Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 06 червня 2011 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. Від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Сімя фактично розпалася з вини відповідача, який влаштовував сварки, проявляв до позивача неповагу, не піклувався про створення нормальних сімейних стосунків. Сторони мешкають окремо, діти проживають разом з позивачем та знаходяться на її утриманні. Позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, а також стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дітей в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину до досягнення ними повноліття . Позивач надала суду заяву в якій просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач надав суду заяву в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги визнає. Таким чином, суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. У відповідності до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Факт перебування сторін у шлюбних правовідносинах підтверджується копією свідоцтва про шлюб, з якої вбачається, що 06 червня 2011 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб. Шлюбне прізвище позивача «Барсагова». Факт наявності у сторін малолітніх дітей підтверджується копіями свідоцтв про їх народження. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач проти цього не заперечує, суд вважає доведеним факт розпаду сімї і знаходить, що перебування у шлюбі суперечить інтересам сторін. У відповідності до ст.180 СК України передбачено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.8 Закону України „Про охорону дитинства кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. У ч.1 ст.12 Закону України „Про охорону дитинства зазначено, що батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібюностей, поважати гідність дитини, госувати її до самостійного життя та праці. Згідно ч.6 ст.12 зазначеного Закону батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоровя, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обовязків відповідно до закону. Факт проживання дітей разом з позивачем підтверджується довідкою Іларіонівської селищної ради від 27 жовтня 2016 року. У відповідності до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання дитини, суд також керується вимогами ч.8 ст.7 СК України, де зазначено, що сімейні відносини мають регулюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сімї, а також вимоги ч.9 ст.7 СК України, тобто враховує вимоги справедливості та розумності. Отже, вирішуючи справу по суті, суд, враховуючи, що на даний час діти знаходяться на утриманні позивача, сам відповідач заперечень проти позову суду не надав, знаходить, що відповідач повинен надавати позивачу матеріальну допомогу на утримання дитини, і, з урахуванням вищенаведених обставин, розмір цієї допомоги повинен складати 1/3 частину всіх видів його заробітку (доходу). Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивачка обґрунтовує свої позовні вимоги, встановленою. Понесені позивачем судові витрати по справі в розмірі 551,20 грн. суд вважає за необхідне стягнути з відповідача згідно ч.1 ст.88 ЦПК України. Оскільки позивач від сплати судового збору при подачі позовної заяви про стягнення аліментів звільнена, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави у відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved