Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про позбавлення права користування житловим приміщенням, в обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що їй, [PERSON], [INFO], на підставі свідоцтва на право власності на житло від 18.09.1997 року, належить квартира розташована за адресою: [ADDRESS] У вказаній квартирі тривалий час проживали разом вона, її син [PERSON], її донька [PERSON] та онук [PERSON]. У вказаній квартирі був прописаний [PERSON], 1966 року народження. Однак, колишній співмешканець [PERSON] [INFO], з 1999 року не проживає за вказаною адресою. Між тим, відповідач відмовляється особисто подавати заяву до Любимівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, про зняття його з реєстрації місця проживання за вказаною адресою. Просить суд визнати відповідача - [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житлом - квартирою, розташованою за адресою: 52042, [ADDRESS] що є підставою для зняття його з реєстрації місця проживання. Стягнути з відповідача [PERSON], [INFO], судовий збір у розмірі 551 грн. 21 коп. До початку відкритого судового засідання представник позивача надала заяву в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі не заперечувала проти заочного розгляду справи, просила справу розглянути без її участі. У відкрите судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився з невідомої суду причини, хоча про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином. У відкрите судове засідання представник Любимівської сільської ради не з'явилася, але надала суду заяву в якій просить справу розглянути без участі представника сільської ради. Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вирішив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази, суд встановив наступне. [PERSON] є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] на підставі свідоцтва на право власності на житло від 18.09.1997 року. В матеріалах справи є довідка видана Любимівською Сільською радою від 19.09.2016 року №1579, з якої вбачається, що у квартирі [ADDRESS] зареєстровано: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON]. [INFO] р.н, [PERSON], [INFO] [PERSON], [INFO] був співмешканцем позивачки. Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сім'ї від 21.09.2016 року, вбачається, що [PERSON], [INFO], за адресою: [ADDRESS] не проживає з 1999 року. Статтею 405 ЦК України передбачено, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст. 319 ЦК України власник майна володіє, користується, розпоряджається своїм майнам на власний розсуд. Згідно ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, а частиною 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Приписами ч.1 ст. 321 ЦК України встановлено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Реєстрацією відповідача в належній позивачу на праві власності квартирі порушуються її законні права та інтереси. Згідно ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову про визнання відповідача втратившим право користування житловим приміщенням. Суд вважає що на підставі ст.88 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 551,20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved