Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], пред'явили в суд позов до Незнанівської сільської ради Кам'янка-Бузького району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно та відмову від часток у майні колгоспного двору. В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначають, що після смерті [INFO] р. [PERSON] відкрилась спадщина на 1/4 частку житлового [ADDRESS], який відносився до типу колгоспний двір. Станом на 15.04.1991 р. по [ADDRESS] рахувалося господарство, яке належало колгоспному двору і членами якого були [PERSON], [PERSON], [PERSON], головою якого був [PERSON] і кожен з них мав право власності на ? частину будинку. У зв'язку зі змінами законодавства припинилось існування колгоспного двору і кожен член колгоспного двору має свою частку у колгоспному дворі. Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] просять прийняти їх відмови від належної кожному з них по 1/4 частці вказаного вище житлового будинку в користь [PERSON] [PERSON] не може оформити своїх спадкових прав у нотаріальному порядку, а тому змушена звернутись до суду та просить визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON]право власності на вказане вище спадкове майно та з врахуванням відмов інших позивачів від належних їм часток у житловому будинку, визнати за нею право власності вцілому на житловий будинок по [ADDRESS] В судове засідання позивачі не з'явились, подали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити. Від відповідача надійшла заява, в якій останній просить суд справу розглядати без їх представника і зазначає, що не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до п. 4 прикінцевих та перехідних положень ЦК України, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Згідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. А у відповідності до ч.1 ст. 11 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених ЦСУ СРСР 13 квітня 1979 року № 11215, визначення в сільській місцевості громадського типу господарства в погосподарській книзі та відомостей щодо членів колгоспного двору, що має правове значення, було покладено на сільські ради. Як вбачається з довідки №240 від 23.09.2015 р. виданої Незнанівської сільською радою Кам'янка-Бузького району, станом на 15.04.1991 р. у житловому будинку по [ADDRESS] були зареєстровані та проживали [PERSON]- голова двору, [PERSON] - дружина, [PERSON] - дочка, [PERSON] - дочка. Відповідно до ст. 120 ЦК Української РСР (в редакції від 18.07.1963 р.) майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності. Згідно до ст. 123 ЦК Української РСР (в редакції від 18.07.1963 р.) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Таким чином, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] є співвласниками будинковолодіння розташованого за адресою: [ADDRESS] і кожному з них, як членам колишнього колгоспного двору, належить по ? частці вказаного будинку. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу від 04.06.1992 р., яке видане Незнанівською сільською радою [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON]. Зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданного Незнанівською сільською радою Кам'янка-Бузького району, вбачається, що [INFO] р. помер [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Судом встановлено, що до складу спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON] входить 1/4 частка в майні колишнього колгоспного двору - будинку по [ADDRESS] Як вбачається з рішення Незнанівської сільської ради №6 від 23.06.2008 р. [ADDRESS] перейменовано на [ADDRESS]. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. [PERSON] заповіту не складав, а тому спадкування його майна здійснюється за законом. Рішенням Кам»янка-Бузького районного суду Львівської області від 07.10.2015 р. встановлено, що [PERSON] є дочкою [PERSON] Нотаріально засвідченими заявами [PERSON], [PERSON], [PERSON] відмовились від прийняття спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON] на користь [PERSON] Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Таким чином, позивач [PERSON] являється єдиним спадкоємцем за законом майна померлого [PERSON] та відповідно до ст. 1261 ЦК України відноситься до першої черги за законом - діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. До 01 січня 2013 р. Державна реєстрація права особи на частку у майні колгоспного двору здійснювалась МБТІ відповідно до Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України № 7/5 від 07.02.2002 року на підставі рішення, яке виносилось сільською радою про розподіл часток майна колгоспного двору. Пунктом 2 розділу II «Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та інших законодавчих актів України» (зі змінами, внесеними згідно із Законом України від 09.12.2011 року № 4152- VI) визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно в порядку визначеному цим Законом, буде здійснюватись з 1 січня 2013 року. Отже, з 1 січня 2013 року право власності на нерухоме майно посвідчуються на загальних засадах, свідоцтвом про право власності, що видає державний реєстратор прав з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно вимог, які визначені ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор з 01.01.2013 року, не посвідчує прав власності на об'єкт нерухомого майна та не видає свідоцтва про права власності на підставі рішення сільської ради про розподіл часток майна колгоспного двору між його співвласниками. Судом встановлено, що рішення про розподіл часток майна вищевказаного колгоспного двору між його членами Незнанівська сільська рада не виносила і державна реєстрація прав власності їхніх часток не здійснювалась. Відповідно до п. 4.15 глави 10 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України № 296/5, Затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Оскільки, жоден із співвласників не виготовив правовстановлюючих документів на належні їм частки вищевказаного будинку, відсутні оригінали правовстановлюючих документів на інше спадкове майно, що унеможливлює оформлення спадщини в нотаріальному порядку, відтак суд вважає, що права позивача [PERSON] підлягають захисту в судовому порядку шляхом їх визнання. Вирішуючи вимоги позивачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] котрі просять суд прийняти від них відмови від належної кожному з них 1/4 частки в житловому будинку по [ADDRESS] суд дійшов наступного висновку. Згідно п .2 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі відмови власника від права власності. А відповідно до ч. 1 ст. 347 ЦК України особа може відмовитися від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності. Згідно ч. 3 цієї ж статті 347 ЦК у разі відмови від права власності на майно, права на яке підлягають державний реєстрації, право власності на нього припиняється з моменту внесення за заявою власника відповідного запису до державного реєстру. Оскільки, частки колишніх членів колгоспного двору у державному реєстрі прав власності на нерухоме майно не зареєстровані, недоцільно звертатися до державного реєстратора з заявою про відмову від права власності на належні частки. Відповідно до ст. 121 УК Української РСР (в редакції від 18.07.1963 р.) володіння користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснюється за згодою всіх члені двору. Таким чином, суд вважає за можливе прийняти відмови [PERSON], [PERSON], [PERSON] від належних їм часток у майні колишнього колгоспного двору на користь [PERSON] та з врахуванням частки успадкованої після сметрі [PERSON], визнати за нею право власності в цілому на житловий будинок, що розташований по [ADDRESS]. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved