Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом. Свої вимоги мотивує наступним. [INFO] померла її мати - [PERSON] , а [INFO] помер її батько [PERSON] . Після смерті батьків відкрилася спадщина на майно, яке належало їм на праві власності, а саме після смерті матері - на земельну частку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,8931 га, кадастровий номер 2622883400:02:001:0238, що підтверджується Державним Актом на право приватної власності на землю від 20.10.1999 року; після смерті батька - на земельну частку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,8933 га, кадастровий номер 2622883400:02:001:0237, що підтверджується Державним Актом на право приватної власності на землю від 20.10.1999 року. Коли позивач звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] та [PERSON] , їй було відмовлено, оскільки у свідоцтві про народження позивачки батьком вказаний « [PERSON] », що не відповідає імені спадкодавця « [PERSON] ». А також, у зв`язку з тим, що на час смерті матері на обов`язкову частку у спадщині мав її чоловік, а батько позивачки [PERSON] , який на час смерті матері був непрацездатним. Тому позивач змушена звернутися до суду та просить визнати за нею право власності на спадкове майно після смерті її матері - [PERSON] та батька [PERSON] , а саме на: земельну частку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,8931 га, кадастровий номер 2622883400:02:001:0238, та на земельну частку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,8933 га, кадастровий номер 2622883400:02:001:0237. Позивачка [PERSON] в підготовче судове засідання подала заяву про розгляд справи без її участі, просить суд позовні вимоги задоволити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, проте подав заяву, в якій просить суд розглядати справу в його відсутності, позов визнає та не заперечує щодо його задоволення. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла - [PERSON] (а.с.18). На випадок своєї смерті [PERSON] залишила заповіт, згідно якого все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б не складалося, заповіла позивачу (а.с.9). А [INFO] помер - [PERSON] (а.с.19). На випадок своєї смерті [PERSON] залишив заповіт, згідно якого все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б не складалося, заповів позивачу (а.с.8). Як вбачається з матеріалів справи, нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] у зв`язку із тим, що право на обов`язкову частку у спадщині мав чоловік спадкодавця, [PERSON] , який на час смерті [PERSON] був непрацездатним (а.с.7). Також нотаріусом відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] у зв`язку із тим, що спадкоємець не підтвердила факту родинних відносин з її батьком « [PERSON] », оскільки у поданому свідоцтві про народження [PERSON] батьком вказаний « [PERSON] », що не відповідає імені спадкодавця (а.с.6). Відповідно до копії Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ІФ №012538 (а.с.12) [PERSON] належала на праві власності земельна ділянка, площею 0.88 га, цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території села Кадобна Кадобнянської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області кадастровий номер 2622883400:02:001:0238. Відповідно до копії Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ІФ №012539 (а.с.11) [PERSON] належала на праві власності земельна ділянка, площею 0.88 га, цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території села Кадобна Кадобнянської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області кадастровий номер 2622883400:02:001:0237. Згідно Витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (а.с.16) станом на 12.09.2019 року нормативна грошова оцінка земельної ділянки, площею 0,8931 га, на яку виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку серії IV-ІФ №012538 кадастровий номер 2622883400:02:001:0238, становить 67750 грн. Згідно Висновку оцінювача про вартість майна, а саме про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (а.с.17) станом на 28.02.2020 року нормативна грошова оцінка земельної ділянки, площею 0,8933 га, на яку виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку серії IV-ІФ №012539 кадастровий номер 2622883400:02:001:0237, становить 38800 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ч. 1 ст. 1236 Цивільного кодексу України заповідачу надлано право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складання заповіту, а також ті, права та обов`язки, які можуть йому належити у майбутньому. Ст. 1241 Цивільного кодексу України передбачено право на обов`язкову частку у спадщині, малолітні, неповнолітні, повнолітні працездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). А у відповідності до ст. 1276 Цивільного кодексу України визначено перехід права на прийняття спадщини. Якщо спадкоємець за заповітом або законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Так, позивачка у відповідності до ст. 1276 ЦК України вважається спадкоємицею за заповітом після смерті обох батьків. Окрім того, позивачу не слід окремо доводити та підтверджувати факт родинних зв`язків між нею та спадкодавцем [PERSON] , оскільки вона оформляє спадщину за заповітом, а не за законом і немає необхідності встановлення черги спадкоємців. Враховуючи вищенаведене, а також те, що відповідач по справі позов визнає, то відповідно позивач має право на оформлення спадкового майна. Таким чином, зібрані по справі докази та належна їх оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову. На підставі викладеного, ст.ст. 1223, 1258, 1261, 1268-1269 ЦК України,

Outcome: approved