overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, який було зареєстровано з відповідачем 25.03.1977 року міським відділом реєстрації актів громадського стану м.Житомира, актовий запис № 493. Неповнолітніх дітей сторони не мають. Позивач просить шлюб розірвати посилаючись на ті обставини, що починаючи сімейні відносини між сторонами почали погіршуватись, позивач та відповідач втратили почуття довіри один до одного. Вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим. Позивач в судове засідання не зявилася, однак надала до суду заяву про слухання справи у її відсутність. Відповідач також подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнав. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 25.03.1977 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ТП № 371680, виданим 25.03.1977 року міським відділом реєстрації актів громадського стану м.Житомира, актовий запис № 493 (а.с. 3). На час розгляду справи сторони не підтримують подружніх стосунків, сімя існує формально, на примирення не згодні. Сторони втратили одне до одного почуття любові, поваги, відсутні спільні інтереси. Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, сімя розпалася остаточно і її збереження є неможливим. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлено одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Отже, наявність факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, є підставою для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, який було зареєстровано з відповідачем 26.11.2003 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану Житомирського обласного управління юстиції, актовий запис №2460. За час перебування у шлюбі у сторін народився син [PERSON], [INFO]. Позивач просить шлюб розірвати посилаючись на ті обставини, що сімя розпалася і зберегти її неможливо. Почуття любові, поваги і дружби, взаємодопомоги між нею та відповідачем втрачено, шлюбні стосунки припинені, і ні одна із сторін не бажає їх поновити. Довготривалий конфлікт негативно вплинув на її стан, на дітей, розвиток та виховання неповнолітнього сина. Заради дітей вона намагалася зберегти сімю, прикладала для цього чимало зусиль, однак зрозуміла, що майбутнього їхні відносини не мають. Позивач вважає, що вони стали чужими людьми, з різними поглядами на життя та розуміння його. За останні роки з відповідачем відбулися зміни, які призвели до такої напруженості та складності у відносинах, що продовжувати спільно проживати неможливо. Діти також не розуміють батька, припинили з ним родинні відносини. Також, позивач зазначила, що конфлікт в сім'ї довготривалий, примирення між подружжям не можливе, шлюб повинен бути розірваний. Вважає, що її вимоги про розірвання шлюбу ґрунтуються на законі. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили суд позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Суд, заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 26.11.2003 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-ЕЛ №070998, виданим 26.11.2003 року міським відділом реєстрації актів громадського стану Житомирського обласного управління юстиції, актовий запис №2460 (а.с.7). Сторони по справі мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ТП № 155371 від 08.05.2004 року, актовий запис № 1100 (а.с. 6). Вбачається, що сторони мають різні погляди на шлюб та сімю, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільне господарство. Подальше спільне проживання неможливе. На примирення не згодні. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлено одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них та інтересам їхніх дітей. Отже, встановлення даних обставин при розгляді справи, є підставою для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу. Оскільки, судом встановлено, що сімя розпалася остаточно і її збереження є неможливим, так як суперечить інтересам позивача, відповідач позов визнав, вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Так як позовну вимогу про залишення [PERSON], [INFO], на подальше виховання матері залишено без розгляду, суд не вирішує вказане питання. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, який було зареєстровано з відповідачем 28.10.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №2482. Дітей від спільного шлюбу сторони не мають. Позивач просить шлюб розірвати посилаючись на ті обставини, що через постійні конфлікти, суперечки і неоднократне фізичне насилля спільне життя стало неможливим та нестерпним. Кожен із сторін має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, у звязку з чим, шлюбні стосунки фактично припинені, з травня 2016 року сторони проживають окремо. Позивач вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливі, сімя фактично розпалася, на примирення не згодна, тому просить шлюб розірвати. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, про що є докази в матеріалах справи, причини своєї неявки суду не повідомив, заперечень в обсязі заявлених позовних вимог до суду не направляв. З огляду на те, що відповідач у судове засідання не зявився, і був належним чином повідомлений про розгляд справи та від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд на підставі ч.1 ст. 224 ЦПК України ухвалив провести заочний розгляд на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Сторони перебувають у шлюбі з 28.10.2015 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ТП №131763, виданим 28.10.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №2482 (а.с. 3). Дітей від спільного шлюбу сторони не мають. Вбачається, що сторони мають різні погляди на шлюб та сім'ю, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільне господарство. Подальше спільне проживання неможливе. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлено одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них та інтересам їхніх дітей. Отже, встановлення даних обставин при розгляді справи, є підставою для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу. Оскільки, судом встановлено, що сімя розпалася остаточно і її збереження є неможливим, так як суперечить інтересам позивача, вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, який було зареєстровано з відповідачем 30.06.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис № 812. За час перебування у шлюбі у сторін народилися діти: донька [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO]. Позивач просить шлюб розірвати посилаючись на ті обставини, що шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться. Позивач вважає, що примирення неможливе, а збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам. Позивач 14.02.2017 року подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. У даній заяві вказала про те, що позовні вимоги підтримує, примирення не потрібне. (а.с.22). Відповідач 13.02.2017 року подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. У даній заяві зазначив, що покладається на розсуд суду (а.с.21). Суд, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 30.06.2009 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ТП №103821, виданим 26.06.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 812 (а.с. 4). Сторони по справі мають дітей: доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ТП №125883, виданим 21.04.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис № 970 (а.с. 7), доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ТП №229733, виданим 11.11.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №3289 (а.с. 8). Вбачається, що сторони мають різні погляди на шлюб та сімю, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільне господарство. Подальше спільне проживання неможливе. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлено одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них та інтересам їхніх дітей. Отже, встановлення даних обставин при розгляді справи, є підставою для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу. Оскільки, судом встановлено, що сімя розпалася остаточно і її збереження є неможливим, так як суперечить інтересам позивача, вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, який було зареєстровано з відповідачем 30.07.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис №999. За час перебування у шлюбі у сторін народилася донька [PERSON], [INFO]. Позивач просить шлюб розірвати посилаючись на ті обставини, що на даний час сторони проживають у різних місцях, не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, стали чужими людьми та втратили почуття любові. Позивач вказала, що не має наміру і бажання надалі проживати однією сімєю з відповідачем. Вважає, що сімя розпалася остаточно, примирення неможливе. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, вказав про відсутність на даний час спору щодо місця проживання дитини. Суд, заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 30.07.2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ТП №070658, виданим 30.07.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис №999 (а.с.3). Сторони по справі мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ТП №182699 від 22.10.2012 року виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис №3033 (а.с. 5). Вбачається, що сторони мають різні погляди на шлюб та сімю, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільне господарство. Подальше спільне проживання неможливе. На примирення не згодні. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлено одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них та інтересам їхніх дітей. Отже, встановлення даних обставин при розгляді справи, є підставою для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу. Оскільки, судом встановлено, що сімя розпалася остаточно і її збереження є неможливим, так як суперечить інтересам позивача, відповідач позов визнав, на примирення сторони не погоджуються, вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Оскільки, спір щодо місця проживання дитини відсутній, дане питання вирішенню не підлягає. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, який було укладено з відповідачем 11.02.2014 року та зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 142. Від шлюбу дітей не мають. Позивач просить шлюб розірвати посилаючись на ті обставини, що сімейне життя між нею та відповідачем поступово погіршувалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, кожен з них має різні погляди на шлюб та сімю. Тривалий час сторони спільно не проживають, стосунки не підтримують, загального господарства не ведуть. На думку позивача, подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам кожного. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує, просить розірвати шлюб та розглянути справу в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 11.02.2014 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ТП № 109577, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 142 (а.с. 3). Однак, спільне життя з відповідачем у позивача не склалося. На даний час шлюбні відносини фактично припинені, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. За час окремого проживання сторонам не вдалося відновити сімейні стосунки. Подальше спільне життя і збереження сім'ї позивач вважає неможливим. Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, сімя розпалася остаточно і її збереження є неможливим, так як суперечить інтересам позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Отже, наявність факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, є підставою для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, який було укладено з відповідачем 11 серпня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського МУЮ, актовий запис № 1099. Позивач просить шлюб розірвати посилаючись на ті обставини, що спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на життя, сторони мають різні характери, шлюбні відносини не підтримують з жовтня 2015 року та не ведуть спільне господарство. Вважає, що сімя фактично розпалась, миритися не бажає. В судове засідання позивач не зявилася, 11.12.2015 року від неї надійшла до суду заява, в якій просить справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11.08.2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ТП №093957, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського МУЮ, актовий запис № 1099 (а.с.4). Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.5). Сторони фактично припинили шлюбні відносини з жовтня 2015 року, не ведуть спільне господарство, сімя існує формально, на примирення не згодні. Сторони втратили одне до одного почуття любові та поваги. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, сімя розпалася остаточно і її збереження є неможливим, так як суперечить інтересам обом із подружжя. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлено одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Отже, наявність факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, є підставою для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, який було укладено з відповідачем 19 вересня 2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис № 1661. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину (сина) - [PERSON], [INFO]. Позивач просить шлюб розірвати посилаючись на ті обставини, що спільне життя з відповідачем не склалося, сторони втратили відчуття любові, поваги та взаєморозуміння один до одного. Також, позивач зазначила, що має з відповідачем різні характери та погляди на життя. Вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим, миритися не бажає. Позивач 27.01.2014 року подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить шлюб розірвати. Відповідач 27.01.2014 року подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги визнає та просить шлюб розірвати. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 19.09.2008 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 19.09.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис №1661(а.с.3). Сторони по справ мають малолітню дитину (сина) - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис №3308 (а.с.4). Дитина проживає з матір'ю (а.с.5). На час розгляду справи сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільне господарство, сім'я існує формально, на примирення не згодні. Сторони втратили одне до одного почуття любові, поваги, відсутні спільні інтереси. За час окремого проживання сторонам не вдалося відновити сімейні стосунки, оскільки у кожного із них різні погляди на життя, на виховання дитини, на ведення домашнього господарств, за таких умов подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та інтересам їх дитини. Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, сім'я розпалася остаточно і її збереження є неможливим, так як суперечить інтересам позивача та дитини. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Отже, наявність факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, є підставою для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, який було укладено з відповідачем 22 вересня 2005 року у виконавчому комітеті Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області, актовий запис №88. Від спільного шлюбу мають малолітню дитину (сина) - [PERSON], [INFO]. Позивач просить шлюб розірвати посилаючись на ті обставини, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя. З травня 2013 року сторони проживають окремо, подружні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. Вважає, що сім'я фактично розпалася, миритися не бажає. 24.03.2014 року позивач подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не з'явився, 20.03.2014 року подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги визнає та просить шлюб розірвати. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 22.09.2005 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 05.02.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського районного управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №88. Сторони по справі мають малолітню дитину (сина) - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 28.01.2009 року. Дитина проживає з позивачкою. З травня 2013 року сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільне господарство, проживають окремо, сім'я існує формально, на примирення не згодні. Сторони втратили одне до одного почуття любові, поваги, відсутні спільні інтереси. За час окремого проживання сторонам не вдалося відновити сімейні стосунки, оскільки у кожного із них різні погляди на життя, на виховання дитини, на ведення домашнього господарств, за таких умов подальше збереження шлюбу суперечить інтересам обом із подружжя. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Отже, наявність факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, є підставою для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved