Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Свій позов мотивує тим, що з [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з 24.07.2005 року по 03.11.2016 року. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Діти проживають разом з нею та фактично перебувають на її утриманні. В добровільному порядку допомогу на утримання дітей відповідач не надає. Просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей аліменти у розмірі 50 відсотків всіх видів заробітку (доходу) [PERSON] В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримала, надала пояснення аналогічні до викладених у позовній заяві. Просила суд, позов задовольнити В судовому засіданні відповідач позов визнав частково, суду пояснив, що згоден сплачувати аліменти в розмірі 1/3 частини від його заробітної плати. Сплачувати аліменти у зазначеному позивачкою розмірі він не має можливості, оскільки перебуває на обліку у Волинській обласній інфекційній лікарні з діагнозом «хронічний вірусний гепатит «С», а тому періодично проходить дороговартісне лікування. Крім того, згоден додатково приймати участь в утриманні своїх дітей. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03.11.2016 року шлюб між сторонами розірвано (а.с. 4-6). В шлюбі у них народилося двоє дітей: сини - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 7-8). Неповнолітні діти проживають з матір'ю - позивачкою [PERSON] Неповнолітні [PERSON] та [PERSON] здорові, самостійних доходів не мають. Згідно з ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що сторони не можуть дійти згоди щодо утримання їхніх неповнолітніх дітей. Відповідач [PERSON] працює на посаді керівника групи в Волинській філії ПАТ «Укртелеком» та має регулярний дохід, у розмірі 5500 - 6700 грн. на місяць. За таких обставин з відповідача [PERSON] аліменти на користь позивачки на утримання їх спільних неповнолітніх дітей підлягають визначенню в частці від його заробітку (доходу). Частина заробітку (доходу) матері, батька, як передбачає ст. 183 СК України, визначається судом. При цьому розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка. дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач [PERSON] є працездатним., на утриманні інших дітей немає. Однак, з поданих відповідачем письмових доказів, вбачається, що він страждає на тяжке захворювання, у зв'язку з яким перебуває на обліку у Волинській обласній інфекційній лікарні з діагнозом «хронічний гепатит «С» та потребує періодичного лікування в умовах стаціонару. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню, суд приймає до уваги матеріальне становище платника аліментів, його сімейний стан, наявність на утриманні другої дитини, встановлений законодавством прожитковий мінімум на дітей відповідного віку, суд вважає за необхідне визначити аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп., як визначено п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: partial