Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом про стягнення коштів по відшкодуванню шкоди завданої нещасним випадком на виробництві. В обгрунтування вимог зазначила, що 21.03.1984 року в результаті нещасного випадку на виробництві була тяжко травмована, про що складено акт ф. Н-1. За наслідками травми на виробництві позивачу встановлено 2 групу інвалідності та 80% стійкої втрати професійної працездатності безстроково. Рішенням Ленінського суду м. Харкова від 18.04.1994 року винним в пошкодженні здоров'я [PERSON] визнано відповідача. КЕВ м. Харкова проводило відшкодування шкоди, але при цьому систематично порушувало порядок встановлений законодавством України щодо перерахунку розміру відшкодування шкоди. Так позивачка - [PERSON] почала отримувати встановлену судом суму в розмірі 2102,05 грн. лише з 01.04.2014 року, натомість як рішенням суду визначено дату 01.11.2013 року. В судове засідання позивач прибула, позов підтримала, просила його задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні надав заперечення на позов, зазначивши, що [PERSON] 21.03.1984 року була травмована при виконанні своїх обов'язків. КЕВ м. Харків відшкодував шкоду у зв'язку з пошкодженням здоров'я на підставі рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 18.04.1994 року. Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 09.06.2006 року проведено перерахування розміру її втраченого заробітку в розмірі 524,78 грн. на місяць. Після цього перерахунок розміру втраченого заробітку КЕВ не проводив. Рішенням Ленінського районного суд м. Харкова та рішенням апеляційного суду Харківської області по справі 642/10589/103-ц зобов'язано КЕВ передати справу позивача відділенню Фонду соціального страхування від нещасних випадків України в м. Харкові, вказавши суму втраченого заробітку станом на 01.11.2013 року 2102,05 грн. КЕВ виконав вказане рішення повністю, передавши справу [PERSON], вказавши суму в розмірі 2101,05 грн. З цих підстав представник відповідача просила суд відмовити у задоволені позову. Представник третьої особи в судове засідання прибув, позовні вимоги позивача підтримав у повному обсязі, та просив суд ці вимоги задовольнити. Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] перебувала у трудових відносинах з Харківською квартирно-експлуатаційною частиною, нині Квартирно-експлуатаційний відділ міста Харкова Міністерства оборони України. Під час роботи на підприємстві з позивачем 21 березня 1984 року стався нещасний випадок, що підтверджується копією акту ф. Н-1. За наслідками травми на виробництві [PERSON] встановлено 2 групу інвалідності та 80% стійкої втрати професійної працездатності безстроково. Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 18.04.1994 року винним в пошкодженні здоров'я [PERSON] визнано відповідача. Згідно рішення Київського районного суду м. Харкова від 09.06.2006 року на користь [PERSON] стягнуто з КЕВ сум заборгованості по страховим виплатам за період з 01.03.2002 року по 01.09.2005 року та встановлено розмір страхових виплат з 01.09.2005 року у розмірі 524,78 грн. з урахуванням ст. 29 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності». Рішенням Ленінського районного суд м.Харкова від 21.01.2014 року задоволено позовні вимоги [PERSON] в частині зобов'язання Квартирно-експлуатаційного відділу міста Харкова Міністерства оборони України передати особову справи [PERSON] до Фонду соціального страхування від нещасних випадків України в м. Харкові, вказавши суму втраченого заробітку станом на 01.11.2013 року 2102, 05 грн. (а.с. 8-9) Відповідно до рішення апеляційного суду Харківської області від 01.04.2014 року рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 21.01.2014 року залишено в силі в частині зобовязання Квартирно-експлуатаційного відділу міста Харкова Міністерства оборони України передати справу [PERSON] по трудовому каліцтву відділенню Фонду соціального страхування від нещасних випадків України в м. Харкові, вказавши суму втраченого заробітку станом на 01.11.2013 року в розмірі 2102,05 грн. (а.с. 10-12). Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Факт порушення права позивача на проведення належного перерахунку розміру страхових виплата встановлено судовим рішенням Ленінського районного суд м.Харкова від 21.01.2014 року. Статтю 46 Конституції України\~передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. За\~ст. 173 КЗпП України\~шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку. Правову основу, економічний механізм та організаційну структуру загальнообов'язкового державного соціального страхування громадян від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які призвели до втрати працездатності або загибелі застрахованих на виробництві, відповідно до\~Конституції України\~та Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування станом на момент виникнення спірних правовідносин визначає\~Закон України від 23.09.1999 року № 1105-XIV «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», який з 01 січня 2015 року діє в редакції\~Закону України від 28 грудня 2014 року N 77-VIII, як\~Закон України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування». Статтею 40 Закону України «Про\~загальнообов'язкове\~державне\~соціальне\~страхування\~від нещасного випадку\~на\~виробництві\~та професійного\~захворювання, які\~спричинили\~втрату працездатності» було передбачено, що страхові виплати потерпілому провадяться щомісячно в установлені Фондом соціального страхування від нещасних випадків дні на підставі постанови цього Фонду\~або рішення суду\~з дня втрати працездатності внаслідок нещасного випадку або з дати встановлення професійного захворювання. Страхові виплати провадяться протягом строку, на який встановлено втрату працездатності у зв'язку із страховим випадком. Страхові виплати провадяться протягом строку, встановленого МСЕК або ЛКК. З 01 січня 2015 року зазначені норми встановлені частинами 1, 5 та 6\~ст. 47 Закону України від 23.09.1999 року № 1105-XIV «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування»\~(в редакції\~Закону від 28 грудня 2014 року N 77-VIII). Згідно\~ст. 3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За змістом\~ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення. Як слідує із\~ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес способами, передбаченими цим Кодексом та іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно з ч. 1\~ст. 57 ЦПК України\~доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до вимог ст. ст.\~10,\~60 ЦПК України\~кожна сторона має довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнімпереконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до абз. 2 п. 1-2 постанови Пленуму Верховного суду України №6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» особам, які потерпіли на виробництві до 1 квітня 2001 р., Фонд сплачує страхові виплати та надає соціальні послуги з того часу, коли відповідні підприємства передали йому в установленому порядку документи, що підтверджують право цих працівників (членів їхніх сімей) на такі виплати й послуги, або коли таке право встановлено в судовому порядку. Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 21.01.2014 року встановлено суму втраченого заробітку станом на 01.11.2013 року 2102,05 грн. в даній частині рішення ухвалою апеляційного суду Харківської області залишено без змін. Таким чином, враховуючи те, що [PERSON] лише з 01.04 2014 року почала отримувати суму щомісячних страхових виплат, необхідно здійснити перерахунок та стягнути різницю суми з 01.11.2013 року по 01.04.2014 року у розмірі 7886,35 грн. (за листопад, грудень 2013 року, січень, лютий, березень 2014 року сума встановлена судом складала 2102,05 грн. на місяць, фактично виплачена сума за кожен місяць складала 524,78 грн. різниця за кожен місяць становить 1577,27 грн., таким чином, 1577,27(грн..)х5(місяців)=7886,35 (грн.), саме з відповідача - Квартирно-експлуатаційного відділу міста Харкова Міністерства оборони України, тому що особову справу позивачки [PERSON] було передано лише у квітні 2014 року до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Харкові, а Фонд сплачує страхові виплати та надає соціальні послуги з того часу, коли відповідні підприємства передали йому в установленому порядку документи, що підтверджують право цих працівників на виплати. Задовольняючи позовні вимоги позивача, відповідно до ч.3\~ст.88 ЦПК України\~суд стягує з відповідача на користь держави судовій збір у розмірі 551,20 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved