Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

позивач з урахуванням ст. ст. 526, 530, 631, 1049, 1054 Цивільного кодексу України, звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи його тим, що 19.09.2011 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (правонаступник Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта») та [PERSON], [INFO], уклали кредитний договір №004-26005-190911. Відповідно до пункту 1.1 вище вказаного договору позивач зобовязується надати [PERSON] кредит у сумі 1399,00грн., на умовах визначених Договором. Відповідно до п.2.3. Договору, за користування кредитом позичальник сплачує кредитору проценти, виходячи зі ставки 5% в рік. Процентна ставка може змінюватись відповідно до умов договору. Відповідно до п.2.5. Договору, за обслуговування кредитної заборгованості позичальник сплачує кредитору плату в розмірі 3.30 % в місяць. Розмір плати за обслуговування кредитної заборгованості, може змінюватись відповідно до умов кредитного договору. Позивач свої зобовязання за Договором виконав, надавши відповідачеві кредит, про що свідчить меморіальний ордер №33270734 від 20.09.2011року. Моментом погашення кредиту вважається день зарахування коштів на розрахунковий рахунок кредитора в повному обсязі: суми кредиту, нарахованих процентів за його користування, всіх інших плат, передбачених Договором. Станом на 15.05.2015р. відповідач не виконала належним чином зобовязання за кредитним договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість, на загальну суму 1592,50грн., яка складається із: заборгованості за сумою кредиту 1440,97грн., заборгованості за відсотками 8,88грн., заборгованості за комісіями 142,65грн.. Зазначаючи, що виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015 №51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк», згідно з яким з 03.03.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк», та призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків. Оскільки, позовна заява подана від імені уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, відповідно до ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», ЗУ «Про судовий збір», то у справі, повязаній із проведенням заходів щодо повернення заборгованості позичальників перед банком під час запровадження тимчасової адміністрації в банку, то позов подано без сплати судового збору. У звязку з чим, просить стягнути з позичальника [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість у розмірі 1592,50грн., та всі судові витрати по справі покласти на відповідача. До судового засідання ні представник позивача, ні відповідач не зявилися. Представник позивача надіслав, попередньо, заяву про слухання справи без їх участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в черговий раз не зявилася, про причини своєї неявки до суду не повідомила, хоча є належно та своєчасно повідомлена, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення за №1950900026279, клопотань про перенесення судового розгляду, чи слухання справи за її відсутності, до суду не надходило. З огляду на викладене вище, за наявності відповідної заяви представника позивача, неявка відповідача, який до суду не зявився, є не поважною, згідно ч.2 ст.77 ЦПК України, де вказано, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання, у разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не зявилися в судове засідання без поважних причин, і суд вважає, що це не перешкоджає розглядові справи по суті, та за таких обставин у справі достатньо доказів для її обєктивного розгляду. Суд, розглянувши позов в межах заявлених позовних вимог, врахувавши думку представника позивача, вивчивши наявні у матеріалах справи докази, вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до загальних положень цивільного процесуального законодавства суд повинен зясувати обставини, які повязані саме з предметом спору, встановити характер правовідносин, зумовлених фактами, що мають місце, та правові норми, якими врегульовані ці правовідносини (ст. 214 ЦПК України). При цьому, факти та підстави позову, які підведені під гіпотезу певної норми матеріального права, вказують на юридичну природу спірних правовідносин, що являється предметом позову. Предметом вимог позивача ПАТ «Дельта Банк» є стягнення заборгованості, адже уклавши з ТОВ «Комерційний банк «Дельта» кредитний договір №004-26005-190911 від 19.09.2011 року та отримавши кредитні кошти на умовах повернення, строковості та платності [PERSON], відповідач по справі, порушила договірні зобовязання, і станом на 15.05.2015р., допустила утворення заборгованості по кредиту на суму 1592,50грн., як на час звернення до суду з даними позовними вимогами, так і на день винесення рішення залишається незмінною. Зобовязання, згідно до ст. 509 Цивільного Кодексу України, є правовідношення, в якому одна сторона (божник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку, що ґрунтується на засадах добровільності, розумності та справедливості. При цьому, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться ст. 526 ЦК України, в строки, що вказані у зобовязанні ст. 530 ЦК України. Боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту, ст. 527 ЦК України. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання, і за порушення зобовязання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Стаття 625 ЦК України вказує, що, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Згідно ст.530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином ст.599 ЦК України. Відповідно до ч.4 ст.631 ЦК України, закінчення строку договору не звільняє сторони відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Відповідно до абз.1 ч.1, ч.2 ст.36, ст. ст. 37, 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», з дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку та органів контролю. Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває всі повноваження органів управління банком, органів контролю з дня тимчасової адміністрації і до її припинення, та має право вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку, на виконання своїх повноважень має право підпису будь-яких договорів (правочинів), інших документів від імені банку, а також зобовязана забезпечити збереження активів та документації банку, вжити передбачені законодавством заходи стягнення простроченої заборгованості позичальників та інших боржників банку. Частиною 1 п.22 ст.5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору звільняється уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у справах, повязаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку. Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON], відповідач по справі, 19.09.2011 року уклала кредитний договір №004-26005-190911 з ТОВ «Комерційний банк «Дельта», згідно з умовами якого було надано кредитні кошти у розмірі 1440,97грн. на придбання майна, та на оплату позичальником страхового платежу ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» у розмірі 41,97грн., на строк 2 (два) місяці, з кінцевим терміном повернення та сплати всіх плат не пізніше ніж 18.11.2011року на умовах визначених кредитним договором. Мета кредитування придбання майна та оплата страхового платежу. Позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав, надавши відповідачу кредит у визначеній сумі, про що свідчить меморіальний ордер №№33270734 від 20.09.2011року. Відповідно до розрахунку ціни позову, відповідач взагалі не виконувала належним чином взяті на себе зобовязання за кредитним договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Згідно наданого позивачем розрахунку ціни позову, відповідач, станом на 15.05.2015 року, має заборгованість за кредитним договором №004-26005-190911 на загальну суму 1592,50грн., яка складається із: заборгованості за сумою кредиту 1440,97грн., заборгованості за відсотками 8,88грн., заборгованості за комісіями 142,65грн.. Відповідно до статуту Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», затвердженого Рішенням позачергових Загальних зборів АТ «Дельта Банк» №2 від 30.01.2012 року, ПАТ «Дельта Банк» є правонаступником ТОВ «Комерційний банк «Дельта», і згідно ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Зміна кредитора у зобовязанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом ч.1 ст. 516 ЦК України. Отже, ПАТ «Дельта Банк» набуло право вимоги по кредитному договору №004-26005-190911 від 19.09.2011року , і право звертатися до суду з позовними вимогами щодо [PERSON] про стягнення існуючої заборгованості за кредитним договором. Вбачається, що виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015 №51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк», згідно з яким з 03.03.2015р. запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк», призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків, який і звернуся до суду з даним позовом. З огляду на положення Законів України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», «Про судовий збір», та те, що позивач при зверненні до суду є звільнений від сплати судового збору, суд вважає за необхідне на підставі ст.79 та ч.3 ст.88 ЦПК України, стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір пропорційно до задоволеної частини вимог. На підставі наведеного та

Outcome: approved