Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-10 00:00:00

Позивач звернулася з позовом, мотивуючи це тим, що 03 лютого 2007 року між нею та СФГ «Таміла» було укладено договір оренди земельної ділянки для товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 5,94 га, кадастровий номер: 3524980400:02:000:0963, що розташована на території Ганівської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області. Відповідно до умов договору строк, на який укладався даний договір, складав 10 років. Тобто даний договір припиняв свою дію 03 лютого 2017 року. У передбачений законодавством термін, а саме за 30 днів до закінчення строку дії договору, вона звернулася до керівництва СФГ «Таміла» та повідомила останніх про те, що вона не буде продовжувати дію договору оренди та бажає щоб їй було повернуто земельну ділянку. Відповідач відмовив їй в поверненні земельної ділянки, мотивуючи це тим, що договір оренди хоч і був підписаний 03 лютого 2007 року, але його було зареєстровано у Петрівському відділі Кіровоградської регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру при Держкомземі України» лише 16 грудня 2009 року, а тому його дія продовжується до 16 грудня 2019 року, так як дія договору починається з моменту його державної реєстрації. Позивач не погоджується з відповідачем, що дія договору розпочинається з моменту його державної реєстрації, а тому просить суд визнати договір оренди земельної ділянки, укладений 03 лютого 2007 року в с. Ганнівка, Петрівського району Кіровоградської області, між [PERSON] з однієї сторони та СФГ«Таміла» в особі керівника [PERSON] з іншої, стосовно оренди земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5,94 га, кадастровий № 3524980400:02:000:0963, що розташована на території Ганнівської сільської ради, Петрівського району Кіровоградської області, та належить [PERSON] згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-КР №019532, виданого Петрівською райдержадміністрацією Кіровоградської області від 12 червня 2002 року, - припиненим в звязку з закінченням строку, на який його було укладено та зобовязати СФГ«Таміла» повернути [PERSON] вищевказану земельну ділянку, а також стягнути на її користь судові витрати в сумі 640 гривень. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю та просив його задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала і вказувала на наявність підстав для відмови у задоволенні позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню зі слідуючих підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] має в своїй власності земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 5,94 га, кадастровий номер: 3524980400:02:000:0963, яка розташована на території Ганівської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-КР №019532, виданого Петрівською райдержадміністрацією Кіровоградської області від 12 червня 2002 року (а.с.11,12,16-18). 03 лютого 2007 року між позивачем та СФГ «Таміла» було укладено договір оренди землі, строком на десять років, який зареєстровано 16 грудня 2009 року у Петрівському відділі Кіровоградської регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру при Держкомземі України» (а.с.8-10). За змістом частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації (ча\-стина перша статті 210 ЦК України). Відповідно до частини другої статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Спеціальним законом, яким регулюються відносини, повязані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі». Договір оренди землі згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» у редакції, яка була чинною на той час це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. В силу статей 18, 20 цього закону у редакції, яка була чинною на той час, укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації і набирає чинності після такої реєстрації. Отже, відлік строку дії цього договору оренди землі розпочинається з моменту його державної реєстрації, тобто після набрання ним чинності, а не з моменту його укладення. Набрання договором чинності є моментом у часі, коли починають діяти права та обовязки по договору, тобто коли договір (як підстава виникнення правовідносин та письмова форма, в якій зафіксовані умови договору) стає правовідносинами, на виникнення яких було спрямоване волевиявлення сто\-рін. З урахуванням зазначених норм матеріального права строк дії спірного договору не закінчився, він є чинним на час розгляду справи. Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд України у постано\-ві від 18 січня 2017 року у справі №6-2777цс16. Суд не приймає до уваги посилання позивача на правову позицію Верховного Суду України, викладену в Постанові від 19 лютого 2014 року у справі №6-162ц-13, так як правовідносини, які досліджувалися Верховним Судом не є тотожними з обставинами даної справи, оскільки предметом по\-зову у цій справі було визнання недійсними договорів оренди землі у звязку із відсутністю в них істотної умови, а саме, умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки. Так, в цій Постанові Верховний Суд відрізнив поняття укладення договору і набуття ним чинності, зазначивши, що цивільні права та обовязки, на досягнення яких було спрямоване волевиявлення сторін при укладенні спі\-рних договорів, набуваються після відповідної державної реєстрації. Тобто з цієї постанови можна зробити висновок, що укладення договору і набуття ним чинності є різними правовими інституціями. Строк дії спірного договору закінчується 16 грудня 2019 року, а тому відсутні законні підстави для задоволення позовних вимог про визнання договору оренди землі припиненим та витребування землі. Крім того відповідно до ст.88 ЦПК України в зв'язку з тим, що у задоволенні основної вимоги судом відмовлено, тому не підлягають задоволенню і вимоги позивача стосовно стягнення з відповідача на його користь сплаченого судового збору.

Outcome: dismissed