Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом до [PERSON] , третя особа - [PERSON] . В огрунтування позовних вимог, позивач посилалася на те, що 14.01.1995 року між нею та [PERSON] був зареєстрований шлюб, який в подальшому був розірваний 11.09.2007 року. Від шлюбу вони мають повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який після розлучення проживає з нею і тому вона несе весь обсяг витрат на його утримання. На даний час син навчається на першому курсі денної форми навчання в Національному технічному університеті «Дніпровська політехніка» на електротехнічному факультеті на контрактній основі. Після того, як їх сину виповнилось 18 років відповідач припинив сплачувати аліменти. Відповідач працює, має доходи, тому він може утримувати сина, який продовжує навчання, сплачуючи аліменти у розмірі ј частини від усіх видів заробітку. Враховуючи те, що син навчається на стаціонарній формі навчання у навчальному закладі, не має ніякого джерела доходів і знаходиться на її утриманні, вона потребує матеріальної допомоги. Посилаючись на зазначене, позивач просить ухвалити рішення про стягнення на її користь з [PERSON] аліменти у розмірі ј частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , до закінчення ним навчання в Національному технічному університеті «Дніпровська політехніка», або досягнення ним 23 років, починаючи стягнення від дня подачі позову. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи від 04.09.2020 року суддя Кудрявцева Т.О. визначена для розгляду цієї справи. Ухвалою суду від 07.09.2020 року справі прийнята до провадження та призначена до слухання за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивачка в судове засідання не з`явилась, про день та час слухання справи була повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, просила позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Раніше в судовому засіданні надав суду пояснення, що позов визнає та від сина не відмовляється, зазначив, що він має інвалідність третьої групи, надає матеріальну допомогу двом неповнолітнім дітям та сину [PERSON] щомісяця перераховує на картковий рахунок по 500 грн. Має низький, мінливий дохід та пенсію по інвалідності у розмірі 4977грн.60коп. Третя особа в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи була повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, з таких підстав. Право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів закріплено безпосередньо у Конституції України (ст. 55), Цивільному кодексі України (ст. 16), Цивільному процесуальному кодексу України (ст.4). Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Лише за наявності усіх передбачених ст. 199 СК України, умов, суд за приписами ст.ст.182,200, СК України, має визначити розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів, при такому визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно із ст.76,77,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до положень ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що 14.01.1995 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, який розірвано 11.09.2007 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим повторно 08.05.2007 року Бабушкінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №296. Після розлучення батьків [PERSON] проживає разом із матір`ю, яка несе весь обсяг витрат на його утримання. Відповідно до довідки № 17/28-2555 від 05.05.2020 року [PERSON] [INFO] , навчається на першому курсі електротехнічного факультету Національного технічного університету «Дніпровська політехніка» денної форми навчання, термін навчання до 30 червня 2023 року, стипендію за місцем навчання не отримує. Відповідач офіційно не працює, отримує пенсію за інвалідністю яка відповідно до довідки щомісячно складає 4977,60 грн., має на утриманні двох неповнолітніх дітей, сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14.07.2010 року виданого Бабушкінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції та доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15.11.2018 року виданого Шевченківським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. Відповідач в судовому засіданні зазначив, що досі допомагає сину [PERSON] , перераховуючи на його особистий рахунок щомісяця по 500грн., на підтвердження своїх слів надав суду копії квитанцій. На підставі викладеного, з урахуванням обставин справи, враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, наявність у нього двох неповнолітніх дітей, а також те, що відповідач добровільно допомагає своєму повнолітньому сину, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, задоволенню не підлягають. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України судові витрати компенсувати за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed