Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 25.02.2010 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Від шлюбу [INFO] народилась дитина - [PERSON]. Рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя шлюб між сторонами було розірвано. Фактично шлюбні стосунки були припинені з липня 2012 року. З цього часу сторони проживають окремо, дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Позивач постійно піклується про здоров'я доньки, приділяє увагу її фізичному, духовному та моральному розвитку, займається її вихованням. [PERSON], батько малолітньої дитини, з донькою не спілкується більше двох років, не цікавиться її життям, не займається вихованням. Дитина батька не пам'ятає, у спілкуванні з позивачем ніколи про нього не питає. Позивач з донькою проживає у своїх батьків у трикімнатній квартирі, де дитині забезпечені гідні умови проживання та гармонійна атмосфера оточення. Дитина перебуває на обліку у дитячій поліклініці та відвідує дитячий садок № 162. За станом здоров'я дитини з моменту її народження по теперішній час слідкує позивач, відповідач участі у цьому не приймає і не приймав. Рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 16.08.2012 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання малолітньої [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини його заробітку (доходу), однак відповідач ухиляється від виконання вказаного рішення суду, у зв'язку з чим вироком цього ж суду від 22.08.2013 року його було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, та призначено покарання у вигляді 100 годин громадських робіт. Після відбуття покарання [PERSON] продовжував злісно ухилятися від сплати аліментів, та за вироком Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 04.06.2014 року йому було призначене покарання за ч. 2 ст. 164 КК України у вигляді двох років обмеження волі. Все вищезазначене свідчить про те, що відповідач злісно ухиляється від виконання батьківських обов'язків щодо виховання доньки [PERSON], тому позивач просить позбавити його батьківських прав. Позивач у судове засідання не з'явилась, надіслала до суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні. Відповідач у судове засідання не з'явився, надіслав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував проти позбавлення його батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Представник третьої особи - органу опіки та піклування Жовтневої районної адміністрації Маріупольської міської ради - в судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутністю, з дотриманням прав та законних інтересів дитини. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження [NUMBER], виданого Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського МУЮ Донецької області 25.02.2010 року, відповідач [PERSON] є батьком малолітньої [PERSON], [INFO]. Рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 22.08.2014 року № 264/6972/14-ц шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Рішення набрало законної сили 01.09.2014 року. Відповідно до довідки ТОВ «Житло-25» № 2297 від 14.11.2014 року [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS]. Склад її сім'ї: донька - [PERSON], 2010 року народження, батько - [PERSON], мати - [PERSON], сестра - [PERSON] Вироком Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 04.06.2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 164 КК України, та призначено йому покарання у вигляді двох років обмеження волі. Пунктом 2 ч. 1 ст. 164 СК України передбачена можливість позбавлення батьківських прав у разі ухилення матері, батька від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавленні і поновлення батьківських прав» ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини має місце, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обов'язків. Судом встановлено, що відповідач не спілкується із дитиною, не піклується про фізичний і розумовий розвиток дитини, не проявляє до неї батьківської турботи, що свідчить про те, що він ухиляється від виконання обов'язків по вихованню доньки. Згідно із ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (ч. 5 ст. 19 СК України). Згідно до висновку № 05-45-13 від 19.01.2015 року орган опіки та піклування Жовтневої районної адміністрації Маріупольської міської ради вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. У відповідності до вимог ст.ст. 7, 155 Сімейного Кодексі України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Враховуючи, що позбавлення відповідача батьківських прав є способом захисту прав дитини та відповідає її інтересам, а відповідач ухиляється від виконання обов'язків по вихованню дитини та не проявляє батьківської турботи до неї, суд вважає доцільним позовні вимоги задовольнити. На підставі вищезазначеного та

Outcome: approved