Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, яким просить розірвати шлюб, укладений з [PERSON], зареєстрований 19.11.1988 року Гарманівською сільською радою Компаніївського району Кіровоградської області, актовий запис № 5. Свої вимоги обґрунтовує тим, що шлюбні відносини фактично припинені, сторони втратили почуття любові та довіри один до одного, останні дванадцять років проживають окремо, що унеможливлює збереження шлюбу, тому просить розірвати шлюб в судовому порядку та після розірвання шлюбу залишити прізвище «[PERSON]». Позивач та її представник - адвокат Кондрашова І.Ю. в судове засідання не з'явились, надали заяву про розгляд справи без їх участі, позов підтримали в повному обсязі, позивач на примирення не згодна. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав, на примирення не згоден. Відповідно до частини 2 статті 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 19.11.1988 року Гарманівською сільською радою Компаніївського району Кіровоградської області, актовий запис № 5, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. (а.с.12). Спір про поділ майна на час розгляду справи відсутній. Сторони спільного господарства не ведуть та припинили сімейні відносини, клопотань про надання часу на примирення до суду від сторін не надходило, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.3 ст.109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. Відповідно до ст. 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу подружжя, оскільки примирення між ними не можливе із-за небажання зберегти сім'ю. Суд вважає поважними причини розірвання шлюбу, зазначені позивачем і вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя. За змістом ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Позивач не виявила бажання змінювати прізвище після розлучення, а тому відповідно до статті 113 СК України, позивачу слід залишити прізвище - «[PERSON]».

Outcome: approved