Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-29 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до відповідача про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, посилаючись на те, що батьком її сина, [PERSON], [INFO] є відповідач. На теперішній час син є повнолітнім, проживає з нею та перебуває на її утриманні. Починаючи з 01 вересня 2016 року її син навчається на денному відділенні Черкаське вище професійне училище будівельних технологій та потребує матеріальної допомоги. Позивач вважає, що відповідач зобовязаний матеріально допомагати синові під час навчання, оскільки він потребує цієї допомоги тому звернулась з даним позовом до суду. Просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно до закінчення навчання. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю та просила позов задоволити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти сплати аліменти на навчання в розмірі ? частини. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами Сімейного Кодексу України. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] є батьком [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії СР № 069666 від 10 травня 2000 року, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Придніпровського райвиконкому м. Черкаси. Відповідно до довідки № 65 від 19 березня 2018 року [PERSON] навчається в ДНЗ «Черкаське вище професійне училище будівельних технологій» денної форми навчання, за професією «Монтажник санітарно-технічних систем і устаткування; монтажник гіпсокартонних конструкцій». Термін навчання з 01 вересня 2016 року по 30 червня 2020 року. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] працює на ВП «Миронівський Хлібопродукт» на посаді бригадир арматурників. За нормою ст. 198 СК України батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Ст. 199 СК України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (ч. 2 ст. 200 Сімейного Кодексу України). В п. 20 Постанови Пленуму № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України розяснив, що обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повнолітня (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але не меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Враховуючи, матеріальний стан відповідача, стягнення аліментів у розмірі, визначеному позивачем, з урахуванням його майнового стану, є неможливим та має бути зменшений до ? частини. З урахуванням того, що обовязок утримання повнолітніх дітей, які продовжують навчання покладено на обох батьків, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. Одночасно, право повнолітньої дитини на утримання припиняється у разі припинення навчання. Позивач [PERSON] від сплати судового збору за подання позовної заяви до суду першої інстанції звільнена (п. 3 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір»), відтак, відповідно до положень\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір в сумі 704,80 грн. підлягає стягненню з відповідача [PERSON] до спеціального фонду Державного бюджету України.

Outcome: approved