Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про позбавлення відповідача батьківських прав щодо неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини, коштів на утримання дружини. В обґрунтування позову позивач зазначила, що з відповідачем знаходилась у фактичних шлюбних відносинах з 2015 року. [INFO] року у них народилась донька - [PERSON]. В свідоцтві про народження дитини відповідач значиться батьком. З травня 2016 року фактичні шлюбні відносини були припинені, відповідач пішов із сім'ї і з цього часу повністю усунувся від виконання обов'язків з виховання і утримання доньки, яка до теперішнього часу виховується позивачкою, перебуває на її повному утриманні. Відповідач участі в вихованні, утриманні дитини не бере, інтересами доньки не опікується, не відвідує дівчинку, не телефонує їй, безтурботно ставиться до виконання батьківських обов'язків по вихованню та утриманню дитини. Стосунків із сім'єю відповідач не підтримує. [PERSON] написав заяву, в якій відмовляється від батьківства, та не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо [PERSON], [INFO]. Зазначена заява засвідчена приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Хамулою Н.Г. На підставі викладеного просить про позбавлення відповідача батьківських прав через його злісне ухилення від виконання обов'язків щодо виховання дитини, стягнення з нього на її користь аліментів на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 1/4 частини із всіх видів доходів батька щомісяця, до її повноліття, а також коштів на її утримання в розмірі 1/6 частини з всіх видів доходів відповідача щомісяця до досягнення дитиною 3-х років. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надавши суду письмове звернення, яке містить прохання про задоволення позову, розгляд справи у її відсутність, згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді справи. Наведені обставини в силу сьт. ст. 158, 169 ЦПК України є підставою для проведення судового розгляду без участі позивача. Відповідач, про день і час слухання справи повідомлений належним чином, до суду не з'явився з невідомих причин; заперечень, як і заяви про вирішення справи у його відсутність, суду не надав. За вказаних обставин зі згоди позивачки, висловленої в її письмовій заяві, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представники третіх осіб в судове засідання не з'явились, надавши заяви про розгляд справи за їх відсутністю, що в силу ст. 36 ЦПК України зумовило розгляд справи без їхньої участі. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, з наступних міркувань. Згідно зі ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від своїх обов'язків з виховання дитини. Як випливає з роз'яснень в пункті 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. З огляду на наведені положення законодавства та роз'яснення Верховного Суду України, лише навмисні дії батьків з нехтування своїми обов'язками щодо виховання дитини можуть бути підставою для вжиття такого суворого заходу як позбавлення батьківських прав. Надані суд фактичні дані, а саме: висновки органів з захисту прав дітей, які містять умовиводи про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, свідоцтва, які містять записи про акти цивільного стану, заява відповідача, в якій він відмовляється від батьківства, та не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо [PERSON], підкріплюють міркування суду щодо можливості вирішення спору на користь позивача, оскільки свідчать про свідоме невиконання батьком своїх обов'язків щодо виховання дитини та підтверджують обґрунтованість позову в частині вимог про позбавлення батьківських прав. Згідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. У відповідності зі ст. 84 СК України дружина, з якої проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною 3-х років. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я й матеріальне становище дитини, а також платника аліментів, наявність у нього непрацездатних батьків, інших дітей. У відповідності зі ст. 183 СК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки, до її повноліття в розмірі 1/4 частини із всіх доходів батька щомісяця, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та кошти на утримання дружини в розмірі 1/6 частини із всіх видів його доходів щомісяця до досягнення дитиною 3-х років. Суд також вважає за необхідне стягнути з відповідача витрати по оплаті судового збору в сумі 640,00 коп.

Outcome: approved