Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом у якому просить розірвати шлюб з відповідачем. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона зареєструвала шлюб із [PERSON] 30.08.1997 року. Від шлюбу мають дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що одруження з відповідачем виявилося невдалим. Вони давно перестали розуміти один одного, у них різні характери, а також різне ставлення до сімейних цінностей та сімейних відносин, у зв`язку із чим вони з червня 2021 року не проживають разом. Також вказує, що відповідач неодноразово застосовував до неї та дітей фізичне насильство, вчиняв бійки та побиття, через що вона зверталася до поліції Дніпровського району м. Києва. Позивач стверджує, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечитиме їх з відповідачем інтересам, оскільки втрачені почуття і довіра. Шлюбні відносини між нею та відповідачем, як подружжям, припинилися вже на протязі тривалого часу, спільне господарство не ведеться. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 04.08.2021 року відкрите провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в судове засідання (а.с. 20-20 зв.). В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали, проти ухвалення у справі заочного рішення заперечували. Позивач додатково пояснила, що сімейні відносини з відповідачем були припинені з 30.06.2021 року після того як відповідач черговий раз застосував проти неї фізичне насильство, у зв`язку із чими вона була вимушена викликати працівників поліції та проходила судово-медичну експертизу, за результатами якої було встановлено, що вона отримала легкі тілесні ушкодження. Після зазначеного інцеденту відповідач зібрав свої речі і пішов з сім`ї та теперішнє його місце проживання їй не відомо, зв`язку із відповідачем не підтримує. Проти примирення з відповідачем категорично заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Відзив на позов не подавав. Суд, вислухавши пояснення позивача та її представника, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній (ст. 55 Сімейного кодексу України). Згідно положень частини третьої та четвертої ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Як убачається із матеріалів справи, сторони уклали шлюб 30.08.1997 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів Залізничного відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сімферопольського міського управління юстиції в Автономній Республіці Крим зроблено актовий запис № 266 (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 12, 13). Згідно положення частини 2 статті 36 та статті 51 СК України, шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України і законами України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. За правилом ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, коли обов`язки дружини та чоловіка зі спільного піклування про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги припинені, подальше збереження шлюбу є не можливим. Згідно ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При розгляді справи про розірвання шлюбу судом з`ясовано мотиви позивача щодо розірвання шлюбу. Судом встановлено, що сторони не підтримують сімейно-шлюбні стосунки та не ведуть спільне господарство, проживають окремо, позивач просить розірвати шлюб. Відповідно до ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що рішення позивача про розірвання шлюбу є виваженим та свідомим, причини з яких позивач наполягає на задоволенні позову є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя та збереження сім`ї стали неможливими, взаєморозуміння між сторонами відсутнє, шлюб існує формально, позивач наполягає на розлученні, оскільки поновлювати сімейно-шлюбні відносини позивач наміру не має і вважає, що збереження шлюбу бути не може, разом з тим суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення, або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків і можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України, тому суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України у порядку розподілу між сторонами судових витрат, з відповідача слід стягнути на користь позивача сплачений останньою судовий збір в дохід держави в сумі 908 грн. 00 коп. (а.с. 1).

Outcome: approved