Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з цією заявою і вказав, що з відповідачкою перебував з 08.08.2008 року у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Жмеринського міськрайонного суду від 15.08.2012 року було розірвано (а.с.3). Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO] (а.с.4), який проживає і знаходиться на утриманні позивача. З часу розірвання шлюбу відповідачка матеріально не допомагає утримувати сина, хоча офіційно працює; позивач перебуває у скрутному матеріальному становищі і йому матеріально важко утримувати сина. В звязку з цим позивач просить суд винести рішення, яким зобовязати відповідачку до сплати аліментів на його користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини усіх видів її доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття сина. В судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги і просить суд винести рішення, яким зобовязати відповідача до сплати аліментів на його користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини усіх видів її доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття сина. Також додав, що син знаходиться на його утриманні з березня 2012 року, відповідачка за цей час лише тричі приїздила до сина. Відповідачка позов не визнала повністю, пояснивши, що позивач перешкоджає їй зустрічатися з сином; місце свого проживання не повідомляла позивачу. Додала, що вона проживає у іншому місті, де працює на постійній роботі контролером Пісочанського відділення Мерефянської філії ПАТ «Харківгаз» і отримує зарплату 1700-1800 грн. щомісячно, має житло; з березня 2012 року по теперішній час зустрічалась з сином 6-7 разів, приїздивши до сина і привозячи йому речі: коштів на утримання сина позивачу не надавала. Інших утриманців не має. Має намір звертатися до суду про визначення місця проживання сина. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, так як згідно ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; ст.182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, а також інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 СК України; ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом; п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до свідоцтва про народження відповідачка є матірю неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.4), який проживає і знаходиться на утриманні позивача (а.с.5,79), проти чого не заперечує відповідачка. Згідно характеристики-відгуку відповідачка працює працюючеє контролером Пісочанського відділення Мерефянської філії ПАТ «Харківгаз» (а.с.81), де зі слів відповідачки отримує заробітну плату 1700-1800 грн. щомісячно. Суд звертає увагу, що батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також зобовязані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, на що, в тому числі, необхідні й фінансові витрати. Здійснення батьками своїх прав та виконання обовязків мають грунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, відповідно до ч.1 ст.155 СК України. Статтями 18,27 Конвенції про права дитини встановлено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини; найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування; кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку; батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Розяснити сторонам, що відповідно до ч.1 ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено аліменти на дитину, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей, її хворобою, каліцтвом тощо).

Outcome: approved