Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-18 00:00:00

Позивач звернулися до суду з позовом про розподіл земельної ділянки посилаючись на те, що є власником Ѕ частини земельної ділянки по [ADDRESS] на підставі рішення суду. Інша частина належить відповідачу [PERSON] Дана земельна ділянка перебуває у спільному користуванні сторін. Угоди про спільний поділ земельної ділянки між сторонами не досягнуто тому звернулася до суду про встановлення порядку користування земельною ділянкою. У судове засідання представник позивача не з`явилася проте, подав до суду заяву у якій підтримала позовні вимоги, просить справу розглядати без її участі. Представник відповідача у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про час та місце судового розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку. Суд вважає за можливе справу по суті розглянути за відсутності відповідачів на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження та позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони є співвланиками по Ѕ частині земельної ділянки по [ADDRESS] . Даними висновку судової експерти №167/013 від 25.03.2014 року передбачені варіанти поділу земельної ділянки по [ADDRESS] . Частиною першою статті 356 ЦК України передбачено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до статей 364, 367 ЦК України кожен із співвласників має право на виділ його частки майна, що є у спільній частковій власності в натурі або його поділ з дотриманням вимог статті 183 ЦК України. Аналогічне положення закріплено в частині третій статті 88 ЗК України. За нормою статті 87 ЗК України право спільної часткової власності на земельну ділянку, виникає, зокрема, при придбанні у власність земельної ділянки двома чи більше особами за цивільно-правовими угодами; при прийнятті спадщини або за рішенням суду. Частиною першою статті 88 ЗК України передбачено, що володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Відповідно до частини четвертої статті 88 ЗК України учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Вимогами статті 120 ЗК України визначено, що особа, яка набула права власності на частину будівлі чи споруди стає власником відповідної частини земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено у договорі відчуження нерухомості. Судом вбачається, що між співвласниками розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, не визначався або вона перебувала у користуванні співвласників і ними не було досягнуто угоди про порядок користування нею. З наведеного суд вважає, що при виділенні частини спільної ділянки, право власності якої належить позивачу тому слід виходити з її розміру. Суд вважає, виділити [PERSON] частину земельної ділянки за адресою [ADDRESS] з цільовим призначенням «для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)», що має площу 0,0500 га (500)м.кв., форму неправильного чотирикутника і обмежена поворотними точками 1-2-5-6-1, згідно 1-го варіанту поділу земельної ділянки відповідно до ідеальних часток співвласників та з врахуванням окремих проходів - проїздів, згідно Додатку №4 висновку судової земельно-технічної експертизи №667д/019 від 04.06.2019 року. Відповідно до ст.141 ЦПК України вимоги позивача щодо відшкодування судових витрат підлягають задоволенню пропорційно до задоволених позовних вимог та підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір 640 грн. та витрати за проведення експертизи у розмірі 2200 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved