Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-10 00:00:00

Позивач звернулася із зазначеним позовом, просить стягнути з відповідача на свою користь матеріальну шкоду у розмірі 10577 грн. та судові витрати. В обґрунтування позову зазначила, що вона є власником квартири [ADDRESS]. Вона вирішила продати квартиру. Брат порекомендував їй відповідача. [PERSON] дала позивачу аванс у розмірі 1500 доларів США. Сторони домовилися укласти договір купівлі-продажу після приватизації квартири, оскільки на той момент квартира перебувала у комунальній власності. Позивач на початку грудня 2015 року виїхала з квартири і надала відповідачу ключі від квартири. Відповідач зобовязалася сплачувати комунальні послуги. 20 липня 2016 року позивач приватизувала квартиру та 18 серпня 2016 року зареєструвала своє право власності. Отримавши документи, [PERSON] сповістила про це відповідача та запропоновувала призначити дату укладення договору купівлі-продажу. Відповідач їй повідомила, що у неї відсутні кошти для купівлі квартири. Після цього позивач неодноразово намагалася потрапити до квартири, однак двері не відчиняли. Від сусідів позивач дізналася, що в квартирі роблять ремонт. Позивач змушена була звернутися до поліції. Коли вона потрапила до квартири, то побачила, що відповідач без її дозволу та без дозволу відповідних органів робить ремонт та зруйнувала стіни. Відповідач повідомила, що грошей на оформлення договору купівлі-продажу у неї немає, оскільки вона все витратила на ремонт квартири. Позивач змінила замки в квартирі. Після дій відповідача у квартирі неможливо проживати. При обстеженні квартири ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» встановлено, що в квартирі виконано незаконне перепланування: у санвузлі перенесені двері, закладено вікно, у спальні встановлені нові двері, перенесені двері в комору, знесений перестінок кімнати та спальні (встановлені швелери металевий каркас), стіни кухні обшиті гіпсокартоном, зруйновано перестінок кімнати і коридору, по всій квартирі відсутні шпалери, стояк каналізації замінений, ванна і унітаз відсутні, цементна підлога і кахельна плитка в санвузлі відсутні, на кухні відсутня мийка, у спальні на підлозі укладено ДСП. Зазначає, що відповідач без дозволу позивача почала робити ремонт у належній позивачу квартирі, від укладення договору купівлі-продажу ухилялася. Таким чином, позивачу завдано матеріальної шкоди. Відповідно до висновку експерта вартість відновлювальних робіт для приведення квартири в первинний стан становить 10577 грн. Просить стягнути з відповідача завдану матеріальну шкоду у розмірі 10577 грн, а також сплачений судовий збір, витрати на проведення експертизи у розмірі 3500 грн. та витрати на правничу допомогу у розмір 7000 грн. Позивач в судовому засіданні 02 лютого 2018 року позовні вимоги підтримала у повному обсязі, підтвердила обставини, викладені у позові. Суду пояснила, що в грудні 2015 року вона зустрілася з відповідачем, показала їй квартиру. Відповідач надала завдаток за квартиру, позивач написала розписку про отримання грошей, передала ключі від квартири. Домовилися укласти договір купівлі-продажу, коли позивач оформить право власності на квартиру. Позивач приблизно взимку 2016 року приводила сантехніків до квартири для ремонту каналізаційної труби. Коли позивач приватизувала квартиру, вона зателефонувала відповідачу, але [PERSON] відмовилася укладати договір. Дозволу на перепланування та ремонт квартири вона не давала, дозволила лише заміну труби, яка потекла. Просить позов задовольнити. У подальшому у судові засідання не зявлялася. Судом ухвалено про закінчення розгляду справи без її участі. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі, підтвердив обставини, викладені у позові. Суду пояснив, що позивач особисто передала ключі відповідачеві, оскільки між ними була усна домовленість про намір укласти договір купівлі-продажу квартири. Дозволу на ремонт квартири позивач не надавала. Внаслідок дій відповідача позивачу завдано матеріальної коди. Просить позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнала. Суду пояснила, що мала намір купити квартиру. Квартира була не приватизована, домовилися укласти договір після оформлення права власності на квартиру. Квартира була не придатна для проживання. Вона почала робити ремонт. Дозвіл на ремонт надала мати позивача. Техніка не викликала, ремонт робив її син. Стіну зруйнували, оскільки вона була стара та хитка. Дозвіл на перепланування вона не просила. Після приватизації квартири відповідач відмовилася укладати договір купівлі-продажу. Просить відмовити у задоволенні позову. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнав у повному обсязі. Суду пояснив, що в грудні 2015 року сторони домовилися про купівлю-продаж квартири. Квартира була у незадовільному стані, потрібно було робити ремонт. Позивач надала згоду на ремонт. Зазначив, що момент здійснення ремонту квартира перебувала у комунальній власності. На момент набуття позивачем права власності на квартиру вона перебувала у тому стані, який зафіксував судовий експерт. Зазначив, що висновок експерта ґрунтується на відомостях технічного паспорту та порівнянні цих даних з реальним станом квартири. Проте технічний паспорт на момент його виготовлення не відображав реальний стан квартири, технік до квартири не виходив. Також вважає, що розмір витрат на правничу допомогу не співмірний з ціною позову. Крім того, у документах на підтвердження витрат на правничу допомогу не конкретизовано, в якій саме справі вона надавалася. Просить відмовити у задоволенні позову. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона працювала разом з позивачем. Позивач звернулася до неї з проханням подивитися на стан квартири після того, як там жили люди, які хотіли її купити. У квартирі були присутні відповідач та її син. Квартира була у жахливому стані: стіна була переміщена, площа спальні зменшилася, ванна й унітаз були витягнуті, двері були зміщені ближче до кухні, підлога була зірвана, всюди були дірки. Між сторонами був конфлікт через гроші. З розмови сторін вона зрозуміла, що позивач не надавала дозволу на ремонт квартири. Свідок [PERSON] суду пояснив, що він раніше працював з позивачем. Декілька разів він приходив до неї додому, квартира була у задовільному стані. Коли позивач покликала його бути присутнім, квартира була в стані ремонту. Він знімав на мобільний телефон. Планування квартири було інше, двері у вбиральню та стіна були переміщені, висів дріт. Сторони сварилися через гроші, позивач зазначала, що відповідач не мала права робити перепланування квартири. Свідок [PERSON] суду пояснив, що він є сином відповідача. Мати домовилася про купівлю квартири. Зі слів матері йому відомо, що вона отримала згоду на ремонт. Квартира була у незадовільному стані: двері, стіна були погані, підлога гнила, у спальні теж була погана підлога, відсутній бачок унітаза, каналізація була у поганому стані. Ремонт робили з кінця січня 2016 року до квітня 2016 року. Замок на вхідних дверях змінив, оскільки він погано відчинявся. Були переміщені двері туалету. Він зробив ремонт в одній кімнаті, майже закінчив робити ремонт кухні і відбувся інцидент з позивачем. Перестінок було зруйновано внаслідок демонтажу міжкімнатних дверей. Свідок [PERSON], допитана у судовому засіданні, суду пояснила, що працює техніком КП «ЖЕО № 20». До них звернулася позивач для оформлення документів для приватизації квартири. Точної дати звернення вона не памятає. Нею було виготовлено технічний паспорт на квартиру. Вихід за адресою не здійснювався. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є матірю позивача. Дочка хотіла приватизувати квартиру. Домовилася з відповідачем, що після приватизації вони укладуть договір купівлі-продажу квартири. Відповідач погодилася зачекати. Передала відповідачу ключі від квартири. Відповідач зробила перепланування квартири, були зруйновані стіни. Був відсутній перестінок. Дочка не могла потрапити до квартири, оскільки був змінений вхідний замок. Відповідачу вона повідомила, що квартира їй не належить. Було надано дозвіл на ремонт, дозволу на перепланування ніхто не надавав. Після приватизації квартири відповідач відмовилася укладати договір купівлі-продажу, оскільки у неї не було грошей. Участі у переговорах вона не брала, дочка з відповідачем самі домовлялися. Проти ремонту вони не заперечували, але відповідач квартиру не купила, а шкоду майну завдала, квартира не придатна для проживання. Ухвалою Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 липня 2017 року по справі призначено судово-будівельну експертизу та зупинено розгляд справи до отримання висновку експерта (а. с. 61). Ухвалою Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 серпня 2017 року провадження у справі відновлено (а. с. 81). Ухвалою Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 жовтня 2017 року залишено без руху уточнену позовну заяву (а. с. 102). Ухвалою Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 грудня 2017 року уточнену позовну заяву повернуто позивачу (а. с. 140). Ухвалою Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 грудня 2017 року прийнято до провадження уточнену позовну заяву (а. с. 141). Вислухавши сторони та їх представників, допитавши свідків, дослідивши письмові матеріали справи, оглянувши відеозапис, суд вважає встановленими такі обставини. Сторонами визнається та не оспорюється факт, що в грудні 2015 року між [PERSON], яка на той час мала прізвище [PERSON], та [PERSON] досягнуто домовленості про укладення договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] після приватизації позивачем квартири. Квартира на той час перебувала у комунальній власності. На забезпечення виконання зазначеної домовленості позивач отримала від відповідача завдаток у розмірі 1500 доларів США (а. с. 11). 29 липня 2016 року Виконавчим комітетом Інгулецької районної у місті ради м. Кривого Рогу згідно з рішенням виконкому Інгулецької районної у місті ради м. Кривого Рогу від 20 липня 2016 року № 221 видано свідоцтво № 33 на право власності на житло. Відповідно до свідоцтва [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] (а. с. 7). 15 серпня 2016 року право власності на квартиру зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а. с. 9). Виготовлено технічний паспорт на квартиру (а. с. 8). Відповідно до висновку о/у СКП Інгулецького ВП КВП від 30 вересня 2016 року 29 вересня 2016 року до чергової частини Інгулецького ВП КВП надійшло повідомлення від [PERSON] про те, що покупець квартири не хоче віддавати гроші та змінив замки на вхідних дверях. Виїздом ПП Атлас 0312 за даною адресою виявлено заявника, яка не могла потрапили до квартири. Двері патрульній поліції відчинили, заявник потрапила до квартири. Конфлікт вичерпано (а. с. 12). Відповідно до акту обстеження ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» від 14 грудня 2016 року за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Панаса Мирного, 25/1 встановлено, що в квартирі виконано перепланування, а саме: у санвузлі перенесені двері; закладено вікно (санвузол-кухня); у спальні встановлені нові двері; перенесені двері в комору; перенесений перестінок кімнати та спальні (встановлені швелери металевий каркас); стіни кухні обшиті гіпсокартоном; зруйновано перестінок кімнати і коридору; по всій квартирі відсутні шпалери; стояк каналізації замінений; ванна і унітаз відсутні; цементна підлога і кахельна плитка в санвузлі відсутні; на кухні відсутня мийка; у спальні на підлозі укладено ДСП (а. с. 10, 230). 15 грудня 2016 року між позивачем та адвокатом [PERSON] укладено договір про надання юридичних послуг (а. с. 30). За надання юридичних послуг позивачем сплачено 7000 грн (а. с. 99, 231). Відповідно до акту виконаних робіт з надання юридичних послуг від 02 вересня 2017 року адвокатом зроблено розрахунок погодинної роботи, пов'язаної з наданням правової допомоги за позовом про умисне пошкодження майна та заподіяння матеріальної шкоди. Розмір витрат становить 7000 грн (а. с. 100). Відповідно до висновку експерта № 51/17 за результатами судової будівельно-технічної експертизи від 01 серпня 2017 року проведені будівельні роботи по переплануванню квартири [ADDRESS] виконані без втручання в несучі конструкції будинку, тому власнику квартири не потрібно оформлювати дозвільну документацію на проведення таких робіт в органах архітектурно-будівельного контролю. З точки зору будівельних норм і правил виконані будівельні роботи не відносяться до самочинного будівництва. У той же час відповідальність за виконання даних робіт без згоди власника лежить в юридичній площині і виходить за межі компетенції експерта. Вартість відновлювальних робіт для приведення квартири в первинний стан становить 10577 грн з ПДВ (а. с. 66-80). За проведення експертизи позивачем 28 липня 2017 року сплачено 3500 грн (а. с. 98, 251). Крім того, у судовому засіданні було оглянуто диск з відеозаписом, з якого видно, що квартира знаходиться у стані ремонту, в санвузлі та на кухні відсутня сантехника, переміщено перестінок, у санвузлі відсутній кахель. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що регулюються ст. ст. 22, 386, 1166 ЦК України. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Зазначена стаття регламентує загальні підстави для відшкодування шкоди у рамках позадоговірних зобовязань. Для застосування такого виду цивільно-правової відповідальності, як відшкодування шкоди, необхідною є наявність всіх чотирьох загальних умова відповідальності, а саме: протиправної поведінки заподіювача шкоди; наявності шкоди (збитки це грошове вираження шкоди); причинного звязку між протиправною поведінкою та завданою шкодою; вини заподіювача шкоди. За відсутності хоча в одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Згідно вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З огляду на вищенаведене, суд приходить до переконання, що позивачем та її представником доведено наявність винної, протиправної поведінки відповідача, наявність збитків, причинного звязку між ними та вини заподіювача шкоди у настанні шкоди. При цьому суд критично відноситься до твердження відповідача та її представника про те, що оскільки на момент здійснення ремонтних робіт у квартирі позивач не була власником квартири, відсутні підстави для відшкодування шкоди, завданої майну. Відповідно до ч. 3 ст. 386 ЦК України \~власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Разом із цим у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року №6 розяснено, що оскільки згідно зі ст.48 Закону України «Про власність» положення щодо захисту права власності поширюється також на особу, яка хоч і не є власником, але володіє майном на праві повного господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором, така особа також вправі вимагати відшкодування шкоди, заподіяної цьому майну. Незважаючи на те, що Закон України «Про власність» втратив чинність, суди повинні враховувати наведені розяснення, оскільки вони узгоджуються з положеннями діючого ЦК. Відповідно до ст. 396 ЦК України особа, яка має речове право на чуже майно, має право на його захист, у тому числі й від власника майна, відповідно до положень гл.29 ЦК. На момент заподіяння шкоди позивач була наймачем квартири, на законних підставах володіла майном, у подальшому у неї виникло право приватної власності на квартиру а тому вона має право на відшкодування матеріальної шкоди, завданої її майну. Посилання відповідача та її представника на те, що на момент приватизації квартири вона знаходилася у стані ремонту, при виготовленні технічного паспорту не було здійснено вихід за адресою, а тому відомості в ньому не відповідають реальному стану квартири, суд не бере до уваги, оскільки до виникнення у позивача права приватної власності на квартиру вона на законних підставах володіла та користувалася квартирою, доказів отримання відповідачем згоди на перепланування житлового приміщення суду надано не було. Таким чином, у судовому засіданні знайшов підтвердження факт, що внаслідок здійснення ремонтних робіт та перепланування у квартирі позивача без її згоди їй завдано матеріальної шкоди, яка підлягає відшкодуванню. При цьому суд зазначає, що відповідачу надавався дозвіл на проведення косметичного ремонту квартири за умови укладення в майбутньому договору купівлі-продажу квартири. Після приватизації квартири відповідач відмовилася укладати зазначений договір та не набула права власності на квартири. Не володіючи на законних підставах квартирою, [PERSON] без згоди законного володільця здійснила перепланування квартири та здійснювала ремонтні робити, чим завдала позивачу матеріальної шкоди. З огляду на вищевикладене, позовні законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню. Також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у сумі 640 грн, витрати на проведення судової будівельно-технічної експертизи у сумі 3500 грн та витрати на правничу допомогу у сумі 7000 грн. При цьому суд зазначає, що посилання відповідача та її представника на те, що у документах на підтвердження витрат на правничу допомогу не конкретизовано справу, в якій надавалася допомога, не відповідає дійсності, оскільки в акті виконаних робіт зазначено предмет позовних вимог. До твердження про не співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката з ціною позову суд відноситься критично з огляду на таке. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Адвокатом [PERSON] здійснено погодинний розрахунок наданих послуг з детальним описом вчинених дій та методики визначення суми гонорару. Суд вважає співмірним розмір витрат на правничу допомогу зі складністю справи, часом та обсягом наданих адвокатом послуг. Незважаючи на те, що порівняно з витратами на оплат послуг адвоката ціна позову є невеликою, суд вважає, що справа має для позивача важливе значення, оскільки її майну завдано шкоди, вона не може у повному обсязі користуватися належним їй майном, змушена була звернутися за захистом своїх прав до суду, відповідач позовні вимоги не визнала, добровільно шкоду не відшкодувала. Щоб у повному обсязі захистити свої інтереси, позивач змушена була звернутися за професійною юридичною допомогою та здійснила оплату послуг у розмірі, який зазначив адвокат. З огляду на викладене, суд вважає, що витрати на правничу допомогу підлягають стягненню у повному обсязі.

Outcome: approved