Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом у якому просить розірвати шлюб з [PERSON] зареєстрований 30 вересня 2000 року Торчинською сільською радою Коростишівського району Житомирської області, актовий запис № 273535 та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі 1 000 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги мотивує тим, що 30 вересня 2000 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб, від якого мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що з відповідачем прожила у спільному шлюбі 13 років, вели спільне господарство та будували міцні сімейні відносини. Однак це стосується лише перших років спільного життя, але останні роки вони не можуть як сім'я проживати разом, виконувати сімейні обов'язки та спокійно вирішувати, навіть, нескладні поточні проблеми. Вони неодноразово протягом останніх років намагалися говорити один з одним про їхні особисті сімейні проблеми та вирішувати їх, однак ніяких результатів це не дало, внаслідок чого вона дійшла висновку, що розірвання шлюбу це єдиний вихід для них побудувати нове щасливе життя та зберегти бачення про сім'ю їхньої спільної дитини. З січня 2014 року вони не проживають разом та не ведуть спільного господарства. Відповідач матеріально не забезпечує та не приймає участі у вихованні дитини. За таких підстав, на думку позивача, збереження їхньої сім'ї і подальше спільне проживання з відповідачем не можливе. Позивач в судове засідання не з'явилася, до суду подала заяву з проханням розглянути справу без її участі, строк для примирення просить не надавати, у заяві вказала, що позов підтримує та проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, у зв'язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та відповідно до ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідач зареєстрували шлюб 30 вересня 2000 року, про що Торчинською сільською радою Коростишівського району Житомирської області зроблений відповідний актовий запис за № 3 (а.с. 8). Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Відповідно до ст. 3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони тривалий час не підтримують сімейно-шлюбні стосунки, проживають окремо за різними адресами, взаєморозуміння між ними відсутнє, шлюб існує формально, позивач наполягає на розлученні, оскільки вважає, що збереження шлюбу бути не може, строк на примирення просить не надавати, тому суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, у зв'язку з чим позов у частині вимог про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, а, згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що дитина сторін по справі проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. В спростування викладених обставин будь-яких доказів відповідачем суду не надано. Отже, враховуючи заявлені вимоги, суд вважає, що наведені обставини є підставою для задоволення позову про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів у розмірі 1 000 грн. щомісячно на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], починаючи з дня подання позову, а саме з 01.12.2015 року і до досягнення дитиною повноліття. З відповідача, згідно ст. 88 ЦПК України, необхідно стягнути на користь позивача сплачений нею судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп. у частині вимог про розірвання шлюбу та стягнути на користь держави судовий збір в сумі 487 грн. 20 грн. у частині заявлених вимог про стягнення аліментів. Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає обов'язковому негайному виконанню.

Outcome: approved