Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Якимівської селищної ради, третя особа: Реєстраційна служба Якимівського РУЮ про визнання права власності на спадкове майно, за наступними підставами. [INFO] помер [PERSON]. Вказана особа доводиться батьком позивачу [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з домоволодіння [ADDRESS]. Зазначене домоволодіння спадкодавцем було придбане 23 березня 1984 року відповідно до договору купівлі-продажу згідно тексту якого [PERSON] купив недобудований житловий будинок готовністю 71%. Після укладення зазначеного договору купівлі-продажу спадкодавець згідно вимог ст. 227 ЦК УРСР ( діючого на той час) зареєстрував зазначений договір в Мелітопольському міському бюро Технічної інвентаризації. Придбаний недобудований будинок представляв собою житлову будівлю у якої була відсутня тераса та веранда. Після придбання зазначеного будинку спадкодавець разом із членами своєї сім'ї вселився в нього, почав користуватися як своєю власністю та за свого життя здійснив прибудову тераси, сараю та вбиральні. Позивач у встановлений законом строк звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, тобто вважається як таким, що прийняв спадщину. Крім того спадкоємцем першої черги після смерті спадкодавця є його дружина [PERSON], яка доводиться позивачу матір'ю, але зазначена особа відмовилася від належної їй частки спадщини на користь позивача про що склала відповідну заяву. Після надання нотаріусу необхідних документів для оформлення спадщини позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з тим, що не співпадають відомості щодо опису будинку під час укладення договору купівлі-продажу та описом будинку в технічному паспорті, який було складено 24 липня 2014 року. На підставі викладеного, позивач просить визнати за ним право власності на домоволодіння [ADDRESS], яке складається з житлового будинку А-1 загальною площею 94,6 кв. м., житловою площею 24,7 кв. м., сараю В-1 площею 21,3 кв. м., сараю Г-1 площею 6,9 кв.м., сараю Д-1 площею 19,7 кв.м., вбиральні Є-1 площею 1,6 кв.м., душу Ж-1 площею 1,7 кв.м., водогону № 1, огорожі № 2 в порядку спадкування після смерті [PERSON], який помер [INFO]. Позивач та його представник - [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі та на задоволенні заявлених вимог наполягають. Представник відповідача - Якимівської селищної ради Якимівського району у судове засідання не з'явився, надавши суду письмові заперечення про позову, мотивуючи свою правову позицію щодо невизнання позовних вимог наступним. У повідомленні державного нотаріуса від 20 серпня 2014р. вказано, що [PERSON] па вимогу нотаріуса не був поданий право установчий документ на житловий будинок та господарські споруди на ім'я померлого [PERSON] Відповідно до вимог п.415 Розділу II Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правоустановчих документів щодо належності цього майна спадкоємцеві, але в матеріалах справи також відсутні документи підтверджуючі належність вказаного майна померлому [PERSON] Крім того, в матеріалах справи відсутні відомості з Державної реєстраційної служби за ким зареєстровано майно по [ADDRESS], тому, на думку представника відповідача, вирішити питання в судовому порядку про визнання права власності на спадкове майно неможливо, бо немає ніяких доказів підтверджуючих, що це майно належало спадкодавцю. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадкового майна входять усі права та обов'язки, які належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини. Але на думку представника відповідача, в даному випадку неможливо опреділити які права та обов'язки належали спадкодавцю по вказаному нерухомому майну. Також, в позовній заяві позивач вказує, що спадкодавець здійснив прибудову тераси, сараю та вбиральні, тобто згідно ст. 376 ЦК України - самочинне будівництво. Також вся будівля не має затвердженого будівельного паспорту, проекту та не має висновку, чи не має порушень будівельних норм та правил. Також невідомо, чи введено це майно в експлуатацію, але позивач не вказуючи на самочинне будівництво просить суд визнати право власності, що повністю суперечить нормам діючого законодавства. На підставі викладеного представник відповідача вважає позовну заяву не обґрунтованою. Представник третьої особи - Реєстраційної служба Якимівського РУЮ у судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомив, заперечень проти позову не надіслав. Вивчивши матеріали справи, вислухавши думку позивача та його представника, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги частково, з наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про смерть (а.с. 5) [INFO] помер [PERSON]. Згідно копії свідоцтва про народження (а.с. 6) [PERSON] доводиться батьком позивачу [PERSON]. Згідно договору купівлі - продажу (а.с. 8-10) після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з домоволодіння [ADDRESS]. Зазначене домоволодіння спадкодавцем було придбане 23 березня 1984 року відповідно до договору купівлі-продажу згідно тексту якого [PERSON] купив недобудований житловий будинок готовністю 71%. Вказаний договір зареєстровано в Мелітопольському міському бюро Технічної інвентаризації. Як вбачається з пояснень позивача та його представника, даних у судовому засіданні, придбаний недобудований будинок представляв собою житлову будівлю у якої була відсутня тераса та веранда. Після придбання зазначеного будинку спадкодавець разом із членами своєї сім'ї вселився в нього, почав користуватися як своєю власністю та за свого життя здійснив прибудову тераси, сараю та вбиральні. Згідно ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на майно, яке воно здійснює у відповідності до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст.328 ЦК України). Згідно ст. 334 ч. 4 ЦК України, якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. Згідно до ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Згідно ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно Постанови №6 від 30.03.2012р. Пленуму Вищого спеціалізованого суду України розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами ст..376 ЦК України (про протиправний режим самочинного будівництва) в п.6 чітко вказано, що право власності на самочинно збудовані житлові будинки, будівлі, споруди, інше нерухоме майно не набувають як особи, які здійснили це будівництво, так і їхні спадкоємці. Це майно не є об'єктом права власності, воно не може бути предметом поділу та встановлення порядку користування в судовому порядку. При цьому, позивачем висунуто вимогу щодо визнання за ним право власності на домоволодіння [ADDRESS], яке складається з житлового будинку А-1 загальною площею 94,6 кв. м., житловою площею 24,7 кв. м., сараю В-1 площею 21,3 кв. м., сараю Г-1 площею 6,9 кв.м., сараю Д-1 площею 19,7 кв.м., вбиральні Є-1 площею 1,6 кв.м., душу Ж-1 площею 1,7 кв.м., водогону № 1, огорожі № 2 в порядку спадкування після смерті [PERSON], який помер [INFO]. Згідно ст. 1218 ЦК України від спадкодавця до спадкоємців переходять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. При цьому, суд вважає, що у відповідності до наданих позивачем документів дійсно до складу спадкового майна входить житловий будинок А-1 загальною площею 94,6 кв. м., житловою площею 24,7 кв. м., сараю В-1 площею 21,3 кв. м., та водогін № 1, розташовані по [ADDRESS], але на інщі споруди спадкодавець не мав права власності, і вказані будівлі відностяться до складу самочинно збудованого майна, а саме сарай Г-1 площею 6,9 кв.м., сарай Д-1 площею 19,7 кв.м., вбиральня Є-1 площею 1,6 кв.м., душ Ж-1 площею 1,7 кв.м., огорожа № 2 . Таким чином, суд приходить до висновку про те, що не має правових підстав для визнання за позивачем права власності на спадкове майно до складу якого входить самочинно побудовані будівлі, що не були за життя зареєстровані за спадкодавцем, при цьому суд вважає обґрунтованими позовні вимоги щодо визнання за позивачем права власності на спадкове майно, що належало спадкодавцю і було за ним зареєстровано. На підставі викладеного,

Outcome: partial