Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-03 00:00:00

Позивач звернулася з позовною заявою до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що перебувала у шлюбі з відповідачем, який у 2009 році розірвано. Під час перебування у шлюбі у сторін по справі [INFO] року народилася дитина - син [PERSON], батьком якого в свідоцтві про народження зазначено [PERSON]. Після розірвання шлюбу син залишився проживати разом з матір'ю, [PERSON] Позивач вказує, що батько дитини - [PERSON] після розірвання шлюбу не приймає ніякої участі у вихованні дитини, не займається її розвитком, не цікавиться навчанням, станом здоров'я, матеріально не забезпечує, не сприяє засвоєнню дитиною загальновизнаних норм моралі, усунувшись тим самими від виконання своїх батьківських обов'язків, що в значній мірі шкодить інтересам дитини. Позивач повністю самостійно піклується про сина, займається його вихованням, створює всі необхідні умови для матеріального забезпечення, належного навчання, розвитку та формування як особистості, забезпечує гідні умови проживання та гармонійну атмосферу оточення. При цьому, всі наміри позивача відносно врегулювання ситуації щодо належної участі відповідача в усіх сферах життя дитини не надали відповідного результату. Таким чином, у зв'язку із вище зазначеними обставинами, позивач змушена звернутися до суду з вимогами про позбавлення [PERSON] батьківських прав стосовно малолітнього сина [PERSON], оскільки вважає, що факти, викладені нею в позові суперечать інтересам дитини. В судове засідання позивач не прибула, надала до суду заяву з проханням справу розглядати за її відсутністю, наполягала на задоволенні позовних вимог. Відповідач не з'явився в судове засідання з невідомих суду причин, про день час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, справа розглядається на підставі ст. 224 ЦПК України - заочно. Представник заінтересованої особи - Управління молодіжної політики та у справах дітей Бахмутської міської ради, в судове засідання не прибув з невідомих суду причин, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] народився [INFO] року. Батьками малолітнього [PERSON] згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15 травня 2008 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Будьонівського районного управління юстиції м.Донецька, є [PERSON] та [PERSON] (а.с.17, 19,20). На теперішній час шлюб між сторонами по справі розірвано, та малолітній [PERSON] після розірвання шлюбу проживає разом з матір'ю та перебуває повністю на її утриманні та вихованні. В серпні 2018 року позивачем до Артемівського міськрайонного суду Донецької області подано позовну заяву про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON], та ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 28.08.2018 року відкрите спрощене позовне провадження у вказаній цивільній справі (а.с. 43-45; 46). В судовому засіданні також встановлено, що відповідач по справі [PERSON] жодних з покладених законом на батьків обов'язків щодо своєї дитини не виконує, не цікавиться станом здоров'я та життям сина, взагалі не виявляє бажання спілкуватися з ним та приймати участь у його вихованні. Позивач [PERSON] повністю піклується про сина, займається його вихованням, створює всі необхідні умови для належного навчання, розвитку та формування як особистості, забезпечує гідні умови проживання та гармонійну атмосферу оточення, повністю матеріально утримує дитину, про що свідчать наявні в матеріалах справи характеристика учня 5-В класу Бахмутського НВК № 11 [PERSON] та довідка КЗОЗ «Бахмутська центральна районна лікарня», відповідно до яких, позивач самотужки займається вихованням дитини та піклується про стан його зоров'я (а.с.21,22). У зв'язку з викладеним, позивач звернулася до суду з позовом, в якому ставить питання про позбавлення [PERSON] батьківських прав стосовно малолітнього [PERSON]. Згідно з ст.165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Звертаючись до суду з позовом про позбавлення батьківських прав, позивач, як на підставу позову, посилається на ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню дитини. Відповідно до п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідність харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до ст.9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалась з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовими рішеннями, визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в як найкращих інтересах дитини. Згідно висновку органу опіки та піклування Бахмутської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], у відношенні до його малолітньої дитини [PERSON], [INFO] убачається, що орган опіки та піклування Бахмутської міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав гр. [PERSON], [INFO], у відношенні до його малолітньої дитини [PERSON], [INFO] (а.с.83-86). Враховуючи наведене, суд доходить висновку про наявність підстав для позбавлення відповідача батьківських прав стосовно його малолітнього сина. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Пунктом 1 ч.2 ст.141 ЦПК України передбачено, що у разі задоволення позову, інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. У зв'язку з викладеним, враховуючи, що позов задоволено в повному обсязі, а позивачем при зверненні до суду із вказаним позовом було сплачено судовий збір в розмірі 704,80 грн. (а.с.2), суд вважає необхідним у виконання вимог п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь позивача суму судового збору в розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved