Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-19 00:00:00

позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про позбавлення останнього батьківських прав відносно малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], однак починаючи з січня 2011 року проживає окремо в іншому місті та жодного з покладених законом на батьків обов'язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні сина. Він ніяким чином не піклується про сина, не проявляє заінтересованості в його подальшій долі, не цікавиться його успіхами, станом здоров'я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі. Всі питання щодо виховання вирішуються без участі та підтримки з боку відповідача. 27.12.2012 року позивач вдруге одружилася, її чоловіка [PERSON] син [PERSON] називає татом. Чоловік піклується про сина, разом з позивачем займається його вихованням, у них є спільна дитина - [PERSON] [INFO]. Оскільки відповідач проти позбавлення його батьківських прав не заперечує, про що ним була написана заява, завірена приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON], просить позов задовольнити. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі, дала пояснення, аналогічні викладеним вище. Представник третьої особи в судовому засіданні позов підтримала. Поснила, що органом опіки та піклування ЛРА ЛМР 14.11.2014р. надано висновок про доцільність позбавити відповідача батьківських прав щодо малолітнього сина [PERSON] Прокурор в судовому засіданні позов підтримала. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, причин неявки суду не повідомив. А тому суд вважає, що відповідно до ст.224 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи, слід розглянути справу у відсутності відповідача, ухваливши заочне рішення. Заслухавши пояснення представників позивача, третьої особи, думку прокурора, дослідивши матеріали справи та оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд встановив наступне. Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно з ст.165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.4). Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 19 вересня 2012 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.5). Згідно з копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.6), позивач повторно зареєструвала шлюб з [PERSON]. Як вбачається з висновку органу опіки та піклування ЛРА ЛМР від 14.11.2014р. №33-зв-1416 (а.с.28-29), зі слів матері дитини [PERSON] не відвідує сина протягом останніх трьох років, не приймає ніякої участі у вихованні та утриманні сина, проживає окремо, не проявляє інтересу до стану здоров'я. Мати дитини повністю займається вихованням сина. [PERSON] в нотаріально завіреній заяві № НАА № 750603 не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав відносно малолітнього сина - [PERSON], [INFO] Таким чином орган опіки та піклування ЛРА ЛМР вважає, що [PERSON] повністю самоусунувся від виконання батьківських обов'язків по відношенню до малолітнього сина, а тому доцільним буде позбавити батьківських прав [PERSON] щодо малолітнього сина [PERSON]. Враховуючи вищенаведене, а також те, що відповідачем написана заява, завірена приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON], в якій відповідач зазначив, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] (а.с.3), з метою захисту прав та інтересів малолітньої дитини, суд приходить до висновку, що відповідача слід позбавити батьківських прав щодо [PERSON], [INFO] При цьому, у відповідності до вимог ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути 243 грн. 60 коп. судового збору.

Outcome: approved