Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з указаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вона та [PERSON], [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS]. У квартирі зареєстровані позивач, відповідач, який є її колишнім чоловіком, діти [PERSON] вікторович та [PERSON]. Відповідач постійно порушує правила співжиття в квартирі, вживає спиртні напої, застосовує насильство, висловлює погрози і образи відносно неї та дітей, за що неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, створюючи неможливі умови для проживання. Вжиті працівниками правоохоронних органів заходи впливу до відповідача не дали позитивних результатів. Тому на підставі статей\~116,\~157 ЖК України\~просить виселити відповідача із зазначеної квартири без надання йому іншого жилого приміщення. У судове засіданні позивач не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності до суду не надходило. Суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи згідно\~статей 224 - 226 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач та її дітии [PERSON], [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло за №29410 від 31.12.1998 року, виданого Відділом приватизації державного житлового фонду Виконкому Житомирської міської ради народних депутатів. Місце проживання відповідача зареєстровано за адресою: [INFO] року, що підтверджується довідкою ПП «ВЖРЕП № 4» за № 2809 від 23.11.2016 року та відомостями адресно-довідкового підрозділу УДМС України в Житомирській області від 22.12.2016 року.\~\~ Як убачається з матеріалів справи, позивач неодноразово зверталася до Богунського РВУ МВС України в Житомирській області з приводу неправомірних дій відповідача, які полягали в застосуванні до неї образ, погроз, фізичного та психологічного насильства. 24.07.2012 року, 16.11.2012 року дільничними інспекторами міліції Богунського РВУ МВС України в Житомирській області винесено постанови про відмову в порушенні кримінальної справи про відмову в порушенні кримінальної справи у звязку з відсутністю ознак злочину, передбаченого ст..296 КК України. Крім того, працівниками міліції було неодноразово проведені профілактичні бесіди з відповідачем та складено адміністративні протоколи за ст..173-2 КУпАП. Як вбачається з повідомлень за підписом начальника ГУНП в Житомирській області від 31.03.2017 р. звернення позивача з приводу неправомірних дій з боку колишнього чоловіка, гр.. [PERSON]В, було обліковано в журналі єдиного обліку заяв, в ході проведення перевірки з громадянином [PERSON] було проведено профілактичну бесіду та винесено офіційне попередження про недопущення вчинення антигромадської поведінки в подальшому. Згідно витягу з ЄРДР стосовно [PERSON] внесено відомості за ч.1 ст. 125 КК України за фактом спричинення тілесних ушкоджень гр. [PERSON] 05.03.2016 р. в приміщенні квартири № 16, що по вул. Щорса, 94 в м. Житомирі. Згідно\~ст.109 ЖК України\~виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Відповідно до\~ст. 157 ЖК України\~членів сім'ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою\~статті 116 цього кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. Частиною 1\~ст. 116 ЖК України\~визначено, що якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. У пункті 17\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» № 2 від 12.04.1985 року\~(із змінами) роз'яснено, що при вирішенні справ про виселення на підставі\~ст. 116 ЖК України\~осіб, які систематично порушують правила співжиття і роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі або будинку, слід виходити з того, що при триваючій антигромадській поведінці виселення винного може статися і при повторному порушенні, якщо раніше вжиті заходи попередження або громадського впливу не дали позитивних результатів. Таким чином, оцінюючи письмові докази у справі, судом встановлено, що відповідач систематично порушує правила співжиття у квартирі №16 по вул. Покровська, (Щорса) 94 в м. Житомирі, де проживає він та позивач, що робить неможливим для позивача проживання з ним в одній квартирі, а вжиті до нього заходи не дали позитивних результатів. За таких обставин позов ґрунтується на вимогах закону і підлягає задоволенню. На підставі\~ст. 88 ЦПК України\~\~з відповідача належить стягнути на користь позивача судовий збір у сумі 551,20 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: approved