Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом та посилається на те, що від шлюбу із відповідачем у них народився син - [PERSON] , [INFO] ; відповідач не бере участі у вихованні дитини, не провідує та не цікавиться здоров`ям сина, не цікавиться його успіхами та не проявляє заінтересованості в його подальшій долі, не надає матеріальної допомоги; вважає, зазначені факти ухиленням від виховання дитини батьком та свідомого нехтування ним своїх обов`язків, що є підставою задоволення позову, а тому просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] . У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та посилалися на викладені обставини у зверненні до суду, просила і наполягала на задоволенні позову, так як відповідач більше п`яти років не провідує сина та не цікавиться його життям; представник третьої особи позов підтримала та пояснила, що доцільно позбавити відповідача батьківських прав, оскільки він не спілкується із дитиною та не надає матеріальної допомоги. Відповідач будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи до суду не з`явився; із відзивом на позов до суду не звертався. Тому суд вважає за можливе розглядати справу в його відсутності на підставі наявних даних про права та взаємовідносини сторін у заочному провадженні, проти чого не заперечила сторона позивача, представник третьої особи. Заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав: Судом установлено, що з згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] є батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] . Статтею 150 СК України встановлено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Зокрема, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. За змістом п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства про розгляд справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У судовому засіданні встановлено, що відповідач вихованням сина не займається, матеріально не допомагає та не цікавиться його успіхами, аліментів не сплачує. Із висновку від 21 липня 2020 року №Л-1767/2-17 відомо, що комісія з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Самбірської міської ради Львівської області вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Згідно акту обстеження умов проживання відомо, що [PERSON] із малолітнім сином [PERSON] проживає в [ADDRESS] ; умови проживання добрі; дитина має окрему кімнату, де створені необхідні умови для повноцінного розвитку та відпочинку. Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. ст. 3, 6 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини. Ураховуючи вищенаведене суд вважає, що існують всі законні підстави для задоволення позову, - про позбавлення батьківських прав відповідача відносно малолітнього сина, оскільки він свідомо ухиляється від виконання свого обов`язку по його вихованню та утриманню; крім того роз`яснивши, що батько, позбавлений батьківських прав, має право на звернення до суду із позовом про поновлення батьківських прав у спосіб, визначений ст. 169 СК України. Судові витрати при вирішенні цивільного спору підлягають розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України, зокрема слід присудити стягнути з відповідача в користь позивача сплачений судовий збір та різницю ставки на 2021 рік у дохід держави.

Outcome: approved