Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON], третя особа: Вільненська сільська ради Криворізького району Дніпропетровської області про визнання права власності на домоволодіння за набувальною давністю. Позовні вимоги уточнив та в їх обґрунтування зазначив, що 28 червня 1987 року відповідач [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу придбав у [PERSON] домоволодіння [ADDRESS], яке розташоване на земельній ділянці розміром 0,22 га присадибних земель ГПЗ «Червоний Шахтар». 26.01.2003 року відповідач [PERSON] дозволив йому жити та користуватися зазначеним домоволодінням, оскільки в подальшому мали намір укласти договір купівлі-продажу домоволодіння. Таким чином, починаючи з 26.01.2003 року позивач, є добросовісним набувачем чужого майна, яке належало [PERSON], оскільки разом зі своєю сім'єю проживає у спірному будинку, добросовісно, відкрито, безперервно володів та користується ним як власник, ремонтує його, сплачує комунальні послуги. Тому просить визнати за ним право власності на домоволодіння [ADDRESS], площею 32 кв.м., розташоване на земельній ділянці 0,22 га., за набувальною давністю. Позивач та його представники [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, від представників позивача надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, наполягали на їх задоволені (а.с. 42). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але надав суду розписку, в якій просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення (а.с. 38). Представник третьої особи - Вільненської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився, в матеріалах справи є письмова заява про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнали та не заперечували проти їх задоволення (а.с. 32). В зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, давши оцінку доказам наданим позивачем в обґрунтування своїх вимог, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних законних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 26.06.1987 року посвідченого секретарем виконкому Чкалівської сільської ради народних депутатів Криворізького району Дніпропетровської області, зареєстрованого в реєстрі за № 26 (а.с. 3), придбав у [PERSON] домоволодіння [ADDRESS], яке розташоване на земельній ділянці розміром 0,22 га. присадибних земель ГПЗ «Червоний Шахтар», яке належало останній на підставі свідоцтва про право власності, яке видано Криворізькою нотаріальною конторою 19 січня 1984 року по реєстру « 101 та зареєстрованого в господарчій книзі виконкому Чкалівської сільської ради народних депутатів за № 801 (а.с. 5-6, 7-8). Як зазначив в позовній заяві позивач 26.01.2003 року відповідач [PERSON] дозволив йому жити та користуватися зазначеним домоволодінням, в подальшому сторони мали намір укласти договір купівлі-продажу домоволодіння, про що також не заперечував відповідач, надавши заяву про визнання позову. Також, даний факт підтверджується розпискою від 26.01.2003 року наданою [PERSON], яка отримала від [PERSON] 1 000 доларів США за домоволодіння [ADDRESS], для передачі власнику будинку [PERSON] (а.с. 10). Згідно довідки № 4205 від 15.12.2014 року, виданої КП ДОР «Криворізьке бюро технічної інвентаризації», відомості про власника нерухомого майна, що розташоване за адресою: [ADDRESS], в КП ДОР «Криворізьке БТІ» відсутні (а.с. 40). З довідки від 06.12.2013 року наданої депутатом Вільненської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області Сімінченко, засвідченої секретарем сільської ради, вбачається, що [PERSON] з 2003 року по теперішній час постійно проживає за адресою [ADDRESS] та добросовісно володіє будинком та земельною ділянкою (а.с. 11). Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Згідно п. 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила ст. 344 цього Кодексу про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, оскільки Цивільний кодекс набрав чинності з 1 січня 2004 року, то строк в десять років почав обчислюватися з 01 січня 2001 року. Враховуючи, що Цивільний Кодекс України набрав чинності з 1 січня 2004 року норми ст. 344 ЦК України поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року, а відтак, в силу ч. 4 ст. 344 ЦК України, визнання за рішенням суду права власності на нерухоме майно може мати місце з 1 січня 2011 року. Як вбачається з матеріалів справи, позивач є добросовісним набувачем чужого майна, який з 26 січня 2003 року по теперішній час проживає у спірному будинку, добросовісно, відкрито, безперервно володів та користується ним як власник більше 10 років, ремонтує його, сплачує комунальні послуги відкрито, тому суд вважає що за [PERSON] слід визнати право власності на домоволодіння [ADDRESS], площею 32 кв.м., яке розташоване на земельній ділянці площею 0,22,га., за набувальною давністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved