Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житлом, а саме: квартирою [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вказана квартира належить їй на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 23.12.2004 року. Разом з нею у вищевказаній квартирі, окрім її дочки [PERSON] та внучки-[PERSON], зареєстрований [PERSON], який є колишнім чоловіком її дочки. Рішенням Ніжинського міськрайонного суду від 12 лютого 2015 року шлюб між ними розірвано. З лютого 2015 року відповідач не проживає у вищезазначеній квартирі понад один рік, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в квартирі немає, його місцезнаходження їй невідоме. На прохання знятися з реєстрації він не заперечує, але ніяких дій не вживає. Реєстрація відповідача у вищевказаному будинку створює перешкоди і незручності для реалізації її прав як власника. Ухвалою суду від 10 грудня 2018 року провадження у справі відкрито та справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Інформація про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження розміщена на офіційній сторінці суду веб-порталу судової влади України. Відповідачу було запропоновано протягом п»ятнадцяти днів з дня опублікування оголошення на сайті суду про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву відповідно до ст. 278 ч.1 ЦПК України. Згідно ст. 279 ч.5 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Відповідно до ч. 8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Клопотання про розгляд справи з повідомленням сторін відсутні. В установлений судом п»ятнадцятиденний строк відповідач не подав заяву із заперечення щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов, що згідно ч.2 ст.191 ЦПК України є підставою для вирішення спору за наявними матеріалами справи. Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений не подав відзив, суд відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК розглядає справу на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення. Дослідивши усі докази по справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] законні, обгрунтовані і підлягають задоволенню з таких підстав. За правилами ст.ст.150, 156 ЖК Української РСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди; члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням; припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Право члена сімї власника на користування житлом є сервітутним правом, у звязку з чим припинення цього права повинно відбуватися відповідно до вимог ст.ст.405, 406 ЦК України. Зокрема, сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення або через відсутність без поважних причин члена сімї понад один рік у спірному житловому приміщенні, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч.9 ст.10 ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні відносини (аналогія закону). Відповідно до ст.41 Конституції України, ст.ст.319, 321 ЦК власник не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у цьому праві. Частиною 1 ст. 383 ЦК України закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб. В судовому засіданні встановлено, що позивач є власницею квартири [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 23.12.2004 року (а.с.9). [PERSON] зареєстрований у вказаній квартирі, але не проживає в ній без поважних причин, що підтверджується актом обстеження фактичного проживання, (а.с.13). Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 704 гривні 80 копійок.

Outcome: approved