Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-03 00:00:00

Позивачі 18.07.2016 року звернулись до суду з даним позовом обґрунтовуючи тим, що 19.10.2004 року помер їх брат [PERSON], 07.09.2005 року в Білоцерківській районній нотаріальній конторі було відкрито спадкову справу в якій зазначається, що спадщину після смерті [PERSON] прийняли брат [PERSON] та сестра [PERSON]. 25.02.2016 року вони звернулись до державного нотаріуса Білоцерківської районної державної нотаріальнох контори з приводу оформлення спадкового майна, що залишилось після смерті брата, а саме земельної частки (паю) площею 1,4606 га розташованої в межах Шкарівської сільської ради. В звязку з тим, що документ, який підтверджує право власності їхнього брата на вищевказану земельну ділянку, а саме Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯА № 597881 було видано після смерті брата, а саме 18.10.2005 року, нотаріус прийняв постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Довідкою виданою ТОВ «Агрофірма «Білоцерківська» підтверджуються ті обставини, що [PERSON] було включено в списки на розпаювання землі та на його імя був виготовлений сертифікат. Тобто, вони позивачі, являються спадкоємцями за законом вищевказаного майна, що на момент смерті належало [PERSON], спадщину прийняли, оскільки подали заяву до нотаріуса про прийняття спадщини, проте оформити не можуть внаслідок того, що державний акт на право на земельну частку видавався вже після смерті спадкодавця, за даних обставин їх право на отримання спадщини порушено, а тому повинно бути поновлено і з цих підстав вони звернулись до суду та просять в судовому порядку визнати за ними право власності по 1/2 частині земельної ділянки розташованої в межах Шкарівської сільської ради площею, 1,4606 га нормативно грошова оцінка земельної ділянки складає 62747,46 грн. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, причини неявки суд не повідомила. Представник позивачів, за довіреностями у справі [PERSON] в судове засідання не зявилась, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутності та відсутності позивачів, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, судові витрати просить залишити за позивачами та не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач, Шкарівська сільська рада Білоцерківського району Київської області, в судове засідання свого представника не направила, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, заперечень на позов до суду не надала, а тому на підставі ст. 224 ЦПК України та враховуючи думку представника позивачів, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, матеріали спадкової справи № 189/2005, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно із ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька так і з боку матері. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на момент відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно із ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з дня відкриття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що 19.10.2004 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 14). За життя [PERSON] жодних заповітів не складав. Після смерті [PERSON] залишилась спадщина, до якої входить спадкове майно: 1/2 частина житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, який знаходиться в селі Шкарівка, Білоцерківського району, Київської області по вул. Ватутіна, під номером 76-а, на яку [PERSON] та [PERSON] було видано свідоцтва про право на спадщину за законом, що підтверджується копією спадкової справи № 189 (а.с. 33-82). До спадкового майна, також, входить земельна ділянка площею 1,4606 га, розташована в межах Шкарівської сільської ради Білоцерківського району Київської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується копією державного акту та постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25.02.2016 року державного нотаріуса Білоцерківської районної державної нотаріальної контори Київської області [PERSON] (а.с. 15, 26). Позивачі [PERSON] та [PERSON] являються спадкоємцями другої черги за законом, що підтверджується копіями свідоцтв про народження та копією свідоцтва про одруження (а.с. 68-69), інших спадкоємців не має, що підтверджується матеріалами спадкової справи (а.с. 33-82). 25.02.2016 року державний нотаріус Білоцерківської районної державної нотаріальної контори Київської області [PERSON], перевіривши надані позивачами документи винесла постанову (а.с. 26), якою постановила відмовити [PERSON] та [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, державний акт на право власності на яку виданий на імя їх брата [PERSON], померлого 19.10.2004 року, оскільки державна реєстрація права власності здійснена після смерті спадкодавця. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно зі ст. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті. А за ч. 2 цієї статті, право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною в порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою; свідоцтвом про право на спадщину. Судом встановлено, що земельна ділянки площею 1,4606 га, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Шкарівської сільської ради Білоцерківського району Київської області, належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 597881, виданого згідно розпорядження Білоцерківської районної державної адміністрації від 05.07.2005 року № 196 (а.с. 15), однак спадкоємці не мають можливості оформити право на спадкове майно оскільки даний державний акт був виданий після смерті спадкодавця, а саме 28.10.2005 року. З матеріалів справи вбачається, що заперечень щодо визнання права на спадкове майно у вигляді земельної ділянки, після померлого [PERSON], за позивачами не має. За таких обставин суд дійшов висновку, що позивачі набули, в порядку спадкування по 1/2 частині, право на майно у вигляді: земельної ділянки площею 1,4606 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Шкарівської сільскої ради Білоцерківського району Київської області. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судові витрати складаються з судового збору, який позивачі сплатили при подачі позову до суду, однак представник позивачів заявила клопотання про залишення судових витрат за позивачами.

Outcome: approved