Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вимогою до відповідачів про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна № 876-97 - квартири [ADDRESS], укладений 11 серпня 1997 року на Одеській Новій Біржі між [PERSON], яка діяла від свого імені та від імені та в інтересах неповнолітньої [PERSON], [PERSON], з однієї сторони, та [PERSON], з другої сторони, - дійсним, посилаючись в обгрунтування своїх вимог на такі обставини. Договір купівлі-продажу оформлявся на Одеській Новій Біржі, всіх істотних умов угоди дотримано, право власності за договором купівлі-продажу позивачі зареєстрували в КП „ОМБТІ та РОН. На сьогоднішній момент позивач зі своїм сином проживають в спірній квартирі, сплачують комунальні послуги. Враховуючи, що сторони виконали свої обовязки за договором, неможливості вирішення цього питання в іншому порядку, ніж судовому, позивач просить визнати у судовому порядку правочин дійсним. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлялися в установленому законом порядку, поважних причин неявки в судове засідання суду не представили. Суд у звязку з їх неявкою та неповідомлення про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача, ухвалив слухати справу за відсутності відповідачів, що не зявилися, у порядку заочного розгляду справи. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі пояснень позивачів, представлених позивачами письмових доказів. [PERSON], яка діяла від свого імені та від імені та в інтересах неповнолітньої [PERSON], [PERSON], з однієї сторони, та [PERSON], з другої сторони, уклали договір купівлі-продажу № 876-97 - квартири [ADDRESS] від 11 серпня 1997 року на Одеській Новій Біржі. Підтвердженням наміру сторін, досягнення домовленості щодо усіх істотних умов договору, а також змісту умов домовленості про передачу права власності на спірну квартиру є договір купівлі-продажу № 876-97 - квартири [ADDRESS] від 11 серпня 1997 року на Одеській Новій Біржі без наступного нотаріального посвідчення договору. Після укладення зазначеного договору сторони повністю виконали всі його умови. Відповідачі виселилися зі спірної квартири. Факт передачі покупної ціни продавцям, відповідачам по цій справі, від покупця, позивача по цій справі, підтверджується пунктом 6 умов договору № 876-97 від 11 серпня 1997 року, зареєстрованого на Одеській Новій Біржі, відповідно до якого продавцями отримана сума за відчужувану частину квартири до підписання цього договору. Підтвердженням виконання сторонами договору є видача покупцю екземпляру договору, другий екземпляр залишений на збереження на біржі. Оскільки сторонам виданий один екземпляр зазначеного договору купівлі-продажу нерухомого майна спірної частини квартири, що зареєстрований в КП „ОМБТІ та РОН 19 серпня 1997 року за № 642 стр. 164 кн. 105 доп. і наданий суду, квартира продавцями передана покупцю, суд вважає, що до позивача перейшло право власності на спірну частину квартири, що додатково підтверджується відміткою КП „ОМБТІ та РОН на оригіналі договору. До укладання зазначеного договору купівлі-продажу нерухомого майна це житло належало на праві власності відповідачам, тому згідно ст. 225 ЦК УРСР відповідачі вправі були здійснювати її відчуження. Позивач має намір розпорядитися належним їй майном, але нотаріально посвідчити зазначений договір, укладений на Одеській Новій Біржі, позивач не має можливості, оскільки відповідачі ухиляються від його нотаріального посвідчення. Згідно ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо одна зі сторін цілком чи частково виконала угоду, що вимагає нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, що виконала угоду, визнати угоду дійсною. Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 06.11.2009 року „Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними з підстав недодержання вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину нікчемними є тільки правочини, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню. Судам необхідно враховувати, що норма частини другої статті 220 ЦК України не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до статей 210 та 640 ЦК України пов'язується з державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обов'язків для сторін. У зв'язку з недодержанням вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину договір може бути визнано дійсним лише з підстав, встановлених статтями 218 та 220 ЦК України. Інші вимоги щодо визнання договорів дійсними, в тому числі заявлені в зустрічному позові у справах про визнання договорів недійсними, не відповідають можливим способам захисту цивільних прав та інтересів. Такі позови не підлягають задоволенню. У звязку з тим, що в судовому засіданні встановлений факт ухилення відповідачів від нотаріального посвідчення угоди і така можливість фактично втрачена, враховуючи неможливість вирішення цього питання в іншому порядку, ніж судовому, суд приходить до висновку про необхідність захисту прав позивача шляхом задоволення позову.

Outcome: approved