Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом. На підставу своїх вимог посилається на те, що позивач є власником житлового будинку, який знаходиться в [ADDRESS]. У вказаному будинку відповідачі зареєстровані, але фактично в ньому не проживають з 15 серпня 2017 року. Позивач самостійно проживає в будинку, утримує домоволодіння, сплачує комунальні послуги. На даний час реєстрація відповідачів в будинку створює перешкоди для позивача в користуванні будинком, але відповідачі добровільно знятися з реєстрації не бажають. Посилаючись на вищевикладене, позивач просить суд усунути перешкоди у користуванні майном шляхом визнання відповідачів особами, що втратили право користування житлом. Також, просить стягнути з [PERSON] на її користь понесені нею судові витрати. Позивач до початку судового засідання подала заяву про те, що позовні вимоги підтримує, справу просить розглядати за її відсутності. Відповідачі до початку судового засідання подали до суду заяву про те, що позовні вимоги визнають, просять розглядати справу за їх відсутності. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В зв'язку з тим, що відповідачі позовні вимоги визнали та визнання відповідачами позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач є власником житлового будинку за [ADDRESS] що підтверджується Договором купівлі-продажу частини Житлового будинку укладеного 27.09.2007 року, Витягом з Державного реєстру правочинів №4678394, Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №16427149. Згідно з даними паспорта [NUMBER] виданого 31.07.2001 року, [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS] з 19.05.2017 року. Згідно з даними свідоцтва про народження серія [NUMBER] виданого 25.01.2011 року, [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS] з 19.05.2017 року. Згідно з Будинковою книгою в будинку [ADDRESS] зареєстровані: власник [PERSON] з 14.09.2016 року, [PERSON] з 19.05.2017 року, [PERSON] з 19.05.2017 року. Відповідно до довідки №594 виданої 01.11.2018 року виконавчим комітетом Тальнівської міської ради, до складу сім'ї [PERSON] входять [PERSON] - племінниця, [PERSON] - дочка племінниці. Згідно зі ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї, за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Оскільки відповідачі не мешкають у житловому будинку по [ADDRESS] з 2017 року, тобто понад встановлений законом строк, суд вважає, що є підстави для визнання їх такими, що втратили право користування жилим приміщенням. На підставі ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь позивачки сплачений нею судовий збір, що підтверджується квитанцією №2 від 01.11.2018 року в сумі 704,80 грн. За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що позов є обгрунтованим та підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved