Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, у якому просить скасувати арешт та заборону відчуження будь-якого майна, яке належить [PERSON], накладений Постановою Державного виконавця першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції [PERSON], ВП № 33072951 від 03.08.2012 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Позивач та її представник у судове засідання не зявилися, звернулися до суду з заявою, в якої просили суд розглянути справу у їх відсутності, та позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився у судове засідання, сповіщався належним чином, причини неявки суду не повідомив. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, давши оцінку доказам у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що постановою Державного виконавця першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції [PERSON], ВП № 33072951 від 03.08.2012 року, був накладений арешт на все майно належне позивачці та оголошено заборону на його відчуження. З метою зняття арешту Позивачка звернулася до Приморського відділу державної виконавчої служби [PERSON] територіального управління юстиції в Одеській області з заявою щодо скасування арешту накладеного зазначеною Постановою. Листом від 11.08.2016 року № 7324 Відповідач повідомив представнику позивачки, що виконавче провадження, в рамках якого був накладений арешт, було завершене, виконавчий документ повернуто стягувачу, матеріали справи були передані в архів, у відповідності до п. 9.9 Порядку роботи з документами в органах ДВС, затвердженого\~Наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008 року №2274/5, а вирішення питання про зняття арешту може бути вирішено в судовому порядку. Відповідно до ч.І\~ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження»\~у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. В порушення приписів\~Закону України «Про виконавче провадження»\~під час завершення виконавчого провадження державним виконавцем Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції не був скасований арешт накладений Постановою. В порушення приписів\~Закону України «Про виконавче провадження»\~під час завершення виконавчого провадження державним виконавцем Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції не був скасований арешт накладений Постановою. Згідно із частиною першою статті 3\~ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша\~статті 15 ЦК України). Відповідно до\~ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно положень ст. 317. Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно положень ч.1 ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно положень ч.2 ст. 319 Цивільного кодексу України Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до\~ст. 391 Цивільного Кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 2 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що у разі прийняття рішення про зняття арешту з майна, арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Отже, накладення арешту та внесення відповідного запису до Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна обмежує законні права як власника майна, щодо вільного розпорядження майном: унеможливлює укладення договорів відчуження, здачі в оренду, тощо належного позивачці майна. На сьогоднішній день, накладений Постановою арешт не забезпечую реального виконання зобовязань, а лише перешкоджає позивачу і в розпорядженні майном належного їй на праві приватної власності. Таким чином, зазначений арешт підлягає скасуванню.

Outcome: approved