Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-25 00:00:00

Позивач звернулася з позовом, в якому просила позбавити батьківських прав [PERSON],[INFO], жителя [ADDRESS] відносно дитини [PERSON], [INFO] Свої вимоги позивач мотивувала тим, що 15 травня 2010 року між нею та відповідачем - [PERSON] органом реєстрації актів цивільного стану по місту Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області зареєстровано шлюб за актовим записом №151. В шлюбі у них народився син - [PERSON], [INFO]. Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 29 травня 2013 року шлюб між нею та [PERSON] розірвано. Малолітнього сина [PERSON] залишено на її вихованні та утриманні. По даний час син знаходиться на її утриманні та вона займається його вихованням. Відповідач участі у вихованні та утриманні сина не брав та не бере на даний час. У зв'язку з цим рішенням Коломийського міськрайонного суду від 29 листопада 2012 року з [PERSON] на її користь стягуються аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], однак відповідач аліментів не платить. У зв'язку з чим, утворилась значна заборгованість по стягненню аліментів, що згідно довідки відділу державної виконавчої служби станом на 01 січня 2015 року становить 8 200 грн. Відповідач [PERSON] є батьком малолітньої дитини - [PERSON], [INFO]. Починаючи з 2013 року [PERSON] жодного разу не навідувався до дитини та жодної участі в утриманні та вихованні дитини не приймав. Він не навідується до дитини, не цікавиться його життям, не брав і не бере жодної участі у вихованні та матеріальному забезпеченні дитини, а також навіть не спілкується з дитиною. Відповідно до ч. 2,4 ст.150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також поважати дитину, однак в порушення цієї норми [PERSON] зовсім не дбає про дитину, не підтримує з нею ніякого зв'язку, жодним чином не проявляє турботи про стан здоров'я свого сина, не бере жодної педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової або будь-якої іншої участі у вихованні сина, більше того, своєю неврівноваженою поведінкою створює загрозу нормальному фізичному та духовному розвиткові дитини та її здоров'ю. Крім того, [PERSON] неодноразово висловлював бажання відмовитись від дитини, однак хотів, щоб вона йому заплатила за це значну суму грошових коштів. Також у 2014 році [PERSON] звернувся до Коломийського міськрайонного суду із позовом про виключення із актового запису про народження [PERSON] відомостей про батька, і тільки після того, як була проведена експертиза ДНК, [PERSON] звернувся до суду із заявою про залишення позовної заяви без розгляду. Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 15.01.2015 року вказаний позов залишено без розгляду. Однак, навіть будучи вже переконаний, що це його син він не змінив свого ставлення до дитини та вказує, що експертиза ДНК є не точною. Таке відношення до дитини свідчить про те, що він не визнає свого сина та не буде його визнавати, а також, що він не виконує та не буде виконувати свої батьківські обов'язки. Враховуючи вищенаведене вважає, що відповідач ухиляється від виконання обов'язків щодо виховання та утримання сина [PERSON], не піклується про його фізичний і духовний розвиток, підготовку до самостійного життя. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати-її до самостійного життя та праці. Доглядом та вихованням дитини займається тільки вона - його мати [PERSON]. Вони із сином, проживаємо однією сім'єю. Всі питання щодо його виховання вирішуються нею самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Син знаходиться на повному її утриманні, для його розвитку вона прикладає всі свої зусилля та можливості. Вона піклується про його здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, готує його до самостійного життя. Саме вона, а не відповідач, виконую батьківські обов'язки щодо [PERSON], які закріплені в ст.ст. 150 та 180 Сімейного, кодексу України. Позивач [PERSON] пояснила, що відповідач не з'являвся до дитини більше як два роки, не займається утриманням та вихованням дитини. Останній раз він був біля сина 30 березня 2013 року на дні народження сина. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, хоча про дату і час розгляду справи був повідомлений в порядку, передбаченому законом. Прокурор просила позов задовольнити. Представник третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача - органу опіки та піклування виконкому Коломийської міської ради в судовому засіданні не заперечила проти задоволення позовних вимог, та вказала, що вихованням сина позивач займається сама. Беручи до уваги пояснення позивача врахувавши думку прокурора, та представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати її до самостійного життя, а також зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав і свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. У відповідності до ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 29 листопада 2012 року вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Згідно довідки відділу державної виконавчої служби Коломийського міськрайонного управління юстиції від 19.03.2015 року № 486/03-27/2 станом на 01.03.2015 року заборгованість по аліментах становить 7400 грн. Згідно висновку виконавчого комітету Коломийської міської ради № 60 від 24 березня 2015 року, виданого на підставі рішення Комісії з питань захисту прав дитини від 24 березня 2015 року № 60, про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], 1991 р.н., Комісія з питань захисту прав дитини встановила, що [PERSON] не визнає свого сина та свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов»язків щодо виховання та утримання дитини, не забезпечує необхідного спілкування, харчування та медичного огляду, оскільки перешкод чи заборони йому ніхто не чинить. Комісія вважає, що доцільно позбавити громадянина [PERSON], 1991 року народження, батьківських прав по відношенню до сина [PERSON], [INFO]. Рішенням виконавчого комітету Коломийської міської ради №60 від 24.03.2015 року затверджено висновок про доцільність позбавлення [PERSON], [INFO] по відношенню до сина [PERSON], [INFO] Згідно акту обстеження умов проживання малолітньої дитини начальником служби у справах дітей Івахнюком І.В., головним спеціалістом Мисливчук Г.М. та спеціалістом Перцович І.І. від 09.03.2015 року умови проживання добрі, мати [PERSON] створила гармонійні умови для всебічного проживання, виховання та розвитку малолітнього сина. Наведені факти вказують на те, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків передбачених ст. 150 Сімейного кодексу України щодо виховання та розвитку дитини [PERSON], [INFO], тому є підстави для позбавлення його батьківських прав. На підставі наведеного, ст.ст. 150, 164-166, СК України, та

Outcome: approved