Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до [PERSON] , ТОВ «Деметра Агро-груп», про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним. Від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Від відповідача, [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Відповідач ТОВ «Деметра Агро-груп» до суду не з`явився з невідомих підстав. Розглянувши подані заяви, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна\~ сторона\~ зобов`язана\~ довести ті обставини,\~ на які вона посилається як на підставу своїх\~ вимог\~ або заперечень,\~ крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 26 березня 2012 року між позивачем та Відповідачем [PERSON] , укладено договір оренди землі, який зареєстрований 26 березня 2012 року у відділі Держкомзему у Полтавському районі Полтавської області в державному реєстрі земель за № 532400004002371. Предметом договору є земельна ділянка з кадастровим номером 5324083200:00:005:0002, площею 2,88 га, яка знаходиться на території Мачухівської сільської ради, строк дії договору 10 років. Позивачу як орендарю, стало відомо, що відповідач [PERSON] у листопаді 2020 року, уклав договір оренди з іншим відповідачем по справі ТОВ «Деметра Агро-груп» на земельну ділянку яку позивач раніше узяв в оренду, договір оренди землі без номеру від 23.04.2020 року, строком на 10 років, який зареєстрований згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер:52077734 від 28.044.2020 року, реєстратором Дригоза Юлія Юріївна, Виконавчого комітету Опішнянської сільської ради Зіньківського району Полтавської області. Підтвердження чому є інформація з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчудження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомості від 02.11.2020 року за номером інформаційної довідки 230635338. Суд вважає, дії Відповідачів, порушують право позивача як орендаря земельної ділянки, так як укладення спірного договору до закінчення строку дії попереднього договору прямо вказує на порушенням вимог закону та є підставою для визнання договору недійсним відповідно до положень ст.ст.203,215 ЦК України. Частиною 2 статті 792 ЦК України визначено, що відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема, ЗК України, Законом України від 06 жовтня 1998 року № 161-XIV «Про оренду землі». Статтею 13 Закону № 161-XIV, визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Статтями 18, 20 Закону № 161-XIV (в редакції станом на дату виникнення спірних правовідносин) визначено, що укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Державна реєстрація договорів оренди землі проводиться у порядку, встановленому законом. Договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Згідно п.43 Договору він набирає чинності після його підписання та його державної реєстрації. Отже, строк дії Договору оренди землі, укладеного між позивачем та [PERSON] закінчується - 26.03.2022 року. Статтею 126 ЗК України, частиною п`ятою статті 6, статтею 17 Закону № 161- XIV у редакціях, чинних на час виникнення орендних правовідносин за оспорюваним правочином, було визначено, що право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом. Право користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», статтею 10 якого встановлено, що державний реєстратор у ході здійснення реєстраційних дій, зокрема, встановлює відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних інформаційних систем, документів та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником. Суд вважає, що одночасне існування державної реєстрації кількох прав оренди на одну і ту ж земельну ділянку суперечить вимогам закону, який спрямований на забезпечення визнання та захисту державою речових та інших прав, які підлягають державній реєстрації, та призводить до порушення права позивача як орендаря. Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, передбачені статтею 203 ЦК України. Зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідно до ч. 1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є не додержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. На підставі вище вказано, суд вважає, що є усі правові підстави для визнання договору оренди земельної ділянки від 23.04.2020 року, укладеного між ТОВ «Деметра Агро-груп» та [PERSON] , недійсним. За таких\~підстав суд\~вважає,\~що позивач\~правомірно заявив\~вимоги про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним, так як дані вимоги підтверджені належними та допустимими доказами по справі, тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved