Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому вказала, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який було розірвано 13.02.2003 року. Від спільного подружнього життя є повнолітній син - [PERSON], [INFO]. На даний час син навчається в Одеському морехідному училищі рибної промисловості імені Олексія Соляника Керченського державного морського технологічного університету контрактної форми навчання на другому курсі денного відділення, строк навчання до 01.08.2016 року. Оплата за навчання складає 8000 грн., стипендію син не отримує. Позивач не працює, займається вихованням молодшого сина, її коштів не вистачає щоб достатньо та повноцінно утримувати сина - його необхідно одягати, повноцінно годувати, давати гроші на його навчання та канцелярські вироби, на харчування, купувати йому методичну літературу, за його житло в іншому місті позивач сплачує 4000 грн., на харчування, проїзди та канцелярію позивач витрачає 3000 грн. Відповідач в добровільному порядку відмовляється надавати допомогу на утримання сина. В судовому засіданні позивач уточнила позовні вимоги, доповнивши їх проханням аліменти стягувати на її користь, в іншій частині позовні вимоги залишила без змін, також залишила без змін обставини позову. В судовому засіданні відповідач та його представник, кожний окремо погодились на стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина в твердій грошовій сумі щомісячно в розмірі 1000 грн. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутність і позов задовольнити повністю. Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так, позивач і відповідач з 07.10.1995 року знаходились в зареєстрованому шлюбі, який був розірваний 13.02.2003 року (а.с.6,9). Від спільного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] (а.с.6), місце проживання якого зареєстровано за адресою позивача (а.с.8,9). На даний час повнолітній син є курсантом денного відділення 2-го курсу Державного вищого навчального закладу «Одеське морехідне училище рибної промисловості імені Олексія Соляника Керченського державного морського технологічного університету», початок навчання 01.09.2013 року, закінчення навчання 01.08.2016 року, контрактна форма навчання (а.с.12). Згідно Договору про підготовку фахівця №30 від 23.08.2013 року загальна сума освітньої послуги за один навчальний рік становить 8000 грн. (а.с.11), за навчання сплачує позивач (а.с.13,55,78). Позивач 28.10.2005 року уклала новий шлюб з [PERSON] (а.с.5), який працює електрозварювальником в ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» та має середній заробіток за липень-серпень 2014 року 3815,23 грн. (а.с.72,73). Позивач не працює, має на утриманні малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.77), має захворювання - хронічний церебральний вірусний конвекситальний арахноідіт з порушенням ліквородинамики, рідкими розвернутими епілептичними приступами (а.с.53,76а). Відповідач працює в ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», отримує заробітну плату, розмір якої коливається та складає (за мінусом податку та ЄСВ) в 2014 році: травень - 5876, 27 грн., червень - 5734, 77 грн. липень - 5978, 68 грн., серпень - 8071,14 грн. (а.с.62). Відповідач не оспорює свій обов'язок сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина, спір між сторонами виник лише з приводу розміру аліментів та форми їх стягнення. Так, на думку позивача розмір аліментів повинен складати ? частку з усіх доходів відповідача, оскільки відповідач працює та має регулярний дохід. У свою чергу відповідач згоден, щоб аліменти стягувались у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. Відповідно до ст.198 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що відповідач працює і має регулярний щомісячний дохід, обставин, що мали б істотне значення для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі судом не встановлено, таким чином, з урахуванням норм діючого законодавства суд вважає за доцільне аліменти з відповідача стягувати не у твердій грошовій сумі, а у частці від його заробітку. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Стосовно визначення частки заробітку відповідача, яка буде стягуватись як аліменти на дитину суд врахував наступне. Відповідно до ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Як було зазначено вище, судом встановлено, що повнолітній син навчається в державному вищому навчальному закладі в м. Одеса, на денному відділенні, на контрактній оплатній формі, у період навчання мешкає в м. Одеса, не працює, доходу не має та потребує матеріального утримання. Позивач не працює, знаходиться на утриманні свого чоловіка, виховує малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відомостей про незадовільний стан здоров'я повнолітнього сина у суду не має. Судом також встановлено, що відповідач працює і має регулярний дохід, відомостей про незадовільний стан здоров'я відповідача, про наявність у відповідача непрацездатної дружини, батьків, дітей стороною відповідача в судовому засіданні на запитання суду не зазначалось, доказів таких утриманців суду надано не було, при цьому сторони не обмежувались судом у їх праві зазначити чи надати свої докази. Відповідно до ст.7 Закону «Про Державний бюджет України на 2014 рік» у 2014 році установлений прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі 1176 гривень та для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком від 6 до 18 років - 1286 гривень; працездатних осіб - 1218 гривень. Встановлені Законом розміри прожиткового мінімуму - 2014 року для працездатних осіб дорівнюють запровадженим розмірам мінімальної зарплати. Отже, з урахуванням фактично встановлених обставин справи, матеріального становища та стану здоров'я відповідача, який працює, має регулярний дохід, утриманців не має, враховуючи те, що повнолітній син, який продовжує навчання не працює та не має будь-якого доходу і знаходиться на цей час лише на утриманні позивача, навчання здійснюється на платній основі, враховуючи матеріальний стан позивача, яка не працює, крім утримання повнолітнього сина виховує малолітню дитину, враховуючи встановлений законом розмір прожиткового мінімуму на одну особу на 2014 рік, суд приходить до висновку, що відповідач на даний час може надавати матеріальну допомогу своєму повнолітньому сину, який продовжує навчання в розмірі ? частки його доходу. На думку суду, саме такий розмір аліментів буде справедливим і співмірним з тими витратами стосовно навчання повнолітнього сина, які несе позивач, також, зазначений розмір буде повністю відповідати інтересам повнолітнього сина і не тягне за собою скрутного матеріального становища для відповідача. При цьому судом не беруться до уваги наступні обставини в частині певного розміру витрат, на які посилається позивач - те, що за житло повнолітнього сина позивач сплачує суму у розмірі 4000 грн., а на харчування, проїзди та канцелярію 3000 грн., оскільки саме такий розмір витрат стороною позивача не доведений. На підставі викладеного та

Outcome: approved