Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк» про стягнення коштів, посилаючись на те, що між нею та ПАТ «Міський комерційний банк» 23 листопада 2013 року був укладений договір строкового банківського вкладу, згідно з яким позивач внесла 35 149, 23 доларів США зі ставкою 10 % річних на строк 92 днів. Оскільки позивач за своїм зверненням не може отримати кошти у банку, вона змушена звернутися з позовом до суду, просила стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 30 285, 18 доларів США та 6% річних за фактичну кількість днів користування вкладом у розмірі 335, 35 доларів США, а всього - 30 620, 53 доларів США. Пізніше позивач зменшила розмір позовних вимог, просила стягнути з відповідача на її користь заборгованість у розмірі 29 692, 52 доларів США та проценти у розмірі 237,53 доларів США, а всього - 29 930, 05 доларів США. Позивач у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, викладені у заяві про зменшення розміру позовних вимог, просила задовольнити позов у повному обсязі, посилаючись на викладені у ньому обставини. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, хоча відповідач належним чином повідомлявся про день, час і місце розгляду справи, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло. Від відповідача до суду надійшли заперечення на позов, в яких він просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 23 листопада 2013 року між [PERSON] та ПАТ «Міський комерційний банк» був укладений договір строкового банківського вкладу № 2630/02/142839 (а.с. 7-9). Згідно умов договору позивачем було внесено 35 149, 23 доларів США з процентною ставкою 10 % річних на строк 92 дні (а.с.6). 25 лютого 2014 року позивач звернулась до відповідача з заявою про повернення вкладу відповідно до умов договору № 2630/02/142839 (а.с. 14). 26 червня 2014 року позивач повторно звернулася до відповідача з заявою про повернення залишку коштів (а.с.10). З матеріалів справи та пояснень позивача у судовому засіданні вбачається, що ПАТ «Міський комерційний банк» вклад по договору не повертає. Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно зі ст. 1059 ЦК України договір банківського вкладу укладається в письмовій формі. Встановлено, що договір банківського вкладу сторонами укладений в письмовій формі, зазначено строк його дії та умови виконання. Частиною 2 ст. 1060 ЦК України передбачено, що за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім випадків, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Позивач зверталась до відповідача з вимогою повернути вклад, проте ці вимоги відповідачем виконані не були. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Виплата грошового вкладу обумовлена договором і підлягає стягненню, оскільки відповідач своєчасно не виконав умови договору, що порушує права позивача. Наявність заборгованості по вкладу та процентах підтверджується даними виписки по угоді (а.с.а.с. 29-35). За таких обставин, суд вважає, що підлягає задоволенню вимога позивача про стягнення суми вкладу в розмірі 29 692, 52 доларів США та відсотків - 237, 53 доларів США, а всього - 29 930, 05 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України становить 387 020 гривень. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню. З урахуванням задоволення позову та на підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави потрібно стягнути судовий збір у розмірі 3 654 грн.

Outcome: approved