Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-19 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до відповідача про розподіл спільного часткового майна в натурі, посилаючись на те, що відповідно до відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно на праві спільної часткової власності їй належить 3/4 частини домогосподарства по [PERSON],6 в с.Маршинці Новоселицького району Чернівецької області, а інша частина належить відповідачу. Позивач бажає виділити належну їй частку домоволодіння в натурі, однак відповідач не бажає зареєструвати право власності на свою частку належними чином. Представник позивача в судовому засіданні підтримала своє клопотання від 26.10.2017 року та просила виділити позивачу ? частки в спірному майні по першому варіанту поділу згідно висновку експерта від 14.06.2017 року. Не погоджується на збільшення площі виділеної відповідачу квартири в натурі з відхиленням від ідеальної частки для облаштування йому кухні, оскільки вважає, що таке приміщення не є обовязковим через відсутність кухні в даному будинку. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні, оскільки жоден із запропонованих варіантів не відповідає ДБН, а тому вважає неможливим поділ будинку на дві квартири. Експерт [PERSON] в судовому засіданні під час допиту дала покази, що для виділення з житлового будинку окремої ізольованої квартири в натурі необхідна наявність мінімально допустимої площі квартири, що становить 24,42 кв.м., та наступних приміщень: житлової кімнати площею не менше 15 кв.м., кухні площею не менше 7 кв.м. та коридору площею не менше 2,42 кв.м. Фактично згідно наданого по даній справи висновку експертизи по жодному із запропонованих варіантів неможливо виділити окрему квартиру, оскільки в ній немає можливості передбачити кухню, з розрахунку загальної площі, що є наближеною до ідеальної частки співвласника ? частини будинку. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, допитавши експерта, дослідивши письмові докази, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити. Виходячи з аналізу змісту норм ст.ст.\~183,\~364,\~379,\~380,\~382 ЦК України\~слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) житлового будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Відтак визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Судом встановлено, що позивач на підставі рішень Новоселицького районного суду від 05.01.2015 року, від 15.03.2016 року та відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно є власницею 3/4 часток домоволодіння, що знаходиться за. Інша ? частка вказаного домоволодіння належить відповідачу. Згідно висновку експерта за результатами судової будівельно-технічної експертизи №455 від 14.06.2017 року запропоновано варіанти поділу наближені до розподілу часток близьких до ідеальних. Мінімально необхідна площа для однокімнатних квартир становить 24,42 кв.м., в тому числі: житлової кімнати площею не менше 15 кв.м., кухні площею не менше 7 кв.м. та коридору площею не менше 2,42 кв.м. Такі положення зафіксовані в п.2.24 розділу ІІ державних будівельних норм В.2.2.-15-2005, а тому суд критично оцінює висновок експерта в частині можливості поділу житлового будинку на дві ізольовані квартири, оскільки в жодному із трьох запропонованих варіантів не передбачено обладнання приміщення для кухні, та лише в першому варіанті площа квартири співвласника ? частки є більшою від мінімально допустимої. Таким чином, сам висновок суперечить показам цього ж експерта в суді про неможливість фактичного розподілу житлових приміщень, та у звязку із цим критично оцінюється судом, як такий що містить в собі протиріччя. Відповідно до технічного паспорту господарства за адресою [PERSON],6 с.Маршинці Новоселицького району Чернівецької області загальна площа приміщень житлового будинку літ.А становить 92 кв.м. В такому випадку частки співвласників ? і ? частки в одиницях площі будуть становити 23 кв.м. і 69 кв.м. Таким чином, ідеальна частка співвласника ? частки менше допустимої мінімальної площі квартири згідно ДБН. Крім того, ні в першому, ні в інших варіантах розподілу експертом не запропоновано виділення приміщення для кухні вказаному співвласникові. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що поділ даного житлового будинку в натурі на окремі ізольовані квартири згідно співвідношення часток співвласників ? до ? є неможливим, оскільки таким чином буде порушено право відповідача на мінімально допустиму площу однокімнатної квартири та відсутність кухні, а представник позивача не надала згоди на збільшення площі його квартири для облаштування вказаного приміщення. Таким чином, в задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю. На підставі ст.ст.183, 364 ЦК України, суд

Outcome: dismissed