overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом, який в подальшому уточнила та просить розірвати з відповідачем шлюб, зареєстрований 14 червня 2002 року Міським відділом реєстрації актів громадського стану Харківського обласного управління юстиції міського відділу реєстрації актів громадського стану Харківського обласного управління юстиції, актовий запис №705. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні характери та діаметрально протилежні погляди на шлюб, відповідач нехтує сімейними цінностями, через що між сторонами постійно виникають сварки та скандали, свідком яких стає дитина, що в кінцевому результаті призвело до припинення шлюбних відносин. Також позивач зазначає, що спільне господарство вони з відповідачем не ведуть, проживають окремо, відповідач проживає з іншою жінкою, у звязку з чим вона просить розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, строк на примирення не надавати, після розірвання шлюбу прізвище залишити без змін «Романова». Відповідач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, якою не заперечував проти задоволення позовних вимог, строк на примирення просив не надавати. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 14 червня 2002 року Міським відділом реєстрації актів громадського стану Харківського обласного управління юстиції міського відділу реєстрації актів громадського стану Харківського обласного управління юстиції, актовий запис №705, під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище з «Сороколет» на «Романова» (свідоцтва про одруження серії 1-ВЛ №152981 від 14 червня 2002 року). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії 1-ВЛ №144377 від 06 листопада 2008 року). Згідно ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде протиречити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Суд, зясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сімї неможливим. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом, який в подальшому уточнювала, та у якому просить визначити, що її частка у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] становить 1/3. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру їй та відповідачам на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS]. Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 29.06.2006 року встановлено порядок користування спірною квартирою. Маючи намір скористатись своїм правом розпорядження майном, вона звернулась до нотаріальної контори з метою вчинення нотаріальної дії щодо її частки у спільній сумісній власності - квартири [ADDRESS], але їй нотаріус відмовив, пояснивши, що вона не зможе скористатись своїм право до поки не встановлено розмір ідеальної частки у спільній сумісній власності. У зв'язку із наведеним, просить суд позов задовольнити. У судовому засіданні позивачка позов за уточненими позовними вимогами підтримала, дала пояснення аналогічні наведеним, просить суд позов задовольнити. Відповідачі позов за уточненими позовними вимогами визнали, не заперечили проти його задоволення. Заслухавши пояснення позивача, відповідачів, їх представника, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно із ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. У свідоцтві про право власності № 04921-3 про право власності на квартиру від 23.06.1996 року квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON] /а.с.5/. Згідно із ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Зі змісту ст. 357 ЦК України вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення /встановлення/ розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Враховуючи наведене, суд, дослідивши докази у їх сукупності, вважає, що оскільки квартира [ADDRESS] перебуває у спільній сумісній власності сторін /[PERSON], [PERSON], [PERSON]/, частка кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівною /тобто по 1/3 частці кожному/, визнання відповідачами пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-14 00:00:00

позивач звернулася до суду із позовом, який до відкриття продження уточнила та остаточно просила стягнути з відповідача компенсацію за затримку виплати заробітної плати за період по вересень 2013 року обрахованої станом на вересень 2017 року в розмірі 21348,90 грн. Свої вимоги мотивує тим, що відповідачем тривалий час безпідставно затримується виплата заробітної плати, вона має право на стягнення із відповідача компенсації за весь час затримки виплати заробітної плати, а тому просить позов задовольнити у повному обсязі. В судовому засіданні позивач позов підтримав з мотивів, викладених в ньому. Представник відповідача у судове засідання з розгляду даної справи повторно не прибув із невідомих причин, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомленим і від нього не надходила заява про розгляд справи за його відсутності. Суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності на підставі наявних у справі матеріалів та постановити заочне рішення. Дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, постановляючи рішення відповідно до вимог ст.ст. 265, 281, 282 ЦПК України, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Як вбачається із копії трудової книжки (а.с. 5), позивач з 15.05.2013 прийнята у ТзОВ «Сіті [PERSON]» на посаду провідного інженера-технолога цеху програмної обробки листа структурного підрозділу та 27.09.2013 звільнена із займаної посади на підставі п.1\~ст.36 КЗпП України\~за угодою сторін. В той же час, як вбачається із відомостей про застраховану особу (а.с. 4), рішення Сихівського районного суду м. Львова від 22.07.2016 (а.с 6). відповідачем за період з травня 2013 року до часу звільнення проводилося нарахування та виплата заробітної плати позивачу не в повному розмірі, у зв'язку із чим на час її звільнення утворилася заборгованість в розмірі 15625 грн., яку вирішено стягнути у судовому порядку. У звязку з тим, що рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 22.07.2016, яке набрало законної сили, встановлені заначені вище обставини, то відповідно до вимог ст. 82 ЦПК України, такі обставини Личаківським районним судом м. Львова не доказуються при розгляді даної справи. Статтею 34 Закону України «Про оплату праці»,\~визначено, що працівникам проводиться компенсація втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Як вбачається з розрахунку компенсації невиплаченої заробітної плати (а.с. 2) така компенсація за період по вересень 2013 року, обрахована станом на вересень 2017 року, становить 21348,90 грн. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними, а тому позов слід задовольнити у повному обсязі. Крім цього, у відповідності до вимог\~ст. 141 ЦПК\~з відповідача на користь держави слід стягнути 640 грн. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом, який мотивує тим, що 03 серпня 2011 року вступила в члени обслуговуючого кооперативу «Гранат», при цьому вступний внесок/пай склав 129600,00 грн. 00 коп. Вступ до кооперативу здійснюється на підставі письмової заяви п.6.3. Статуту Обслуговуючого кооперативу «Гранат». Особа, яка подала заяву про вступ до кооперативу, вносить вступний внесок і пай у порядку та розмірах, визначених його статутом. Згідно ст.ст. 4,13 Закону України «Про кооперацію» одним із основних принципів кооперації є добровільність вступу та безперешкодний вихід з кооперативної організації. Членство в кооперативі припиняється у разі добровільного виходу з нього та в інших випадках. На початку січня 2015 року позивач звернулася у письмовому вигляді до голови обслуговуючого кооперативу «Гранат» Козаченка О.Є. з проханням виключити її з кооперативу і повернути сплачений пай за квартиру № 1 загальною площею 63,72 м.кв. в сумі 129600 грн. 00 коп. на її розрахунковий рахунок в ПАТ «Приватбанк». Проте, на сьогоднішній день Обслуговуючий кооператив «Гранат» свої зобов'язання передбачені статутом ОКОП «Гранат» не виконав, кошти не повернув. Позивач в судове засідання не з'явилася, однак подала до суду заяву про слухання справи у її відсутності. Проти заочного розгляду справи не заперечила. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча повідомлявся про час і місце судового розгляду, про причини неявки не повідомив, а тому, суд вважає за можливе розглянути справу за наявних доказів в заочному порядку. Суд, аналізуючи обставини встановлені під час судового розгляду та дослідивши зібрані докази, а саме: копію витягу з протоколу № 4 зборів засновників (членів) обслуговуючого кооперативу «Гранат»; заяву позивача про вступ в члени обслуговуючого кооперативу «Гранат»; довідку видану Обслуговуючим кооперативом «Гранат» про сплату вступного внеску ; копію рахунку № 1/3; заяву про вихід з товариства; копії квитанцій про оплату вступного внеску; копію паспорта та ідентифікаційного номера [PERSON] [INFO], вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення, оскільки позивач згідно заяви добровільно вступила в члени Обслуговуючого кооперативу «Гранат» та оплатила вступний внесок. Її право щодо виходу з членів кооперативу та повернення вступного внеску не спростовано в судовому засіданні будь-якими доказами. Оскільки, на вимогу позивача відповідачем добровільно не повернуто їй вступний внесок, то слід стягнути його в примусовому порядку. На підставі викладеного та ст. 526, 530 ЦК України ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом, який мотивує тим, що 28 листопада 2002 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] у Мишинській сільській раді Коломийського району, актовий запис №17. Від спільного проживання мають неповнолітню дочку, [PERSON], [INFO]. Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 02 грудня 2015 року вирішено стягнути з [PERSON] аліменти в її користь на утримання малолітньої дитини - [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення повноліття. Враховуючи, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, а на ті аліменти, які відповідач повинен виплачувати за рішенням Коломийського міськрайонного суду від 02 грудня 2015 року неможливо належним чином утримувати дочку, у звязку з зростанням економічної кризи в державі її матеріальне становище ускладнилося, ріст цін призводить до необхідності витрачати на утримання дитини значні кошти на відповідне харчування, одяг, взуття, навчання і їй одній важко утримувати дитину згідно її потреб, тому донька потребує з боку батька матеріального утримання. Вважає, що відповідач взмозі сплачувати аліменти на утримання їхньої доньки в розмірі 1500 гривень, так як є молодою людиною, він працездатний і на його утриманні не має інших непрацездатних осіб. Позивач в судове засідання не з»явилася, однак подала заяву, в якій змінила позовні вимоги та просить, суд постановити рішення, яким стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в її користь у твердій грошовій сумі по 600 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття. Від відповідача надійшла письмова заява, в якій він зменшені позовні вимоги визнає і згідний сплачувати аліменти в розмірі 600 грн. щомісячно до досягнення дочки повноліття. Просить про розгляд справи у його відсутності. Суд, аналізуючи обставини встановлені в судовому засіданні та зібрані докази, а саме: копію рішення Коломийського міськрайонного суду від 02 грудня 2015 року; копію повторного свідоцтва про шлюб сторін від 16 травня 2012 року; копію повторного свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], вважає, що змінені позовні вимоги підставні і підлягають до задоволення, оскільки на основі вищевказаних доказів встановлено, що позивач потребує додаткових витрат на утримання і виховання дитини. Тому, з врахуванням матеріального становища сторін, стану їх здоров»я та сімейного стану слід збільшити розмір стягнення аліментів та стягувати з відповідача аліменти на утримання дочки у твердій грошовій сумі по 600 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. На підставі викладеного та ст. 180, 181,182, 192 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом, який мотивує тим, що згідно рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 07 травня 2010 р. з відповідача присуджено стягувати щомісячно аліменти на утримання дитини - [PERSON], [INFO] в розмірі ? усіх видів заробітку відповідача щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В даний час коштів , які стягуються в її користь з відповідача, недостатньо, щоб належним чином утримувати дитину, оскільки суттєво зросли, збільшилися ціни на одяг, на продукти харчування, ліки, на шкільне приладдя, канцтовари, необхідні для навчання. Значно зросла оплата за утримання в належному стані житла, оплата комунальних послуг. Крім цього, вона оплачує репетиторство приватним педагогам, які додатково займаються з їхнім сином 3 рази на тиждень по математиці, 2 рази на тиждень по англійській мові та стільки ж по музиці. Відповідач в даний час офіційно ніде не працює, але підробляє на різних роботах, однак добровільно допомагати їй в достатньому розмірі матеріально утримувати сина він не хоче, тому, просить збільшити розмір стягуваних аліментів і стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі по 900 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач та представник позивача в судове засідання не з'явилися, однак представник позивача подав заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Від відповідача надійшла письмова заява, в якій він просить зменшити позовні вимоги з 900 грн. щомісячно на 750 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Просить про розгляд справи у його відсутності. Суд, аналізуючи обставини встановлені в судовому засіданні та зібрані докази, а саме: копію свідоцтва про народження [PERSON] [INFO]; довідку видану абонентським відділом КП «Житлоінфоцентр» про склад сім'ї від 30.06.2016 року №2107; копію рішення Коломийського міськрайонного суду від 07 травня 2010 року; копії виконавчих листів виданих 25.05.2010 р. вважає, що позовні вимоги підставні і підлягають до задоволення, оскільки на основі вищевказаних доказів встановлено, що позивач потребує додаткових витрат на утримання і виховання дитини. Тому, з врахуванням матеріального становища сторін, слід збільшити розмір стягнення аліментів та стягувати з відповідача аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі по 750 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В решті позову відмовити. На підставі викладеного та ст. 180, 181,182, 192 СК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом, який мотивує тим, що згідно рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 26 січня 2007 р. з відповідача присуджено стягувати щомісячно аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 180 грн. щомісячно. Вважає, що такий розмір аліментів є недостатнім для утримання дочки. Крім того, жодного разу з травня 2010 року відповідач навіть не поцікавився за які кошти виховується дитина. Всі питання щодо виховання вирішуються нею самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Дитина знаходиться на повному її утриманні. Вона та її дочка [PERSON] бажають, щоб дочка займалась в гуртках, тренувально-оздоровчих секціях, шкільних навчальних закладах, які вона немає змоги відвідувати у зв»язку з важким матеріальним становищем. Так як, відповідач не піклується про дочку, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не цікавиться її успіхами, станом здоров»я, не піклується про фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання - створились умови, які шкодять інтересам дитини. На даний час у неї змінилось матеріальне становище в гіршу сторону, тому, просить збільшити розмір стягуваних аліментів і стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі по 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з»явилася, однак подала заяву, в якій змінила позовні вимоги та просить, суд постановити рішення, яким стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в її користь у твердій грошовій сумі по 400 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття. Від відповідача надійшла письмова заява, в якій він зменшені позовні вимоги визнає і згідний сплачувати аліменти в розмірі 400 грн. щомісячно до досягнення дочки повноліття. Просить про розгляд справи у його відсутності. Суд, аналізуючи обставини встановлені в судовому засіданні та зібрані докази, а саме: копію рішення Коломийського міськрайонного суду від 26 січня 2007 року; довідку від 27 липня 2015 року видану відділом державної виконавчої служби Коломийського міськрайонного управління юстиції за №148/03-27/2 про те, що рішення суду по справі стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] в розмірі 180 грн. щомісячно на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], досягнення дитиною повноліття, боржником не виконані, копію паспорта [PERSON], вважає, що позовні вимоги підставні і підлягають до задоволення, оскільки на основі вищевказаних доказів встановлено, що позивач потребує додаткових витрат на утримання і виховання дитини. Тому,з врахуванням матеріального становища сторін та значне знецінення з часу присудження аліментів в розмір 180 грн. національної грошової одиниці України гривні, слід збільшити розмір стягнення аліментів та стягувати з відповідача аліменти на утримання дочки у твердій грошовій сумі по 400 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. На підставі викладеного та ст. 180, 181,182, 192 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-12 00:00:00

позивач звернулася до суду із позовом, яким просила розірвати шлюб зареєстрований з відповідачем 02.06.2007 Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис 1181. Позовні вимоги мотивує тим, що сімейне життя з відповідачем не склалося, між ними втрачено почуття любові та взаєморозуміння, спільного господарства вони фактично не ведуть та не підтримують шлюбних відносин. Від шлюбу у них [INFO] народився син [PERSON] У судове засідання від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримую у повному обсязі, просила позов задовольнити. Від відповідача у судове засідання надійшла заява про розгляд справи без його участі, позов визнає, просить розірвати шлюб зареєстрований з позивачем. Дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб [NUMBER] (а.с. 7), шлюб між сторонами зареєстровано 02.06.2007. Від шлюбу у сторін [INFO] народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його народження (а.с. 10). Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Згідно ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюб існує формально, сторони не підтримують подружніх стосунків, спільного господарства вони не ведуть, примирення та збереження їх сім'ї є неможливим. Крім того, у суду не має сумніву щодо добровільності визнання позовоу відповідачем. Вказані обставини стверджуються матеріалами позову, заявами сторін. З огляду на вищенаведене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб між ними підлягає розірваню. При цьому, під час ухвалення рішення суд вирішує питання, як розподілити між сторонами судові витрати. Порядок розподілу судових витрат визначений ст. 141 ЦПК України. Як вбачається з оригіналів квитанцій (а.с. 1, 2), позивачем при пред'явленні позовної заяви до суду сплачено судовий збір в розмірі 704,80 грн. Тому з відповідача на користь позивача слід стягнути документально підтверджені судові витрати, зокрема судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved