Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про визнання звільнення незаконним, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, визнання наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності незаконними та відшкодування моральної шкоди, мотивуючи свої вимоги тим, що в період з 02.10.2012 р. по 10.07.2013 р. сторони знаходилися у трудових відносинах. У вказаний період вона працювала у відповідача на посаді консьєржа після чого була звільненою на підставі п.3 ст. 40 КЗпП України у зв'язку із порушенням трудової дисципліни, що проявилося в систематичній грубій та образливій її поведінці по відношенню до мешканця квартири [ADDRESS] [PERSON], а також до його гостей, повторені цього порушення 23.06.2013 р. після винесення їй 19.06.2013 р. суворої догани за порушення трудової дисципліни. Вважала звільнення незаконним, оскільки ніяких порушень нею допущено не було. Просила визнати вищевказані накази незаконними, поновити її на роботі, стягнути середній заробіток за весь час вимушеного прогулу та відшкодувати моральну шкоду (а.с.1-3). В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали у повному обсязі та просили його задовольнити, надавши пояснення аналогічні викладеним у позові та позивач додала, що за весь час роботи в ОСББ «Пульсар» до неї не було жодних нарікань щодо її роботи та додержання нею трудової дисципліни, вона завжди була ввічливою із співробітниками і мешканцями будинку. Дійсно відносно неї її колега [PERSON] написала доповідну, про те, що вона на робочому місті кричала та ображала її, але вона з даного приводу надавала письмові пояснення, що вона не згодна з цими звинуваченнями і це все не відповідає дійсності, тобто дисциплінарне стягнення не неї було накладено на підставі докладної, скарги якої стосувалися лише між особистих стосунків і жодним чином не стосувалися виконання нею трудових обов'язків. Вважає, що свідок [PERSON] в судовому засіданні говорить відносно неї неправду, оскільки вона залежить від керівництва ОСББ «Пульсар». Що стосується доповідних інженера [PERSON], то вона їх розцінює, як його зацікавленість в її звільненні, щоб надалі на її місце консьєржа працевлаштувати свою дружину. Інженером [PERSON] інструктаж з висвітлення ніколи не проводився, документів він їй ніколи не передовав. Вона ніколи не вступала в конфліктну ситуацію з мешканцем квартири № 44 [PERSON]. Вона дійсно могла не пропустити гостей в квартиру № 44, т.к. мешканці даної квартири не повідомляли її про те, що даних гостей можливо пропустити. Крім того, вона вважає, що [PERSON] відносно неї говорить неправду, оскільки вона зробила запис в своєму журналі, що після того, як він скористався ліфтом, в ньому було пошкоджено скло. Представники відповідачів в судовому засіданні позов не визнали, надали аналогічні пояснення викладеним в письмових запереченнях (а.с.17-19) та додали, що після прийняття позивачки на посаду консьєржа вона неодноразово порушувала трудову дисципліну, за її участю неодноразово виникали конфліктні ситуації з персоналом ОСББ «Пульсар» та мешканцями житлового будинку по [ADDRESS]. 04 квітня 2013 року на ім'я голови правління була надана скарга інженера ОСББ «Пульсар», в якій він вказував на безвідповідальну поведінку позивача щодо ввірених їй документів, які нею були втрачені, що загрожувало негативним наслідкам у вигляді відключення газопостачання в опалюваний сезон. Наступне порушення трудової дисципліни позивача було зафіксовано 24.04.2013 року у зв'язку з небажанням позивача проходити інструктаж стосовно регламенту включення зовнішнього освітлення, який згідно з посадовими обов'язками покладено проводити інженеру відповідальному за електробезпеку [PERSON]. 14 травня 2013 року на ім'я голови правління надійшла заява [PERSON], в якій він зазначає, що поведінка позивача заважає злагодженій роботі колективу, агресія та образи в адрес колег призводять до неможливості вирішення з позивачем робочих питань. За результатами розгляду скарг відповідач неодноразово проводило усні співбесіди щодо необхідності належного виконання посадових обов'язків, неприпустимості неповажної поведінки позивача, наголошувало, що публічні образи, нецензурні вирази та галас з боку компрометують діяльність всього ОСББ «Пульсар». Але усі виховні співбесіди не мали позитивного результату на трудову дисципліну позивача, тому за наслідками чергового конфлікту спровокованого позивачем, що супроводжувалося нецензурною лайкою та образами на адресу колеги [PERSON] на позивача було накладено дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани. 20.06.2013 року до адміністрації відповідача надійшла скарга мешканця житлового будинку по [ADDRESS] [PERSON] на неприпустиму поведінку позивача, яка виразилася у перевищенні службових повноважень, тобто вона на власний розсуд, безпідставно та неодноразово без пояснення причин перешкоджала гостям відвідувати мешканця будинку [PERSON], а також постійних обговорень мешканців будинку з використанням нецензурної лексики. За результатами розгляду скарги [PERSON] управлінням була проведена внутрішня перевірка, яка підтвердила викладені в ній обставини, а з позивачем була проведена співбесіда та інструктаж щодо порядку пропуску відвідувачів будинку. Проте, вже 25,26 червня 2013 року на адресу відповідачів надійшли нові скарги мешканця будинку [PERSON] та його гостей на образливу поведінку позивача та з вимогою про її звільнення. За результатами розгляду скарг позивачу було запропоновано дати пояснення щодо обставин яки в них містяться, проти вона відмовилася надавати пояснення. У зв'язку з численними скаргами на дії позивача, небажанням останньої виправлення та повним ігноруванням трудової дисципліни відповідачем було прийнято рішення щодо звільнення позивача з займаної посади за ч.3 ст.40. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила що з жовтня 2012 вона працює консьєржем. ЇЇ робоче місце знаходиться в під'їзді будинку [ADDRESS]. Позивачку вона знає з моменту її працевлаштування, відносини між ними склалися робочі, вона кілька разів приймала у неї зміну. Їй відомо, що позивачка була звільнена не за власним бажанням, також їй відомо, що їх колега [PERSON] на ім'я керівництва написала доповідну про те, що позивачка її ображала і створювала конфліктні ситуації, але це їй стало відомо від позивачки, сама [PERSON] їй нічого не розповідала. Крім того, зі слів позивачки їй відомо, що між нею та мешканцем квартири №44 виникла конфліктна ситуація у зв'язку з тим, що [PERSON] в ліфті пошкодив скло, а позивач зробила йому зауваження та зафіксувала у журналі, але очевидцем даної конфліктної ситуації вона не була. Стверджувала, що консьєрж не може робити зауваження мешканцям будинку, а тільки факти фіксувати в журналі. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона мешкає в будинку [ADDRESS]. Позивачку вона знає, оскільки вона працює консьєржем в будинку 15 «А» з якою у неї склалися добрі, дружні стосунки. Вона є членом правління ОСББ «Пульсар» та з головою правління [PERSON] у неї неприязнені стосунки із за аварійної ситуації котла опалення. Коли вона приходила на робоче місце позивачки, у неї завжди був порядок, вона знає всіх мешканців. Зі слів позивачки їй стало відомо, що звільнена вона була незаконно із за невиконання нею своїх обов'язків. Однак вона вважає, що звільнили позивачку, оскільки та стала цікавитися у кого яка заробітна плата. Їй також зі слів консьєржів відомо, що інструктаж між ними проводиться. Про конфліктної ситуації між позивачкою і жителем квартири № 44 їй нічого не відомо. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона працює консьєржем в ОСББ «Пульсар» разом з позивачкою з 14.10.2012 року, відносини між ними робочі. Вона вважає, що позивачка була звільнена незаконно, оскільки їх інженеру необхідно було звільнити місце консьєржа, щоб працевлаштувати свою дружину, зробила вона такі висновки оскільки після звільнення позивачки на її місце була працевлаштована дружина [PERSON]. Скарг і нарікань на позивачку ніколи не було. Зі слів позивачки їй відомо, що між нею і мешканцем квартири № 44 відбувається конфліктна ситуація, однак очевидцем даних конфліктів вона не була. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що позивачку він знає на протязі одного року з якою у нього склалися робочі стосунки. Працює він головним інженером ОСББ «Пульсар». У його посадові обов'язки входить контроль справного стану машинного механізму (насосна, ліфти) в будинку, а також усунення несправностей за скаргами мешканців. Він неодноразово звертався до голови правління з скаргами на позивача, а саме: на безвідповідальну поведінку позивача щодо ввірених їй документів, які нею були втрачені, що загрожувало негативним наслідкам у вигляді відключення газопостачання в опалюваний сезон, а також небажання позивача проходити інструктаж стосовно регламенту включення зовнішнього освітлення, який згідно з посадовими обов'язками покладено на нього. Мешканці даного будинку неодноразово висловлювали йому скарги, що консьєрж [PERSON] не включає світ після того як стемніє і після закінчення робочого дня залишає неприбраним своє робоче місце. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що в період часу з листопада 2012 року до вересня 2013 року вона працювала консьєржем ОСББ «Пульсар». Її робоче місце знаходилося в під'їзді дома [ADDRESS]. Позивач міняла її на робочому місці. З січня 2013 року впродовж півроку позивачка приходячи на роботу провокувала конфліктні ситуації, оскорбляла її, що супроводжувалося нецензурною лайкою, тому вона змушена була написати на ім'я керівництва доповідну записку про неможливі умови працювати спільно з позивачкою. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він є мешканцем квартири №44 в будинку [ADDRESS]. Позивач є консьєржем та її робоче місце знаходиться в під'їзді дома №15 «А». Він дійсно неодноразово звертався до керівництва ОСББ «Пульсар» з письмовими заявами щодо позивачки, а також з письмовими заявами зверталися його знайомі, оскільки вона неодноразово, безпідставно перешкоджала без пояснень гостям проходити в його квартиру, крім того, позивачка неодноразово ображала його, називаючи його будинок «притоном». Суд заслухавши пояснення позивача та її представника, пояснення представників відповідачів, пояснення свідків, дослідивши матеріали даної цивільної справи, вважає, що позов [PERSON] до Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Пульсар» про визнання звільнення незаконним, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди задоволенню не підлягає виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивачка з 02.10.2012 р. по 10.07.2013 р. перебувала у трудових відносинах з відповідачем, у вказаний період вона працювала на посаді конс*єржа (а.с.5). 04 квітня 2013 року на ім'я голови правління була надана скарга інженера ОСББ «Пульсар», в якій він вказував на безвідповідальну поведінку позивача щодо ввірених їй документів, які нею були втрачені, що загрожувало негативним наслідкам у вигляді відключення газопостачання в опалюваний сезон (а.с.21). Наступне порушення трудової дисципліни позивача було зафіксовано 24.04.2013 року у зв'язку з небажанням позивача проходити інструктаж стосовно регламенту включення зовнішнього освітлення, який згідно з посадовими обов'язками покладено проводити інженеру відповідальному за електробезпеку [PERSON] (а.с.22). 14 травня 2013 року на ім'я голови правління надійшла заява [PERSON], в якій він зазначає, що поведінка позивача заважає злагодженій роботі колективу, агресія та образи в адрес колег призводять до неможливості вирішення з позивачем робочих питань (а.с.23). Черговий конфлікт був зафіксований докладною [PERSON] (а.с.29) де вона вказує, що даний конфлікт був спровокований позивачем, що супроводжувалося нецензурною лайкою та образами. На позивача було накладено дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани, що підтверджується наказом №1-06 від 19.06.2013 року (а.с.30). 20.06.2013 року до адміністрації відповідача надійшла скарга мешканця житлового будинку по [ADDRESS] [PERSON] на неприпустиму поведінку позивача, яка виразилася в тому, що позивачка на власний розсуд, безпідставно та неодноразово без пояснення причин перешкоджала гостям відвідувати мешканця будинку [PERSON], а також постійних обговорень мешканців будинку з використанням нецензурної лексики (а.с.28). 25,26 червня 2013 року на адресу відповідачів надійшли нові скарги мешканця будинку [PERSON] та його гостей на образливу поведінку позивача та з вимогою про її звільнення (а.с.20,26,27). На підставі наказу №1-07 від 10.07.2013 р. [PERSON] була звільненою з займаної посади на підставі п.3 ст. 40 КЗпП України за порушення трудової дисципліни (а.с.4). На підставі вимог п.3 ч.1 ст. 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення. Відповідно до п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06.11.1992 р. №9 (в редакції за станом на день виникнення правовідносин) (далі Постанова), у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з'ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 ст.40 п.1 ст.41 КЗпП, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147(1), 148, 149 КЗпП правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника. Зокрема, у справі про звільнення за п. 3 ст. 40 КЗпП України суд повинен з'ясувати, чи передував безпосередньо звільненню дисциплінарний проступок, за який застосовувалися інші заходи дисциплінарного чи громадського стягнення, та чи можна вважати у зв'язку з вчиненням його систематичним невиконанням працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. Як вбачається з п.23 Постанови, за передбаченими п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України підставами працівник може бути звільнений лише за проступок, вчинений після застосування до нього дисциплінарного чи громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. У таких випадках ураховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або не зняті достроково (ст. 151 КЗпП України), і ті громадські стягнення, які застосовані до працівника за порушення трудової дисципліни відповідно до положення або статуту, що визначає діяльність громадської організації, і з дня накладення яких до видання наказу про звільнення не минуло більше одного року. Виходячи з наведеного, звільнення працівника за п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України передбачає винні дії працівника та невиконання ним без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором, на укладення якого була його вільна згода. Позивач в своєї позовній заяві вказала, що вона незаконно була притягнута до дисциплінарної відповідальності у вигляді суворої догани у зв'язку з тим, що образи колеги [PERSON] не стосуються виконання нею трудових обов'язків та носять між особистий характер. В той час як в судовому засіданні позивач стверджувала, що в загалі таких конфліктних ситуацій між нею та [PERSON] не виникало. Але дані доводи судом до уваги прийнятися не можуть, оскільки її доводи в тієї частині, що конфліктні ситуації між нею та [PERSON] не виникало спростовуються поясненнями в судовому засіданні свідка [PERSON], яка стверджувала, що на протязі тривалого часу позивач створювала конфліктні ситуації, що супроводжувалося образами, а також її докладною запискою про дані обставини від 18.06.2013 року (а.с.29), крім того спростовуються поясненнями наданими в судовому засіданні свідком [PERSON], яка в судовому засіданні стверджувала, що зі слів самої позивачки їй стало відомо, що [PERSON] написала докладну записку на ім'я керівництва на образи [PERSON]. Відповідно до ст. 139 КЗпП України працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Згідно з ч. 2 ст.140 КЗпП України у трудових колективах створюється обстановка нетерпимості до порушень трудової дисципліни, суворої товариської вимогливості до працівників, які несумлінно виконують трудові обов'язки. Щодо окремих несумлінних працівників застосовуються в необхідних випадках заходи дисциплінарного і громадського впливу. Відповідно до ст. 141 КЗпП України власник або уповноважений ним орган повинен правильно організувати працю працівників, створювати умови для зростання продуктивності праці, забезпечувати трудову і виробничу дисципліну, неухильно додержувати законодавства про працю і правил охорони праці, уважно ставитися до потреб і запитів працівників, поліпшувати умови їх праці та побуту. Згідно ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Відповідно до ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана, звільнення. Трудові обов'язки працівників визначаються трудовим договором, Посадовими інструкціями та Правилами внутрішнього трудового розпорядку. Трудова дисципліна полягає у точному, неухильному й сумлінному виконанні кожним працівником покладених на нього трудових обов'язків. Таким чином суд приходить до висновку, що образи і сварки, які були влаштовані позивачем протягом робочого часу під час безпосереднього виконання позивачкою трудових обов'язків є порушенням саме трудової дисципліни у зв'язку з її несумлінним ставленням до праці і саме за приписами ст.ст. 140,141,149 КЗпП України з метою забезпечення трудової і виробничої дисципліни, на позивача було накладено дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани. Трудові обов'язки працівників визначаються трудовим договором, Посадовими інструкціями та Правилами внутрішнього трудового розпорядку. Суд також не приймає доводи позивача та його представника викладеним в позовній заяві та в судовому засіданні в частині, що звинувачення позивачці у грубій образливій поведінці відносно мешканця квартири №44 [PERSON] та його гостей не відповідають дійсності, та такі дії у будь-якому разі не є порушенням трудової дисципліни, оскільки дані доводи спростовуються фактичними обставинами встановленими в судовому засіданні, а саме: допитаний в якості свідка [PERSON] в судовому засіданні стверджував, що позивачка дійсно знаходячись на своєму робочому місці безпідставно перешкоджала без пояснень гостям проходити в його квартиру, крім того, позивачка неодноразово ображала його, називаючи його будинок «притоном», з приводу чого, він та його знайомі неодноразово зверталися до керівництва ОСББ «Пульсар» з письмовими заявами відносно поведінки консьєржа. Дані доводи підтверджуються і матеріалами справи, а саме письмовими заявами свідка [PERSON] та його знайомих про дані фактичні обставини (а.с.20,26,27,28), крім того підтверджуються поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON], які також в судовому засіданні пояснили, що саме зі слів самої позивачки їм відомо, що між нею та [PERSON] виникла конфліктна ситуація. Таким чином судом безперечно встановлено, що позивач знаходячись на робочому місці, порушуючи трудову дисципліну, яка полягала в грубої образливої поведінки так і в перешкоджанні у відвідуванні квартири [PERSON] його гостями, і такі дії не можна розглядати в контексті приватних, оскільки вони виникли у зв'язку з виконанням позивачем трудових обов'язків під час чергування, пов'язаного з обслуговуванням мешканців будинку і є наслідком невиконання позивачкою обов'язків, покладених на неї трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку, тому суд приходить до висновку, що звільнення позивача законне та обґрунтоване, а наказ №1-07 від 10 червня 2013 року відповідає чинним нормам трудового законодавства. Що стосується вимог позивача в частині позову про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку та моральної шкоди, то дані вимоги задоволенню не підлягають, оскільки звільнення позивача було здійснено на підставі чинного законодавства. Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1, 2 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлений цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, як беруть участь у справі. Крім того, згідно з ч.1 ст.131 ЦПК України сторони зобов'язані подати свої докази чи повідомити про них суд до або під час попереднього судового засідання у справі. Докази подаються у строк, встановлений судом з урахуванням часу, необхідного для подання доказів. Таким чином суд приходить до висновку, що позивачкою та її представником не надано суду доказів в розумінні ст. 60 ЦПК України та не доведені факти, щодо позовних вимог позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed