Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-18 00:00:00

позивач звернулася до суду із позовом про збільшення розміру аліментів, а саме просить стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1 500 гривень щомісяця до досягнення дитиною повноліття, а також на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1 500 гривень щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивує тим, що 5 жовтня 2015 року Личаківським районним судом м. Львова ухвалено рішення про розірвання шлюбу між сторонами, а 2 жовтня 2015 року ухвалено рішення про стягнення з відповідача в користь позивача аліментів на утримання двох дітей в розмірі по 1\~000 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з 8 червня 2015 року і до досягнення дітьми повноліття. З часу призначення аліментів витрати на дітей збільшились, вони відвідують школу № 42, секції з боротьби та вивчення англійської мови. Як на підставу позову посилається на положення ст. 180, 181, 182, 184, 192 СК України. Ухвалою суд від 12 липня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду. В судовому засіданні позивач позов підтримала з мотивів викладених в ньому, додатково пояснила, що відповідач сплачує аліменти не регулярно, розмір яких є недостатнім для забезпечення належного утримання дітей. Просила позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON], яка діяла на підставі ордеру серії ЛВ № 129614 від 7 серпня 2018 року проти позову заперечила та пояснила, що відповідач проживає в Італії, не має змоги сплачувати аліменти в сумі заявленій позивачем, оскільки проходить легалізацію. Просила в задоволені позову відмовити. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд приходить до наступного. Згідно з ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Це відповідна (фіксована) сума коштів на утримання дитини, яка не є одноразовим платежем, а твердою грошовою сумою визначеною судом на утримання дитини до її повноліття. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. У відповідності до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2018 рік» установлено у 2018 році прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. ст. 182 - 184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). У відповідності до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, N 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). З свідоцтв про народження серії 1-СГ № 338534 від 6 серпня 2004 року та серії 1-СГ № 252799 від 15 липня 2010 року вбачається, що сторони є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO] та малолітньої [PERSON], [INFO] відповідно (а.с. 4, 5). Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 2 жовтня 2015 року з відповідача в користь позивача стягуються аліменти на утримання [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1\~000 гривень щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 8 червня 2015 року і до досягнення дітьми повноліття (а.с. 7). З довідки ЛКП «Дім» від 14 червня 2018 року № 405 вбачається, що діти проживають разом з позивачем у справі в квартирі 25 на вул. Пасічній, 47 в м. Львові (а.с. 9). З довідок середньої загальноосвітньої школи № 42 м. Львова від 7 червня 2018 року № 114, 115 вбачається, що [PERSON] і [PERSON] навчаються в даній школі (а.с. 6). З довідки дитячо-юнацької спортивної школи № 7 м. Львова від 12 червня 2018 року № 25 вбачається, що [PERSON] займається в секції вільної боротьби (а.с. 10). З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Держаного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна № 133632022 від 8 серпня 2018 року вбачається, що відповідачу належить на праві власності будинок № 8 на вул. Ринок в с. Жирівка Пустомитівського району Львівської області, загальною площею 41,2 кв.м. (а.с. 27, 28). У відповідності до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Держаного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна № 133631747 від 8 серпня 2018 року у власності позивача відсутні обєкти нерухомого майна (а.с. 26). З витягу з реєстру транспортних засобів станом на 16 серпня 2018 року вбачається, що відповідачу на праві власності належить транспортний засіб ВАЗ 2109, номерний знак [NUMBER] (а.с. 46-48). На запит суду Галицька обєднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Львівській області 17 серпня 2018 року надала відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків ДФС України про суму виплачених доходів станом на 15 серпня 2018 року [PERSON] у відповідності до яких інформація про доходи за період з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року відсутня (а.с. 43-44). У відповідності до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків ДФС України про суму виплачених доходів станом на 23 серпня 2018 року [PERSON]С, дохід останньої за період другий квартал 2017 року перший квартал 2018 року становив 49\~787,96 гривень (а.с. 52). З інформації з бази даних щодо відомостей про осіб, які перхнули державний кордон України вбачається, що позивач за період часу з листопада 2017 року по травень 2018 року здійснила шість одноденних виїздів за межі території України. Відповідач здійснив довготривалий виїзд в період з 24 листопада 2016 року по 18 березня 2018 року та 3 травня 2018 року виїхав за межі території України. Враховуючи наведене вище, беручи до уваги розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який змінився з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів, присуджений розмір аліментів в сумі 1 000 гривень, який на день розгляду справи не може вважатись достатнім для належного утримання двох дітей та є нижчим гарантованого законом, а також беручи до уваги інтереси дітей та обовязок батьків утримувати їх, інформацію про те що відповідач фактично проживає за межами території України, зокрема в Італії, що підтверджено поясненнями представника відповідачам в судовому засіданні, враховуючи наявність у відповідача у власності рухомого та нерухомого майна, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову про збільшення розміру аліментів і присудження таких в твердій грошовій сумі в розмірі 1\~500 гривень на кожну дитину, мінімальний гарантований розмір яких не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які підлягають сплаті після набранням рішенням законної сили. Такий розмір аліментів в їх сукупності становить 3\~000 гривень, що у відповідності до курсу НБУ на день ухвалення рішення суду становить менше 100 Євро. Так як відповідач проживає в Італії вже тривалий час, а тому на думку суду має там відповідний для цього дохід, а тому спроможній сплачувати аліменти в зазначеному розмірі. Доказів протилежного стороною відповідача в порушення вимог положень ст. 81 ЦПК України суду не представлено. При цьому, у відповідності до ст. 137, 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню в користь держави судові витрати в розмірі 704,8 гривень судового збору.

Outcome: approved