Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулись до суду з позовом до відповідачів Територіальної громади м.Полтави, [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. В позові посилались на те, що [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності як подружжю належали 3/7 частини жилого будинку з відповідною часткою господарських споруд, що розташований за адресою: [ADDRESS]. [INFO] року [PERSON] помер., після його смерті відкрилася спадщина, в тому числі на частку вказаного домоволодіння. Спадкоємцями майна померлого є його дружина [PERSON] та дочки - [PERSON], [PERSON], [PERSON] Оскільки у зв'язку з виділом частки співвласників [PERSON] та [PERSON] в окрему одиницю частка спадкодавця [PERSON] в спільному майні змінилася, але відповідна зміна не була зареєстрована в ПП Полтавське БТІ «Інвентаризатор», спадкоємці позбавлені можливості отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальному порядку. У видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріусом було відмовлено. Тому позивачі просили суд виділити в окрему одиницю 3/7 частки домоволодіння по [ADDRESS], що належали [PERSON], та визнати право власності на спадкове майно - жилий будинок з господарськими спорудами та земельну ділянку площею 555 мІ в прядку спадкування після [PERSON] за спадкоємцями: [PERSON] - на 5/8 частин з врахуванням ? частини, що належить їй на праві спільної з померлим власності, за [PERSON] - на 1/8, за [PERSON] - на 1/8. Відповідач [PERSON] звернулася до суду з зустрічним позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. В своєму позові також посилалась на наявність перешкод, в тому числі з боку позивачів, для одержання нею свідоцтва про право на спадщину після батька. Тому просила визнати за нею право власності на 1/8 частину спадкового майна: домоволодіння по [ADDRESS] та земельної ділянки площею 555 мІ за цією ж адресою, а також автомобіля М-21 «Волга» 1962 року випуску, державний номерний знак [NUMBER]. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] позов підтримали та просили задовольнити в повному обсязі. Зустрічний позов визнали, проти його задоволення також не заперечували. Позивачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились, звернувшись до суду з заявами про розгляд справи за їх відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, уповноваживши [PERSON] та [PERSON] представляти її інтереси в суді. Представники відповідача [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позов визнали, проти його задоволення не заперечували. Зустрічний позов підтримали в повному обсязі та просили задовольнити. Представник відповідача Територіальної громади м.Полтави в судове засідання не з'явився, надавши письмові заперечення проти позову. В запереченнях посилався на те, що прав позивачів Територіальна громада не порушувала та не оспорювала. Тому в задоволенні позову до Територіальної громади м.Полтави ради просив відмовити. Третя особа Друга полтавська державна нотаріальна контора в судове засідання свого представника не направила, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи. Звернулась до суду з клопотанням про розгляд справи за відсутності її представника. Враховуючи наявність достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в засідання не з'явились. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 31 липня 1976 року, посвідченого Другою полтавською державною нотаріальною конторою, [PERSON] на праві власності належали 6/14 часток жилого будинку і відповідних надвірних будівель за адресою: [ADDRESS] (а.с.22-23). На підставі договору купівлі-продажу від 07 вересня 2004 року [PERSON] на праві власності належали також 4/7 частини житлового будинку з відповідними надвірними будівлями за цією ж адресою. Зазначене встановлено рішенням Київського районного суду м.Полтави від 11 грудня 2008 року (а.с.55-57). Згідно довідки ПП Полтавське БТІ «Інвентаризатор» від 10 квітня 2006 року за [PERSON] було зареєстровано право власності на цілий будинок з прилежними будівлями по [ADDRESS], що розташований на земельній ділянці площею 1473 мІ згідно рішення виконкому Київської районної ради від 13 листопада 1957 року №425 та Полтавської міськради від 26 грудня 1955 року №706 (а.с.45). Рішенням Київського районного суду м.Полтави від 11 грудня 2008 року договір купівлі-продажу від 07 вересня 2004 року, укладений між [PERSON], що діяла за дорученням [PERSON], та [PERSON] щодо придбання 4/7 частин будинку по [ADDRESS] визнаний частково недійсним. Дійсними покупцями за даним договором визнані [PERSON] та [PERSON]. Частки даних співвласників у праві спільної власності на вказане нерухоме майно склали по ? частині від 4/7 частині за кожним (а.с.55-57). 10 липня 2007 року ПП Полтавське БТІ «Інвентаризатор» за [PERSON] та [PERSON] зареєстровано право власності на 2/7 частини жилого будинку по [ADDRESS] за кожним (а.с.60). Після цього частка [PERSON] в праві власності на домоволодіння, на яку за ним зареєстровано право власності, склала 3/7 частини. Також рішенням Київського районного суду м.Полтави від 04 березня 2011 року виділено [PERSON] та [PERSON] у натурі, як окремий об'єкт права власності, частину нерухомого майна за адресою: [ADDRESS], а саме в житловому будинку «А-1», приміщення квартири №2, яка складається з сіней (2-1) площею 9,2 мІ, передпокою (2-2) площею 9,0 мІ, житлової кімнати (2-3) площею 14,0 мІ, вбиральні (2-4) площею 1,0 мІ, ванної (2-5) площею 3,1 мІ, тамбуру (ІІ) площею 0,7 мІ, а всього загальною площею - 37,0 мІ, та надвірні споруди: сарай літера «Б», погріб літера «б», сарай літера «Г», літній душ літера «Ф», сарай літера «З», сарай літера «З-1», частина огорожі відповідно до розподілу земельної ділянки №1, огорожа №6, хвіртка №8, ворота огорожі №9, частина огорожі відповідно до розподілу земельної ділянки №10, що розташована на земельній ділянці площею 741 мІ. Визнано за [PERSON] та [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 741 мІ по 1/2 частині за кожним та право власності по 1/2 за кожним із 4/7 частин нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] (а.с.14-16). На підставі вказаного рішення суду рішенням виконавчого комітету Київської районної у м.Полтаві ради від 24 травня 2011 року №245 погоджено розподіл домоволодіння по [ADDRESS] на два окремих, земельній ділянці площею 741 мІ по [ADDRESS] з розташованою на ній частиною жилого будинку «А-1» та надвірними будівлями, що належать [PERSON] та [PERSON], надано нову поштову адресу - [ADDRESS] (а.с.44). Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Тому обставини, в тому числі щодо наявності або відсутності підстав для поділу домоволодіння на два окремі об'єкта, що встановлені рішенням Київського районного суду м.Полтави від 04 березня 2011 року, доказуванню не підлягають. В той же час, згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Під час розгляду судом справи №2-402/11 правонаступники [PERSON] зустрічних вимог про виділ належного спадкодавцю нерухомого майна в окрему одиницю не заявляли, відповідно, такі вимоги судом не вирішувались. Тому позивачі цілком обґрунтовано звернулись до суду за захистом свого права з позовом про виділ частки спадкодавця також в одиницю. Відповідно до ст. 364 ЦК України власник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Статтею 367 ЦК України передбачено право співвласників поділити в натурі між ними майно, що перебуває в спільній частковій власності. Відповідно до ч.2 ст.367 ЦК України у разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Оскільки судом цивільна справа №2-402/11 також розглядалась в межах позовних вимог, предметом розгляду в даній справи були правовідносини власності на 4/7 частини домоволодіння, що належали [PERSON], [PERSON], то питання припинення прав власності вказаних осіб на ту частину нерухомого майна, що перебувала у володінні та користуванні [PERSON], також не розглядалось. З огляду на викладене, зважаючи на наявність рішення суду у цивільній справі щодо поділу спірного домоволодіння, позовні вимоги [PERSON], [PERSON], [PERSON] щодо виділу частки [PERSON] в окрему одиницю є такими, що підлягають до задоволення. [INFO] року [PERSON] помер (а.с.7). Після його смерті відкрилася спадщина, спадкоємцями першої черги згідно закону, які прийняли спадщину, є дружина спадкодавця [PERSON], та його дочки - [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.69). Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 3 ст.1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. У встановленому законом порядку [PERSON] звернулась до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, але державний нотаріус Другої полтавської державної нотаріальної контори відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з тим, що правовстановлювальний документ на новоутворений об'єкт права [PERSON] не перереєстрував (а.с.20). Але оскільки виділ частки співвласників відбувся після смерті [PERSON], його частка є не перереєстрованою, що перешкоджає спадкоємцям одержати свідоцтва про право на спадщину за законом. Вказана обставина є перешкодою для отримання свідоцтва про право на спадщину для віх спадкоємців [PERSON] Згідно довідки Другої полтавської державної нотаріальної контори від 28 грудня 2013 року №2535/01-16, [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулись до нотконтори з заявами про прийняття спадщини (а.с.69). [PERSON] спадщину прийняла фактично, що також вбачається з наведеної довідки Другої полтавської державної нотаріальної контори та даних її паспортного документу щодо реєстрації за однією адресою зі спадкодавцем на час його смерті (а.с.12, 69). Відповідно до ст.22 Кодексу про шлюб та сім'ю УРСР, що діяв на час придбання майна [PERSON], майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Відповідно до ст.28 КпШС УРСР в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. Тому майно, придбане [PERSON] під час шлюбу з [PERSON] (одружилися 08 серпня 1970 року - а.с.8), як то 3/7 частини домоволодіння по [ADDRESS] (договір купівлі-продажу від 31 липня 1976 року - а.с.22-23), автомобіль М-21 «Волга» (згідно технічного паспорту автомобіля придбаний 30 липня 1986 року - а.с.21) належало подружжю на праві спільної сумісної власності. Відповідно, за [PERSON] необхідно визнати право власності на ? частину спірного нерухомого майна. Решта майна - ? частина, що належала [PERSON], спадкується спадкоємцями в рівних частках - по ? частині. Інших спадкоємців після [PERSON] за законом або за заповітом, крім [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], судом не встановлено. Тому суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] право власності на 5/8 частин домоволодіння по [ADDRESS] (1/2 як частка подружжя в праві спільної власності + 1/8 частина як спадкоємця), а також по 1/8 частині вказаного домоволодіння за [PERSON], [PERSON], [PERSON] Відповідно до довідки Управління Держкомзему у місті Полтаві від 30 червня 2010 року №03-06-14/5553 управлінням виготовлено на ім'я [PERSON] державний акт на право власності на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS], площею 1296 мІ, але йому не видано у зв'язку зі смертю (а.с.54). Відсутність реєстрації права на вказану ділянку за спадкодавцем перешкоджає спадкоємцям в отриманні свідоцтва про право власності на неї. Після виділу в одиницю частки [PERSON] та [PERSON] земельна ділянка домоволодіння по [ADDRESS] склала 555 мІ (1296 мІ - 741 мІ). За кожним спадкоємцем необхідно визнати право власності на вказану земельну ділянку відповідно до їх часток у праві власності на домоволодіння. Вирішуючи позовні вимоги [PERSON], [PERSON], [PERSON] до Територіальної громади м.Полтави, суд виходить з того, що даним відповідачем будь-які права позивача не порушувались, не оспорювались, дії, що свідчили б про невизнання його права, не вчинялись. Тому в задоволенні позову до Територіальної громади м.Полтави необхідно відмовити. Вирішуючи зустрічні позовні вимоги [PERSON], суд приходить до висновку про необхідність їх задоволення в частині визнання права власності на 1/8 частину домоволодіння та земельної ділянки з наведених вище підстав. Вимоги щодо визнання права власності на 1/8 частину автомобіля М-21 «Волга» задоволенню не підлягають, оскільки перешкоди для отримання свідоцтва про право на спадщину на дане майно у встановленому законом нотаріальному порядку, відсутні. Спір щодо даного майна між спадкоємцями також відсутній. Суд не може собою підміняти функції нотаріальної контори. Тому в задоволенні зустрічного позову [PERSON] в частині визнання права власності на автомобіль необхідно відмовити.

Outcome: partial