Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом на 1/6 частину житлового будинку № 33 по провулку другому Баштанському в місті [PERSON], після смерті матері [PERSON], яка померла 20.12.2010 року, оскільки державним нотаріусом видано свідоцтво про право власності тільки на 1/3 частини житлового будинку, а в видачі свідоцтва про право власності на 1/6 частини відмовлено, оскільки належним чином вона не оформлена. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] визнала позовні вимоги. Від відповідача [PERSON] до суду надійшло клопотання про ознайомлення з позовною заявою та визнання позовних вимог. Зясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини. 20 грудня 2010 року померла мати позивачки [PERSON], [INFO], свідченням чого є свідоцтво про смерть серії І-ФП №132060. Позивач посилається на те, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді 5/6 частки житлового будинку № 33 по провулку другому Баштанському в місті [PERSON], які складалися з двох часток: право особистої приватної власності на 2/3 частки житлового будинку № 33 по провулку другому Баштанському в місті [PERSON], на підставі свідоцтва про право власності від 20 червня 2003 року, зареєстрованому в реєстрі за № 2-635; на ? частину та на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 20 червня 2003 року на 1/3 частки; право приватної власності на 1/6 частки житлового будинку № 33 по провулку другому Баштанському в місті [PERSON], яке виникло після смерті її доньки [PERSON], яка померла 14.05.2000 року, яке [PERSON] фактично прийняла, оскільки мешкала спільно з нею в одному будинку, що підтверджується довідкою виданою житлово-комунальним підприємством Миколаївської міської ради «Південь» від 25.09.2017 р. за вих.. № 3040 (а.с. 24). До спадкоємців першої черги після смерті [PERSON], крім [PERSON] була її донька [PERSON], яка спадщину не прийняла, оскільки фактично виїхала на постійне місце проживання за межі України у 1998 році. Після смерті [PERSON], який помер 20.01.1999 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФП № 000687, відкрилася спадщина, яку прийняли [PERSON] та [PERSON]. Після прийняття спадщини [PERSON] не встигла оформити свідоцтво про право на спадщину, оскільки померла 14 травня 2000 року. Спадкоємцемями за законом після смерті [PERSON] є позивачка як її донька, та відповідачі. [PERSON] є донькою [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її народження серії 1-ФП № 143625 (а.с. 7). Відповідно до свідоцтва про одруження серії ІІ АГ № 703873 [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] (а.с. 8). [PERSON]Г та [PERSON] подали заяву про прийняття спадщини за законом до другої Миколаївської державної нотаріальної контори. Згідно спадкової справи № 414/2011 до майна померлої 20 грудня 2010 року [PERSON] Федорівни СР № 51273815 вбачається, що 14 листопада 2012 року [PERSON] та [PERSON] видано свідоцтва про право на спадщину за законом, за яким визнане право власності на 2/3 часток спадщини, а саме [PERSON] після смерті [PERSON] є власником 2/3 часток спадщини, яка дорівнює 2/3 частки будинку, тобто на 4/9 частки будинку; [PERSON] видано свідоцтво на 1/3 частину спадщини, яка дорівнює 2/3 частки будинку, тобто на 2/9 частки будинку. Отже виходячи з наведеного, співвласниками житлового будинку є [PERSON] 7/18 частки житлового будинку № 33 по провулку другому Баштанському в місті [PERSON] (1/6 частки будинку на підставі свідоцтва про право власності на спадщину за законом від 24.06.2003 року, та 2/9 частки на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.11.2012 року, що дорівнює 7/18 часток будинку) та [PERSON] 4/9 частки житлового будинку № 33 по провулку другому Баштанському в місті [PERSON], на піставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.11.2012 року. 1/6 частки житлового будинку № 33 по провулку другому Баштанському в місті [PERSON] залишилася не оформленою. Відповідно до довідки житлово-комунального підприємства Миколаївської міської ради «Південь» від 25.09.2017 року за вих. № 3041 [PERSON] була зареєстрована та проживала з 30.05.1964 року по день смерті (20.12.2010 р.) в житловому будинку № 33 по провулку другому Баштанському в місті [PERSON] разом з [PERSON] (а.с. 25). Відповідно до ч.1,2,3\~ст.372 ЦК України\~майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. Положеннями статті 1216 Цивільного кодексу України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За статтею 1217 цього Кодексу, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 Цивільного кодексу України передбачено, що до складу спадщини входить усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1223 Цивільного кодексу України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно із ч. 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Позивач, у відповідності з вимогами ст. 1269 Цивільного кодексу України, подала до другої Миколаївської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, свідченням чого є наявна в матеріалах справи копія спадкової справи № 414/2011 до майна померлої 20 грудня 2010 року [PERSON] Федорівни СР № 51273815. Таким чином, позивач є спадкоємцем за законом після смерті матері. Оскільки право власності на 1/6 частину спірного житлового будинку не було належним чином оформлено за [PERSON] та не було зареєстроване у реєстрі речових прав на нерухоме майно. У звязку з чим державним нотаріусом винесено постанову про відмову у вчинення нотаріальної дії від 12 січня 2018 року, відповідно до якої [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину житлового будинку № 33 по провулку другому Баштанському в місті [PERSON]. За змістом статті 392 Цивільного кодексу України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 3\~ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч. 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи достатність наданих позивачем доказів, визнання позову відповідачами, відсутність у позивача можливості вирішити спір у позасудовому порядку, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та позов таким, що підлягає задоволенню. На підставі ст. ст. 372, 392, 1216-1218, 1223, 1241, 1268, 1269 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved