Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 08 вересня 2007 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] В 2011 році у сторін народився син [PERSON]. Рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 10.10.2013 року шлюб між подружжям був розірваний. Після його розірвання сторони перестали спільно проживати, а дитина залишилась на утриманні та вихованні матері. Відповідач в порушення норм Сімейного кодексу, матеріально сину не допомагає. В звязку з цим, [PERSON] просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі позову до суду і до повноліття дитини. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала на підставах викладених в позовній заяві та просила суд їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечував проти їхнього задоволення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню в повному обсязі. З матеріалів справи встановлено, що 08 вересня 2007 року Чулаківською сільською радою Голопристанського району Херсонської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1- КГ № 026827. Згідно свідоцтва про народження серії 1-КГ № 124550, сторони є батьками [PERSON], [INFO]. Рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 10.10.2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний. На даний час син проживає разом зі своєю матірю [PERSON] та знаходяться на повному її утриманні, що підтверджується довідкою Чулаківської сільської ради від 30.05.2017 року №384/02-28.. Статтею 180 Сімейного Кодексу України встановлено, що батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до статті 182 Сімейного Кодексу України, передбачено що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно положень ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, суд має право визначити частку заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину. Визначаючи розмір аліментів суд враховує, що відповідач є працездатною, здоровою людиною, позовні вимоги визнав повністю, інших утриманців не має, будь-які докази того, що він не може надавати матеріальну допомогу на утримання малолітньої дитини у суду відсутні, а тому приймаючи до уваги матеріальне становище сторін, суд вважає, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову (ч. 1 ст. 191 СК України). Згідно з п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved