overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-28 00:00:00

Позивач звернулася з даним позовом до суду і просить постановити рішення, яким розірвати шлюб з відповідачем, що був зареєстрований 22 січня 2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 06. Посилається на те, що сімейне життя з відповідачем не склалось внаслідок того, що вони мають різні погляди на життя, шлюб та сімю. Від шлюбу сторони дітей не мають, однак відповідач не погоджується на розірвання шлюбу в органах державної реєстрації актових записів. Між ними зникло почуття любові та поваги один до одного. В даний час сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Шлюб носить формальний характер, спільне життя та збереження сімї стали неможливими, оскільки відповідач не рахується із її думкою, не переймається матеріальними проблемами сімї, не має постійного працевлаштування. Позивач подала до суду заяву, в якій позов підтримала у повному обсязі, просить його задовольнити та розглянути справу без її участі. Відповідач позов визнав в повному обсязі, не заперечує проти його задоволення. На підтвердження своєї позиції подав суду письмову заяву про визнання позову та розгляд справи без його участі. \~ \~ \~ \~ Судом було встановлено, що з 22 січня 2016 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу спільних неповнолітніх дітей не мають. Між сторонами погіршилися стосунки внаслідок різних складів характерів та різного світосприйняття, поглядів на шлюб та сімю, поведінки відповідача як чоловіка. Ця обставина позбавляє сторін знайти порозуміння, що негативно впливає на їх подружні відносини. Між сторонами зникло почуття любові, поваги один до одного. В даний час проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, їх шлюб носить формальний характер. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи обставини справи, відсутність підстав для примирення у сторін, суд за правилами ч.4 ст.200 ЦПК України прийшов до висновку про задоволення позову, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сімї стали неможливими, шлюб між ними носить формальний характер. Мова про примирення сторін не йдеться, оскільки в силу поведінки сторін можна зробити такий висновок. Питання судових витрат вирішити відповідно до ч. 1 ст. 141 та ч. 1 ст. 142 ЦПК України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», так як відповідачем позов визнано до початку розгляду справи по суті. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-04 00:00:00

Позивач звернулася з даним позовом до суду і просить постановити рішення, яким розірвати шлюб з відповідачем, що був зареєстрований 23 вересня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 283. Крім того, просить стягнути з відповідача на свою користь судові витрати по сплаті нею судового збору в сумі 640 гривень 00 коп. Посилається на те, що сімейне життя з відповідачем не склалось внаслідок того, що вони мають різні погляди на життя, шлюб та сім'ю. Дітей від цього шлюбу вони не мають. Відповідач не розуміє її як дружину, не рахується з її думкою, матеріальними проблемами сім'ї не цікавиться та їх не вирішує. Із серпня 2017 року вони припинили спільне подружнє життя, спільного господарства не ведуть, мають окремі бюджети. Позивач подала до суду заяву, в якій позов підтримала у повному обсязі, просить його задовольнити та розглянути справу без її участі. Відповідач позов визнав в повному обсязі, не заперечує проти його задоволення. На підтвердження своєї позиції подав суду письмову заяву про визнання позову та розгляд справи без його участі. Судом було встановлено, що з 23 вересня 2014 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу спільних дітей не мають. Між сторонами погіршилися стосунки внаслідок різних складів характерів та різного світосприйняття, поглядів на шлюб та сім'ю. Між сторонами зникло почуття любові, поваги один до одного. Позивач та відповідач не підтримують сімейних стосунків, шлюбні відносини між ними фактично припинені, спільного господарства вони не ведуть. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи обставини справи, відсутність підстав для примирення у сторін, суд за правилами ч.4 ст.206 ЦПК України прийшов до висновку про задоволення позову, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими, шлюб між ними носить формальний характер. Мова про примирення сторін не йдеться, оскільки в силу поведінки сторін можна зробити такий висновок. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір за позовну вимогу про розірвання шлюбу у розмірі 640 грн. 00 коп., який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-01 00:00:00

Позивач звернулася з даним позовом до суду і просить постановити рішення, яким розірвати шлюб з відповідачем, що був зареєстрований 24 листопада 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 294. Посилається на те, що сімейне життя з відповідачем не склалось внаслідок того, що вони мають різні погляди на життя, шлюб та сімю. Відповідач не розуміє її як дружину, не рахується з її думкою щодо сімейного життя та укладу сімї, не переймається сімейними проблемами. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку Анастасію, [INFO]. Вони перестали розуміти один одного, їх ставлення один до одного змінилося. Дана обставина призвела до розпаду сімї. Між ними зникло почуття любові та поваги один до одного. Шлюб носить формальний характер, спільне життя та збереження сімї стали неможливими, сторони проживають як чужі люди, спільного господарства не ведуть. Шлюбно-сімейні відносини припинилися з вересня 2015 року. Позивач подала до суду заяву, в якій позов підтримала у повному обсязі, просить його задовольнити та розглянути справу без її участі, проти заочного ухвалення рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився повторно, був повідомлений про час і місце розгляду справи відповідно до вимог ЦПК України. Судом було ухвалено здійснювати заочний розгляд справи. \~ \~ \~ \~ Судом було встановлено, що з 24 листопада 2012 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Маютьнеповнолітню доньку Анастасію, [INFO]. Між сторонами погіршилися стосунки внаслідок різних складів характерів та різного світосприйняття, різних поглядів на шлюб та сімю. Між сторонами зникло почуття любові, поваги один до одного. Позивач та відповідач не підтримують сімейних стосунків, шлюбні відносини між ними фактично припинені, спільного господарства вони не ведуть.\~ \~ \~ \~ Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи обставини справи, відсутність підстав для примирення у сторін, суд прийшов до висновку про задоволення позову, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сімї стали неможливими, шлюб між ними носить формальний характер. Мова про примирення сторін не йдеться, оскільки в силу поведінки сторін можна зробити такий висновок. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір за позовну вимогу про розірвання шлюбу у розмірі 640 грн. 00 коп., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-02 00:00:00

Позивач звернулася з даним позовом до суду і просить постановити рішення, яким розірвати шлюб з відповідачем, що був зареєстрований 25 червня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 131. Посилається на те, що сімейне життя з відповідачем не склалось внаслідок того, що вони мають різні погляди на життя, шлюб та сім'ю. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Між ними зникло почуття любові та поваги один до одного. Шлюб носить формальний характер, спільне життя та збереження сім'ї стали неможливими, сторони проживають як чужі люди, спільного господарства не ведуть, проживають окремо з грудня 2015 року. Позивач подала до суду заяву, в якій позов підтримала у повному обсязі, просить його задовольнити та розглянути справу без її участі. Відповідач позов визнав в повному обсязі, не заперечує проти його задоволення. На підтвердження своєї позиції подав суду письмову заяву про визнання позову та розгляд справи без його участі. Судом було встановлено, що з 25 червня 2011 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають двох неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Між сторонами погіршилися стосунки внаслідок різних складів характерів та різного світосприйняття, поглядів на шлюб та сім'ю, виховання дітей. Між сторонами зникло почуття любові, поваги один до одного. Позивач та відповідач не підтримують сімейних стосунків, шлюбні відносини між ними фактично припинені, спільного господарства вони не ведуть. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи обставини справи, відсутність підстав для примирення у сторін, суд за правилами ч.4 ст.200 та ч. 4 ст. 206 ЦПК України прийшов до висновку про задоволення позову, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими, шлюб між ними носить формальний характер. Мова про примирення сторін не йдеться, оскільки в силу поведінки сторін можна зробити такий висновок. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір за позовну вимогу про розірвання шлюбу у розмірі 704 грн. 80 коп., який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-13 00:00:00

Позивач звернулася з даним позовом до суду і просить постановити рішення, яким розірвати шлюб з відповідачем, що був зареєстрований 27 жовтня 2013 року виконкомом Кліщинської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області, актовий запис № 02. Посилається на те, що сімейне життя з відповідачем не склалось внаслідок того, що вони мають різні погляди на життя, шлюб та сімю. Від шлюбу\~сторони мають\~неповнолітнього сина\~[PERSON],\~[INFO]. Між ними зникло почуття любові та поваги один до одного. Шлюб носить формальний характер, спільне життя та збереження сімї стали неможливими, сторони проживають як чужі люди, спільного господарства не ведуть. Позивач в підготовчому засіданні позов підтримала у повному обсязі, просить його задовольнити. Відповідач позов визнав в повному обсязі, не заперечує проти його задоволення. Судом було встановлено, що з 27 жовтня 2013 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Між сторонами погіршилися стосунки внаслідок різних складів характерів та різного світосприйняття, поглядів на шлюб та сімю, виховання дитини. Між сторонами зникло почуття любові, поваги один до одного. Позивач та відповідач не підтримують сімейних стосунків, шлюбні відносини між ними фактично припинені, спільного господарства вони не ведуть. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи обставини\~справи,\~відсутність підстав\~для примирення\~у сторін,\~суд за\~правилами ч.4\~ст.200\~та ч.\~4\~ст.\~206\~ЦПК України\~прийшов до\~висновку про\~задоволення позову,\~оскільки подальше\~спільне життя\~подружжя і\~збереження сімї\~стали неможливими,\~шлюб між\~ними носить\~формальний характер. Мова про примирення сторін не йдеться, оскільки в силу поведінки сторін можна зробити такий висновок. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір за позовну вимогу про розірвання шлюбу у розмірі 704 грн. 80 коп., який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-23 00:00:00

Позивач звернулася з даним позовом до суду і просить постановити рішення, яким розірвати шлюб з відповідачем, що був зареєстрований 30 грудня 1995 року відділом реєстрації актів громадянського стану Переяслав-Хмельницького міськвиконкому Київської області, актовий запис № 293. Посилається на те, що сімейне життя з відповідачем не склалось внаслідок того, що вони мають різні погляди на життя, шлюб та сімю. Від шлюбу, на момент подачі позову, сторони неповнолітніх дітей не мають. Відповідач зловживає спиртними напоями, що призводить до постійних сварок, внаслідок чого між ними зникло почуття любові та поваги один до одного. З січня 2018 року сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Шлюб носить формальний характер, спільне життя та збереження сімї стали неможливими. В добровільному порядку розірвати шлюб через органи ДРАЦС відповідач відмовляється. Позивач в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач позов не визнав та заперечує проти його задоволення, посилаючись на те, що не має наміру розривати шлюб. Жодних доказів щодо примирення між сторонами не надав. Заперечення носять суто емоційний характер і містять прояв агресивності щодо позивача. Судом було встановлено, що з 30 грудня 1995 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. На день подачі позову та розгляду справи судом неповнолітніх дітей не мають. Між сторонами погіршилися стосунки внаслідок різних складів характерів та різного світосприйняття, поглядів на шлюб та сімю. Відповідач проблемами сімї не переймається. Ці обставини позбавляють сторін знайти порозуміння та призводять до постійних сварок і суперечок. Між сторонами зникло почуття любові, поваги один до одного. З січня 2018 року позивач та відповідач проживають окремо, в різних помешканнях, сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, шлюб їх носить формальний характер. Відповідач добровільно на розірвання шлюбу в установленому законом порядку відмовляється, заявляючи, що таке становище його влаштовує. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи обставини справи, відсутність підстав для примирення у сторін, суд прийшов до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї стали неможливими. Мова про примирення сторін не йдеться, оскільки в силу поведінки сторін можна зробити такий висновок. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір за позовну вимогу про розірвання шлюбу у розмірі 704 грн. 80 коп., який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-02 00:00:00

Позивач звернулася з даним позовом до суду і просить постановити рішення, яким розірвати шлюб з відповідачем, що був зареєстрований 30 травня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 111. Крім того, просить стягнути з відповідача на свою користь судові витрати по сплаті нею судового збору в сумі 640 гривень 00 коп. Посилається на те, що сімейне життя з відповідачем не склалось внаслідок того, що вони мають різні погляди на життя, шлюб та сімю. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Між ними зникло почуття любові та поваги один до одного. Шлюб носить формальний характер, спільне життя та збереження сімї стали неможливими, сторони проживають як чужі люди, спільного господарства не ведуть. Позивач подала до суду заяву, в якій позов підтримала у повному обсязі, просить його задовольнити та розглянути справу без її участі. Відповідач позов визнав в повному обсязі, не заперечує проти його задоволення. На підтвердження своєї позиції подав суду письмову заяву про визнання позову та розгляд справи без його участі. \~ \~ \~ \~ Судом було встановлено, що з 30 травня 2015 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Між сторонами погіршилися стосунки внаслідок різних складів характерів та різного світосприйняття, поглядів на шлюб та сімю, виховання дитини. Між сторонами зникло почуття любові, поваги один до одного. Позивач та відповідач не підтримують сімейних стосунків, шлюбні відносини між ними фактично припинені, спільного господарства вони не ведуть. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи обставини справи, відсутність підстав для примирення у сторін, суд за правилами ч.4 ст.206 ЦПК України прийшов до висновку про задоволення позову, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сімї стали неможливими, шлюб між ними носить формальний характер. Мова про примирення сторін не йдеться, оскільки в силу поведінки сторін можна зробити такий висновок. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір за позовну вимогу про розірвання шлюбу у розмірі 640 грн. 00 коп., який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

Позивач звернулася з даним позовом до суду і просить стягувати із відповідача на свою користь аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 33% його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Посилається на те, що з березня 2014 року сторони припинили спільне подружнє проживання, а 17.09.2014 розірвали шлюб. З березня 2014 року дочка [PERSON] перебуває на її утриманні, а відповідач кошти на утримання доньки не надає. Факт народження дитини підтверджує свідоцтвом про народження [NUMBER], виданого 09 січня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Київській області, з якого вбачається, що батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] - сторони по справі. Факт перебування дитини на своєму утриманні підтверджує довідкою Лецьківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області № 421 від 02.10.2014. Факт працевлаштованості відповідача та наявності в нього стабільних доходів підтверджується довідкою ГУ МВС України в Київській області № 472 від 04.11.2014. В судовому засіданні позивач позов підтримала, просить задовольнити його в повному обсязі. Відповідач [PERSON] позов визнав в повному обсязі, не заперечує поти його задоволення. Наслідки визнання позову йому роз'яснені і є зрозумілими. В силу ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цей обов'язок рівною мірою стосується як матері, так і батька дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 183 цього Кодексу, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. В силу ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки відповідач позов визнав, визнання позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі на підставі п. 4 ст. 174 ЦПК України. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 180, 182, 183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-18 00:00:00

Позивач звернулася з даним позовом до суду і просить стягувати із відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Посилається на те, що від спільного подружнього життя з відповідачем мають неповнолітню дочку [PERSON], яка проживає із позивачкою та перебуває на її повному утриманні. Відповідач проживає окремо, добровільної матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, хоча інших дітей, непрацездатних осіб чи стягнень за виконавчими документами не має. Факт народження дитини підтверджує свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого 12 грудня 1997 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Переяслав-Хмельницького міськвиконкому Київської області, з якого вбачається, що батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] - сторони по справі. Факт зміни прізвища дитини з «[PERSON]» на «[PERSON]» підтверджує Свідоцтвом про зміну імені серії [NUMBER] від 24.06.2014. Факт перебування дитини на своєму утриманні підтверджує актом обстеження побутових умов. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала і просить задовольнити його в повному розмірі. Відповідач [PERSON] позов визнав в повному обсязі, не заперечує проти його задоволення. На підтвердження своєї позиції заявив суду про визнання позову та про те, що наслідки визнання позову йому роз'яснені і є зрозумілими. В силу ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цей обов'язок рівною мірою стосується як матері, так і батька дитини. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки відповідач позов визнав, визнання позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі на підставі ч. 4 ст. 174 ЦПК України. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 180,182,184,191 СК України,

Outcome: approved