Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-05 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до відповідача про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон її малолітнього сина без згоди батька. В позовній заяві (а.с. 2 - 4) викладено наступну позицію. Сторони є батьками малолітнього [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з позивачем, знаходиться на її утриманні. З часу розірвання шлюбу на підставі рішення суду від 23 грудня 2013 року батько з дитиною не спілкується, її розвитком не цікавиться, матеріальної допомоги на утримання сина не надає. З 2015 році позивач перебуває в шлюбі з громадянином Туреччини, батьки якого проживають в м. Коджаєлі Республіки Туреччина та запрошують родину позивача в гості. Відвідування іншої держави є заходом, направленим на покращення здоров'я дитини, сприятиме її духовному та фізичному розвитку. За вказаних обставин позивач просила надати їй дозвіл на тимчасовий виїзд за кордон без згоди батька в період з 15 червня 2018 року по 15 грудня 2018 року малолітньої дитини - [PERSON], [INFO] Відзив на позовну заяву, письмові пояснення щодо позову не надано. 19 березня 2018 року при відкритті провадження до участі в справі як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача судом залучений виконавчий комітет Каховської міської ради Херсонської області як орган опіки та піклування. В судове засідання позивач, представник третьої особи не з'явилися - надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, відповідно до змісту яких на задоволенні позову наполягали в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечували. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, проте в судове засідання не з'явився вдруге, про причини неявки, їх поважність суд не оповістив; будь-яких заяв чи клопотань від ньогоне надходило. Судом ухвалено про заочний розгляд справи за відсутності її учасників. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] (а.с. 8), його батьком є [PERSON], матір'ю - [PERSON] На підставі рішення Веселинівського районного суду Миколаївської області від 23 грудня 2013 року (а.с. 9) шлюб між сторонами розірваний. 26 лютого 2015 року між [PERSON] та громадянином Республіки Туреччина [PERSON] укладений шлюб, що підтверджується відповідним свідоцтвом (а.с. 15). Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - «[PERSON]». Подружжя [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON], [INFO] (а.с. 16). Малолітній [PERSON] проживає разом з матір'ю, вітчимом та братом за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою про склад сім'ї (а.с. 18). Рішенням Каховського міськрайонного суду від 19 квітня 2017 року (а.с. 12 - 13) [PERSON] надано дозвіл на тимчасовий виїзд малолітнього [PERSON] за кордон у супроводі матері [PERSON] без згоди та супроводу батька [PERSON] до Республіки Туреччина в період з 01 травня 2017 року по 01 жовтня 2017 року. Згідно із ст. 313 ЦК України, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), опікунів і в їхньому супроводі чи супроводі осіб, які уповноважені ними. Згідно із п. 1 п. 4 - 5 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску. Суд вважає, що позивач створює для дитини умов для відпочинку, оздоровлення, загального розвитку, що є одним з батьківських обов'язків, передбачених ч. 2 ст. 150 СК України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства». Неможливість тимчасового виїзду малолітнього [PERSON] до Республіки Туреччина негативно впливає не лише на його права, а й на права його матері та брата. Суд вважає, що позивачем доведено необхідність виїзду дитини до певної держави. За вказаних обставин, суд визнає необхідним надати позивачу право на тимчасовий виїзд малолітнього [PERSON] за кордон у її супроводі без згоди та супроводу батька дитини, до Республіки Туреччина в період, початком якого є день набрання рішенням законної сили, по 15 грудня 2018 року.

Outcome: approved