Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом з вимогою позбавити [PERSON] батьківських прав по відношенню до його неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], мотивуючи свої вимоги тим, що 11 березня 2011 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. [INFO] у них народилася донька [PERSON] (свідоцтво про народження [NUMBER], видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області від 14.09.2011, актовий запис № 503 від 14.09.2011 р.). 06 листопада 2012 року їх шлюб було розірвано, що підтверджується рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 06.11.2012 р. Після розірвання шлюбу малолітня донька залишилась проживати разом з позивачкою. Відповідач після розірвання шлюбу ніяких стосунків з ними не підтримує і з того моменту не бачив доньку жодного разу. Дитина взагалі не знає свого біологічного батька. Крім стягнених аліментів, які відповідач платить невчасно і не в повному обсязі, ніякої іншої матеріальної допомоги на утримання доньки [PERSON] він не надавав і не надає по цей час. Лише тільки за період з 12.09.2012 по 01.10.2014 рр. заборгованість по аліментам становить 27508,04 грн. Також, відповідач не піклується про її фізичний і духовний розвиток, її навчання, не спілкується з дитиною взагалі, тобто не дбає про її нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, так як це встановлено ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства». Донька не отримує від батька жодного подарунку на день народження, жодної іграшки. Відповідач навіть не цікавився життям своєї дитини, не відвідував і не відвідує її вдома, в дитячому дошкільному закладі, у гімназії, що підтверджується відповідними письмовими доказами доданими до позовної заяви та поясненнями свідків. Відповідно до ч. 1-3 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав га свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ч.4 ст.155 СК України). Зазначені фактори свідчать про ухилення відповідача від виховання дитини та свідоме нехтування ним своїми обов'язками. Крім того, з висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Первомайської міської ради від 11.12.2017 вбачається, що [PERSON] в письмових поясненнях від 07.11.2017 р., з приводу позбавлення його батьківських, зазначив, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав, якщо це відповідатиме інтересам дитини. Останній був запрошений на засідання комісії, однак пояснив, що не має можливості і бажання приїхати та ще раз підтвердив, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Станом на 08.12.2017 до Управління у справах дітей Первомайської міської ради [PERSON] за консультацією чи з заявою щодо визначення місця проживання дитини або встановлення порядку побачення з дитиною не звертався. Будь-яких перешкод щодо спілкування дитини з батьком позивач не чинить. Вищевказане, у відповідності до ст. 164 СК України є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав щодо доньки у зв'язку з ухиленням від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Позивач в судове засідання надала заяву з проханням слухати справу у її відсутність, позов підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, надіслав на адресу суду заяву з проханням слухати справу у його відсутність, позовні вимоги визнав, не заперечував проти позбавлення його батьківських прав. Від представника Органу опіки та піклування Первомайської міської ради надійшла заява з проханням слухати справу у його відсутність, при розгляді справи поклалися на розсуд суду у відповідності до вимог законодавства. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно зі ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. У відповідності зі ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ч. 2, 3 ст.150 та ст. 180 Сімейного кодексу України передбачено, що кожна дитина має право на піклування батьків, і батьки мають право та зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, створювати належні умови для розвитку її здібностей та несуть відповідальність за невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків. Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав по відношенню до своїх дітей з ухилення від виконання батьківських обов'язків. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: якщо батьки не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання освіти. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з урахуванням наступного: в судовому засіданні встановлений факт ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню своєї неповнолітньої доньки, відносно якої він не проявляє батьківської турботи протягом тривалого періоду часу; не надає належної матеріальної допомоги та не піклується за неї. Згідно Висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Первомайської міської ради від 11.12.2017 року № 9459/03.01-26, орган опіки та піклування вважає доцільним та таким, що відповідає інтересам неповнолітньої [PERSON], [INFO], позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до його доньки. За таких обставин, позбавлення відповідача батьківських прав на теперішній час є єдиним можливим засобом забезпечення дитині спокійного життя, гармонічного виховання, як того вимагає ст. 150 СК України. Наведене свідчить про наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі згідно ст.164 СК України. Таким чином, позовні вимоги ґрунтуються на законі та доведені в судовому засіданні, тому підлягають задоволенню. При цьому, застосовуючи такий крайній захід, як позбавлення батьківських прав, суд також враховує, що у разі зміни обставин, що стали підставою для позбавлення [PERSON] батьківських прав, він має право бути поновленим у батьківських правах відносно своєї дитини, відповідно до положень ст. 169 СК України. Також на підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved