Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про зобовязання відповідача не чинити йому перешкод у користуванні земельною площею 0,5585га, що знаходиться в урочищі «Піддовге» с.Вільховець, а також звільнити самовільно захоплену земельну ділянку шляхом приведення її в попередній стан. Позов мотивує тим, що постійно проживає в [INFO] , де на праві власності має житловий будинок з приналежними господарськими будівлями, а також для ведення особистого селянського господарства в урочищі «Піддовге» с.Вільховець йому на праві власності належить земельна площею 0,5585га. В кінці березня 2016р. відповідачка [PERSON] без відома позивача та без його згоди самовільно засіяла спірну земельну ділянку вівсом. Щодо самовільного захоплення відповідачкою земельної ділянки позивач звертався до Суходільської сільської ради, про що було складено відповідний акт і рекомендовано звернутись до суду. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позов підтримали, з мотивів викладених в ньому та дали пояснення аналогічні заявленому позову. Відповідачка проти позову заперечила. Пояснила, що користується даною земельною ділянкою з 1995 року і до тепер. У 2014 і 2015 році хтось переорав і засадив її земельну ділянку. Для того щоб зясувати хто це робить відповідачка звернулась в сільську раду, однак їй інформації не надали. В цьому році відповідачка засадила дану земельну ділянку вівсом. Згодом вона дізналась, що її земельну ділянку надали позивачу. Однак, на її вимогу показати підтверджуючі документи на право власності на цю ділянку відповідач надати такі відмовився. Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників процесу, допитавшив якості свідка відповідачку [PERSON], оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з таких мотивів. Відповідно до ст.ст. 319,391 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ч. 4 ст. 373 ЦК України власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення. У відповідності до вимог п. 7 ч. 1 ст. 91 ЗК України власники земельних ділянок зобовязані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів. Відповідно до ст. 212 ЗК України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Допитана в якості свідка відповідачка [PERSON] дала суду такі покази. У1995 році їй та ряду жителів села було виділені земельні ділянки для ведення особистого підсобного господарства. . У 2014 і 2015 році хтось переорав і засадив її земельну ділянку. Для того щоб зясувати хто це робить відповідачка звернулась в сільську раду, однак їй інформації не надали. В цьому році відповідачка засадила дану земельну ділянку вівсом. Згодом вона дізналась, що її земельну ділянку надали позивачу. Однак, на її вимогу показати підтверджуючі документи на право власності на цю ділянку відповідач надати такі відмовився. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про право власності № 27317435 від 26.09.2014р. [PERSON] є власником земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,5585га в с.Вільховець Перемишлянського району. Згідно акту обстеження земельної ділянки віл 10.05.2016р. площею 0,5585га в с.Вільховець Перемишлянського району яка належить [PERSON] слідує, що на вказаній земельній ділянці виявлено пророслі зерна вівса, який посіяла [PERSON] Відповідачка на підтвердження своїх показів жодних доказів не надала. Крім того на адресу суду була надана довідка сільської ради з якої вбачається, що відповідачка на території сільської ради не має ні у власності ні у користуванні не має. Натомість позивач та його представник покази відповідачки підтвердили (в частині відмови надати їй для огляду правовстановлюючі документи на спірну земельну ділянку) вважали, що позивач не зобовязаний був надавати для огляду такі документи відповідачки.Покази відповідачки про те, що вона користується безперешкодно спірною ділянкою з 1995 року не спростували. Таким чином, судом встановлено, що відповідач без правової підстави користуються земельною ділянкою, яка належить на праві власності позивачу, площею 0,5585га в с.Вільховець Перемишлянського району, а тому відповідачку слід зобовязатине чинити перешкод позивачу у користуванні спірною земельною ділянкою. З огляду на те, що ні позивач ні сільська рада не надали інформації відповідачці про те, що земельна ділянка якою вона користувалась надана у власність позивачу, суд вважає, що відповідачці слід надати час для збору урожаю.

Outcome: dismissed