Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, просила позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав стосовного його малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Позов мотивує тим, що відповідач є батьком її малолітної доньки [PERSON], про що зроблено запис в свідоцтві про народження останньої. З травня 2014 року позивач не проживає з відповідачем, донька проживає з нею. Весь цей час відповідач життям спільної із позивачем доньки не цікався, не телефонував, не виявляв бажання спілкуватись з дитиною та приймати участь у її вихованні. На сьогоднішній день дитина батька не памятає та немає до нього ніяких почуттів. У звязку з чим позивач звернулася до суду з відповідним позовом, який просить задоволити. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, передбачених в позові. Додатково пояснила, що з моменту припинення відносин з відповідачем, останній життям доньки не цікавиться, участі у її вихованні та утриманні не бере. Місце проживання відповідача їй не відоме. Відповідач у судове засідання з розгляду даної справи не зявився. Про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений у відповідності до ч.9 ст.74 ЦПК України через оголошення в пресі шляхом опублікування оголошення про виклик в суд, так як зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи останнього невідоме. Причин неявки суду не повідомив, заперечення проти позову не представив, заяви про відкладення розгляду справи також не подав, тому суд вважає, що справу слід розглянути у його відсутності та зі згоди позивача постановити заочне рішення. Представник третьої особи в судовому засіданні у прийнятті рішення поклався на розсуд суду. Приведені до присяги та допитані в судовому засіданні свідки позивача - [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які доводяться позивачеві знайомими, кумами, вихователькою дитини позивача пояснили, що уже тривалий період часу не бачили відповідача [PERSON], вихованням дитини та її моральним і матеріальним забезпеченням займається мама, позивача по справі. Відповідач [PERSON] участі у вихованні та утриманні дитини не бере, звязку ні з позивачем [PERSON], ні з донькою [PERSON] не підтримує. Заслухавши пояснення позивача, представника третьої особи та покази свідків, оглянувши матеріали справи та додані до нього письмові документи, дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, постановляючи рішення відповідно до вимог ст.215,225,226 ЦПК України, суд вважає, що позов слід задоволити виходячи з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження серії І-СГ №333677 від 03.08.2012 року [PERSON] народилася 29.07.2012 року. В графі мати вказано [PERSON], позивач по справі, в графі батько [PERSON], відповідач по справі (а.с.6). Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з ч.1\~ст.12 Закону України «Про охорону дитинства»\~виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Нормами статті 164 СК України закріплено підстави позбавлення батьківських прав. Так, згідно п.2 ч.1 вказаної статті, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. З пояснень позивача та показів свідків, даних в судовому засіданні, суд встановлено, що відповідач [PERSON] уже майже протягом трьох років не бере участі у вихованні доньки, не відвідує її, жодного звязку з нею не підтримує, матеріальної допомоги не надає, навчанням та розвитком дитини не цікавиться.\~ Згідно довідки-характеристики щодо виховання дитини [PERSON], виданої 22.12.2015 року за №47 Львівським дошкільним навчальним закладом ясла-садок №92, вбачається, що дитина [PERSON] відвідує даний дошкільний заклад, за час відвідування школи дитиною опікується лише мама [PERSON] [PERSON] приводить дитину чистою, охайною, працює над її розвитком, цікавиться успіхами дитини, оплачує відвідування закладу та гуртків. Батько у дошкільному закладі не з'являвся, дитину жодного разу не відвідував, участі у вихованні не брав (а.с.11). Крім того, факт небажання та ухилення відповідача від участі у вихованні та утриманні малолітньої доньки підтверджується наступним. Згідно рішення Личаківського районного суду м.Львова від 19.09.2014 року вирішено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої [PERSON] в розмірі 600 грн. щомісяця починаючи з дати предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. 10.12.2014 року на виконання вказаного рішення видано виконавчий лист. Однак, як вбачається з долучених до матеріалів справи письмових документів, виконати вказане рішення не видається можливим, у звязку з ухиленням [PERSON] від сплати аліментів, неможливістю встановити його місце праці та джерело доходів, що підтверджується довідкою про неотримання аліментів, виданою [PERSON] (а.с.10). Будь-які спроби вжити заходів щодо розшуку відповідача [PERSON] результатів не дали, що підтверджується також і ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 28.12.2016 року про відмову в задоволенні подання державного виконавця про розшук боржника [PERSON] (а.с.51). Як вбачається з долученого до матеріалів справи листа-відповіді ЛРА №3309-313 від 14.07.2016 року, відсутність даних про зареєстроване місце проживання відповідача [PERSON] стало підставою про відмови [PERSON] у задоволенні її звернення про надання висновку про доцільність позбавлення батьківських прав (а.с.58-59). Зважаючи на вищенаведене та з урахуванням того, що відповідач [PERSON] протягом тривалого періоду часу ухиляється від виконання своїх законодавчо закріплених обовязків по вихованню малолітньої доньки [PERSON], що є підставою для позбавлення його батьківських прав, а тому суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вважає, що у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 487,20 грн., що був сплачений позивачем при зверненні до суду з відповідним позовом.

Outcome: approved