Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-16 00:00:00

позивач звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить стягнути аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], покликаючись на те, щоміж [PERSON] та [PERSON], 11.11.2006 р. був зареєстрований шлюб у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що зроблено запис у книзі реєстрації за № 4323. Життя з відповідачем не склалося. В результаті чого, позивач та відповідач з «28»травня 2016 року проживають окремо одне від одного (в окремих кімнатах), спільного господарства не ведуть. Франківським районним судом м. Львова на даний час розглядається цивільна справа про розірвання шлюбу. Від шлюбу у Позивача та Відповідача є одна неповнолітня дитина: [PERSON]., [INFO]. Дитина проживає з Позивачем та перебуває на її повному утриманні. Дитина постійно потребує нормального харчування, одягу, коштів на розвиток, іграшки, книжки. Усе це потребує значних коштів. Звернення Позивача до Відповідача з приводу сплати коштів на утримання дитини добровільно, - не привели до бажаного результату. Відповідач ухиляється від сплати коштів на утримання дитини. В судове засідання позивач не з'явилася, представник позивача подав до суду заяву, про слухання справи у її відсутності, позов просить задоволити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач повторно в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до частини першої статті 224 Цивільного процесуального кодексу України (ЦПК України), у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи те, що в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі представників сторін, сторін, представник позивача не заперечив проти заочного розгляду справи, суд відповідно до вимог ст.ст. 169, 224-226 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів у справі з ухваленнм заочного рішення. Згідно зі ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд доходить висновку, що позов слід задовольнити повністю, виходячи з такого. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20.02.2007 року, виданого Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, [PERSON] народилася [INFO] року. Її батьками є [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що дитина проживає з матір'ю, за адресою [ADDRESS] та перебуває на її утриманні. Відповідно до довідки про доходи № 363 від 25.07.2016 року, виданої ПАТ «Галіція Дистелері», сума доходів відповідача за період з січня 2016 року по червень 2016 року після сплати податків становить 15437.92 грн. Відповідно до ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Законом України «Про державний бюджет України на 2017 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 01.01.2017 року у розмірі 1689 гривень. Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Згідно зі ст.ст.8,12 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, на кожного з батьків покладається одинакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини передбачений Конвенцією ООН про права дитини від 20.11.1991р. Абзац 1 пункту 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів передбачає, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище сторін, наявність чи відсутність у відповідача інших дітей та утриманців, стан здоров'я дитини і відповідача. Суд також виходить із затвердженого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж тридцять відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення. З відповідача слід стягувати в користь позивача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 02.11.2016 року до досягнення дитиною повнолітнього віку.

Outcome: approved