Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача\~\~ про стягнення аліментів\~\~ на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання [PERSON] в розмірі ? частки всіх видів доходів відповідача, починаючи з 13 травня 2016 року і до закінчення навчання 30 червня 2017 року. Свої позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що вони з відповідачем є батьками [PERSON], [INFO], на думку позивача, відповідач не належним чином виконує обовязок\~по його утриманню, та в забезпечення оплати потреб їхньої спільної повнолітньої дитини, який навчається у ВУЗ «Кіровоградський технікум механізації сільського господарства», період навчання становить до 30 червня 2017 року. Вона утримує дитину та витрачає на забезпечення потреб сина грошові кошти, які складаються з оплати транспортних витрат на дорогу від місця проживання до місця навчання, придбання одягу, продуктів харчування, навчальної літератури. В подальшому позивач уточнила свої позовні вимоги та просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] в розмірі 800,00 грн. щомісячно з дня звернення з позовом до суду і до закінчення сином навчання. Також позивач просить щоб грошові кошти перераховувалися відповідачем на картковий рахунок № 5168755625334970 відкритий у ПАТ «КБ «ПриватБанк» та просить суд розглядати справу у її відсуність. Відповідач в судове засідання не зявився, про день час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність та визнавав позовні вимоги щодо сплати аліментів в розмірі 800,00 грн. та зобов»язався їх перераховувати на картковий рахунок № 5168755625334970 відкритий у ПАТ «КБ «ПриватБанк». Третя особа [PERSON], також подав до суду заяву в якій просить розглядати справу у його відсутність та не заперечував проти стягнення з відповідача аліментів на період його навчання в розмірі 800,00 грн.. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши подані позивачем докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд дійшов обґрунтованого висновку, що визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб, що є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову, з таких підстав. Дослідивши письмові пояснення осіб, які беруть участь у справі, письмові докази, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач та відповідач є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується копією Свідоцтва про народження (а.с. 6). З Довідки № 341 виданої 15 квітня 2016 року Вищим навчальним закладом «Кіровоградський технікум механізації сільського господарства» вбачається, що [PERSON], [INFO], навчається на ІІ курсі денної форми навчання в даному навчальному закладі, період навчання становить до 30 червня 2017 року, на відділенні «Експлуатація та ремонт машин і обладнання агропромислового виробництва (а.с. 7). Як вбачається з письмових пояснень позивача та відповідача, вони погодили між собою, що стягнуті на підставі рішення суду аліменти відповідач буде перераховувати на картковий рахунок № 5168755625334970 відкритий у ПАТ «КБ «ПриватБанк» на ім»я [PERSON]. У зв»яку із чим суд не вирішує питання, яким чином відповідач буде перераховувати грошові кошти, а відповідач їх отримувати, з урахуванням того, що відповідач може добровільно виконувати рішення суду за погодженням із позивачем, прощо свідчить зміст її заяви, а також можливе примусове виконання рішення, через органи ДВС. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована\~\~ Постановою Верховної Ради України\~\~ № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 рок та набула чинності для України\~\~ 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають\~ право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину\~\~ несуть основну відповідальність\~\~ за забезпечення\~\~ в межах своїх здібностей\~\~ і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини . У відповідності до ст. 141 Сімейного кодексу України (далі за текстом СК України) мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Таким чином, обовязок по утриманню дитини в рівних частках покладається на її батьків. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Частина 1 ст. 182 СК України встановлює, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення, аналогічні положення передбачені п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України у постанові від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судом встановлено, що позивач звернулася до суду з даним позовом 13 травня 2016 року. Таким чином, з урахуванням визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що позовна вимога про стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання в розмірі 800,00 грн. щомісячно починаючи з 13 травня 2016 року підлягає задоволенню. Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми виплати за один місяць. Разом з цим, суд вважає за належне розяснити сторонам, що відповідно ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось з них. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 88 ЦПК України якщо позивач на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Як вбачається з пенсійного посвідчення виданого на ім»я відповідача [PERSON] та Довідки до Акта огляду МСЕК йому встановлено І (першу) групу інвалідності безстроково. В ч. 1 ст. 88 ЦПК України серед іншого зазначається, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанція звільняються інваліди І та ІІ груп. Враховуючи зазначені вимоги Закону України «Про судовий збір», положення ч. 2 ст. 88 ЦПК України, а також те, що позивач звільнена від оплати судових витрат при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів, суд вважає, що судові витрати необхідно віднести за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved