Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеною позовною заявою до відповідача. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] зазначила, що 08 вересня 2007 року помер її батько [PERSON], який за життя працював у КСП ім.Леніна. [PERSON] Остаповича під №268 були внесені до Списку громадян членів колективного сільськогосподарського підприємства імені Леніна (далі за текстом Список). Зазначений Список є Додатком №1 до Державного акту на право колективної власності на землю КСП ім.Леніна серії ЗП №00324. Розмір земельної части (паю) по КСП ім.Леніна становить 6,60 в умовних кадастрових гектарах без виділення в натурі (на місцевості), її вартість станом на 01 січня 2017 року становить 142394,52 грн. На момент смерті [PERSON] постійно проживав разом з дочкою позивачем у справі [PERSON] у с.Семенівка Пологівського району Запорізької області. Після смерті свого батька [PERSON] з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталася, оскільки помилково вважала, що так як її батько за життя не встиг оформити та зареєструвати на своє імя сертифікат про право на земельну частку (пай), то він автоматично втратив право на земельну частку (пай). Інформація про те, що дані її батька були внесені у Список до Державного акту на право колективної власності на землю КСП ім.Леніна та має право на земельну частку (пай), їй, [PERSON], стала відома випадково під час розмови з головою Семенівської сільської ради Пологівського району Запорізької області [PERSON], яка повідомила, що вона, [PERSON], може оформити право на земельну частку (пай), яке за життя належало її батькові, та порекомендувала звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. 04 квітня 2017 року вона, [PERSON], звернулася до приватного нотаріуса [PERSON] з заявою про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON]. Приватний нотаріус [PERSON] постановою №484/02-31 від 04 квітня 2017 року відмовила у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, які підтверджують право спадкодавця [PERSON] на земельну частку (пай). Тому позивач змушена звернутися до суду з позовом про визнання за нею права на спадкову частку (пай), яка залишилася після смерті її батька. Учасники справи належним чином повідомлені про місце, дату і час судового засідання (а.с.72,73-74,78,79). Позивач [PERSON] і її представник за довіреністю [PERSON] своїми заявами до суду просять судове засідання 02 березня 2018 року провести в їх відсутність. Позовні вимоги [PERSON] підтримують у повному обсязі і просять задовольнити їх з зазначених у позові підстав (а.с.76,77). Семенівський сільський голова [PERSON] звернулася до суду з письмовою заявою про розгляд справи за позовом [PERSON] у відсутності представника сільської ради, проти позову не заперечують (а.с.75). Представник Пологівської районної державної адміністрації Запорізької області за довіреністю [PERSON] звернулася до суду з письмовим клопотанням про розгляд справи за позовом [PERSON] без її участі, проти задоволення позовних вимог [PERSON] не заперечують (а.с.61,78). За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Беручи до уваги підтримання позовних вимог позивачем і її представником, визнання відповідачем позовних вимог [PERSON], відсутність заперечень проти позову [PERSON] з боку третьої особи, дослідивши письмові докази справи, дав оцінку добутим доказам в сукупності, суд приходить до наступного. Судом з копії свідоцтва про смерть серії I-ЖС №102949, виданого виконкомом Семенівської сільської ради Пологівського району Запорізької області 12 лютого 2008 року, встановлено, що [PERSON] помер 08 вересня 2007 року у с.Семенівка Пологівського району Запорізької області (а.с.6). З копії свідоцтва про народження серії II-АВ №224684, виданого10 липня 1970 року Семенівською сільською радою Пологівського району Запорізької області, копії свідоцтва про одруження серії I-ЖС №068891, виданого 04 січня 2000 року виконкомом Семенівської сільської ради Пологівського району Запорізької області, судом встановлено, що [PERSON] [INFO] є дочкою [PERSON] (а.с.13-14). Державний акт на право колективної власності на землю виданий КСП ім.Леніна Пологівського району Запорізької області Семенівською сільською Радою народних депутатів Пологівського району Запорізької області. Землю передано у колективну власність для ведення сільськогосподарського виробництва відповідно до рішення Семенівської сільської Ради народних депутатів №1 від 27 липня 1995 року. Державний акт на право колективної власності на землю серії ЗП №00324 зареєстрований в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю 27 липня 1995 року (а.с.15). Згідно Додатку №1 до Державного акта №00324, дані [PERSON] у Списку громадян членів КСП ім.Леніна значаться під номером 268 (а.с.16-17). Цей факт підтверджується довідкою сільського голови Семенівської сільської ради №218 від 27 лютого 2017 року (а.с.20), а також довідкою в.о.начальника управління Держгеокадастру у Пологівському районі Запорізької області №249/01-04 від 01 березня 2017 року. Розмір земельної частки (паю) по КСП ім.Леніна становить 6,60 в умовних кадастрових гектарах без виділення в натурі (на місцевості), її нормативна грошова оцінка станом на 01 січня 2017 року складає 142394,52 грн. Сертифікат на право на земельну частку (пай) на імя [PERSON] не виготовлявся (а.с.19). З постанови приватного нотаріуса Пологівського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON] №484/02-31 від 04 квітня 2017 року встановлено, що [PERSON] зверталася до нотаріальної контори з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого 08 вересня 2007 року її батька [PERSON], проте приватний нотаріус відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки спадкоємець [PERSON] не надала документ, який підтверджує право власності спадкодавця на право на земельну частку (пай) (а.с.22). З копії спадкової справи №46/2017 до майна померлого 08 вересня 2007 року [PERSON], Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №47310605, яка сформована 04 квітня 2017 року, Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №47310636, сформованої 04 квітня 2017 року, судом встановлено, що заповіти і спадкові договори від імені [PERSON] не посвідчувалися; дочка [PERSON] [PERSON] 04 квітня 2017 року звернулася з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, проте свідоцтво про право на спадщину за законом не отримала (а.с.33-40). Згідно довідки Семенівської сільської ради Пологівського району Запорізької області №270 від 05 квітня 2017 року, спадкоємицею за законом до майна померлого 08 вересня 2007 [PERSON] є його дочка [PERSON], яка зареєстрована та проживає у [INFO] (Леніна),79. Дружини, яка пережила померлого чоловіка, нема. Арешту, заборон на відчуження спадкового майна не накладено (а.с.21). Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Відповідно до ст.3 Указу Президента України від 03 грудня 1999 року №1529/99 «Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектору економіки» сертифікат на право на земельну частку (пай) є правовстановлюючим документом, що засвідчує право володіти, користуватися та розпоряджатися зазначеною часткою. Сертифікат на право на земельну частку (пай), вже отриманий громадянином, згідно до п.17 Перехідних положень Земельного кодексу України вважається правовстановлюючим документом при реалізації ним права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікат на право на земельну частку (пай) є дійсним до виділення власникові земельної частки (паю) у натурі (на місцевості) земельної ділянки та видачі громадянину державного акту на право власності на землю. Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованих Законом України від 17 липня 1997 року №475/97 ВР, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. З аналізу добутих судом доказів встановлено, що на час розпаювання КСП ім.Леніна батько позивача [PERSON] був членом КСП ім.Леніна. Сертифікат на ім'я [PERSON] не виготовлявся, хоча він був включений до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай) із земель КСП ім.Леніна, під №268; що в судовому засіданні належними і допустимими доказами доведено право батька позивача на отримання права на земельну частку (пай) колишнього КСП ім.Леніна, тому суд вважає позовні вимоги [PERSON] доведеними і такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved