Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просила визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 49427, вчинений 25 вересня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем, про стягнення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» з [PERSON] грошових коштів у розмірі 15 667,01 грн. Також просила стягнути на свою користь понесені судові витрати. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 25 вересня 2020 року Приватний нотаріус Житомирський міський нотаріальний округ Горай Олег Станіславович видав виконавчий напис за № 49427, про стягнення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія»з [PERSON] грошових коштів у розмірі 15 667,01 грн. На виконання спірного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клименком Романом Васильовичем відкрито виконавче провадження № 63802628. Позивач вважає, що виконавчий напис № 49427 від 25 вересня 2020 року було винесено з порушенням вимог законодавства, оскільки заборгованість не є безспірною. За вказаним вище позовом судом 05 квітня 2021 року відкрито позовне провадження. Позивач у судове засідання не з`явилася, про час та місце повідомлялася належним чином, надала заяву про розгляд справи без її участі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив. Третя особа у судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив. Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 280 та ч. 1 ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 25 вересня 2020 року Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович видав виконавчий напис за № 49427, про стягнення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія»з [PERSON] грошових коштів у розмірі 15 667,01 грн. На виконання спірного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клименком Романом Васильовичем відкрито виконавче провадження № 63802628. За приписами статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, для одержання виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості згідно з Переліком. Така правова позиція викладена, зокрема, в постанові Верховного Суду від 10 жовтня 2018 (справа № 466/6825/14-ц). Ухвалою суду від 05.04.2021 витребувано у приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича копії документів, на підставі яких вчинявся виконавчий напис № 49427 від 25 вересня 2020 року. Однак вказану ухвалу було проігноровано третьою особою та копій документів, на підставі яких вчинявся спірний виконавчий напис, суду не надано. Відповідачем також не надано суду письмових доказів, на підставі яких було вчинено спірний виконавчий напис. Дослідивши письмові матеріали справи, суду не вдається встановити безспірність у нарахованому борговому зобов`язанні між кредитором та боржником. На підставі зазначеного, оцінюючі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що пред`явлені позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними та підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі ст. 133, 141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача документально підтверджені понесені судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 908,00 грн. На підставі ст. 18, 262 ЦК України, ст. 87-89 Закону України «Про нотаріат»,

Outcome: approved