Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, вказуючи, що її призначено опікуном [PERSON], [INFO]. Мати дитини - [PERSON] не займалась вихованням та утриманням дитини і на теперішній час вона перебуває у місцях позбавлення волі. Дитина з 2017 року проживає у позивача та повністю перебуває на її утриманні. Біологічним батьком дитини є син позивача [PERSON], який також перебуває у місцях позбавлення волі. Тому позивач просила постановити судове рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач, належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не зявилася. До суду від неї надійшла письмова заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги вона підтримала у повному обсязі і просила їх задовольнити. Відповідач, належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не зявилась, оскільки перебуває у Державній установі «Вільнянська установа виконання покарань №11», але від неї надійшла письмова заява про розгляд справи за її відсутності. У звязку з неявкою в судове засідання усіх учасників справи на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за їх відсутності без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, беручи до уваги наполягання позивача на задоволенні позову, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Так, судом у судовому засіданні з копії свідоцтва про народження серії І-ЖС №250066 від 06.05.2014 року встановлено, що відповідач є матірю [PERSON], [INFO]. Згідно розпорядження Пологівської районної державної адміністрації №88 від 14.03.2017 року «Про встановлення опіки над [PERSON], [INFO], дитиною, позбавленою батьківського піклування» [PERSON] призначено опікуном зазначеної малолітньої дитини. Згідно довідки виконавчого комітету Воскресенської сільської ради Пологівського району Запорізької області №1662 від 19.04.2018 року [PERSON] зареєстрована та проживає в [INFO], та має наступний склад сімї: онука [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 1 та ч.2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Як вбачається із ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Із позовної заяви і доданих до неї матеріалів судом встановлено, що дитина перебуває на утриманні позивача, відповідач у справі працездатна, за віком і станом здоровя може сплачувати аліменти на утримання дитини. Судом також враховано положення абз.4 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3, у якому наголошується, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У звязку з цим суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача шляхом стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу, заробітку відповідача, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання до суду позовної заяви, тобто з 20.04.2018 року, і до повноліття дитини, тобто до 10.04.2032 року включно. Згідно зі ст.141 ЦПК України судовий збір у даній справі у сумі 704,80 грн. має бути стягнуто з відповідача у дохід держави. Враховуючи викладене,

Outcome: approved