Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-28 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулись до Будьоннівського районного суду м. Донецька із позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначають, що вони є членами сім`ї наймача квартири [ADDRESS]. Вказана квартира складається із трьох кімнат, жилою площею 39,7 кв.м. Відповідач [PERSON] не проживає у вказаній квартирі з травня 1998 року. Зокрема, з 1998 року відповідач жодного разу не приймав участі в оплаті комунальних послуг, не робив ремонт квартири, не ніс витрат по її утриманню. Особистих речей, документів, майна в квартирі не має. Також позивачі вказують, що у зв'язку із виниклою ситуацією, вони не можуть приватизувати квартиру. Позивач [PERSON] зазначає, що вона є пенсіонеркою та знаходиться у скрутному майновому стані, у зв'язку із тим, що отримує мінімальну пенсію за віком, однак вона змушена нести додаткові витрати за оплату комунальних послуг за відповідача [PERSON] З огляду на вищенаведене позивачі просять суд позов задовольнити та ухвалити рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі та визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житлом. Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] у судове засідання не з'явились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, подали заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Відповідач [PERSON], належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи у судові засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи у його відсутність не подавав, тому відповідно до п. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів за відсутності особи, яка бере участь у справі та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. З'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих доказів, суд приходить до переконання, що позовні вимоги слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права. Згідно із ст. 2 ЖК України, завданням житлового законодавства є регулювання житлових відносин з метою забезпечення гарантованого Конституцією України права громадян на житло. Відповідно до ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом 6 місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк може бути продовжений наймодавцем, а в разі спору судом. Відповідно до ч.2 ст. 107 ЖК України, наймач або член його сім'ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття. Відповідно до ст.405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно зі ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користуватися жилим приміщенням, внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Судом встановлено, що згідно виписки з особового рахунку КП «Керуюча компанія Будьоннівського району» [NUMBER] від 09 грудня 2013 року [PERSON] та [PERSON] зареєстровані у [ADDRESS] з 17 листопада 1980 року, [PERSON] за вищевказаною адресою зареєстрована 08 жовтня 1997 року (а.с. 11). Згідно виписки з особового рахунку [NUMBER] від 09 грудня 2013 року, [PERSON] є основним квартиронаймачем квартири [ADDRESS] та зареєстрований у вищевказаній квартирі з 22 жовтня 1996 року (а.с. 12). Згідно Акта обстеження житлово-побутових умов, виданого Комітетом мікрорайону «Енергетик-Центр» від 20 травня 2013 року, [PERSON] є зареєстрованим за адресою : [ADDRESS] з 1998 року, однак фактично з 1998 року за вищевказаною адресою не проживає (а.с. 13). Згідно Акта обстеження житлово-побутових умов, виданого Комітетом мікрорайону «Мушкетовський» від 12 грудня 2013 року, [PERSON] за адресою: [ADDRESS] не проживає, що підтверджується показами сусідів [PERSON] та [PERSON] Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] протягом тривалого часу у [ADDRESS] не проживає без поважних причин, своїх особистих речей в ньому не має, комунальних послуг не сплачує, а тому позов є підставним і такий слід задовольнити. З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON], [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved