Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-10 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до відповідача про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Мотивує свій позов тим, що вона є спадкоємицею за заповітом після смерті своєї баби [PERSON], яка померла 30 жовтня 2003 року. Позивач на час відкриття спадщини володіла та користувалася спадковим майном і, вважала, що являється такою, що прийняла спадщину. Просить визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, однак подала до суду письмову заяву в якій позов підтримала повністю, просила його задовольнити, а справу слухати у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак подав до суду письмову заяву в якій позов визнав повністю, жодних заперечень немає, а справу просив слухати у його відсутність. Враховуючи, що в дане судове засідання не з'явилися всі особи, які беруть участь у справі, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Згідно з ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно заповіту, посвідченого секретарем Скобелківської сільської ради Горохівського району і зареєстрованого в реєстрі за №524 стверджується, що [PERSON] належну їй земельну частку (пай) заповіла своїй внучці [PERSON] Згідно з свідоцтвом про смерть [PERSON] померла 30 жовтня 2003 року. Довідкою Скобелківської сільської ради Горохівського району Волинської області №1108 від 26 серпня 2016 року стверджується, що спадкоємцями майна померлої [PERSON] за заповітом є [PERSON], тобто позивач. Остання прийняла спадщину шляхом фактичного володіння майном. Заповіт [PERSON] не змінений і не скасований. З спадкової справи, заведеної Горохівською державною нотаріальною конторою 07 вересня 2016 року за №349/2016 вбачається, що позивач [PERSON] звернулася в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] поза строком, встановленим ч.1 ст.1270 ЦК України, а отже, вважається такою, що не прийняла спадщини. Отже, судом встановлено, що позивач є спадкоємцем за заповітом після померлої [PERSON] З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07 вересня 2016 року вбачається, що позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у звязку з тим, що вона пропустила шестимісячний строк прийняття спадщини. Як роз'яснено у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Враховуючи, що [PERSON] пропустила строк для прийняття спадщини з поважної причини, оскільки володіла і користувалася спадковим майном і, відповідно, вважала, що прийняла спадщину, суд позов задовольняє.

Outcome: approved