Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-24 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, вказуючи, що 11 жовтня 2013 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 1533. Від шлюбу вони мають неповнолітніх дітей, доньку [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачкою та перебувають на її утриманні. Причиною розпаду сім`ї вказує різні погляди на життя. У зв`язку з цим їх шлюбні стосунки були припинені. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, участі у їх вихованні не приймає. Оскільки відповідач в добровільному порядку допомоги на утримання дітей не надає, вона змушена звертатися з позовом до суду. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 07 червня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 14 серпня 2019 року на 09-30 год. в загальному провадженні. 12 вересня 2019 року, ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 25 вересня 2019 року на 08-45 год. В судове засідання позивач скерувала заяву в якій позовні вимоги підтримала та просила суд шлюб розірвати, стягнути з відповідача на її користь на утримання дітей аліменти в розмірі 1\\3 частини від усіх видів заробітку (доходів), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину щомісячно, починаючи з дати подачі позову і до повноліття дітей. Відповідач до судового засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не направив, про час, день розгляду справи був повідомлений належним чином. Зі згоди позивача, відповідно до ст. 284 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Відповідно до п.3 розділу Х11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-У111 «Про судоустрій та статус суддів», районні, міжрайонні, районні у містах, міські, міськрайонні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію. У зв`язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України, який вступив в дію 15.12.2017 року. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами сімейного законодавства. 11 жовтня 2013 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 1533. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей, доньку [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачкою та перебувають на її утриманні. Сторони сімейних та подружніх стосунків не підтримують. Відповідно до ч. 1 ст. 21 Сімейного Кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Стаття 112 Сімейного кодексу України визначає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що позов в частині розірвання шлюбу підлягає до задоволення, оскільки сім`я розпалась остаточно, для її відновлення можливостей немає, сторони сімейних відносин не підтримують і поновлювати їх не збираються, подальше збереження сім`ї неможливе, а тому суд вважає за необхідне шлюб між сторонами - розірвати. Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітніх [PERSON] , та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження останніх. Відповідач не надає допомоги на утримання спільних неповнолітніх дітей, які проживають разом з матір`ю та знаходяться на її утриманні Про способи виконання обов`язку утримувати дітей в досудовому порядку сторони не домовилися, нотаріальних договорів не укладали. Згідно із ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Аліменти - це встановлена законом грошова сума, що передається одним із батьків у власність дитини та використовується для задоволення потреб дитини. Розмір аліментів залежить від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також від доходу платника аліментів. Розмір аліментів визначається у відсотковому відношенні від заробітку (доходу), у випадках, коли дохід неможливо визначити, то розмір аліментів присуджується у твердій грошовій сумі, але не менше 50 % встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку Ч. 2 ст. 182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 182 СК України виходячи з принципу справедливості та розумності (ч. 9 ст. 7 СК), суд, при визначенні розміру аліментів враховує такі обставини як стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач [PERSON] є працездатним, інших стягнень не має, а тому суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів в частці заробітку (доходу). При цьому, суд визначає розмір частки 1/3 що відповідатиме принципу справедливості та розумності. Тому суд вважає, стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку на утримання дітей до їх повноліття. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved