Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом про стягнення аліментів, вказавши в заяві, що з січня 1997 року позивач та відповідач перебували у шлюбі, 22.11.2005 року шлюб було розірвано, згідно свідоцтва І-ЖС №009660 про розірвання шлюбу. За час перебування у шлюбі народився син [PERSON], [INFO]. На теперішній час їх повнолітня дитина мешкає з позивачем, яка несе усі витрати на утримання дитини самостійно. [PERSON] навчається на другому курсі денного відділення Запорізького коледжу радіоелектроніки Запорізького національного технічного університету. Термін навчання чотири роки до 30.06.2018 року, згідно довідки № 11 від 27.01.2016 р. Позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], 23.05.1997, року народження, у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень щомісячно, починаючи стягнення з 01.09.2014 р. досягнення дитиною 23 річного віку. Позивачка до судового засідання не з'явилася, про слухання справи була повідомлена належним чином, до початку розгляду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує, просить про його задоволення, посилаючись на обставини справи, викладені в позовній заяві. Відповідач до судового засідання не з'явився, про слухання справи був повідомлений належним чином, до початку надав заяву про розгляд справи за його відсутності та через канцелярію суду надав заперечення, в якому просить суд позов задовольнити частково, та стягнути з нього на утримання повнолітнього сина аліменти у твердій грошовій формі у розмірі 500 гривень, починаючи стягнення з 18.02.2016 р, коли позивачка звернулась з позовом до суду до досягнення сином 23 річного віку. Згідно з ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. В судовому засіданні встановлено, що з січня 1997 року позивач та відповідач перебували у шлюбі, 22.11.2005 року шлюб було розірвано, згідно свідоцтва І-ЖС №009660 про розірвання шлюбу. За час перебування у шлюбі народився син [PERSON], [INFO]. На теперішній час їх повнолітня дитина мешкає з позивачем, яка несе усі витрати на утримання дитини самостійно. [PERSON] навчається на другому курсі денного відділення Запорізького коледжу радіоелектроніки Запорізького національного технічного університету. Термін навчання чотири роки до 30.06.2018 року, згідно довідки № 11 від 27.01.2016 р. Позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], 23.05.1997, року народження, у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень щомісячно, починаючи стягнення з 01.09.2014 р. досягнення дитиною 23 річного віку. У відповідності зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності зі ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання (аліменти) стягуються у частині від доходу батька (чи) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 183 Сімейного Кодексу України аліменти з батьків на утримання дітей визначаються судом у частці від їхнього заробітку (доходу). У відповідності зі ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, яка підлягає індексації відповідно закону. Але, суд вважає, що вимоги [PERSON] про стягнення аліментів у твердій грошовій формі розмірі 1500 гривень з відповідача, щомісячно, починаючи з 01 вересня 2014 року і до досягнення сином 23 річного віку є безпідставними, оскільки позивачка не довела ті обставини, що вона вживала заходи щодо одержання аліментів з відповідача, але вони були безрезультатними, і їх не одержала у звязку з ухиленням останнього від їх сплати, що відповідач не піклується про дитину та не надає матеріальну допомогу на утримання та виховання сина. Відповідно до вимог ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у звязку з ухиленням останнього від їх сплати. Отже, аналізуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти, на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій формі у розмірі 500 гривень і до досягненню сином 23 річного віку, починаючи з 18.02.2016 р. Згідно ст. 88 ЦПК України також підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 551,20 грн.

Outcome: partial