Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи позовні вимоги неналежним виконанням відповідачем свого обовязку щодо сплати аліментів на утримання сина сторін [PERSON], 05.03.2016 народження, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача, щомісячно, до досягнення сином повноліття, які відповідач повинен сплачувати за рішенням суду. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає. Сума заборгованості по аліментах складає 15744,87 грн, а неустойка 4794,29 грн. Позивач вимоги підтримала, просила стягнути з відповідача лише неустойку 4792,29\~грн. Відповідач погодився зі сплатою неустойки. Сторони вказали, що протягом судового розгляду справи заборгованість зі сплати аліментів відповідачем частково погашена. Виконуючи приписи ст. 264 ЦПК України суд зазначає таке. Сторони перебували у шлюбі, який розірвано 19.07.2016 рішенням суду (а.с. 3). Зараз жодна із сторін не/перебуває у іншому шлюбі. Докази непрацездатності сторін відсутні. Сторони є батьками [PERSON], який народився 05.03.2016 (а.с. 5) і який проживає з позивачем. Згідно рішення Семенівського районного суду Полтавської області від 06.07.2016 з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання дитини [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30\~% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 24.06.2016 і до досягнення дитиною повноліття. (а.с. 4). Відповідно до довідки-розрахунку Семенівського РВДВС ГТУЮ у Полтавській області заборгованість згідно виконавчого листа №547/595/16-ц від 21.07.2016, виданого Семенівський районним судом Полтавської області, відповідача щодо сплати зазначених аліментів на 01.11.2017 складає 15744,87 грн. Довідка відображає існування заборгованості за період з червень 2016 року жовтень 2017 року (а.с. 6). Позивачем уточнено розрахунок пені за період 01.08.2016 01.11.2017, загальна сума пені складає 4797,29 грн. Відповідно до статті 196 Сімейного кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Верховним Судом України у постанові від 03 лютого 2016 року № 6-1477цс15 сформульовано таку правову позицію: згідно із частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. З урахуванням правої природи пені як дієвого стимулу належного виконання обовязку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, за який не сплачено аліменти. При цьому сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто неустойка (пеня) за один місяць обчислюється так: заборгованість зі сплати аліментів за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен з прострочених платежів (за кожен місяць). Отже, беручи за основу середню 30-денну тривалість календарного місяця, щомісячний розмір пені із несплачених аліментів не може перевищувати третину розміру нарахованих і не сплачених у відповідному місяці аліментів. Відповідач не оспорив розрахунок, судові не надано доказів на спростування неправильності та/або необґрунтованості складеного позивачем розрахунку. Суд наголошує, що відповідач погодився із вірністю вказаного розрахунку та згоден сплатити 4794,29\~грн. пені позивачеві. Сторони не бажають укласти мирову угоду, просять вирішити їх спір саме рішенням. Отже визнання відповідачем позову у частині пені не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а відтак суд задовольняє цю частину позовних вимог повністю. Позивач не надав до суду письмової заяви про залишення без розгляду, відмови від позову про стягнення заборгованості з аліментів тощо тому суд позбавлений відповідних процесуальних можливостей та вирішує також і цю позовну вимогу. Відповідно до ч. 3 ст. 195 Сімейного кодексу України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору судом. Суд зазначає, що визначена державним виконавцем сума заборгованості відповідача зі сплати аліментів у сумі 15744,87 грн сторонами не оспорена, відтак відповідає дійсності. 15744,87 грн є заборгованістю відповідача, як боржника, у відповідному виконавчому провадженні. Повторне стягнення судом визначеної державним виконавцем заборгованості зі сплати аліментів обумовить подвійну сплату аліментів відповідачем за один і той самий період (прострочений), що не відповідає закону. Відтак суд відмовляє у цій частині позовних вимог. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору суд стягує з відповідача на в дохід держави 640 грн судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved