Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом, яким просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 33922, вчинений 23 грудня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» грошових коштів в сумі 33665,17 гривень. Також, позивач просить зобов`язати ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» повернути [PERSON] стягнуті за виконавчим написом № 33922 від 23 грудня 2019 року, вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. кошти в сумі 1499,89 гривень, витрати на проведення виконавчих дій в сумі 400 гривень та основну винагороду приватного виконавця у розмірі 1499,89 гривень, крім того понесені судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що в 2012 році між позивачем та ПАТ «Дельта-Банк» був укладений договір, за яким позивачці було відкрито поточний рахунок. Договірні відносини із банком були припинені в 2013 році у зв`язку з виконанням сторонами своїх зобов`язань у повному обсязі. Позивачка не отримувала будь-яких повідомлень про факт невиконання нею зобов`язань по кредиту, заміну сторони у зобов`язанні. 23 грудня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною, вчинено виконавчий напис, яким з позивача на користь ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» стягнуто грошові кошти в сумі 33665,17 гривень. За вказаним виконавчим написом відкрито виконавче провадження, у ході виконання якого з позивачки стягнуто кошти в сумі 1499,89 гривень, витрати на проведення виконавчих дій в сумі 400 гривень та основну винагороду приватного виконавця у розмірі 1499,89 гривень. Позивач вважає, що під час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватний нотаріус не переконалась належним чином у безспірності суми заборгованості, не перевірила безспірність документів відповідача та період, в який виникла заборгованість, вчинила виконавчий напис поза межами встановленого строку. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 02 листопада 2020 року провадження у справі відкрито, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 02 листопада 2020 року вжито заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису № 33922, вчиненого 23 грудня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» грошових коштів в сумі 33665,17 гривень. Відповідачу направлено копію позовної заяви з додатками до неї разом із ухвалою про відкриття провадження по справі та встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. З боку відповідача до суду у встановлений законом строк відзив відповідно до вимог ст. 178 ЦПК України і всі докази, що підтверджують заперечення проти позову, не надіслано, зустрічний позов не пред`явлено. Відповідно до правил ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи та надані докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що між [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк» 27 вересня 2012 року укладено Кредитний договір № 004-20150-270912. 02 жовтня 2019 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» укладено Договір відступлення прав вимоги № 02/10/2019-ФА . Суду не надано доказів про невиконання позивачем умов Кредитного договору, наявності будь-якої непогашеної заборгованості за грошовим зобов`язанням, розрахунку цієї заборгованості тощо. Також, відповідачем не надано доказів, що свідчать про обсяг прав вимоги за Кредитним договором № 004-20150-270912, які були передані йому ПАТ «Дельта Банк» товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» за Договором відступлення прав вимоги № 02/10/2019-ФА від 02 жовтня 2019 року. 23 грудня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною вчинено виконавчий напис № 33922 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» заборгованості за кредитним договором № 004-20150-270912 від 27 вересня 2012 року в сумі 33665,17 гривень . Згідно виконавчого напису нотаріуса, період стягнення заборгованості з 08.12.2017 по 29.11.2019, сума заборгованості - 29941,06 гривень, з них прострочена заборгованість за сумою кредиту - 15070,06 гривень; прострочена заборгованість за процентами - 14871 гривень. Під час судового розгляду справи встановлено, що позивач неодноразово зверталася до відповідача та приватного нотаріуса із запитами про отримання копій документів, які стали підставою для вчинення виконавчого напису. Суду не надано документів, що стало підставою для вчинення виконавчого напису, що оспорюється. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України від 02 вересня 1993 року № 3425-ХІІ «Про нотаріат» (далі - Закон «Про нотаріат») нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу II Порядку). Згідно з п.п. 2.1 п. 2 Глави 16 розділу II Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Існування спору щодо розміру заборгованості за кредитним договором у суді на момент вчинення виконавчого напису є тією обставиною, яка виключає безспірність боргу та можливість його стягнення шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки за виконавчим написом нотаріуса (висновки Верховного Суду України, викладені у постанові № 6-27цс15 від 04 березня 2015 року). З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Установлено, що при зверненні банку до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису в розмір повної суми заборгованості за вищевказаним кредитним договором включено і розмір пені, який заявником нарахований поза межами річного строку спеціальної позовної давності, крім того, розмір пені значно перевищує розмір збитків, завданих Позичальником внаслідок невиконання грошового зобов`язання. Отже, оспорюваний виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом із порушенням вимог статті 88 Закону України «Про нотаріат» та пункту 284 Інструкції, оскільки вказану у виконавчому написі суму боргу не можна вважати безспірною. Згідно п. 16 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів і визначення підсудності цивільних справ» спори за позовами про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, про повернення стягнутого за виконавчим написом, вирішуються судом в порядку цивільного судочинства за позовами боржників або зазначених осіб до стягувачів, якщо однією із сторін відповідного спору є фізична особа. За правилами цивільного судочинства як спір про право у позовному провадженні розглядаються позови про оскарження дій нотаріуса щодо вчинення виконавчого напису, коли йдеться виключно про порушення нотаріусом правил вчинення відповідної нотаріальної дії і при цьому позивачем не порушується питання про захист права відповідно до положень цивільного законодавства. З огляду на вищенаведене суд доходить до висновку про те, що вимога відповідача не є безспірною, а тому не підлягає задоволенню в порядку вчинення нотаріального напису. Таким чином, суд вважає позовну вимогу в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - підлягає задоволенню. Суд частково задовольняє позовні вимоги в частині повернення стягнутих під час виконання виконавчого провадження сум, а також витрати виконавчого провадження, виходячи з наступного. Згідно постанови про відкриття виконавчого провадження від 29.04.2020, приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Попляком В.В. на підставі виконавчого напису нотаріуса № 33922 від 23 грудня 2019 року відкрито виконавче провадження № 61941184 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» заборгованість в розмірі 30241,06 гривень; стягнення з [PERSON] винагороди приватного виконавця у розмірі 3024,11 гривні. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Попляка В.В. від 27.05.2020 звернуте стягнення на доходи боржника [PERSON] , що отримує дохід від Харківської медичної академії післядипломної освіти. Як вбачається з наданих позивачем довідок про здійснення відрахування та виплати Харківської медичної академії післядипломної освіти від 19.10.2020 № 277, № 278, № 279, з позивача стягнуто загальну суму 3399,78 гривень. Судом встановлено, що на рахунок ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» у рахунок погашення заборгованості стягнуто 1499,89 гривень; на рахунок приватного виконавця - витрати на проведення виконавчих дій в сумі 400 гривень та основну винагороду приватного виконавця у розмірі 1499,89 гривень. Відповідно до статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, у редакції чинній на час звернення до суду з позовом, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з частиною 1 статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Таким чином, суд задовольняє позовну вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача суму, перераховану за згідно виконавчого напису, який судом визнаний таким, що не підлягає виконанню. Що стосується позовної вимоги про повернення коштів виконавчого провадження суд зазначає наступне. Спірні правовідносини врегульовано законами України «Про виконавче провадження», «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», Порядком виплати винагород державним виконавцям та їх розміри і розмір основної винагороди приватного виконавця, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 вересня 2016 року № 643, Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5. Виконавчий напис, на підставі якого було відкрито виконавче провадження № 61941184 визнаний таким, що не підлягає виконанню скасованим, що в свою чергу відповідно до приписів статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», є підставою для закриття виконавчого провадження. Відповідно до ч. 7 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню. Частинами першою, другою, четвертою статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів (частина друга статті 27 із змінами, внесеними згідно із Законом № 2475-VIII від 03.07.2018). Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів). Витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження (частини 2 та 4 статті 42 Закону 1404-VIII). На стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виконавцем виноситься постанова про їх стягнення. Основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору (ч. 3 ст. 45 Закону). Отже підставами для повернення стягнутого виконавчого збору є: 1) закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню; 2) визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню. При таких обставинах, суд вважає позовну вимогу про повернення винагороди приватного виконавця передчасною, оскільки суду не надано доказів про відмову приватного виконавця від винесення постанови про закриття виконавчого провадження та повернення винагороди. Крім того, за вказаною позовною вимогою ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» не є належним відповідачем, до участі у справі в якості відповідача приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Попляк В.В. не залучений. Таким чином, позовна вимога [PERSON] про повернення коштів виконавчого провадження не підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 840,80 гривень, сплачений за подачу позовної заяви. На підставі викладеного,

Outcome: partial