Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому вказала, що на підставі рішення Білозерського районного суду Херсонської області був виданий виконавчий лист про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання доньки, [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 216.10.2013 року до повнолітня дитини. За вказаним виконавчим листом було відкрито виконавче провадження. Відповідач своєчасно аліменти на утримання доньки не сплачував, в результаті чого, утворилася заборгованість по аліментам. Відповідно до довідки-розрахунку, заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів станом на 01.06.2020 року складає 87\~562,60 грн. На даний час, пеня за весь період несплати аліментів складає 24\~591,12 грн. Зважаючи на вищевикладене, позивач просила суд стягнути зі [PERSON] на свою користь неустойку (пеню) за весь період несплати аліментів на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , станом на 01.06.2020 року, в розмірі 24 591,12 грн. В судовому засіданні: Позивач заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити, надала суду пояснення аналогічні позову. Відповідач позов не визнав, вказав, що в наданому державним виконавцем розрахунку заборгованості відсутні всі чеки, за якими він сплачував аліменти. Визнав той факт, що він сплачував аліменти не у повному обсязі, але в період з 2014 року, коли утримував хворого батька. Процесуальні дії суду: Ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області від 22\~липня 2020\~року у вказаній справі було відкрито провадження та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. 07 вересня 2020 року ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області було зобов`язано Снігурівський РВ ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) надати суду розрахунок заборгованості зі сплати аліментів. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 16.12.2008 року Радянською сільською радою Білозерського району Херсонської області, сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . На підставі рішенням Білозерського районного суду Херсонської області від 29.10.2013 року, про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь [PERSON] на утримання доньки, [PERSON] , [INFO] , щомісячно від дня подачі позову (16.10.2013 року) до досягнення дитиною повноліття, було видано виконавчий лист № 648/4245/13-ц. З наданого головним державним виконавцем Снігурівського РВ ДВС ПМУМЮ (м. Одеса) розрахунку заборгованості зі сплати аліментів за виконавчим листом № 648/4245/13-ц, вбачається, що відповідач має заборгованість за несплату аліментів на утримання доньки, [PERSON] , [INFO] , за період з січня 2015 року по грудень 2020 року, в сумі 93 191,10 грн. Статтею 180 СК України\~встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку, неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Відповідно до частини другої\~статті 141 СК України\~розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. \~ \~ \~ \~ \~Можна зробити висновок,\~що обсяг відповідальності батьків не залежить від проживання їх разом чи окремо від дитини, і цей факт не звільняє від обов`язку забезпечувати такі умови життя дитини, які є достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку. Зазначений висновок підтверджується і наявністю відповідальності за ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків, як передбачено у частині четвертій\~статті 155 СК України. \~ \~ \~ \~ \~Крім того, відповідно до\~Закону України від 17 травня 2017 року\~№ 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів»\~аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Цей припис підтверджує довід про підвищений захист прав дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 196\~СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100% заборгованості. Постановою Верховного Суду від 14 грудня 2020 року у справі № 661/905/19 визначено, що положення\~ЦК України\~субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин. Стягнення пені, передбаченої абзацом 1 частини першої\~статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. У\~СК України\~не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається.\~\~\~\~\~У такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів. З урахуванням вищевикладеного, суд не приймає позицію відповідача про те, що останній не у повній мірі сплачував аліменти, оскільки утримував хворого батька, так як жодного доказу чи документу про відсутність своєї вини в неповній сплаті аліментів [PERSON] , як платник аліментів, не подав. Не надав відповідач і квитанцій, які на його думку, не були враховані державним виконавцем при розрахунку заборгованості. Статтею 196 СК України\~не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року по справі №\~333/6020/16-ц визначено, що пеня за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. З наданого позивачем розрахунку пені, що виникла з вини відповідача, її розмір станом на 01.06.2020 року складає 24591,12 грн. Вказаний розрахунок здійснений відповідно до порядку, визначеному Постановою Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року по справі №\~333/6020/16-ц та по визначеній у ній формулі. Вивчивши матеріали справи, зважаючи на те, що в результаті неналежного виконання [PERSON] рішення суду № 648/4245/13-ц та обов`язку утримувати доньку [PERSON] , наявності у нього заборгованості по аліментам (за період з січня 2015 року по грудень 2020 року в сумі 93\~191,10 грн.), зважаючи на те, що пеня не може перевищувати 100% заборгованості по аліментам, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача на свою користь пені за прострочення сплати аліментів в розмірі 24591,12 грн., є обґрунтованою та такою, що відповідає інтересам неповнолітньої дитини, а отак підлягає задоволенню у повному обсязі. Розподіл судових витрат суд вирішує в порядку ст. 141 ЦПК України. На підставі ст.ст. 141, 155, 180-183,\~191, 196 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved