Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просять визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її матері. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона є спадкоємцем після смерті матері за законом. Однак, при зверненні до нотаріальної контори, нотаріусом їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через пропуск встановленого законом строку звернення для спадкування. Позивач в судове засідання не прибула; представник позивача надав суду заяву у якій просив розглянути справу у їх відсутності. Представник відповідачів у судовому засіданні заперечив щодо позовних вимог та просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на його необґрунтованість і безпідставність вимог позивача. Пояснив, що позивач у встановлений законом не звернулася до нотаріальної контори для прийняття спадщини через неповажні причини. Вислухавши ступне слово представника відповідачів та дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 04.04.2018 року (а.с. 52). Спадкоємцями померлої за законом є її діти - сторони по справі про що свідчать долучені до матеріалів справи письмові докази, а саме: свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 12.09.1977 року, свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 11.04.1964 року, свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 27.10.1990 року, свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 10.10.1979 року і свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 01.02.2001 року (а.с. 8, 9, 71, 76, 77). Відповідно до частини першої статті 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак постановою приватного нотаріуса Васильківського районного нотаріального округу Київської області Остранициної О.Б. від 10 жовтня 2018 року № 1333/02-31, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини за законом на спадкове майно, що залишилось після смерті її матері, у зв`язку з тим, що сплив встановлений законом строк для подання заяви про прийняття спадщини (а.с. 7). Відповідно до частини першої статті 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно із статтею 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її; за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви для прийняття спадщини. У пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини; при цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Так, обґрунтовуючи свої вимоги, позивачем у заяві не зазначено жодної поважної, об`єктивної, непереборної, істотної причини пропуску нею строку для подання заяви про прийняття спадщини. Доводи позивача щодо поважності пропуску строку через її домовленість із відповідачами щодо спільного подання заяви у нотаріальну контору, її проживання в іншому населеному пункті від місця відкриття спадщини та випадання останнього дня для прийняття спадщини на вихідний день, суд не приймає до уваги, оскільки на переконання суду, позивач об`єктивно не була позбавлена можливості звернутися до нотаріальної контори у період часу з 04 квітня по 01 жовтня 2018 року. Суд вважає, що з часу відкриття спадщини до закінчення встановленого законом строку для прийняття спадщини, позивач беззаперечно мала можливість вчинити необхідні дії щодо оформлення спадщини після померлого родича. Доказів, які б вплинули та/або спростували дані висновки, суду не надано. Зазначені за змістом позовної заяви позивачем обставини щодо домовленості із відповідачами про спільне звернення до нотаріальної контори, її проживання в іншому населеному пункті від місця відкриття спадщини та випадання останнього дня для прийняття спадщини на вихідний день, на думку суду не є такими, що пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для позивача, як спадкоємця на вчинення дій по оформленню спадщини. Отже, під час розгляду справи в судовому засіданні, досліджуючи поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, судом не встановлено існування поважних причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для позивача, як спадкоємця на вчинення дій по зверненню до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Таким чином, суд приходить до висновку, що встановлений законом строк для прийняття спадщини пропущено позивачем без поважних причин, а тому і немає підстав для визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed