Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що вона [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . На даний час, в належній їй квартирі зареєстрована колишня невістка з дитиною, [PERSON] , 2012 р.н. В травні 2016 року відповідачка, яка є громадянкою РФ, з дитиною виїхала за межі України оскільки припинила подружні відносини із сином, вони розлучилися, та по даний час не користується спірною житловою площею. Вважає, що відповідачка з неповнолітньою дитиною втратили право користування спірною житловою площею та оскільки остання відсутня. А тому просила суд визнати [PERSON] з неповнолітнім сином [PERSON] , такими, що втратили право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS] . Відповідно до ч.4\~ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ст.274 ч. 1 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 12 лютого 2020 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.\~\~ Позивач в судове засідання не з`явилася, звернулася з письмовою заявою, в якій просила суд справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена завчасно у встановленому законом порядку, про поважні причини неявки суд не повідомила. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів та ухвалює заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши надані позивачем документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що\~ позивач по є власником\~квартири [ADDRESS] ,\~що підтверджується\~копією свідоцтва\~про право\~власності на\~нерухоме майно\~від 28.12.2004\~року (а.с. 2). Відповідач [PERSON] є колишньою невісткою позивача, шлюб з якою було розірвано в судовому порядку, що підтверджується копією заочного рішення суду про розірвання шлюбу від 16.12.2019 р. (а.с.5), зареєстрована в спірній квартирі, що підтверджується актом ЖБК №38 від 08.08.2019 р. (а.с. 3). однак не проживає в ній з 2016 року. Це підтверджується актом ЖБК №38 14.08.2019 р. (а.с.4), відповідач разом з неповнолітнім сином [INFO] перетнули кордон України - виїхали на територію Російської Федерації і більше на територію України не в`їжджали, що підтверджується інформацією, наданою Головним центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 20.03.2020 р. Відповідно до\~ст. 317 ЦК України\~ власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. У відповідності до ст.319 ЦК України, «Власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону». За нормами ч.1 ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Право третіх осіб на користування майном, що належить на праві власності інший особі, повинно бути доведено та підтверджено належними правовими підставами та доказами, що відповідають вимогам, визначеним ст.ст. 77,78,79,80 ЦПК України. Статтею 405 ЦК України визначено право членів сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Враховуючи вищенаведене суд вважає, що позов [PERSON] про визнання [PERSON] з неповнолітнім сином [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміженням в квартирі [ADDRESS] підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved