вплинути на інтереси малолітньої дитини. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому на підставі ст.112 Сімейного кодексу України шлюб між сторонами необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України позивачу залишити прізвище - «[PERSON]». Окрім того, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачу і понесені ним судові витрати, пов'язані з розглядом даної справи, а саме: 243 грн. 60 коп. в рахунок відшкодування судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом і свої вимоги мотивує тим, що вона з 23.08.2014 перебуває у шлюбі з відповідачем. Сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Оскільки сторони припинили шлюбні відносини і з цього часу відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має постійне місце роботи та отримує заробітну плату, тому просила суд стягнути з нього аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилася, в своїй заві на адресу суду просить слухати справу у її відсутність, позовні вимоги просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, в своїй заяві на адресу суду просив слухати справу у його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька дитини, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як вбачається з фотокопії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Буринського районного управління юстиції у Сумській області, 23.08.2014 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). [INFO] року у них народилась дитина - [PERSON], що підтверджується фотокопією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Буринського районного управління юстиції у Сумській області 27.01.2015 (а.с.6) Згідно з довідкою Зінівської сільської ради Путивльського району Сумської області №47 від 30.01.2017 [PERSON] проживає [ADDRESS], разом з дитиною - [PERSON] (а.с.8). Виходячи з вищенаведеного, з урахуванням майнового стану працездатного відповідача, який позов визнав в повному обсязі та встановлених обставин по справі, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої дочки в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення дочкою повноліття, підлягають задоволенню. При визначенні вказаного розміру аліментів в силу вимог ст. 182 СК України суд враховує матеріальне становище платника аліментів. Відповідно до ч. 3 ст. 88 України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави 640 грн. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом і свої вимоги мотивує тим, що вона з відповідачем в 1996 році вступила у шлюб. Від подружнього життя вони мають сина [PERSON], [INFO]. На даний час сторони перебувають у шлюбі, але фактично однією сімєю не живуть. Дитина знаходиться на утриманні матері, а тому позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача аліменти на утримання сина щомісячно в розмірі 50 % від його заробітку, але не менше ніж 100 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В судове засідання позивачка не зявилася, направивши заяву по зміну позовних вимого та по слухання справи у її відсутність. В своїй заяві вона просить суд стягнути з відповідача аліменти у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідач в судове засідання не зявився, направивши до суду відзив в якому позов визнав та просив суд розглядати справу без його участі. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Судом встановлено, що 12 жовтня 1996 року сторони зареєстрували шлюб у Бездрицькій сільській раді Народних депутатів, актовий запис № 06 (а.с. 2). На даний час шлюб між сторонами розірвано на підставі рішення Сумського районного суду Сумської області від 06.10.2014 року (а.с. 3). Від спільного проживання сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 3), який мешкає разом з позивачкою. Відповідач як батько дитини, відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України зобовязаний утримувати свою неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття, тому з нього належить стягувати аліменти. Оскільки дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні, суд з врахуванням обставин, викладених в ст.182 СК України матеріального становища відповідача, який є особою працездатного віку, інших утриманців не має, матеріального становища дитини, визначає розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. На підставі ст. 88 ЦПК України стягнути з [PERSON] на користь держави 243 грн. 60 коп. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом і свої вимоги мотивує тим, що вона з відповідачем вела спільне господарство з лютого 2012 року. Від спільного життя вони мають сина [PERSON] , [INFO] . На даний час позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімум для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з`явилася, направивши заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання також не з`явився, від нього надійшла заява про згоду з позовом, згоден сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімум для дитини відповідного віку. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Судом встановлено, що сторони перебували у спільних відносинах з лютого 2012 року (а.с. 11). Від спільних відносин сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 5). На даний час дитина проживає разом з матір`ю. Відповідно до ст. 141 ч.1 СК України мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно чи перебувають вони у шлюбі між собою. З урахуванням п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № N 16 від 12.06.98р. «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України» (Із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду N 3 від 15.05.2006р.), у частині, яка не суперечить Сімейному Кодексу України при вирішенні таких спорів суди повинні виходити не з формальних міркувань, а з фактичних інтересів дітей та умов їх нормального виховання. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Зважаючи на те, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] , він за законом зобов`язаний надавати матеріальну допомогу на його утримання, а тому з [PERSON] необхідно стягувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, офіційно не працює, тому вважає за необхідне стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-31 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом і свої вимоги мотивує тим, що вона з відповідачем вступила у шлюб. Від подружнього життя вони мають доньку - [PERSON], [INFO]. На даний час сторони перебувають у шлюбі, але проживають окремо. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача аліменти на утримання сина щомісячно в розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивачка не з'явилася, направивши до суду заяв про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був усвідомлений належним чином, в телефонній ромові позов визнав в повному обсязі. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Судом встановлено, що 27 серпня 2006 року сторони зареєстрували шлюб. На даний шлюб між сторонами не розірвано, але проживають вони окремо. Від спільного проживання сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO] (а.с. 2), яка мешкає разом з позивачкою. Відповідач як батько дитини, відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України зобов'язаний утримувати свою неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття, тому з нього належить стягувати аліменти. Оскільки дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні, суд з врахуванням обставин, викладених в ст. 182 СК України - матеріального становища відповідача, який є особою працездатного віку, інших утриманців не має, матеріального становища дитини, визначає розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі ?? частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. На підставі ст. 88 ЦПК України стягнути з [PERSON] на користь держави 243 грн. 60 коп. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом і свої вимоги мотивує тим, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 05.05.2006 року. Від шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] . На даний час сторони проживають окремо, відповідач не надає допомоги на утримання дітей, а тому позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімум для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати подачі позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Позивачка в судове засідання не з`явилася, направивши заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги в частині стягнення аліментів підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання також не з`явився, хоч про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 05 травня 2006 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, Серія [NUMBER] (а.с.6). Від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження дітей Серія [NUMBER] та Серія [NUMBER] (а.с. 7,8). Діти проживають разом з матір`юта знаходяться на повному її утриманні. Відповідно до ст. 141 ч.1 СК України мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно чи перебувають вони у шлюбі між собою. З урахуванням п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № N 16 від 12.06.98р. «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України» (Із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду N 3 від 15.05.2006р.), у частині, яка не суперечить Сімейному Кодексу України при вирішенні таких спорів суди повинні виходити не з формальних міркувань, а з фактичних інтересів дітей та умов їх нормального виховання. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Зважаючи на те, що відповідач є батьком неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , він за законом зобов`язаний надавати матеріальну допомогу на їх утримання, а тому з [PERSON] необхідно стягувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дітей, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, тому вважає за необхідне стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу) але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved