Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-31 00:00:00

Позивач з урахуванням уточнених позовних вимог від 01 серпня 2017 року звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини та на її утримання до досягненню дитиною трирічного віку, посилаючись на те, що 16 серпня 2014 року вона уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований у відділі державної реєстрації цивільного стану реєстраційної служби Солонянського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №106, в період якого у них народилася спільна дитина син [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося, на даний час проживають окремо, спільного господарства не ведуть, а відповідач матеріально їй та їх спільній дитині не допомагає. Дитина знаходиться на її утриманні. Домовленості щодо сплати аліментів між нею та відповідачем не досягнуто, а останній ухиляється від свого обовязку утримувати її та дитину, тому позивач змушена звернутися до суду за стягненням аліментів. Позивач просить суд визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, а саме на її утримання в розмірі 500 гривень щомісячно до досягнення дитиною трьох років, та на утримання сина в розмірі 713 гривень щомісячно до досягнення ним повноліття. Крім того, при визначені розміру аліментів, просить суд врахувати, що вона ніде не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а дитині необхідний одяг, продукти харчування, медикаменти. Позивач [PERSON], яка належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, у судове засідання 01 серпня 2017 року не зявилась, заявою просила розглянути справу за її відсутності та задовольнити позов у повному обсязі (а.с.18). Відповідач [PERSON], який про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.16), в судове засідання 01 серпня 2017 року не з'явився, згідно поданої заяви позов визнав в повному обсязі з урахуванням його уточнень (а.с.19). У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд у відповідності з ч.2 ст.197 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутності сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно ст.ст. 180-182 Сімейного кодексу України батьки зобовязані матеріально утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно положень ч.2,4,6 ст.84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Судом встановлено, що сторони перебувають шлюбі з 16 серпня 2014 року, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Солонянського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №106 (а.с.7). В період шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO] (а.с.5), який проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Новопокровської селищної ради Солонянського району Дніпропетровської області за №223 від 06 липня 2017 року (а.с.4), а згідно довідки Управління соціального захисту населення Солонянського району Дніпропетровської області №702 від 10 липня 2017 року позивачка [PERSON] згідно Закону України «Про соціальну допомогу сімям з дітьми» та постанови Кабінету Міністрів України від 27 лютого 2001 року №1751 знаходиться на обліку і отримує одноразову допомогу при народженні на дитину [PERSON], [INFO] з 01 жовтня 2014 року по 31 жовтня 2017 року (а.с.3). В судовому засіданні встановлено, що будь-якої домовленості щодо розміру щомісячного утримання позивачки та їх спільного сина між сторонами не досягнуто, у звязку з чим аліменти необхідно стягнути з відповідача в примусовому порядку від дня предявлення позову до досягнення дитиною повноліття, та на утримання дружини до досягненню дитиною трьох років, оскільки права та обовязки кожного з батьків є рівними за законом, а дружина має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років і в разі розірвання шлюбу між ними. Суд при визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 СК України, враховує матеріальне становище платника аліментів, матеріальне становище позивачки, стан здоровя як відповідача, так і дитини, її вік та потреби і вважає необхідним відповідно до ст.184 СК України стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 713 гривень 00 копійок щомісячно, до досягнення ним повноліття. Оскільки судом було встановлено, що [PERSON] здійснює догляд за малолітньою дитиною, а відповідач у добровільному порядку не надає позивачці кошти на її утримання, то суд вважає необхідним стягнути з відповідача в примусовому порядку аліменти на утримання дружини, з якою проживає дитина віком до трьох років, оскільки відповідно д ч. 6 ст. 84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років і в разі розірвання шлюбу між ними. Будь-яких інших доказів на підтвердження матеріального стану, стану здоровя як відносно дитини, так і відносно відповідача, витрат позивачки на утримання дитини сторонами суду не надано, а наявності інших утриманців у відповідача судом не встановлено, як не встановлено і інших обставин, передбачених ст. 182 СК України. Крім цього, у звязку із задоволенням позову, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір, оскільки позивачка при зверненні з позовом до суду звільнена від цих витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved