Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про усунення відповідачів від права на спадкування за законом, після смерті їх батька [PERSON], який помер [INFO] В обґрунтування позову зазначено, що [INFO] помер брат позивача [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина , яка складається з 59/100 частини житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS]. Вказаний житловий будинок брат одержав у спадок від їх матері, але свідоцтво про спадщину за життя не отримав. Заповіт братом за життя складено не було. Після смерті брата, окрім позивача до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини звернулися діти спадкодавця, відповідачі по справі - [PERSON] та [PERSON]. Вважає, що відповідачі мають бути усунені від права на спадкування , оскільки брат був інвалідом II групи, окрім основного захворювання мав ще декілька, які з роками постійно загострювалися, зловживав спиртними напоями, останні роки його стан здоров'я значно погіршився , він потребував постійного нагляду і догляду. Позивач проживає через декілька будинків від брата, постійно навідувалася до нього, бачила , що ситуація погіршується, тому неодноразово зверталася до його дітей з настійливими закликами про допомогу їхньому батькові, наголошувала на тому, що теж має сім'ю, дітей, свої проблеми і не може стільки часу приділяти хворій людині, але останні її звернення ігнорували. Оскільки бачила в якому безпорадному стані залишився брат, тому була змушена надавати йому всіляку допомогу: постійно його провідувала, готувала їжу, прибирала в хаті, робила поточний ремонт в будинку, брала його речі на прання, купувала ліки. Діти іноді заїжджали до нього, але лише для того, щоб подивитися в якому він стані, чи не помер. Ніякої посильної або матеріальної допомоги, або допомоги по господарству ніхто крім позивача та її сім'ї не виконував. В жовтні 2016 року брат потрапив до наркологічного диспансеру в дуже важкому стані. Його син, відповідач [PERSON] В , приїхав у диспансер і коли лікар повідомив йому, що батько знаходиться в критичному стані, в комі, то він розвернувся та поїхав геть. Позивач домоглася з великим зусиллям перевести його до «Кіровоградської міської лікарні швидкої медичної допомоги» в реанімаційне відділення, де йому за її рахунок була надана висококваліфікована екстренна допомога. Він майже місяць знаходився на лікуванні і лікарям вдалося привести його стан в задовільний. Все лікування та придбання ліків, догляд за ним лягли на її сім'ю. В цей час приїхала його донька і прийшов син, і на її вимогу дали на лікування батька 3 тис. гривень і це було все , що вони зробили для нього. Вказує, що просила їх забрати батька до себе, тому що він дійсно потребував допомоги і постійного нагляду, наголошувала, що вони його діти і мають це зробити. Вони відповіли, що не мають до нього ніяких почуттів або обов'язку. Вони весь час наголошували, що якби бабуся переписала будинок на них, то може вони б і забрали батька жити до себе, а так нехай живе сам. За цей час на лікування брата, на його догляд та купівлю вкрай необхідних ліків , нею та її родиною було витрачено близько 40 000 гривень. Наприкінці листопаду 2017 року сталося різке загострення хронічних захворювань брата, він знову потрапляє до лікарні в критичному стані. Весь цей час була змушена постійно піклуватися про нього, весь тягар по догляду за хворим братом ліг на неї, всі ліки купувала за свій рахунок, з лікарями спілкувалася тільки вона. З сімейного бюджету на лікування брата витратила знову близько 40 000 гривень. Відповідачі жодного разу не відвідали батька, з їхньої сторони не було ніякої допомоги, було повне ігнорування та байдужість. За два тижні до смерті брата його син прийшов до палати , де лежав його батько в комі, подивився на його стан і мовчки вийшов. Він не підійшов до лікаря, не поцікавився станом батька, не запитав, які ліки або догляд він потребує, а тільки пересвідчився, що той ще не помер. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов, зазначив про надання всіх доказів та не заперечував про закриття підготовчого судового засідання. В судові засідання по розгляду справи по суті позивач та її представник без поважних причин , будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи під розписку та рекомендованим листом ( а.с. 171,205), не з»явилися. Відповідач [PERSON] та представник відповідачів категорично заперечили проти залишення позову без розгляду , зазначили про надання сторонами всіх доказів у справі, закриття підготовчого судового засідання за присутності адвоката позивача , явку свідків , що дає підстави суду винести рішення у даній справі за наявних доказів. До судового засідання відповідачі надали відзиви на позовну заяву з посиланням, що позивач [PERSON] є рідною тіткою, бажає усунути їх від права на спадкування з надуманих підстав. Батько дійсно мав проблеми зі здоров'ям, постійно вживав спиртні напої понад 30 років, перебував на обліку у Кіровоградському обласному наркологічному диспансері. Відповідач [PERSON] вказав , що має інвалідність 3 групи. У 2015 році у зв'язку з погіршенням стану здоров'я, звільнився з роботи та займався лікуванням. Дохід складає лише пенсія по інвалідності, є єдиним годувальником своєї сім'ї, має двох дітей, а дружина перебуває в декретній відпустці. Вказує , що з батьком мали теплі дружні відносини, постійно спілкувалися, святкували разом свята, підтримував батька фінансово по мірі можливостей, допомагав по господарству, оскільки він займався вирощуванням птиці, купував зерно, робив ремонт у його будинку, прибирав у дворі, купував господарські товари, привозив йому їжу, оплачував комунальні послуги. За життя батько також допомагав його сім'ї, а саме він особисто надавав уже вирощену ним птицю. Коли батько знаходився у лікарні, купував медикаменти, але квитанції не зберігав. Після його смерті зі своєю сестрою [PERSON] всі витрати на поховання окрім оплати за обід взяли на себе, на що було витрачено 11 350 грн. Оскільки перебуває у шлюбі з [PERSON], в той же період захворів її батько (рак легень четвертого ступіню), в зв'язку з цим йому була надана інвалідність 1 групи, а пізніше він помер [INFO] ( в той самий місяць коли і його батько). Позов вважає безпідставним та просить відмовити в задоволенні позову повністю. Відповідач [PERSON] в особі свого адвоката у відзиві на позовну заяву вказує, що в період з 2009 року по 2011 роки зі своєю сім'єю, чоловіком та сином, [INFO] проживали разом з батьком. В цей період піклувалася про батька, дбала про будинок, а саме була проведена вода з двору від колонки в будинок (кухню), зроблена каналізація. Після цього будучи вагітною, проживала зі своєю сім'єю в орендованій квартирі, оскільки батько постійно вживав алкогольні напої. [INFO] народилась донька [PERSON]. По мірі своїх можливостей, маючи двох малолітній дітей та перебуваючи у декретній відпустці з 2009 по 2014 роки, допомагала своєму батькові фінансово та по господарству, купувала йому постійно ліки, прохала його більше не пити алкоголь, проте він не погоджувався. Незважаючи на це, з братом та батьком святкували разом свята, він приїжджав в гості, спілкувався зі своїми онуками. У 2014 році у другої дитини почалися серйозні проблеми зі здоров'ям, тому змушена звільнитися з роботи та переїхати у Львівську область , лікувати доньку, яка є інвалідом та потребує догляду, медичної реабілітації та відновлювальної терапії до 2029 року. Коли батько потрапив в лікарню, відразу ж приїхала до нього та піклувалася про нього, купувала йому медикаменти (чеки маю), готувала йому їжу. Після цього поїхала до себе додому, адже паралельно потрібно було займатися лікуванням своєї хворої доньки та вихованням свого сина, який є учнем ЗОШ №4 у м. Дрогобич. Влітку 2017 року разом зі своїми дітьми перебувала у батька в гостях. Після смерті батька зі своїм братом всі витрати на поховання, а тому просить відмовити в задоволенні позову повністю. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] зазначила, що відповідно до ч.5 ст. 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухиляється від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. В даному випадку позов є безпідставним та таким , що не підлягає задоволенню повністю. Відповідно до ст. 223 ЦПК України , враховуючи , що позивач та його представник належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, справа в провадженні суду від 21.06.18 року, всі докази у справі сторонами надані , відповідачі надали відзиви, позивач відповідь на відзив, підготовче судове засідання закрито в судовому засіданні за участі всіх сторін ухвалою суду від 28 листопада 2018 року, станом на 22.04.19 року від позивача заяви про відмову від позову не надходили , в судове засідання з»явились свідки відповідно до задоволеного клопотання в підготовчому судовому засіданні, суд вирішує справу розглядати за даної явки та наявних матеріалів у справі, оскільки в діях позивача та його адвоката вбачається неналежне виконання обов»язків , передбачених ст.43 ЦПК України , а саме п.2 ч.2 даної статті , щодо сприяння своєчасному, всебічному, повному та об»активному встановленню всіх обставин справи. Судом встановлено наступні факти. [PERSON] є сестрою [PERSON] , даний факт не заперечується відповідачами . [PERSON] є сином [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження ( а.с. 79), а [PERSON] є донькою [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження ( а.с. 127). [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а. с.129). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (с. с.7 ) . Після його смерті відкрилася спадщина на 59/100 частини житлового будинку за адресою [ADDRESS] що підтверджується копією договору дарування (а. с. 5-6). Спадкодавець заповіт не залишив. [PERSON] зловживав спритними напоями, що підтверджують всі сторони, з 31.07.2013 рік по 08.11.2016 року перебував на лікуванні з діагнозом основне захворювання, супутні захворювання та ускладнення, язвенная болезь, резекція желудка по Б-П по поводу язви ЛДК, пептическая язва 0.6Х0.6 см, Гастроєнтероанастомоза с болевим с-м ассоціірована с Н. Р. Полідефіцитна анемія середньої степені тяжкості, зниження маси тіла. ХОЗЛ. Пневмофіброз (а. с. 16). Посмертний епікриз [PERSON], знаходився в ВГХ та ПІТ з 21.11.2017 року по 25.12.2017 року, заключний діагноз загальний атеросклероз судин з переважним враженням судин головного мозку і нижніх кінцівок, фонове психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, синдром відміни, ускладення ангіонеропатія судин нижніх кінцівок. ДЄ 3 ст. змішаного ґенезу. Інтоксикація. Загальний регідний синдром. Набряк головного мозку. Кома 2-3 ст. Гостра серцево- судина недостатність. Набряк легень. Супутній: виразкова хвороба шлунку ( стан після резекції по Більрот 2), Демпінг синдром. Хронічний пенкреотит. Хронічний гепатит. Хронічний бронхіт в стадії загострення. Емфізема легень (а. с. 19). Нормами статті 1224 ЦК України визначено, що не мають права на спадкування за законом батьки (усиновлювачі) та повнолітні діти, а також інші особи, які ухились від виконання обов»язку щодо утримання спадкодавця, якщо ця обставина встановлена судом. За рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилилась від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Положення цієї статті поширюються на всіх спадкоємців, у тому числі і тих, хто має право на обов»язкову частку у спадщині, а також на осіб, на користь яких зроблено заповідальний відказ. У справах про усунення від права на спадкування відповідно до ч.5 ст.1224 ЦК України має значення сукупність обставин: - ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання, що характеризується умисною формою вини; - перебування спадкодавця в безпорадному стані; - потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування. Вказане кореспондується і з п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7 яким роз»яснено, що правило абзацу другого частини третьої статті 1224 ЦК України стосується особи, яка зобов»язана була утримувати спадкодавця згідно з нормами Сімейного кодексу України. Факт ухилення особи від виконання обов»язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади). При цьому, слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов»язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов»язку. Непред»явлення спадкодавцем, який мав право на утримання, позову про стягнення аліментів до особи, яка претендує на спадщину, не є достатньою підставою для відмови у позові про усунення від права на спадкування. Правило частини п»ятої статі 1224 ЦК стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема і тих, які відповідно до СК не були зобов»язані утримувати спадкодавця. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Як зазначив Вищий спеціалізований суд України в своєму листі від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» (пункт 4): - відсутність спілкування протягом тривалого часу ще не є підставою для усунення особи від права на спадкування за законом; - для постановлення рішення про усунення від спадкування у справі повинні бути надані належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що спадкодавець потребував допомоги відповідача, останній мав можливість її надати, проте ухилявся від обов'язку щодо її надання; - ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який її потребував, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю. Тобто ухилення, пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Крім цього, підлягає з'ясуванню судом питання, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб, чи мав спадкоємець матеріальну та фізичну змогу надавати таку допомогу. Таким чином, для усунення від права на спадкування за законом необхідно довести: факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги; факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення відповідача [PERSON] , адвоката відповідачів, покази свідків, оцінивши докази в їх сукупності , суд дійшов висновку, щодо відмови в задоволенні позову повністю. [PERSON] є інвалідом 3 групи з дитинства, що підтверджується виписками зі медичної карти та довідкою МСЕК та копією посвідчення (а. с. 89,90,96) та єдиним годувальником своєї сім'ї, має двох дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], а дружина [PERSON] перебуває в декретній відпустці. Відповідач [PERSON] зі своєю сім'єю, чоловіком та сином, проживали разом зі своїм батьком. , на даний час проживають у іншій області , не працює , має двох дітей , одна з яких є інвалідом дитинства , що підтверджується довідками з навчального закладу та витягом з медичної карти ( а.с. 133-136). Допитані в судовому засіданні свідки підтвердили , що спадкодавець - батько відповідачів не перебував у безпорадному стані до останнього місяця свого життя. Так, свідок [PERSON]- мати відповідачів зазначила, що перебувала з бувшим чоловіком у дружніх стосунках , разом з дітьми та сестрою - позивачем допомагали у лікуванні, до того як він увійшов в стан коми був ходячий, повністю себе обслуговував, готував їсти, саме позивач сказала як медичний лікар цієї лікарні , що її брату було щось вколено неправильно, у зв»язку з чим пішла алергія та він впав у кому. В цьому стані пробув близько місяця та помер , на лікування всі вони давали кошти . Свідок [PERSON] вказав, що батько відповідача не був лежачим до останнього місяця свого життя, вживав алкоголь, , відповідач [PERSON] та його сім»я піклувались про батька, всі витрати та клопоти по похованню відповідач взяв на себе. Підтвердив , що знає , що відповідачі і позивач купували ліки , коли батько відповідачів знаходився в комі. Відповідач та представник відповідачів акцентували увагу на суду на тому, що позивач після смерті батька відповідачів забрала всі документи, паспорт батька на поховання віддала лише після звернення до органів поліції, щоб мати можливість поховати батька, витрати на оплату поминального обіду було взято на себе сім»єю сестри померлого за власною ініціативою. Позивач працює лікарем в лікарні, саме тому її брат особисто звернувся до неї з метою профілактичного лікування, сам прийшов до лікарні. Завдяки роботі в лікарні позивач мала можливість зібрати чеки на медичні препарати , які приблизно призначаються до подібних захворювань, але велика частина наданих чеків не збігається по датам їх придбання за довго до лікування , кількість медичних препаратів куплених за чеками в значній кількості перевищує ті призначення , які виписані у наданих позивачем документах на підтвердження призначень лікарів. Саме роботою позивача у лікарні , підтверджується надання нею всіх медичних документів , перелік та орієнтовну вартість медикаментів із зазначенням найвищих цін на препарати , що є значно більшими станом навіть на час розгляду справи в суді , а не на час лікування їх батька . Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребує допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на ухилення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Таким чином, ухилення характеризується умисною формою вини. Отже, для постановлення рішення про усунення від спадкування у справі повинні бути надані належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що спадкодавець потребував допомоги відповідача, останній мав можливість її надати, проте ухилявся від обов'язку щодо її надання. Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який її потребував, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю. Тобто ухилення, пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Крім цього, необхідно встановити чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб, чи мав спадкоємець матеріальну та фізичну змогу надавати таку допомогу. Для задоволення позовних вимог про усунення від права на спадкування відповідно до ч.5 ст.1224 ЦК України має значення сукупність обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання, перебування спадкодавця в безпорадному стані, потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування. Враховуючи встановлені судом обставини , суд приходить до висновку , що доводи позивача та докази надані на підтвердження обставин про які вказує позивач не знайшли свого підтвердження суді , тому позовні вимоги є необґрунтованими і не підлягають задоволенню повністю. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справу в межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Згідно ст. ст.134,142 ЦПК України судові витрати залишити по фактичному їх понесенні сторонами. На підставі ст.ст.1224, 1261 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»,

Outcome: dismissed