Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Запорізької міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, в якому вказала наступне. 29.10.2015 року померла її мати [PERSON], після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить: квартира № 16, розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. Яценко, буд. 1, право власності на яку підтверджується свідоцтвом про право власності на житло № 363 від 08.02.2000 року. За життя [PERSON] залишила заповіт, складений 04.02.2004 року, згідно якого все своє майно, належне їй на праві власності, заповіла позивачу. У передбачений законом строк позивач не звернулася до державної нотаріальної контори для прийняття спадщини після смерті матері, з поважних причин. За вказаних обставин позивач просить суд визначити додатковий строк два місяці, достатній для подачі нею заяви про прийняття спадщини після померлої [PERSON] В судове засідання Позивач не зявилася, представник позивача суду надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність без проведення фіксації судового процесу, в якій вказав, що підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача до судового засідання не зявився, суду надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність без фіксації судового процесу, у якій просить ухвалити рішення на розсуд суду. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. У відповідності зі ст. ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. \~ Судом встановлено, що [PERSON] померла 29.10.2015 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЖС № 341033, виданого міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції 30.10.2015 року. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить: квартира № 16 розташованої за адресою: м. Запоріжжя, вул. Яценко, буд. 1, право власності на яку підтверджується свідоцтвом про право власності на житло № 363 від 08.02.2000 року, виданим Орджонікідзевською районною адміністрацією Запорізької міської ради. При звернені до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, позивачу було повідомлено про неможливість прийняття документів та видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки вона пропустила шестимісячний строк на її прийняття. Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як встановлено судом, позивач [PERSON], [INFO], є донькою [PERSON], яка померла 29.10.2015 року, що підтверджується Свідоцтвом про народження серії VІІ-УР № 0871382, виданим Орджонікідзевським ВРАГС від 12.12.1966 року; Свідоцтвом про укладення шлюбу ІІ-ЖЄ № 401519, виданого відділом РАГС 04.07.1986 року, відповідно якого [PERSON], [INFO], після реєстрації шлюбу з [PERSON], змінила прізвище на [PERSON] актовий запис № 1371 від 04.07.1986 року; Свідоцтвом про розірвання шлюбу І-ЖС № 115921, актовий запис 196 від 31.03.1987 року; Свідоцтвом про укладення шлюбу ІІ-ЖС № 372758, виданого відділом РАГС 15.05.1987 року, відповідно до якого [PERSON], [INFO], після реєстрації шлюбу з [PERSON], змінила прізвище на [PERSON] актовий запис № 305 від 15.05.1987 року, та заповітом від 04.02.2004 року, отже, відповідно до ст. 1261 ЦК України, позивач є спадкоємцем першої черги за законом. Таким чином, позов подано належним позивачем. У передбачений законом строк позивач не звернулася до державної нотаріальної контори для прийняття спадщини після смерті [PERSON] з поважних причин, оскільки вона перебувала у тяжкому психологічному стані, якому не могла проявити належну дбайливість по відношенню до своїх спадкових прав та займатися отриманням необхідних документів. Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що Позивач з поважних причин пропустила термін для подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори, тому наявні підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Вирішуючи питання про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, суд виходить з того, що Позивач мешкає у тому ж місті, де знаходиться спадкове майно, тому вважає, що достатнім для звернення до нотаріальної контори з відповідною заявою є строк у два місяці.

Outcome: approved