Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Також просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1 500 грн. щомісячно до досягнення ними повноліття. Позов мотивує тим, що у шлюбі з відповідачем 14 березня 2008 року та16 березня 2010 року народилися діти, [PERSON] та [PERSON]. 27 грудня 2011 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Ще під час шлюбу батько дітей ними не цікавився, не виявляв батьківського спілкування, матеріально не забезпечував. З 2011 року відповідач зв'язку з дітьми не підтримує, не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, свідомо і систематично ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не цікавиться, який дошкільний заклад відвідують діти, не надає жодної матеріальної допомоги на їх утримання. 01 грудня 2011 року рішенням суду було стягнуто аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх доходів відповідача, але не менше прожиткового мінімуму на кожну дитину, однак таке відповідачем не виконується. Оскільки відповідач ніде не працює, просить визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У зв'язку з наведеним, просить позбавити [PERSON] батьківських прав щодо їхніх неповнолітніх дітей та стягнути аліменти на їх утримання в розмірі 1 500 грн. На підтвердження своїх вимог покликається на норми СК України, відповідно до яких батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. В судове засідання позивач не з'явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, просила позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] в судові засідання 02.06.2015 р., 15.06.2015 р. не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце їх проведення, зокрема, через газету «Урядовий кур'єр» від 11 червня 2015 року, про причини неявки суду не повідомив. За таких обставин, відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України суд вважає за можливе провести судове засідання у його відсутності та постановити заочне рішення на підставі доказів, які знаходяться в матеріалах справи. Представник третьої особи органу опіки і піклування Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради Сальвицький Р.І., який діяв на підставі довіреності № 33-вих.677 від 16.04.2015 року, в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовну вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, у зв'язку з чим суд вважає за можливе слухати справу у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю, виходячи з таких мотивів. Судом встановлено, що у відповідності до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20 березня 2008 року, актовий запис № 1682, про народження [PERSON]; свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 24 березня 2010 року, актовий запис № 1518, про народження [PERSON], їх батьком є [PERSON] (а.с. 8, 9). Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 01 грудня 2011 року задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Постановлено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON]. аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи з 25.07.2011 року, і до досягнення дітьми повноліття (а.с.6). На виконання даного рішення 31 січня 2012 року видано виконавчий лист (а.с.7). Відповідно до висновку органу опіки і піклування Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради № 33-зв-477 від 13 травня 2015 року, [PERSON] вихованням дітей не займається, матеріально не забезпечує, тривалий час ухиляється від сплати аліментів, що підтверджується довідкою про несплату аліментів від 22 квітня 2014 року № 1031-З/175. Тобто батько повністю самоусунувся від виконання батьківських обов'язків по відношенню до малолітніх [PERSON] та [PERSON], а тому орган опіки та піклування Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] щодо малолітніх [PERSON] та [PERSON]. Згідно з ч. 1 ст. 164 СК України один з батьків може бути позбавлений батьківських прав, якщо буде встановлено, що він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У відповідності до п. 15, 16 постанови пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» з наступними змінами, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Наприклад, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Як безспірно встановлено в судовому засіданні відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дітей, а саме: не піклується про фізичний та духовний розвиток дітей, не допомагає їй матеріально, зокрема, не сплачує аліментів на їх утримання, не цікавиться їх здоров'ям та вихованням, не спілкується з ними, без будь-яких перешкод та причин для цього, і, таким чином, ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню своїх малолітніх дітей. Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи, які не викликають сумніву у їх об'єктивності. Стосовно заявленої позовної вимоги про зміну розміру аліментів та встановлення їх в твердій грошовій сумі, суд приходить до наступного. Згідно ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст.182 СК України, враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів. Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Верховним Судом України 05 лютого 2014 року у справі за № 143 цс13 висловлена правова позиція, яка полягає в наступному. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Беручи до уваги вищенаведене, з урахуванням того, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, позивач має право звернутися до суду з заявою про зміну розміру аліментів, а тому, на думку суду, з відповідача слід стягувати аліменти на обох дітей в розмірі 1 500 гривень щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє повне ствердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення. При цьому у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у справі, що складаються з 243 гривні 60 копійок судового збору.

Outcome: approved