Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом,зазначила,що перебуває з відповідачем в шлюбі, зареєстрованому у виконкомі Добринської сільської ради Володарсько -Волинського району Житомирської області 21 липня 2001 року за актовим записом № 4. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Внаслідок різниці характерів між ними виникають постійні суперечки та скандали, в наслідок чого вони втратили один до одного почуття любові, взаємоповаги, довіри. Відповідач застосовує до неї фізичну силу. Розірвання шлюбу відповідає інтересам кожного з них. Добровільно допомогу на утримання дітей відповідач не надає, хоча працездатний та інших утриманців не має. Діти перебувають на її утриманні. Просила розірвати шлюб з відповідачем, стягнути з нього аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку (доходу),але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на кожну дитину щомісячно. Позивач в судовому засідання позовні вимоги підтримала повністю, обґрунтувавши наведеними в позовній заяві обставинами. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково,зазначив,що на розлучення погоджується,але не згоден сплачувати аліменти,т.я. сам потребує лікування та вважає,що дітям вистачає державної допомоги на їх утримання. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи,суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України,шлюб розривається, якщо судом буде встановлено,що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з подружжя, інтересам їхніх дітей,що мають істотне значення. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Суд враховує,що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння,а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. Суд вважає встановленим,що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім'ї та поновлення шлюбних відносин неможливо. Відповідач є батьком [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження. Відповідач працездатний,інших утриманців,яких він повинен утримувати по закону - не має,тому суд прийшов до висновку,що він має можливість сплачувати аліменти на утримання дітей в зазначеному позивачем розмірі.Суд відхиляє доводи відповідача в частині того,що діти перебуваються на повному державному забезпеченні,т.я. це спростовується довідками Коростишівської загальноосвітньої школи-інтернату Житомирської обласної ради та Довідкою Червоненської сільської ради. Також суд не бере до уваги пояснення відповідача в частині того,що він потребує лікування та операції.т.я. він групи інвалідності не має,жодного доказу на підтвердження своїх доводів в цій частині ним суду не надано. Суд вирішуючи питання про розірвання шлюбу вважає за необхідне з'ясувати прізвище подружжя після розірвання шлюбу. Позивачем надана заява про присвоєння їй прізвища, яке вона отримала під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Відповідно до ст.113 СК України, позивачу присвоїти прізвище, яке вона отримала під час державної реєстрації шлюбу, що розривається - [PERSON]. Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місць суд допускає до негайного виконання. Задовольняючи позов суд стягує з відповідача на користь держави в сумі 243 грн.60 коп., задовольняючи позовні вимоги про стягнення аліментів та на користь позивача 243 грн. 60 коп. понесених нею судових витрат.

Outcome: approved