Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-03 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до [PERSON] , третя особа: Курахівська міська рада Мар`їнського району Донецької області про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, посилаючись на наступні обставини. Позивач вказала, що згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 31 жовтня 1995 року їй та членам її сім`ї [PERSON] належить квартира за адресою: [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] не проживає в даній квартирі, комунальні платежі не сплачує, в утриманні та облаштуванні житла участі не бере, особистих речей в квартирі немає. Позивач зазначила, що ця обставина порушує його право власності на свій розсуд володіти, користуватись та розпоряджатися належним їй майном. У зв`язку з вище наведеним у позивача виникла необхідність звернення до суду з позовною заявою. Позивач в судове засідання не прибув, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність та підтримання позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність та визнання позовних вимог. Представник третьої особи - Курахівської міської ради Мар`їнського району Донецької області не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, згідно чинного законодавства України та за наявними матеріалами у справі. Встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступних висновків. Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 31 жовтня 1995 року [PERSON] та членам її сім`ї [PERSON] належить квартира за адресою: [ADDRESS] . Згідно акту техніка-доповідача КП «Міська служба єдиного замовника» Курахівської міської ради» від 19 травня 2020 року за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований, але не мешкає з 2002 року [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ним зберігається житлове приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Згідно роз`яснень, викладених в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1985 року (з наступними змінами) «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК України) необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. У разі їх поважності (перебування у відрядженні; у осіб, які потребують догляду; внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Статтею 72 ЖК України визначено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. В судовому засіданні актом від 19.05.2005 р. встановлено, що з 2002р. відповідач не проживає у вищевказаній квартирі без поважних причин. В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач мав об`єктивну можливість користуватися спірним житловим приміщенням, перешкод йому позивач не чинив. На спростування доводів позивача, відповідач всупереч вимогам ст.13 ч.1, 81 ч.1 ЦПК України не надав суду доказів, котрі б підтверджували факт їх проживання у спірному будинку або поважність причин не проживання у цьому житловому приміщенні. Вказані обставини дають суду підстави зробити висновок, що відповідач не мешкає в спірній квартирі з 2002 р., тобто більш 6 місяців, без поважних причин, а тому останній втратив право користування житловим приміщенням, в зв`язку з чим підлягає визнанню таким в судовому порядку. На основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки засновані на законі, є обґрунтованими та знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду. Статтею ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що однією з підстав зняття з реєстрації місця проживання фізичної особи є рішення суду про позбавлення особи права користування житловим приміщенням. На основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки засновані на законі, є обґрунтованими та знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду.

Outcome: approved