Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на момент відкриття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування за законом на нерухоме майно. В позові в обґрунтування своїх вимог зазначила, що є донькою і спадкоємцем першої черги за законом за законом [PERSON] , смерть якого сталася [INFO] . За життя спадкодавцеві належало право власності на будинок [ADDRESS] , який він успадкував після смерті свого батька діда позивача [PERSON] , чия смерть сталася [INFO] . Позивач є такою, що прийняла спадщину після смерті батька, оскільки на момент її відкриття позивач постійно проживала, хоча й без реєстрації, разом із спадкодавцем в спірному будинку. Після смерті батька вона звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, проте її звернення увінчалось винесенням постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії через пропуск строку для прийняття спадщини та відсутність доказів постійного проживання разом із спадкодавцем на момент відкриття спадщини. У зв`язку з викладеним просить встановити факт її постійного проживання разом із батьком на момент його смерті, а також визнання за нею права власності в порядку спадкування на належний [PERSON] будинок [ADDRESS] . Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Щасливої О.В. від 26.08.2020 року заяву прийнято до розгляду і відкрито провадження в справі за правилами загального позовного провадження. Заходи забезпечення позову, доказів в справі не вживалися. Суддею витребувано матеріали спадкової справи після смерті [PERSON] в П`ятій запорізькій державній нотаріальній конторі. Позивач до суду не з`явилася, її представник надала суду письмове звернення, яке містить прохання про задоволення позовних вимог, вирішення справи без її участі, а також згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді справи. З аналогічною заявою, яка містить повне визнання позову, звернулася відповідачка. Означені обставини в силу ст. ст. 211, 223 ЦПК України є підставою для розгляду справи у відсутність її учасників. З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, з наступних міркувань. Судом встановлено, що [INFO] сталася смерть [PERSON] (а. с. 64, зворотний бік). В силу ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а відповідно до ст. 1269 ЦК є спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час її відкриття не проживав постійно разом із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. До спадкоємців першої черги за законом у відповідності до ст. 1261 ЦК України відносяться, зокрема, діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив. За роз`ясненнями п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. За змістом роз`яснень в пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Згідно зі ст. 315 ЦПК України у судовому порядку встановлюються факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Факт постійного проживання позивача із спадкодавцем доведений наданими суду фактичними даними, а саме: актом підтвердження фактичного проживання (а. с. 49), показаннями допитаних в судовому засіданні 22 січня 2021 року свідків [PERSON] , [PERSON] . З встановленням зазначеного факту у відповідача виникло право на отримання спадщини після смерті [PERSON] як у спадкоємця четвертої черги за законом в силу ст. 1264 ЦК України. Відповідач здійснила це право, звернувшись до нотаріальної контори 18 жовтня 2019 року (а. с. 63, зворотний бік) з відповідною заявою, проте постановою державного нотаріуса П`ятої запорізької державної нотаріальної контори у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено. Задовольняючи позов, суд зважає на ті обставини, що позивач, яка є спадкоємцем першої черги за законом [PERSON] , у відсутність інших спадкоємців, як випливає з матеріалів спадкової справи (а. с. 63-72), в силу ст. 1268 України вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на момент відкриття спадщини. Відсутність реєстрації за однією адресою позивача і її померлого батька зумовила неможливість оформлення спадщини у позасудовому порядку, тому з урахуванням наведених роз`яснень Верховного Суду України суд знаходить всі підстави застосувати обраний позивачем спосіб захисту цивільного права. За роз`ясненнями п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Право власності спадкодавця на спірне житло підтверджують надані суду фактичні дані. Діючи розумно і добросовісно, позивач здійснила дії, спрямовані на реалізацію права на спадкування, а неможливість отримання свідоцтва про право на спадщину з незалежних від її волі причин, не може бути підставою для відмови в отриманні судового захисту. Встановлені судом обставини справи і відповідні їм правовідносини підтверджуються сукупністю вивчених судом фактичних даних, що дає суду всі підстави \~ \~ \~ \~ для задоволення позову.

Outcome: approved