Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-29 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] в розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що 08 листопада 2003 року позивач з відповідачем одружились, під час шлюбу у них народилось двоє дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Рішенням Личаківського районного суду м. Львова 19 лютого 2019 року шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу діти залишились проживати разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] . Відповідач ухиляється від свого батьківського обов`язку, не надає жодної матеріальної допомоги, коштів на утримування дітей не виділяє. Враховуючи, що позивач на даний час працює неофіційно, утримувати дітей самостійно їй важко. Їй відомо, що у відповідача на утриманні інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків чи повнолітніх дітей, які продовжують навчання, немає. Крім цього, колишній чоловік проживає та працює закордоном. При визначенні розміру аліментів враховує, встановлені законом розміри прожиткових мінімумів для дітей відповідного віку, майновий стан відповідача, а тому просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 2027 грн, на кожну дитину. Ухвалою судді від 31 травня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 25 липня 2019 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач зазначив, що не заперечує щодо свого обов`язку брати участь в утриманні дітей. Зазначив, що немає постійного місця праці і тому немає офіційної заробітної плати. Вкрай малих та нерегулярних заробітків відповідача вистачає лише на їжу та предмети першої необхідності, а також відпочинок дітей. А тому враховуючи вище наведене не заперечує проти задоволення позову частково у сумі 1 014 грн. на кожну дитину щомісячно. В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали, дали пояснення аналогічні вищенаведеним та просять позов задоволити. Позивач додатково пояснила, що відповідач проживає за кордоном у Польщі, там і працює, а тому трудова книжка не може свідчити про те що він офіційно не працевлаштований. Підтвердила, що діти з 26 липня по 2 серпня 2019 року перебувають у відповідача в Польщі. Однак, відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання дітей добровільно не надає. Враховуючи, що відповідач проживає та достатньо заробляє, просить позов задоволити. Представник відповідача в судовому засідання, зазначив, що відповідач не заперечив свого обов`язку щодо утримання дітей, проте не має можливості сплачувати аліменти у сумі, яку просить стягнути позивач. Пояснив, що, позивачем не доведено можливість відповідача сплачувати більшу суму аліментів, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що становить 1014 грн. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані докази та ухвалюючи рішення у відповідності до вимог ст. 264 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, сторони є батьками неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в підтвердження чого до матеріалів справи долучено копії свідоцтва про народження (а.с.6, 7). Згідно із ч.ч.1,2 ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Судом встановлено, що відповідач прийнятий на тимчасовий консульський облік в Гданську, що підтверджується відповідною відміткою у паспорті останнього (а.с.32). [PERSON] має дозвіл на тимчасове проживання в Польщі, що підтверджується долученою до матеріалів справи копією карки побуту (karta pobytu), виданої на ім`я відповідача. На утриманні неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків чи інших осіб немає. Позов частково визнає. Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою (ч.1 ст. 141 СК України). В судовому засіданні судом встановлено, що на даний час діти проживають із матір`ю - позивачем по справі, що підтверджено сторонами, відповідач постійної участі в утриманні дітей не бере. Згідно із ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Позивачем заявлено вимогу про стягнення аліментів на утримання дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі у розмірі по 2 027 грн щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до вимог ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, згідно із ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» встановлено у 2019 році прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Як вбачається із п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України, наданих від 15.05.2006р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При визначенні розміру аліментів, суд враховує вищенаведені обставини та вимоги законодавства щодо мінімального рекомендованого розміру аліментів на одну дитину, у зв`язку із чим приходить до висновку про задоволення позову шляхом стягнення аліментів в розмірі по 2027,00 грн. на кожну дитину, і на думку суду такий розмір аліментів є достатнім з врахуванням матеріального становища платника аліментів. У відповідності до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 768, 40 грн. Згідно п.1 ч.1ст. 430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Крім цього, відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved