Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-21 00:00:00

позивач звернулася до суду із позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 19.07.2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Козівського районного управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис №35 та визначення місця проживання малолітнього [PERSON]. Позивач позовні вимоги мотивує тим, що уклала 19.07.2013 року шлюб з відповідачем. Від шлюбу у них є неповнолітня дитина: [PERSON], [INFO]. Фактично одразу після укладення шлюбу сімейне життя у них не склалось через різні характери та погляди на життя і сімейні цінності. Усі її спроби зберегти сімю ні до чого не призвели і шлюбні відносини між ними фактично припинені. Подальше сумісне життя та примирення є, на її думку, неможливим. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали повністю. Зазначили, що примирення є неможливим, подружжя як таке припинило своє існування та просили визначити місцем проживання [PERSON] разом з матірю. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Заслухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши письмові докази у справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається із свідоцтва про шлюб серії І-ИД №099267 від 19.07.2013 року, шлюб між сторонами укладено 19.07.2013 року про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Козівського районного управління юстиції у Тернопільській області складено актовий запис №35. В подружжя є одна малолітня дитина: [PERSON], [INFO] (а.с.5). В судовому засіданні з пояснень учасників процесу встановлено, що сімейне життя у подружжя не склалося, протягом тривалого часу, в силу наявних між ними конфліктів, вони не підтримують подружніх відносин. На даний час подружні відносини між ними припинені, заходів для їх примирення застосовувати немає змісту, оскільки подружжя існує лише формально. Враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку, що на даний час шлюб між сторонами існує формально, подальше спільне проживання буде суперечити інтересам сторін, а тому такий слід розірвати. Щодо позовної вимоги про визначення місця проживання малолітнього [PERSON], то суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Проте, як вбачається із змісту позовної заяви позивачем не наведено жодних обставин на підтвердження обґрунтованості та підставності заявленої позовної вимоги про визначення місця проживання малолітнього [PERSON]. Окрім того, позивачем та її представником не надано жодних доказів, які б могли підтверджувати такі обставини та стосувалися предмету доказування за такою позовною вимогою. Відтак, у задоволенні позовної вимоги про визначення місця проживання малолітнього [PERSON], [INFO] слід відмовити за недоведеністю.

Outcome: partial