Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею і відповідачем. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що вона з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі з 26 січня 1991 року. Зазначила, що вони втратили почуття любові та поваги один до одного, разом не проживають і ведуть спільного господарства. Сторони в судове засідання не прибули. Позивач надала суду заяву у якій підтримала позовні вимоги, просила розглянути справу у її відсутності та не заперечила щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не прибув. Оскільки отримана судом інформація не дала можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи відповідача, суд відповідно до вимог частини десятої статті 187 ЦПК України здійснив виклик відповідача через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Враховуючи, що відповідач, який був належним чином повідомлений про місце, день і час розгляду справи через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, не прибув в судове засідання і не повідомив суд про причини свого неприбуття, суд вважає причини неприбуття відповідача в судове засідання неповажними. Оскільки, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин, не подав відзив та позивач не заперечила проти вирішення справи в заочному порядку, на підставі статті 280 ЦПК України, суд ухвалив заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази по справі в повному обсязі, суд встановив наступні обставини. 26 січня 1991 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстровано у Відділі записів актів громадянського стану Кам`янобрідського району м. Ворошиловград, актовий запис за № 26, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 26 січня 1991 року (а.с. 14). Сторони є батьками дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 21 грудня 2006 року, виданого Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції (а.с. 15). Позивач бажає розірвати шлюб. Клопотань про надання строку для примирення не заявлено. Норми частин 3 і 4 статті 56 Сімейного кодексу України (далі по тексту СК України) передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини другої статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки із змісту позовної заяви встановлено, що шлюб між сторонами має формальний характер та позивач бажає його розірвати, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, що має істотне значення. Таким чином, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. При цьому, на підставі пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, судовий збір слід покласти на відповідача. Враховуючи викладене,

Outcome: approved