Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-30 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 5000 (п`яти тисяч) гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які підлягають індексації, починаючи з дати подання позову і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Позов мотивує тим, що з відповідачем з 15 лютого 2014 року перебуває в зареєстрованому шлюбі, хоча проживають окремо. В шлюбі в сторін у справі народились діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя з відповідачем не склалось, у зв`язку з чим подано позов до Личаківського районного суду м. Львова про розірвання шлюбу. Діти проживають разом з позивачем та повністю перебувають на її утриманні, однак для забезпечення таких найнеобхіднішим доходів позивача не вистарчає. Відповідач в добровільному порядку не утримує дітей, не надає коштів на їх матеріальне забезпечення. Як на підставу позову посилається на положення ст.ст. 180-182, 184 СК України. Позов надійшов до суду 5 серпня 2020 року. Ухвалою суду від 7 вересня 2020 року прийнято позов до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено таку в судове засідання. В судове засідання позивач не з`явилась, 17 вересня 2020 року на адресу суду надійшло її клопотання відповідно до якого позов підтримує, просить його задовольнити, розгляд справи проводити у її відсутності. Відповідач в судові засідання 2 жовтня 2020 року, 13 листопада 2020 року та 1 грудня 2020 року не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час і місце проведення таких, про причини неявки суд не повідомив, відзиву чи клопотання про відкладення розгляду справи не подав. За таких обставин суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності сторін у справі та ухвалити заочне рішення на підставі доказів, які знаходяться в матеріалах справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оглянувши матеріали справи, дослідивши зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд приходить до наступного висновку. Згідно з ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Це відповідна (фіксована) сума коштів на утримання дитини, яка не є одноразовим платежем, а твердою грошовою сумою визначеною судом на утримання дитини до її повноліття. У відповідності до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлено у 2020 році прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років: з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривня; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. У відповідності до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. З копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 15 лютого 2014 року вбачається, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. З копій свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 17 липня 2014 року та серії [NUMBER] від 21 липня 2016 року вбачається, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . На момент розгляду справи в суду відсутні заперечення відповідача, що діти проживають разом з позивачем. З відповіді з Львівської державної податкової інспекції ГУ ДПС у Львівській області від 25 вересня 2020 року вбачається, що дохід [PERSON] за період з 1 липня 2019 року по 30 червня 2020 року становив 56\~204,56 гривень. Інформація про дохід відповідача в суду відсутня. З листа Головного центру обробки спеціальної інформації ДПС України від 24 вересня 2020 року вбачається, що позивач в 2019 році тричі виїжджала за межі території України, відповідач один раз. Отже, оцінивши в сукупності представлені у справі докази, суд дійшов висновку що вимоги позивача щодо стягнення аліментів є підставними, оскільки діти проживають разом з позивачем, відповідач проживає окремо, доказів протилежного відповідачем суду не представлено, беручи до уваги прожитковий мінімум для дітей відповідного віку у 2020 році, а також відсутність інформації про наявність у відповідача на утриманні інших дітей, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову, а саме про стягнення аліментів в розмірі 2\~500 гривень на кожну дитину щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, оскільки обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. При цьому у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню в користь держави судові витрати в розмірі 840,8 гривень судового збору. Крім того, у відповідності до вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України слід попустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved