overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-03 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом та просить розірвати з відповідачем шлюб, зареєстрований 08 серпня 2014 року у виконавчому комітеті Роганської селищної ради Харківського району Харківської області, актовий запис № 27. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося, сім'я розпалася по причині втрати порозуміння. Шлюб існує формально. Сім'я розпалась остаточно та поновлена бути не може, на примирення позивач не згодна. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач у судове засідання не з'явилася, подала суду заяву, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, також просила розглядати справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Враховуючи заяву позивача, суд ухвалив про розгляд справи за відсутністю сторін. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 08 серпня 2014 року у виконавчому комітеті Роганської селищної ради Харківського району Харківської області, актовий запис № 27 від 08 серпня 2014 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], що видано 08 серпня 2014 року виконавчим комітетом Роганської селищної ради Харківського району Харківської області. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про його народження. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка та примушування жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, враховуючи що позивач не бажає перебувати у шлюбі з відповідачем, на примирення не згодна, тому суд вважає що шлюб підлягає розірванню на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому за заявою позивача, суд вважає залишити їй прізвище після розірвання шлюбу «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом та просить розірвати з відповідачем шлюб зареєстрований 09 жовтня 2004 року у Київському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 482. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вони з відповідачем з січня 2013 року спільного господарства не ведуть, шлюбні стосунки не підтримують, оскільки за постійних суперечок вони втратили почуття любові та поваги один до одного. В теперішній час шлюб носить формальний характер і його збереження суперечить інтересам позивача. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Позивач у судове засідання не з'явилася, подала суду заяву, в якій позовні вимоги щодо розірвання шлюбу підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, також просила справу розглядати без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 09 жовтня 2004 року у Київському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 482, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], що видане 11 грудня 2012 року, Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про її народження. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка та примушування жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, враховуючи що сторони не бажають перебувати у шлюбі, на примирення не згодні, тому суд вважає що шлюб підлягає розірванню на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача та відповідача. Судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача на корить позивача згідно вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-02 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом та просить розірвати з відповідачем шлюб зареєстрований 09 жовтня 2010 року у Бабаївській селищній раді Харківського району Харківської області, актовий запис № 59. В обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося, сімя розпалася по причині втрати почуття любові та порозуміння. Сторони шлюбні стосунки не підтримують з червня 2018 року, спільного господарства не ведуть. Шлюб між сторонами носить формальний характер і його збереження суперечить інтересам позивача, на примирення позивач не згодна. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 06 вересня 2018 року відкрито провадження по справі. Позивач у судове засідання не зявилася, подала суду заяву, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, прізвище після розірвання шлюбу просила залишити «Міщенко»; також просила розглядати справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, подав суду заяву, проти задоволення позову не заперечував, просив розірвати шлюб з позивачем, також просив розглядати справу за його відсутності. Будь-яких клопотань сторонами не надано. Враховуючи заяви позивача та відповідача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 09 жовтня 2010 року у Бабаївській селищній раді Харківського району Харківської області, актовий запис № 59 від 09 жовтня 2010 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії 1-ВЛ № 152021, що видано 09 жовтня 2010 року виконавчим комітетом Бабаївської селищної ради Харківського району Харківської області. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про його народження. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка та примушування жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, враховуючи що сторони не бажають перебувати у шлюбі, на примирення не згодні, тому суд вважає що шлюб підлягає розірванню на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому за заявою позивача суд вважає залишити їй прізвище після розірвання шлюбу «Міщенко». Таким чином, суд повністю задовольняє вимоги позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-12 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом та просить розірвати з відповідачем шлюб зареєстрований 09 листопада 1991 року у Глибоківській сільській раді народних депутатів Харківського району Харківської області, актовий запис № 21. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося, сімя розпалася по причині втрати почуття любові та взаємоповаги. Сторони шлюбні стосунки не підтримують понад 4 роки, спільного господарства не ведуть. Сімя розпалась остаточно та поновлена не може бути, на примирення позивач не згодна. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 29 жовтня 2018 року відкрито провадження по справі. Позивач у судове засідання не зявилася, подала суду телефонограму, позовні вимоги підтримала, просила розглядати справу без її участі. Відповідач в судове засідання не зявився, подав суду телефонограму, просив розглянути справу без його участі. Будь-яких клопотань сторонами не надано. Враховуючи заяви позивача та відповідача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 09 листопада 1991 року у Глибоківській сільській раді народних депутатів Харківського району Харківської області, актовий запис № 21 від 09 листопада 1991 року, що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІІ-ВЛ № 489228, що видано 09 листопада 1991 року Глибоківською сільською радою народних депутатів Харківського району Харківської області. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка та примушування жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, враховуючи що сторони не бажають перебувати у шлюбі, на примирення не згодні, тому суд вважає що шлюб підлягає розірванню на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому за заявою позивача суд вважає залишити їй прізвище після розірвання шлюбу «Кротова». Таким чином, суд повністю задовольняє вимоги позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-11 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом та просить розірвати з відповідачем шлюб зареєстрований 09 червня 2001 року у Березівській селищній раді Харківського району Харківської області, запис № 6. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося, сімя розпалася по причині втрати порозуміння. Сторони шлюбні стосунки не підтримують з серпня 2014 року, спільне господарство не ведуть. Сімя розпалась остаточно, шлюб носить формальний характер і його збереження суперечить інтересам позивача, на примирення позивач не згодна. Від шлюбу сторони мають двох дітей: доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Позивач в судове засідання не зявилася, подала суду заяву, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, також просила розглядати справу без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, тому суд за письмовою згодою позивача ухвалив про заочний розгляд справи за відсутності сторін. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 09 червня 2001 року у Березівській селищній раді Харківського району Харківської області, запис № 6 від 09 червня 2001 року, що підтверджено свідоцтвом про одруження серії 1-ВЛ № 127858, що видано 09 червня 2001 року Березівською селищною радою Харківського району Харківської області. Від шлюбу сторони мають двох дітей: неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], та малолітнього сина [PERSON], [INFO], про що свідчать свідоцтва про їх народження. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка та примушування жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, враховуючи що позивач не бажає перебувати у шлюбі з відповідачем, на примирення не згодна, тому суд вважає що шлюб підлягає розірванню на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому за заявою позивача суд вважає залишити їй прізвище після розірвання шлюбу «Сівець». Судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача на корить позивача згідно вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-18 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом та просить розірвати з відповідачем шлюб зареєстрований 10 вересня 1977 року у Височанській селищній раді Харківського району Харківської області, актовий запис № 101. В обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося, сімя розпалася по причині втрати порозуміння. Сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть. Шлюб між сторонами носить формальний характер і його збереження суперечить інтересам позивача, на примирення позивач не згодна. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 10 вересня 2018 року відкрито провадження по справі. Позивач у судове засідання не зявилася, подала суду заяву, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, подав суду телефонограму, проти задоволення вимог позивача не заперечував, просив розглядати справу без його участі. Будь-яких клопотань сторонами не надано. Враховуючи заяви позивача та відповідача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 10 вересня 1977 року у Височанській селищній раді Харківського району Харківської області, актовий запис № 101 від 10 вересня 1977 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії 1-ВЛ № 064448, що видано повторно 27 липня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського районного управління юстиції Харківської області. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка та примушування жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи що сторони не бажають перебувати у шлюбі, на примирення не згодні, тому суд вважає що шлюб підлягає розірванню на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому за заявою позивача суд вважає залишити їй прізвище після розірвання шлюбу «Рязанова». Таким чином, суд повністю задовольняє вимоги позивача. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом та просить розірвати з відповідачем шлюб, зареєстрований 10 серпня 2002 року у центральному відділі реєстрації актів громадянського стану Кіровоградського обласного управління юстиції, запис № 407. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося, сім'я розпалася по причині втрати почуття любові та порозуміння. Сторони шлюбні стосунки не підтримують. Шлюб існує формально, сім'я розпалась остаточно та поновлена бути не може, на примирення позивач не згодна. Від шлюбу сторони мають чотирьох дітей: [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивач у судове засідання не з'явилася, подала суду заяву, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, також просила розглядати справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Враховуючи заяву позивача, суд ухвалив про розгляд справи за відсутністю сторін. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 10 серпня 2002 року у центральному відділі реєстрації актів громадянського стану Кіровоградського обласного управління юстиції, запис № 407 від 10 серпня 2002 року, що підтверджено свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], що видано 10 серпня 2002 року Центральним відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровоградського обласного управління юстиції. Від шлюбу сторони мають чотирьох дітей: [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], про що свідчать свідоцтва про їх народження. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка та примушування жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, враховуючи що позивач не бажає перебувати у шлюбі з відповідачем, на примирення не згодна, тому суд вважає що шлюб підлягає розірванню на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому за заявою позивача, суд вважає залишити їй прізвище після розірвання шлюбу «[PERSON]». Судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача на корить позивача згідно вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-27 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом та просить розірвати з відповідачем шлюб зареєстрований 10 серпня 2013 року у міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Горлівського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 502. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося, сімя розпалася по причині втрати порозуміння. Сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть. Сімя розпалась остаточно та поновлена не може бути, шлюб носить формальний характер і його збереження суперечить інтересам позивача, на примирення позивач не згодна. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 21 вересня 2017 року відкрито провадження по справі. Позивач у судове засідання не зявилася, подала суду заяву, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, також просила розглядати справу без її участі. Відповідач в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив. Будь-яких заяв та клопотань сторонами не надано. Враховуючи заяви позивача та відповідача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 10 серпня 2013 року у міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Горлівського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 502 від 10 серпня 2013 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії І-НО № 330696, що видано 10 серпня 2013 року міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Горлівського міського управління юстиції у Донецькій області. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про його народження. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка та примушування жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи що сторони не бажають перебувати у шлюбі, на примирення не згодні, тому суд вважає що шлюб підлягає розірванню на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Таким чином, суд повністю задовольняє вимоги позивача. Відповідно до квитанції № 19 від 13 вересня 2017 року при предявленні позову до суду позивачем понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 640,00 гривень. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-22 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом та просить розірвати з відповідачем шлюб, зареєстрований 11 грудня 1999 року у Пісочинській селищній раді Харківського району Харківської області, актовий запис № 90. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося, оскільки вони різні за характером люди, мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Шлюбні стосунки не підтримують з грудня 2013 року, сім'я розпалась остаточно, шлюб носить формальний характер і його збереження суперечить інтересам позивача. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач у судове засідання не з'явилася, подала суду заяву в якій позовні вимоги щодо розірвання шлюбу підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, також просила справу розглядати без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав суду заяву в якій проти позову не заперечував та просив розірвати шлюб укладений між ним та позивачем, також просив розглядати справу без його участі. Враховуючи заяви позивача та відповідача, суд ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 11 грудня 1999 року у Пісочинській селищній раді Харківського району Харківської області, актовий запис № 90, що підтверджено свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], що видане Пісочинською селищною радою Харківського району Харківської області 11 грудня 1999 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про його народження. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка та примушування жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, враховуючи що сторони не бажають перебувати у шлюбі, на примирення не згодні, тому суд вважає що шлюб підлягає розірванню на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача та відповідача. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому за заявою відповідача суд вважає залишити їй прізвище після розірвання шлюбу «[PERSON]». Судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача на корить позивача згідно вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved