Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 06 вересня 2003 року, від якого мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини з відповідачем остаточно припинились через різні погляди на сімейне життя, відсутність взаємопорозуміння, що призводило до постійних сварок, внаслідок чого сторони втратили почуття поваги та любові один до одного. Позивач вважає, що сімя розпалася остаточно, відновити сімейні відносини не можливо, оскільки буде суперечити його інтересам. Спорів щодо майна, що є їх сумісною власністю немає. В судове засідання сторони не зявились, надавши до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, оскільки позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач їх визнає. У звязку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 06 вересня 2003 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського Новомосковського міського управління юстиції Дніпропетровській області за актовим записом № 302 /а.с. 6/. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] /а.с. 6,7/. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приймає до уваги наступні обставини. Сторони на даний час спільне господарство не ведуть, шлюбні стосунки не підтримують, однак проживають разом. Однією з головних причин розпаду їх сімї є те, що вони втратили почуття любові та взаємоповаги один до одного. Фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини. Підстав для надання строку для примирення судом не встановлено. Крім того, між сторонами досягнуто згоди щодо проживання неповнолітніх дітей, де неповнолітній [PERSON], [INFO], проживатиме з матірю (позивачем), а неповнолітня [PERSON], [INFO] з батьком (відповідачем). Сторони домовилися, що у разі виникнення спору щодо проживання неповнолітніх дітей, дане питання буде вирішуватися окремо в іншому судовому провадженні. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач просить залишити їй шлюбне прізвище. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача на її користь, понесені нею судові витрати у розмірі 551,20 гривень при подачі нею позову до суду. Тому, у відповідності ст. ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551,20 гривень, що підтверджується квитанцією № 0.0.554577352.1 від 19 травня 2016 року. Враховуючи викладене,

Outcome: approved