Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до ПАТ КБ «Приватбанк» про визнання дій незаконними щодо нарахування заборгованості та визнати її зобовязання перед банком по платіжній (дебетовій) карті Gold, виданої 22 жовтня 2007 року, виконаним в повному обсязі 08 вересня 2012 року шляхом надання довідки про повне виконання зобовязань. В обґрунтування позову зазначила, що 22 жовтня 2007 року позивачу було надано кредит у розмірі 12\~000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту Gold строком дії два роки. В звязку з неналежним виконанням позивачем зобовязань по погашенню кредиту, банк звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості. Рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 09 листопада 2011 року позов ПАТ КБ «Приватбанк» задоволено частково, та стягнуто з неї заборгованість за договором без номеру в розмірі 12\~560, 14 грн. та судові витрати. В іншій частині позову відмовлено. 08 вересня 2012 року позивачем було повністю сплачено зазначену суму заборгованості, що підтверджується квитанцією. Однак наприкінці 2013 року позивачу стало відомо, що банк продовжує нараховувати на платіжну карту Gold, дія якої припинена, заборгованість та станом на 28 листопада 2014 року згідно довідки банку сума боргу становить 23\~469, 42 грн. Позивач в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце слухання справи повідомлялася належним чином. Представником позивача надано до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, оцінивши представлені та добуті докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Згідно ч. 1ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Судом встановлено, що 22 жовтня 2007 року відповідно до укладеного між сторонами кредитного договору, позивачу банком було надано кредит у розмірі 12\~000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Нарахування штрафних санкцій зазначеним договором не передбачено. Нарахування відсотків у розмірі. зазначеному в анкеті, повинно здійснюватись за цей строк, за період дії платіжної картки, тобто два роки. В звязку з неналежним виконанням позивачем зобовязань за кредитним договором виникла заборгованість, в звязку з чим банк був вимушений звернутися до суду з позовом. Рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 09 листопада 2011 року позов ПАТ КБ «Приватбанк» задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь банку заборгованість за договором без номеру від 22 жовтня 2007 року в розмірі 12\~560, 14 грн. та судові витрати по справі. В іншій частині позову відмовлено /а.с.4/. Згідно копії квитанції від 08 вересня 2012 року позивачем було сплачено в повному обсязі зазначену суму заборгованості /а.с.5/, в звязку з чим 12 вересня 2012 року державним виконавцем було закінчено виконавче провадження /а.с.6/. Як вбачається з копії виписки по карті станом на 10 грудня 2014 року за [PERSON] рахується заборгованість в сумі 23\~469, 42 грн. /а.с. 10-12/ Таким чином ПАТ КБ «Приватбанк» продовжує нарахувати заборгованість за вищевказаним кредитним договором. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит тата сплатити проценти. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Стаття 598 ЦК України передбачає, що зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Згідно ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Виходячи зі змісту ст. ст. 526, 599 ЦК України зобовязання буде вважатися виконаним належним чином, якщо таке виконання здійснене відповідно до умов договору та вимог законодавства, а якщо умови виконання не визначенні у договорі або законні, то вони повинні бути виконанні відповідно до звичаїв ділового обороту або до вимог, що зазвичай ставляться. Стаття 545 ЦК України передбачає, що прийнявши виконання зобовязання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Враховуючи те, що зобовязання [PERSON] за кредитним договором без номеру від 22 жовтня 2007 року виконанні в повному обсязі, про що свідчить копія квитанції від 08 вересня 2012 року, суд вважає за можливе позовні вимоги про визнання незаконними дії банку про нарахування заборгованості та визнання зобовязання позивача перед банком по платіжній карті Gold від 22 жовтня 2007 року виконаним в повному обсязі обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Судові витрати розподілити на підставі ст. 88 ЦПК України На підставі викладеного,

Outcome: approved