Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

Позивачі 02 листопада 2016 року звернулись до суду з позовом до відповідача про визнання угоди про припинення зобовязання, шляхом передання відступного дійсною та визнання права власності. В позовній заяві, обґрунтовуючи свої вимоги позивачі [PERSON] і [PERSON] посилаються на те, що 20 січня 2015 року позичили [PERSON] 45000 грн.. Згідно розписки, той зобовязався повернути борг до 27 січня 2016 року, або, у випадку відсутності коштів, в порядку виконання зобовязання передати їм у власність у якості відступного належний тому на праві власності житловий будинок №3 по вулиці Франца Карпінського (колишня Щорса) в місті Кодимі Одеської області. Взяті на себе зобовязання по поверненню грошового боргу [PERSON] не виконав, до означеної в розписці дати 27 січня 2016 року борг не повернув, ухиляючись від свого зобовязання, посилаючись на відсутність коштів. Зазначені вище обставини і змусили їх звернутися до суду за захистом свого права. Просять постановити рішення за яким припинити виконання зобовязання [PERSON], шляхом передання відступного житлового будинку №3 по вулиці Франца Карпінського (колишня Щорса), вартістю 45000 грн. в м. Кодимі, Одеської області, та визнати за ними право власності на це майно в рівних долях. В судове засідання позивачі не зявились, надавши заяву про розгляд справи за їх відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, надавши заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно договору позики від 20 січня 2015 року, [PERSON] взяв у борг 45000 грн. у [PERSON] і [PERSON] на строк до 27 січня 2016 року, зобовязавшись у випадку не повернення боргу передати у власність кредитору житловий будинок №3 по вулиці Щорса в м. Кодимі, Одеської області. Згідно рішення Кодимського районного суду Одеської області від 28 лютого 2007 року (справа №2-237/07) за [PERSON] визнано право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок №3 по вулиці Щорса в місті Кодимі Одеської області. Згідно розпорядження Кодимської міської ради №29 від 12 лютого 2016 року «Про перейменування вулиць, провулків, алей, розташованих на території міста Кодими», вулицю Щорса перейменовано у вулицю [PERSON]. Згідно договору про припинення зобовязання переданням відступного, від 10 жовтня 2016 року, укладеного між [PERSON] з одного боку та [PERSON] і [PERSON], з другого боку, [PERSON] у рахунок виконання зобовязання за договором позики від 20 січня 2015 року передає у власність [PERSON] і [PERSON] житловий будинок №3 по вулиці Франца Карпінського в місті Кодимі, а [PERSON] і [PERSON] відмовляються від стягнення з [PERSON] 45000 грн. боргу. Дослідивши вимоги позивачів, заяву відповідача та матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Згідно частини 3 статті 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною першою статті 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов»язані довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень… Судом, дослідженими матеріалами справи встановлено наступне. Згідно договору позики між позивачами і відповідачем, укладеного 20 січня 2015 року, відповідач отримав від позивачів грошову суму розміром 45000 грн. та зобовязався повернути борг до 27 січня 2016 року. Також сторони у договорі встановили порядок припинення зобовязання - шляхом передачі відступного, а саме, в разі якщо відповідач буде не в змозі повернути грошовий борг, то він передає у власність позивачів житловий будинок №3 по вулиці Щорса в м. Кодимі Одеської області, який належить відповідачеві на праві власності. Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов. Згідно ч.1 статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Позивачі свої зобовязання за договором позики виконали, а саме передали відповідачеві грошові кошти розміром 45000 грн. 20 січня 2015 року, а той зобовязався повернути борг до 27 січня 2016 року, але цього не зробив. Частиною 1 статті 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. В подальшому, 10 жовтня 2016 року, сторони уклали договір про припинення зобовязання переданням відступного, згідно якого, в рахунок виконання зобовязання за договором позики від 20 січня 2015 року, боржник передає у власність [PERSON] і [PERSON] житловий будинок №3 по вулиці Франца Карпінського в місті Кодимі, а [PERSON] і [PERSON] відмовляються від стягнення з [PERSON] 45000 грн. боргу. З огляду на викладене, оскільки відповідач у строк, зазначений у розписці не повернув борг, то зобовязання припиняється шляхом передачі відступного - житлового будинку №3 по вулиці Франца Карпінського (колишня Щорса) в м. Кодимі, Одеської області, який належить на праві власності відповідачеві. Згідно ст. 600 ЦК України зобовязання припиняється за згодою сторін внаслідок передання боржником кредиторові відступного (грошей, іншого майна тощо). Розмір, строки й порядок передання відступного встановлюються сторонами. В судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що сторони досягли згоди з усіх істотних умов ( ціна, передача у власність). На підставі ст.ст.600,1046,1047,1049 ЦК України,

Outcome: approved