Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], від імені яких за довіреністю діє [PERSON], [PERSON] звернулися в суд з позовом до відповідача [PERSON], яка діє в інтересах неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], про вселення їх в житловий будинок № 45 по вул.Центральна в м.Шоломки Овруцького району Житомирської області, мотивуючи тим, що цей будинок на праві спільної часткової власності належить сторонам, зокрема позивачам належить 17/32 частини будинку, а відповідачу та її неповнолітнім дітям 15/32 частин будинку; рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 01.04.2015 року між співвласниками було проведено розподіл домоволодіння в натурі; проте відповідач перешкоджає позивачам у здійсненні їх права власності на належну їм частину будинку, не впускає в будинок, з приводу чого вони звертались до правоохоронних органів; відтак, просять на підставі ст.150 ЖК України, ст.ст.386, 391 ЦК України позов задоволити. В судовому засіданні позивачі 1, 4 та представник позивачів, 2,3 позовні вимоги підтримали. В судовому засіданні представник відповідача позов не визнала. Заслухавши пояснення сторін, оцінивши та дослідивши докази у справі, суд дійшов наступних висновків. Сторони є співвласниками спірного домоволодіння по вул.Центральна, 45 в м.Шоломки Овруцького району Житомирської області. Право власності за сторонами встановлено рішеннями Овруцького районного суду Житомирської області у справах № 286/1701/14-ц від 27.07.2014 року, № 286/8603/13-ц від 24.04.2014 року, № 286/1584/13-ц від 26.05.2014 року, які набрали законної сили, згідно з якими позивачам [PERSON], [PERSON], [PERSON] належить по 1/8 частині вказаного домоволодіння, яке до смерті належало їхньому батькові [PERSON]; позивачу [PERSON] належить 5/32 частини цього домоволодіння, яке вона успадкувала після смерті сина [PERSON] (який в свою чергу успадкував 1/2 частину домоволодіння за заповітом, складеним його бабусею [PERSON]С.); відповідачу [PERSON] та її неповнолітнім дітям 15/32 частин домоволодіння, яке вони успадкували після смерті чоловіка та батька [PERSON], померлого 27.08.2012 року. Право власності позивачів на вище вказані частини домоволодіння підтверджується також копіями витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень № 26709395 від 12.09.2014 року та № 11.09.2014 року № 26689866. Рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 01.04.2015 року у справі № 286/6241/14-ц, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 12.05.2015 року та набрало законної сили, розділено в натурі домоволодіння по вул.Центральна, 45 в м.Шоломки Овруцького району Житомирської області; виділено в натурі [PERSON], [PERSON], [PERSON] [PERSON] 17/32 частин житлового будинку по вул.Центральна, 45 в м.Шоломки Овруцького району Житомирської області з господарськими будівлями та спорудами, а саме: веранду 1-1, площею 14,8 кв.м, кухню 1-2 площею 12,4 кв.м, 45/100 частини кімнати 1-3-2 площею 8,9 кв.м, сарай літ. Д, погріб літ. П, ганок а 1, 17/32 частини огорожі 1-3-1, на загальну суму 86042 грн.; зобов'язано [PERSON], [PERSON], [PERSON] [PERSON] влаштувати нову перегородку з дверним прорізом в приміщенні 1-1 (площею 14,8 кв.м), яка розділить приміщення веранди на тамбур та кухню, демонтувати частину суміжної перегородки між приміщенням №1-3 (площею 19,9 кв.м) та №1-2 (площею 12,4 кв.м) та в зовнішній стіні лівого фасаду житлового будинку «А» в приміщенні №1-3 (площею 19,9 кв.м) пробити дверний проріз, з подальшим влаштуванням зовнішнього дверного блоку та штукатуренням укосів, та віконний проріз з подальшим улаштуванням віконного блоку та штукатуренням укосів; виділено в натурі [PERSON], яка також діє в інтересах неповнолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON], 15/32 частин житлового будинку по вул.Центральна, 45 в м.Шоломки Овруцького району Житомирської області з господарськими будівлями та спорудами, а саме: 55/100 частини кімнати 1-3-1 площею 11 кв.м, кімнату 1-4 площею 17,7 кв.м, сарай-літню кухню літ. Б, сарай літ. В, сарай літ.Г, навіс літ.Н., навіс літ.Н1, навіс літ.Н2, туалет літ. 3, 15/32 частини огорожі 1-3-2, на загальну суму 73758 грн.; зобов'язано [PERSON], яка також діє в інтересах неповнолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] в приміщенні 1-3 (площею 19,9 кв.м) влаштувати нову глуху перегородку, яка розділить приміщення кімнати на житлову кімнату, тамбур та кухню (передбачити заходи щодо зміни функціонального призначення); стягнуто з [PERSON], [PERSON], [PERSON] [PERSON] на користь [PERSON], яка також діє в інтересах неповнолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] грошову компенсацію різниці у частці розділеного домоволодіння в сумі 1148 грн. Згідно з ч.2 ст.61 ЦПК України обставини, що встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Позивачі стверджують, що, маючи намір реалізувати свої права власників щодо користування та розпорядження власністю на свій розсуд, вони 10.06.2015 року намагались вселитись у належну їм на праві приватної власності частину будинку, однак відповідач чинить перешкоди та не впускає їх в будинок, з приводу чого вони звернулись в правоохоронні органи. Висновком про результати розгляду звернення [PERSON], затвердженим начальником Овруцького РВ УМВСУ в Житомирській області 13.06.2015 року, рекомендовано по факту заселення до будинку звернутись до суду в порядку цивільного судочинства. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Частиною 2 ст.16 ЦК України встановлено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів, а також передбачено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно з ст.386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності; власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. У відповідності до ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Згідно з ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Стаття 155 ЖК України встановлює гарантії прав громадян, які мають в приватній власності жилий будинок (квартиру). Зокрема цією статтею кодексу передбачено, що жилі будинки (квартири), що є в приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством. З наведених норм випливає, що сам факт перебування житлового будинку у приватній власності осіб передбачає право цих осіб кориcтуватись ним для свого проживання та проживання членів їх сімей (тобто заселитись), є самодостатнім і не потребує додаткового встановлення підстав для вселення власників у належні їм житлові приміщення (зокрема шляхом винесення судового рішення про вселення), на відміну від житлових приміщень в будинках державного або громадського житлового фонду, єдиною підставою для вселення у які є ордер, який видається виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської ради народних депутатів (ст.58 ЖК України). Згідно з ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. В судовому засіданні сторонами визнано обставину того, що відповідач користується цілим спірним житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами, тобто проживає також у тій частині будинку, яка належить позивачам. Підстави виселення передбачені ст.ст.116, 157 ЖК України. Проте позивачі з позовною вимогою про усунення перешкод у здійсненні ними, як власниками, права користування своїм майном шляхом виселення відповідача із належної їм частини будинку, до суду не звертались. Відтак, вимога позивачів про вселення їх в будинок № 45 по вул.Центральна в м.Шоломки Овруцького району Житомирської області, лише 17/32 частин якого належить їм на праві власності, є неналежним способом захисту порушених прав власників, а тому не підлягає задоволенню. Позивачами сплачено судовий збір в сумі 243,60 грн. Відтак,

Outcome: dismissed