Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-28 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернулася з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Горохів-насіння», в якому просить визнати недійсним договір оренди землі №22 від 02 вересня 2013 року, укладений між нею та Товариством з обмеженою відповідальністю «Горохів-насіння» про передачу в оренду земельної ділянки площею 2.3316 га, кадастровий номер 0720888600:02:001:0371, що розташована на території Цегівської сільської ради Горохівського району Волинської області, посилаючись на те, що вона є власником вказаної вище земельної ділянки. 16 вересня 2013 року відбулася державна реєстрація права її власності на вказану вище земельну ділянку. У вересні 2013 року між нею та відповідачем було укладено договір оренди землі, відповідно до якого орендодавець передав для відповідача у строкове платне володіння та користування вищевказану земельну ділянку. Украдаючи договір, позивач надала свою згоду на те, що строк його дії буде складати 5 років. Однак, відповідно до витягу з Державного реєстру речових права на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, виданого реєстраційною службою Горохівського районного управління юстиції Волинської області, 19 вересня 2013 року державним реєстратором було зареєстровано договір оренди землі №22 від 02 вересня 2013 року, в якому зазначено, що договір укладено не на пять, а на десять років, до 02 вересня 2023 року. Позивач вважає, що відповідач ввів її в оману щодо істотної умови договору оренди землі, фактично підмінив перший аркуш спірного договору та подав на державну реєстрацію права оренди ту редакцію договору, яка відповідала його інтересам та майновій зацікавленості. Враховуючи вищенаведене, те, що дії відповідача є протиправними, просить поданий позов задовольнити. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] просить в задоволенні вказаного вище позову відмовити у звязку з його безпідставністю, як по суті так і за позовною давністю. Просить стягнути з позивача в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Горохів-насіння» понесені судові витрати у розмірі 5000 гривень. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази по справах, вважає, що в задоволенні позову [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Горохів-насіння» про визнання недійсним договору оренди землі слід відмовити. За приписами ст. 11 ЦК України,цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з ч. 1ст. 628 вказаного Кодексу,зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно дост. 651 ЦК України,зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом; а також у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору (ст. 652 цього Кодексу). З Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №481690 видно, що [PERSON] належить земельна ділянка площею 2.33 га. Відповідно до договору оренди землі №22 від 02 вересня 2013 року, який було укладено між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Горохів-насіння», товариству було передано в оренду земельну ділянку площею площею 2.3316 га, кадастровий номер 0720888600:02:001:0371, що розташована на території Цегівської сільської ради Горохівського району Волинської області. Згідно з п.8 вказаного вище договору, договір укладено на 10 років. (оригінал договору, який представив представник відповідача, оглядався в судовому засіданні). Зі змісту акту прийому-передачі земельної ділянки за договором оренди, [PERSON] передала Товариству з обмеженою відповідальністю «Горохів-насіння» земельну ділянку площею 2,3316 га. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових права на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, виданого реєстраційною службою Горохівського районного управління юстиції Волинської області, 27 вересня 2013 року державним реєстратором було зареєстровано договір оренди землі №22 від 02 вересня 2013 року, договір укладено до 02 вересня 2023 року на 10 років. З матеріалів даної цивільної справи вбачається, що сторони уклали вказаний вище договір земельної ділянки, договір було укладено у простій письмовій формі, який дійсно підписаний позивачем, про що не заперечує і представник позивача у своїх поясненнях. До сьогодні отримує орендну плату, що представник позивача ствердив у суді. [PERSON] сама надала суду до позовної заяви копію договору, з п.8 якого вбачається, що його булло укладено на 10 років. Будь-яких доказів, що договір укладено на 5 років позивач та її представник суду не надали. Отже, судом встановлено, що позивач не надала суду належних та допустимих доказів щодо будь-яких дій відповідача, які б свідчили про те, що її було введено в оману стосовно строку укладення договору оренди землі. [PERSON] було надано копію договору, вона з ним ознайомлювалась, самостійного його підписала. За таких обставин суд вважає, що будь-яких підстав вважати вказаний вище договір оренди землі недійсним немає, укладення договору повністю відповідало внутрішній волі сторін, правові підстави для задоволення позову відсутні. Враховуючи вищенаведене,\~суд в задоволенні позову [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Горохів-насіння» про визнання недійсним договору оренди землі відмовляє. Вирішуючи питання про застосування позовної давності, на яке вказує представник відповідача, суд враховує те, що вказаний вище договір між сторонами є чинним, позивач продовжує отримувати орендну плату. Отже, суд не вбачає за можливе застосувати позовну давність у даному випадку. Разом з тим, представником відповідача суду не надано належних доказів щодо розміру понесених судових витрат, надано копію акта виконаних робіт ще від 07.09.2017 року та відповідних розрахунок витрат від 07.09.2017 року (а.с.32), а також копію платіжного доручення від 06.09.2017 року, в якому не зазначено, за яку саме послугу сплачено кошти, а тому суд питання стягнення понесених судових витрат не вирішує. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed