Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-23 00:00:00

Позивачі 18.03.2019 року звернулися до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОФПРОЕКТ» в особі директора Погорелого [PERSON] та Державного реєстратора Комунального підприємства «Агенція державної реєстрації» Сосніної Ганни Валеріївни, за участі третіх осіб: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та Орган опіки та піклування Приморської районної державної адміністрації Одеської міської ради, та просила: - визнати недійсним та скасувати висновок щодо технічної можливості виділу об`єкту нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] , ;189965 від 18.07.2018 року, зроблений та виданий ТОВ «Профпроект»; - визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 42185006 від 23.07.2018 року державного реєстратора КП «Агенція державної реєстрації» Сосніної [PERSON] та закрити розділ за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна:1604698251101, об`єкт нерухомого майна: квартира, загальною площею 49,5 кв.м. за адресою: [ADDRESS] та всі записи про право власності. В обґрунтування позову відзначила, що на підставі рішення виконкому Жовтневої районної ради народних депутатів №220 від 06.06.1986 року колишній чоловік позивача був визнаний наймачем житлової кімнати площею 17.5 кв.м. в квартирі спільного заселення [ADDRESS] . В липні 2018 року на іншу житлову площу квартири вселилася [PERSON] , яка заявила, що вся загальна площа квартири належить їй на праві власності, оскільки вона її приватизувала, у зв`язку з чим між ним виникла конфліктна ситуація. Позивачу стало відомо, що державним реєстратором [PERSON] Г [PERSON] . на підставі технічного паспорту та висновку щодо технічної можливості виділу об`єкту нерухомого майна, за [PERSON] було зареєстровано права власності на 49,5 кв.м квартири [ADDRESS] . У висновку вказано, що у фактичному користуванні [PERSON] знаходиться житлова квартира, загальною площею 49,5 кв.м., але відповідно до викопіювання поверхового плану загальна площа квартири складає 62,13 кв.м. При подані висновку щодо технічної можливості виділу об`єкту нерухомого майна було зловмисно збільшена площа, якою фактично користується відповідач. У тексті висновку зазначено, що за технічними показниками об`єкт є відокремленим, має окремий вихід і може бути виділений в окрему одиницю, проте ніякого окремого виходу квартира немає. Також вказує, що рішення виконкому органу місцевого самоврядування на отримання самостійної поштової адреси [PERSON] не отримувала і при реєстрації права власності реєстратору не надавала і частка квартири [ADDRESS] в самостійну одиницю не виділялася. Також, державний реєстр не врахувала того, що не була надана згода співвласників про розподіл часток. Позивач відзначає, що хоча вони не є власниками частини квартири, виділ частки квартиру в окрему одиницю із зазначенням загального входу до квартири як окремого, порушує права позивача і права неповнолітніх дітей, як користувачів частки спірної квартири. Ухвалою суду від 19.03.2019 року позовну заяву [PERSON] та [PERSON] залишено без руху, позивачам надано 10-денний термін для усунення недоліків позову. Після усунення недоліків позову, ухвалою суду від 01.04.2019 року провадження у справі відкрите, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 12.06.2019 року. До суду 25.04.2019 року надійшли пояснення [PERSON] щодо позову, згідно яких просила відмовити у задоволенні позову та пояснила, що вона є власником 711/1000 частин кварти [ADDRESS] , та стала власником виділеної частини квартири. Позивачі є користувачами частини квартири та оспорювати виділення в натурі не мають, адже таке право належить лише співвласникам. У підготовчому засіданні 12.06.2019 року надано час [PERSON] для усунення недоліків клопотання та оголошено перерву до 24.07.2019 року. У підготовчому провадженні 24.07.2019 року було закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті на 11.09.2019 року. У судовому засіданні [PERSON] просила відкласти розгляд справи, суд задовольнив клопотання та відклав розгляд на 24.10.2019 року. У судове засідання 24.10.2019 року учасники справи не з`явилися, про час, дату та місце судового засідання були повідомлені належним чином, причини неявки не повідомили. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи, заслухавши пояснення учасників справи, приходить до висновку, що даний позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 06.06.1986 року Рішенням №220 виконавчого комітету Жовтневої райради народних депутатів [PERSON] Миколайовичу закріплено житлову площу 17,5 кв.м. в квартирі [ADDRESS] (а.с.18). [PERSON] помер [INFO] , про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане Відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції м. Одеси (а.с.19). Розпорядженням №383 від 23.07.1992 року виконавчого комітету Жовтневої райради народних депутатів на займану площу в квартирі [ADDRESS] , відкрито особовий рахунок на ім`я [PERSON] , складом сім`ї 5 чоловік (а.с.20). З Довідки (з місця проживання про склад сім`ї та реєстрацію) №859 від 23.08.2012 року вбачається, що в квартирі [ADDRESS] проживають та займають житлову площу однієї кімнати: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.22). [PERSON] є донькою [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.39) та свідоцтвом про шлюб (а.с.40). [PERSON] та [PERSON] є дітьми [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про народження дітей (а.с.41, 44). З висновку щодо технічної можливості виділу об`єкту нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] [NUMBER] від 18.07.2018 року ТОВ «Профпроект» вказано, що у фактичному користуванні з [PERSON] знаходиться квартира загальною площею 49,5 кв.м., за технічними показниками об`єкт є відокремленим, має окремий вихід і може бути виділений в одиницю (а.с.160). 19.10.2017 року [PERSON] придбала у [PERSON] . 711/1000 частин квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу (а.с.119-120). За [PERSON] 19.07.2018 року державним реєстратором Комунального підприємства «Агенція державної реєстрації» [PERSON] Ганною Валеріївною було зареєстровано права власності на квартиру [ADDRESS] , про що свідчить інформаційна довідка №146276415 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуженя об`єктів нерухомого майна (а.с.53). До матеріалів справи додано заяви, звернення до різних органів влади з метою врегулювання конфлікту, що виник між [PERSON] та [PERSON] . З викопіювання поверхового плану квартири [ADDRESS] вбачається, що вхід до квартири [ADDRESS] через коридор ( [ADDRESS] ), площею 5,13 м.кв. (а.с.21). З листа Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Порто-Франківський» №П-69 від 06.02.2018 року вбачається, що вхід до квартири [ADDRESS] , здійснюється з площадки. Житлова площа [PERSON] складає 17 м.кв., загальний коридор 5,10 кв.м. (а.с.23). Заявою сусідів будинку [ADDRESS] підтверджується, що до квартири [ADDRESS] було два входи, зі сторони парадної та за сторони подвір`я (а.с.26). Згідно заяви [PERSON] від 18.03.2019 року, у [PERSON] є окремий вхід, який вона може відновити (а.с.37). Щодо вимог про скасування рішення державного реєстратора, суд відзначає наступне. Пунктом 1 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Частиною 1 статті 12 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» закріплено, що державний реєстр прав містить записи про зареєстровані речові права на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва, їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав, відомості та електронні копії документів, поданих у паперовій формі, або документи в електронній формі, на підставі яких проведено реєстраційні дії, а також документи, сформовані за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав у процесі проведення таких реєстраційних дій. Частина 1 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться в такому порядку: 1) прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; 2) виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав; 3) встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв; 4) перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; 5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав); 6) відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав; 7) формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником; 8) видача/отримання документів за результатом розгляду заяви. При цьому вказані вимоги мають бути заявлені до осіб, на ім`я яких було зареєстровано право власності, оскільки предмет спору безпосередньо стосується їх прав та обов`язків. Однак при вирішенні спору за цим позовом такі особи не були залучені до участі у справі як відповідачі, а були третіми особами. Відповідачами є особа, яка, за твердженням позивача, є або порушником його прав, або необґрунтовано, на думку позивача, оспорює його права і на яку внаслідок цього може бути покладено обов`язки судовим рішенням. Однак, відповідачами в справі визначено ТОВ «Профпроект» та державний реєстратор, не зазначивши обставин порушення останніми їхніх прав та не навівши нормативного обґрунтування протиправності дій відповідача державного реєстратора, фактично оспорюючи правомірність дій третіх осіб у справі щодо користування власністю. Не встановлено порушень прав позивачів саме відповідачем та не наведено нормативного обґрунтування такого порушення і попередніми судовими інстанціями. Рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав із внесенням відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вичерпує свою дію. Тому належним способом захисту права або інтересу позивачів у такому разі є не скасування рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав, а скасування запису про проведену державну реєстрацію права власності (користування) (частина друга статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Таких висновків дійшла і Велика Палата Верховного суду у постанові від 22.08.2018 року, справа № 925/1265/16, провадження № 12-158 гс18. Вимоги про скасування висновку щодо технічної можливості виділу об`єкту нерухомого майна, також не підлягають задоволенню, з огляду на наступне. Предметом спору у цій справі є питання щодо правомірності дій відповідача ТОВ «Профпроект» при наданні висновку щодо технічної можливості виділу об`єкту нерухомого майна. ТОВ «Профпроект» при видачі висновку щодо технічної можливості виділу об`єкту нерухомого майна діяло в рамках та обсягу прав та обов`язків, наданих, при реєстрації юридичної особи. Виконуючи свої обов`язки перед замовником, товариством видано технічний акт. Обов`язковою умовою надання правового захисту позивачам судом є наявність відповідного порушення відповідачем прав, свобод або інтересів особи на момент їх звернення до суду. Оспорюваним технічним актом, вказано на можливість виділу частини квартири в окрему одиницю, а саме квартиру [ADDRESS] . Таким чином, оскаржуваний висновок ТОВ «Профпроект» не створює жодних правових наслідків для позивачів, тому не може порушувати їх права чи охоронювані законом інтереси, адже позивачі не погоджуються з тим, що нововиділений об`єкт, а саме квартира 4а зареєстрована за третьою особою [PERSON] . Таким чином, висновок щодо технічної можливості виділу об`єкту нерухомого майна оскарженню не підлягає, а рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності є таким, що завершило свою дію, та його скасування не призведе до реального захисту прав позивачів. При цьому, суд враховую конфлікту ситуацію що виникла між позивачами та третьою особою. Статтею 263 ЦПК України закріплено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Тож, на підставі поданих сторонами доказів суд дійшов переконливого висновку, що у задоволенні вимог [PERSON] та [PERSON] слід відмовити. На підставі вищенаведеного та

Outcome: dismissed