Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-06 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з даним позовом, в якому просять визнати за ними в порядку спадкування за законом за кожним з них, право власності на 1/5 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] , з такими технічними характеристиками: будинок житловий 1960 року забудови, загальною площею - 54,80 кв.м., житловою площею - 33,40 кв.м., допоміжною (підсобною) площею - 21,40 кв.м., а також господарські будівлі та споруди: сарай, погріб, сарай, огорожу, криницю, загальною інвентаризаційною вартістю 43 918 (сорок три тисячі дев`ятсот вісімнадцять) гривень 00 копійок. В обґрунтування своїх вимог позивачі посилаються на те, що [INFO] помер їх батько та спадкодавець [PERSON] , який до дня своєї смерті проживав та був зареєстрований разом з їх матір`ю [PERSON] в [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] , спадщину прийняла його нині покійна дружина [PERSON] , яка фактично вступила в управління спадковим майном, що підтверджується довідкою Саварської сільської ради Богуславського району Київської області № 439 від 21.06.2007 року. Однак, [PERSON] за життя не встигла отримати правовстановлюючий документ на будинок, оскільки помер [INFO] . Вказаний житловий будинок [ADDRESS] , належав спадкодавцю [PERSON] , що підтверджується витягом із погосподарської книги Саварської сільської ради Богуславського району Київської області та довідкою, виданою виконавчим комітетом Саварської сільської ради Богуславського району Київської області. Позивачі в шестимісячний строк з дня відкриття спадщини звернулися до державного нотаріуса Богуславської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та прийняли спадщину, що підтверджується матеріалами спадкової справи за №63/2011. 07.08.2020 року державним нотаріусом Богуславської районної державної нотаріальної контори їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок по [ADDRESS] , оскільки відсутні документи, що підтверджують право власності на вказаний житловий будинок. Оскільки позивачі позбавлені можливості в нотаріальному порядку встановити за собою право власності на нерухоме майно, то вони звернулася із даним позовом до суду. Позивачі зазначають, що перешкод для визнання за ними права власності на вказаний будинок не існує, оскільки будинок (з відповідними господарськими будівлями і спорудами), що розташовані по [ADDRESS] побудований без істотних порушень будівельно-технічних норм та правил, стан зазначеного будинку на даний час дозволяє безпечно його експлуатувати, а також будинок відповідає вимогам протипожежної безпеки, що підтверджено висновком спеціаліста з технічного нагляду на будівництвом будівель і споруд та експертним висновком протипожежного стану об`єкту за № 12, виданого 18.02.2020 року СПД « [PERSON] ». Представник позивачів [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати без її участі та без участі позивачів, а також зазначила, що позов підтримує в повному обсязі. Відповідач - Саварська сільська рада Богуславського району Київської області свого представника в судове засідання не направила, однак надіслала до суду заяву, в якій позов визнає та просить його задовольнити і розглянути справу без участі представника. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази надані позивачем, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Із копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого виконавчим комітетом Саварської сільської ради Богуславського району Київської області 04 липня 2000 року вбачається, що [PERSON] помер [INFO] у віці 71 рік в с. Саварка Богуславського району Київської області. [INFO] у віці 71 рік в с. Саварка Богуславського району Київської області померла [PERSON] , що підтверджується її копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Саварської сільської ради Богуславського району Київської області 04 липня 2000 року, та спадщину після смерті [PERSON] прийняла, але не оформили своїх спадкових прав. Позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у відповідності до ст. 1261 ЦК України є спадкоємцями за законом першої черги на спадщину після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть спадкодавця, копією свідоцтва про одруження та копією довідки № 439 від 21.06.2007 року. Постановою державного нотаріуса Богуславської районної державної нотаріальної контори Київської області № 02-31/835 від 07.08.2020 року, позивачам відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, оскільки відсутні документи, що підтверджують право власності на вищевказаний житловий будинок. У відповідності до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Із копії спадкової справи №63/2011 вбачається, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] подали заяви до Богуславської районної державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Часом відкриття спадщини згідно ч. 2 ст. 1220 ЦК України є день смерті особи, а тому спадкоємцям [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] з дня смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , належить спадкове майно, що залишилось після смерті спадкодавця. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 1276 ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Отже, спадкова трансмісія - це перехід права на прийняття спадщини до спадкоємців особи, яка мала право на спадщину і не прийняла її у зв`язку зі смертю. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Про факт того, що житловий будинок під час життя належав [PERSON] підтверджується витягом із погосподарської книги Саварської сільської ради Богуславського району Київської області та довідкою, виданою виконавчим комітетом Саварської сільської ради Богуславського району Київської області, де вказано, що [PERSON] дійсно був зареєстрований, проживав і був власником житлового будинку [ADDRESS] до дня своєї смерті [INFO] . Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, тобто до 03 серпня 2004 року, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, яке не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, яка затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, передбачала обов`язкову реєстрацію будинків у містах і селищах міського типу. У період чинності цієї інструкції до 13 грудня 1995 року державна реєстрація нерухомого майна не проводилася у сільській місцевості. Також слід зазначити, що виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України в редакції від 16.01.2003 року, тобто до 01.01.2004 року. Таким чином, спадкодавець [PERSON] після реєстрації житлового будинку в погосподарській книзі Саварської сільської ради набув право власності на вказаний будинок, що підтверджується вищевказаною довідкою Саварької сільської ради. За даними технічного паспорта на житловий будинок [ADDRESS] , який видано 21 травня 2007 року, вбачається, що житловий будинок має наступні технічні характеристики: житловий будинок, 1960 року забудови, загальною площею - 54,80 кв.м., житловою площею - 33,40 кв.м., допоміжною (підсобною) площею - 21,40 кв.м., а також господарські будівлі та споруди: сарай, погріб, сарай, огорожу, криницю. Згідно технічного паспорта підтверджується, що житловий будинок [ADDRESS] , 1960 року забудови, зведений (побудований) без істотних порушень будівельно-технічних норм та правил, стан зазначеного будинку на даний час дозволяє безпечно його експлуатувати. Вказаний будинок відповідає вимогам протипожежної безпеки, що підтверджено експертним висновком протипожежного стану об`єкту за № 12 виданого 18.02.2020 року СПД « [PERSON] ». Оскільки позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину після смерті матері [PERSON] , яка в свою чергу прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON] , в тому числі і зазначений житловий будинок, але не можуть в нотаріальному порядку отримати свідоцтва про право на спадкове майно в зв`язку з тим, що спадкодавець за життя не отримав правовстановлюючий документ за спадковий житловий будинок, тому для захисту прав позивачів даний позов необхідно задовольнити. Таким чином, будь яких перешкод для визнання за позивачами права власності на спадковий будинок, що залишився після смерті батька [PERSON] та матері [PERSON] , під час судового розгляду не встановлено. Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову. Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір. Оскільки відповідачем позов визнано під час підготовчого судового засідання до початку розгляду справи по суті, позивачу [PERSON] необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 420 грн. 40 коп. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved