Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення суми боргу та судових витрат. В обгрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що 23.02.2013 року відповідач отримала у неї грошові кошти у сумі 14500 грн., які зобов'язалася повернути до 01.11. 2013 року. Про отримання грошових коштів відповідач склала письмову розписку. Але до теперішнього часу відповідач взятих на себе зобов'язань не виконала, гроші не повернула. Просить суд стягнути з відповідача на її користь суму боргу 14500 грн., а також стягнути з відповідача на її користь судові витрати у розмірі 344 грн. 10 коп. В судовому засіданні представники позивача [PERSON] та [PERSON] підтримали заявлені позивачем вимоги і просить суд задовольнити їх у повному обсязі, а саме стягнути з відповідача на користь позивача суму основного боргу 14500 грн., а також стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у сумі 344 грн. 10 коп. Відповідач вимоги позивача та її представників визнала частково і пояснила, що вона дійсно отримала суму позики, але від виконання взятих на себе зобов'язань не ухиляється, а не виконання зобов'язань пояснює відсутністю у неї грошових коштів. Представник відповідача [PERSON] вимоги позивача та її представників визнав у повному обсязі. Вислухавши пояснення представників позивача, відповідача та її представника, дослідивши та давши аналіз матеріалам справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини 1 статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона ( позикодавець) передає у власність другій стороні ( позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів ( суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Статтею 1047 цього ж Кодексу встановлено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладеного договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує переданий йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Із письмової розписки відповідача вбачається . що вона 23.02.2013 року отримала від позивача позику у сумі 14500 грн. і зобов'язалася повернути грошові кошти до 01.11.2012 року. Відповідно до ст. ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином, із письмових доказів, пояснень представника позивача встановлено, що відповідач порушила умови договору позики, взяті на себе зобов'язання не виконала , тому сума позики підлягає стягненню з нею на користь позивача. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконанням ним грошового зобов'язання, тому пояснення відповідача про відсутність у неї грошових коштів, як причину невиконання грошових зобов'язань, судом до уваги братися не може.. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем надано суду квитанцію про спалу судових витрат у сумі 344 грн. 10 коп., тому вказані витрати також повинні бути стягнуті з відповідачів на користь позивача. На підставі викладеного та ст.. 625,626, 1046,1047 ЦК України,

Outcome: approved