Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON].В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 05.11.2011 року між сторонами було зареєстровано шлюб, який розірвано заочним рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 05.06.2013 року. Від спільного подружнього життя у них народився син [PERSON], [INFO]. Відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не виконує рішення суду про стягнення аліментів, заборгованість по сплаті яких становить 11129,52 грн. Син проживає з нею та її матір'ю, йому створені гідні умови проживання та гармонійна атмосфера оточення. Орган опіки та піклування дав висновок про доцільність позбавити відповідача батьківських прав. У судовому засіданні позивач позов підтримала та дала пояснення, аналогічні мотивам звернення до суду. Просила позов задовольнити, не заперечила щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судові засідання 14.08.2017 року, 23.10.2017 року не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Будучи повідомленим про необхідність явки до суду 06.12.2017 року через оголошення у пресі, до суду не з'явився та про причини неявки суд не повідомив. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Пустомитівської районної державної адміністрації Львівської області в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Суд вважає, що відповідно до ст.169, 224 ЦПК України, зі згоди позивача, може бути проведено заочний розгляд справи та постановлено заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши доводи позивача, проаналізувавши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши докази у справі у їх сукупності, суд приходить до переконання про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Ст. 150 Сімейного кодексу України встановлено, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з ч.4 ст. 155 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Пунктом 2 ч.1 ст. 164 СК України передбачено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 05.11.2011 року, який було розірвано заочним рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 05.06.2013 року. У цьому шлюбі народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Волянською сільською радою Старосамбірського району Львівської області, серії [NUMBER]. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно акту обстеження житлово-побутових умов від 12.05.2017 року, складеним комісією депутатів Пустомитівської міської ради, [PERSON] проживає у квартирі за адресою: [ADDRESS] разом з матір'ю [PERSON], яка є власником квартири, та внуком [PERSON], [INFO], а відповідач [PERSON] разом з ними не проживає. Пустомитівською районною державною адміністрацією, як органом опіки та піклування, надано висновок від 26.05.2017 року про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо малолітнього сина [PERSON], [INFO], оскільки він повністю ухилився від виконання батьківських обов'язків, не проявляє батьківської любові та заінтересованості щодо дитини, разом з ним не проживає, не цікавиться розвитком, станом здоров'я [PERSON], не бере участі у його вихованні, не піклується про духовний та фізичний розвиток дитини, не забезпечує сина необхідним харчуванням, допомогою при лікуванні, фінансово та матеріально не допомагає. Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 03.06.2013 року з [PERSON], [INFO], стягуються аліменти на користь [PERSON], [INFO], на утримання сина - [PERSON] [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 800,00 грн. щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14.05.2013 року та до досягнення дитиною повноліття. Як вбачається з розрахунку заборгованості по аліментах згідно виконавчого листа №450/1605/13-ц від 16.01.2014 року, [PERSON] не сплатив аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 11129,52 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Постановою ПВСУ № 3 від 30 березня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» п.16 роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідач заперечень на позовну заяву не надав, жодних доказів на спростування фактів, викладених у позові, суду не представив. Частиною 2 та 3 ст. 150 СК України передбачено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ч. 2 ст. 155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В судове засідання відповідач не надав жодного доказу або ж свої заперечення щодо недоцільності позбавлення його батьківських прав та відсутності його вини у невиконанні своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, тому суд, враховує лише ті докази, які містяться в матеріалах справи і вважає, що позивачем повністю доведено необхідність позбавлення відповідача батьківських прав щодо сина у зв'язку з невиконанням ним своїх батьківських обов'язків. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідача.

Outcome: approved