Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Вказала, що з відповідачем по справі перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають вже повнолітнього сина, який продовжує навчання. Відповідач на підставі рішення суду сплачував аліменти на утримання сина до досягнення ним повноліття, проте після досягнення сином повноліття матеріальної допомоги не надає, позивач несе значні витрати у зв`язку із навчанням сина. Вказала, що враховуючи матеріальний стан відповідача та стан його здоров`я він взмозі надавати аліменти на утримання сина в розмірі Ѕ частини свого доходу, які прохає стягнути в судовому порядку. В підготовчому судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала та прохала їх задовольнити. В судове засідання позивач не з`явилася, надіслала заяву про розгляд справи без її участі, прохала стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання в розмірі Ѕ частини доходів відповідача. Відповідач в підготовчому судовому засіданні позов визнав частково, не заперечував проти стягнення з нього на користь позивача аліментів на утримання повнолітнього сина , який продовжує навчання в розмірі 1/6 частини його доходів. В судове засідання для розгляду справи по суті відповідач не з`явився, направивши заяву про розгляд справи без його участі. Від третьої особи - [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, прохав їх задовольнити. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірвано ( а.с. 5 ). Від даного шлюбу сторони мають повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який знаходиться на утриманні матері та навчається на першому курсі в Технічному університеті в Кошице, на денній формі навчання на факультеті електротехніки та інформатики (а.с. 6). Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до п.20 роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дітей суд враховує такі обставини: стан здоров`я та матеріальне становище повнолітніх дочки, сина; стан здоров`я й матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших дітей; можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дітьми; інші обставини, що мають істотне значення. Суд, враховуючи обставини, передбачені ст.ст. 182, 200 СК України, стан здоров`я та матеріальне становище дитини та відповідача, вважає, що відповідач в змозі надавати аліменти на утримання повнолітнього сина до закінчення навчання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача, а тому позов підлягає до часткового задоволення. Витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь держави, згідно ст. 141 ЦПК України .

Outcome: partial