Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про позбавлення відповідача батьківських прав відносно їх неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Мотивуючи свої вимоги тим, що вона з відповідачем перебувала у фактичних шлюбних відносинах. Від даних відносин у них народився син. На даний час вона з відповідачем не проживає, спільне господарство не ведуть, спільним побутом не пов`язані. З того часу відповідача не бачиться з дитиною, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не спілкується з дитиною, не дбає про її нормальне усвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей. Дитина не отримує від батька жодного подарунку. Відповідач не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини. Ухвалою суду від 26.09.2019, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 03.02.2020, закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалами суду від 03.02.2020 та від 14.05.2020, витребувано докази. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, просила позовні вимоги задовольнити. Від відповідача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Проти задоволення позову не заперечує. Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебували в фактичних шлюбних відносинах. На теперішній час разом не проживають, спільне господарство не ведуть, спільним побутом не пов`язані. Від фактичних шлюбних відносинах сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Як вбачається з довідок про реєстрацію місця проживання особи з Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради від 29.03.2021, за вих. № 23050-000454182-037-05 та вих. № 23050-000454186-037-05, [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Згідно листа з дошкільного навчального закладу № 48 від 20.05.2019 за вих. № 30, [PERSON] , 2013 року народження відвідує ДНЗ № 48 з 20 жовтня 2015 року по теперішній час. За період відвідування садочку, вихованням дитини займається тільки мама. Батько дитини не приймає участі у житті [PERSON] . Він жодного разу не відвідував садочок, не піклувався з педагогами, не цікавився успіхами своєї дитини. Позивачем до позовної заяви подано медичну довідку, відповідно до якої [PERSON] , спостерігається у педіатра. Мати виконує всі рекомендації лікаря. Проте, судом даний доказ не береться до уваги, оскільки з даної довідки не вбачається, яким лікарем видана дана довідки та печаткою якого медичного закладу вона скріплена. Як вбачається з заяви [PERSON] від 07.05.2019, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Ягужинською К.Т., зареєстрованої в реєстрі за № 688, [PERSON] дає вільну та безумовну відмову від виховання і утримання його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] і не заперечує проти позбавлення його батьківських прав на нього. Згідно листа приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Ягужинської К.Т. від 21.02.2020 за вих. № 56/01-16, приватним нотаріусом Ягужинською К.Т. 07 травня 2019 року вчинено нотаріальну дію, зареєстровану в Реєстрі для реєстрації нотаріальних дій за реєстровим № 688 - засвідчено справжність підпису [PERSON] , 1988 року народження на заяві про відмову від виховання і утримання його малолітнього сина [PERSON] , 2013 року народження. Відповідно до висновку виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 24.05.2021 за вих. № 3495/02.02.01-22/25/14/21, орган опіки та піклування виконкому Миколаївської міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно [PERSON] , [INFO] . Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. За змістом ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно із ч. 1 ст. 155 та п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, а ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для позбавлення їх судом батьківських прав. Абзацом 2 пункту 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Таким чином, винна поведінка відповідача та його свідоме нехтування своїми батьківськими обов`язками, свідчить про ухилення останнього від виконання своїх батьківських обов`язків та є підставою для позбавлення його батьківських прав відносно його неповнолітнього сина, крім того відповідач добровільно не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Оцінюючи всі зібрані по справі докази, враховуючи інтереси дитини для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя, повного та всебічного розвитку, та зважаючи на те, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дитини, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно із ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved