Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, у якому просила стягнути з відповідача на її користь завдану внаслідок ДТП матеріальну шкоду у розмірі 76512 грн. 49 коп., а також 2000 грн. витрат на проведення оцінки транспортного засобу, 8000 грн. витрат на правничу допомогу і 908 грн. судового збору. Мотивувала свої позовні вимоги тим, що 09 серпня 2020 року о 18 год. 35 хв. на автодорозі Н-09 на вул. Зеленій в с. Пасіки-Зубрицькі Пустомитівського району Львівської області, водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Мерседес-Бенц» номерний знак [NUMBER] , не обрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, та здійснив зіткнення з належним їй транспортним засобом марки «БМВ» номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , внаслідок чого останній виїхав на смугу зустрічного руху і здійснив зіткнення з автомобілем марки «ВАЗ» номерний знак [NUMBER] , а транспортний засіб марки «Мерседес-Бенц» номерний знак [NUMBER] в подальшому зіткнувся з автомобілем марки «Субару» номерний знак [NUMBER] , у результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 04 вересня 2020 року відповідача визнано винуватим у згаданій ДТП. Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент події не була застрахована, у зв`язку з чим вона звернулася до МТСБ України і отримала 130000 грн. страхового відшкодування. Водночас, звітом № 189/21 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженому транспортному засобу, від 16 лютого 2021 року стверджується, що розмір збитків, завданих пошкодженням автомобіля марки «БМВ» номерний знак [NUMBER] становить 206512 грн. 49 коп. Вважає, що відповідач зобов`язаний відшкодувати різницю між розміром збитків і виплаченим страховий шкодуванням у розмірі 76512 грн. 49 коп. З огляду на вказане, просила позовні вимоги задовольнити. Ухвалою від 25 серпня 2021 року відкрито провадження у справі, а розгляд такої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. 30 вересня 2021 року від представника позивача [PERSON] надійшов детальний опис наданих [PERSON] послуг. Відповідач повідомлявся про судовий розгляд як шляхом направлення поштової кореспонденції, так і шляхом розміщення відповідного оголошення на офіційному веб-сайті суду. У вказаний строк відповідач не надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до вимог ст. 178 ЦПК України, без поважних причин. У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зважаючи на відсутність згоди позивача, у відповідності із ст. 280 ЦПК України, суд вважає за доцільне не проводити судового розгляду при заочному розгляді справи. Розглянувши справу у порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 2 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи, законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 09 серпня 2020 року о 18 год. 35 хв. на автодорозі Н-09 на вул. Зеленій в с. Пасіки-Зубрицькі Пустомитівського району Львівської області, водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Мерседес-Бенц» номерний знак [NUMBER] , не обрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, чим порушив вимоги пунктів 12.1, 13. 1 ПДР України, та здійснив зіткнення з транспортним засобом марки «БМВ» номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , внаслідок чого останній виїхав на смугу зустрічного руху і здійснив зіткнення з автомобілем марки «ВАЗ» номерний знак [NUMBER] , а транспортний засіб марки «Мерседес-Бенц» номерний знак [NUMBER] в подальшому зіткнувся з автомобілем марки «Субару» номерний знак [NUMBER] , у результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження Постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 04 вересня 2020 року у справі № 450/2560/20 [PERSON] визнано винуватим у вказаній ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Зазначена постанова не оскаржувалася та набрала законної сили 15 вересня 2020 року. За ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , виданим ТСЦ 4641, встановлено, що позивач є власником автомобіля марки «БМВ» номерний знак [NUMBER] з 28 травня 2020 року. Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. З огляду на вказане, винуватість відповідача у ДТП, внаслідок якої позивачу завдано майнову шкоду, доведена вищенаведеними доказами. Відтак, саме відповідач несе майнову відповідальність за завдану шкоду. За п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно з п. 9.4 ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування. Матеріалами справи стверджується, що цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП застрахована не була. Відповідно до пп. «А» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБ України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Повідомленням про ДТП від 10 серпня 2020 року стверджується, що позивач повідомила МТСБ України про вищезгадану подію. Витягом з веб-сайту «Приват24» встановлено, що 03 листопада 2020 року МТСБ України на користь позивача виплачено 130000 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Зі звіту № 189/21 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, складеного 16 лютого 2021 року суб`єктом оціночної діяльності [PERSON] , вбачається, що розмір збитків, завданих автомобілю марки «БМВ» номерний знак [NUMBER] внаслідок вищезгаданої ДТП становить 206512 грн. 49 коп. З огляду на вказане, різниця між завданою шкодою у розмірі 206512 грн. 49 коп. та регламентної виплатою у сумі 130000 грн, яка становить 76512 грн. 49 коп., підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ним Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у спразі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на вказане, суд прийшов до висновку про те, що обставини, якими позивач мотивувала свої позовні вимоги, знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, а тому такі слід задовольнити і стягнути з відповідача на її користь 76512 грн. 49 коп. завданої майнової шкоди. За ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Як вбачається з квитанції № 0.0.2205620205.1 від 21 липня 2021 року, позивачем за подання даного позову сплачено судовий збір у розмірі 908 грн., які підлягають стягненню з відповідача на її користь. Договором № 189/21 від 15 лютого 2021 року, укладеним між ФОП [PERSON] та позивачем, актом виконаних робіт № 189/21 від 15 лютого 2021 року за вказаним договором, квитанцією № 189/21 від 15 лютого 2021 року стверджується, що вартість оцінки пошкодженого транспортного засобу марки «БМВ» номерний знак [NUMBER] становить 2000 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Щодо витрат на професійну правничу допомогу слід зазначити наступне. З детального плану наданих [PERSON] послуг, поданого представником [PERSON] до суду 30 вересня 2021 року, вбачається, що останньою надано позивачу послуги щодо консультації, аналізу наданих документів і формування правової позиція вартістю 2000 грн., написання позовної заяви вартістю 3000 грн., підготовки та написання інших процесуальних документів, що оцінено у 2000 грн., а також з пошуку судової практики вартістю 1000 грн. В сумі, витрати на правничу допомогу становлять 8000 грн. Квитанцією до прибуткового касового ордера № 50 від 29 вересня 2021 року стверджується, що вказані грошові кошти сплачені позивачем на користь [PERSON] . Водночас, ч. 4 ст. 137 ЦПК України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. З матеріалів справи вбачається, що представником [PERSON] окрім позовної заяви не готувалися і не подавалися інші процесуальні документи в межах даної справи, з огляду на що витрати на підготовки і написання інших процесуальних документів вартістю 2000 грн. є безпідставними. Відтак, з відповідача на користь позивача слід стягнути 6000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Outcome: approved