Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

Позивач, з урахуванням змін (а.с. 49-51), звернувся до суду із зазначеним позовом, який мотивує тим, що 15 липня 2012 року, о 00 год. 15 хв. [PERSON] по вул. Азовська в с. Геиічеська Гірка Генічеського району Херсонської області керував автомобілем ВАЗ-21070 державний номер [NUMBER] не обрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, внаслідок чого здійснив наїзд на автомобіль ВАЗ-21013 державний номер [NUMBER], від чого останній вдарив автомобіль «САНГ ЙОНГ АСТУОН» державний номер [NUMBER], який належить позивачу по справі. В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди, з вини відповідача по справі [PERSON], автомобілеві [PERSON] були нанесені механічні пошкодження та завдано шкоду у сумі 22000,00 грн.. Ця сума складається з завданої йому матеріальної шкоди у сумі 12000 гривень, які він витратив на поновлений ремонт свого автомобіля, та 10000 гривень моральної шкоди, яка полягає у тому, що він був позбавлений можливості пересування у чужій йому місцевості, йому довелося самостійно шукати гроші для ремонту автомобіля. Він не мав можливості повернутися до дому та як наслідок не міг вночі спокійно спати, що спричинило виникнення пригніченого стану. А так як він приїхав влітку до Азовського моря, його відпочинок було безповоротно втрачено, що призвело до психічного розладу стану його здоров'я. Оскільки у постанові Генічеського районного суду Херсонської області від 06.08.2012 року про притягнення [PERSON] за скоєну ним дорожньо-транспортну пригоду 15.07.2012 року у с. Генічеська Гірка Генічеського району Херсонської області відсутня інформація про завдання механічних пошкоджень автомобілю «САНГ ЙОНГ АСТУОН» державний номер [NUMBER], який належить [PERSON], страхова компанія ТОВ «ГАРАНТ АСІСТАНС» не визнає страховим випадком пошкодження автомобілю позивача, та відмовляється від виплати страхового відшкодування. Відповідач [PERSON] також категорично відмовився відшкодувати завдану йому матеріальну та моральну шкоду. Просить суд стягнути з відповідачів [PERSON], страхової компанії ТОВ «ГАРАНТ АСІСТАНС» завдану йому шкоду. Ухвалою суду від 21.03.2014 р. до участі у справі було залучено як відповідача [PERSON], представник позивача не заперечував щодо цього. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Пояснив, що в схемі дорожньо-транспортної пригоди автомобіль [PERSON] зазначений, але в протоколі про адміністративне правопорушення та у відповідній постанові суду про наявність третього учасника дорожньо-транспортної пригоди не зазначено. А тому страхова компанія відмовляється сплачувати йому страхові виплати. Представник відповідача ТОВ «ГАРАНТ АСІСТАНС» в судове засідання не з'явився, надав заяву, просить розглядати справу без його участі. Відповідно до письмових пояснень позов не визнав, оскільки товариство ніякого відношення до дорожньо-транспортної пригоди, зазначеної в позові, не має, та не є страховиком. Зазначив, що ТОВ «ГАРАНТ АСІСТАНС» здійснює надання послуг страховим компаніям на підставі агентських угод, згідно з якими Товариство діє виключно від імені та за рахунок замовників послуг. Таким чином сфера дії та вимоги Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на ТОВ «ГАРАНТ АСІСТАНС» не розповсюджуються. Відповідач [PERSON] та його представник позов не визнали. Пояснили, що вина [PERSON] у завданні пошкоджень автомобілю [PERSON] нічим не підтверджується. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ним було завдано пошкодження автомобілю [PERSON], який внаслідок поштовху покотився та пошкодив автомобіль [PERSON]. При цьому представник [PERSON] зазначив, що для встановлення вини кожного з водіїв ([PERSON] та [PERSON]) у завданні шкоди [PERSON] необхідно призначення автотехнічної експертизи, але відповідне клопотання ним або відповідачем [PERSON] не заявлено. Вважає, що таке клопотання повинен заявляти позивач для обґрунтування своїх вимог. Також пояснили, що ушкодження автомобіля позивача на їх думку не відповідає силі удару, а тому вважають, що ці пошкодження ним отримані внаслідок іншої дорожньо-транспортної пригоди. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав. Пояснив, що вина [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої пошкоджено автомобіль позивача, - відповідним судовим рішенням не встановлена. А тому відсутні підстави для стягнення з нього матеріальних та моральних збитків, яких зазнав [PERSON]. Крім того, позивачем не надано належних доказів на підтвердження розміру збитків. Свідок [PERSON] суду пояснив, що він бачив дорожньо-транспортну пригоду, яка мала місце 15.07.2012 р. с. Генічеська Гірка Генічеського району Херсонської області. Учасниками ДТП було три автомобіля - ВАЗ-21070 під керуванням [PERSON] вдарив ВАЗ-21013, а останній в свою чергу вдарив «САНГ ЙОНГ АСТУОН». Свідки [PERSON] та [PERSON], які є співробітниками ДАІ, суду дали пояснення, аналогічні поясненням свідка [PERSON]. [PERSON] додатково пояснив, що ним особисто складався протокол про адміністративне правопорушення за даним фактом, та він помилково там не зазначив автомобіль «САНГ ЙОНГ АСТУОН» як ще один транспортний засіб, якому внаслідок дорожньо-транспортної пригоди завдано шкоду. Свідок [PERSON] суду пояснила, що 15.07.2012 р. вона разом зі своїм родичем [PERSON] їхала в автомобілі ВАЗ-21070, та в с. Генічеська Гірка Генічеського району Херсонської області неподалеку від бази відпочинку «Арабатська Стрілка» автомобіль, який їхав перед ними, різко затормозив, [PERSON] почав повертати вліво, намагаючись уникнути зіткнення, та зачепив ВАЗ-21013. Коли вона вийшла з автомобіля, то побачила, що перед ВАЗ-21013 був автомобіль «САНГ ЙОНГ АСТУОН», а перед ним ще ВАЗ-2109. При цьому водій автомобіля «САНГ ЙОНГ АСТУОН» переговорив з водієм ВАЗ-2109, та останній уїхав. Після цього водій автомобіля «САНГ ЙОНГ АСТУОН» став до [PERSON] пред'являти претензії. Зазначила, що після зіткнення автомобіль «САНГ ЙОНГ АСТУОН» з ВАЗ-21013 не контактував. Суд, вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши надані докази і оцінивши їх у сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлені наступні факти і відповідні ним правовідносини. Відповідно до постанови суду від 06.08.2012 р. [PERSON] 15 липня 2012 року о 00.15 год. в с. Геиічеська Гірка по вул. Азовська в с. Геиічеська Гірка Генічеського району Херсонської області, керував автомобілем ВАЗ-21070 державний номер [NUMBER], не обрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, внаслідок чого здійснив наїзд на автомобіль ВАЗ-21013 державний номер [NUMBER]. В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. За вказане правопорушення [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності (а.с. 12). Відповідно до схеми дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 13), довідки про дорожньо-транспортну пригоду (а.с. 14), довідки ДАІ від 16.07.2012 р. (а.с. 15) пояснень свідків, фотографій (а.с. 18-20), вищевказана дорожньо-транспортна пригода сталася за участю трьох автомобілів: ВАЗ-21070 державний номер [NUMBER], ВАЗ-21013 державний номер [NUMBER], «САНГ ЙОНГ АСТУОН» державний номер [NUMBER]. Крім того, цей факт визнається сторонами. Судом з пояснень свідків, матеріалів справи про адміністративне правопорушення № 2107/2778/2012 встановлено, що [PERSON], керуючи автомобілем ВАЗ-21070, здійснив наїзд на автомобіль ВАЗ-21013, яким керував [PERSON], а останній, покотившись, наніс пошкодження автомобілю «САНГ ЙОНГ АСТУОН», яким керував [PERSON] Припущення відповідача [PERSON], що автомобіль «САНГ ЙОНГ АСТУОН» отримав пошкодження у іншій дорожньо-транспортній пригоді - не знайшло свого підтвердження у судовому засіданні. Покази свідка [PERSON] в частині, що під час дорожньо-транспортної пригоди автомобіль ВАЗ-21013 не контактував з автомобілем «САНГ ЙОНГ АСТУОН» - суперечать іншим вищевказаним доказам, а тому судом до уваги не приймаються. Частиною 1 статті 1188 ЦК України визначено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Представник [PERSON] вважає, що пошкодження автомобілю позивача завдано з вини відповідача [PERSON], проте доказів цього суду не надано, хоча ним неодноразово зазначалося про необхідність проведення автотехнічної експертизи. Відповідно до положень ч. 2 ст. 1166 ЦК України, особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Але, зважаючи на невизнання вини [PERSON] у завданні шкоди [PERSON], ні відповідачем [PERSON], ні його представником клопотання про проведення автотехнічної експертизи не заявлялось. На підставі вищевикладеного суд вважає встановленим, що [PERSON] шкоду завдано з вини [PERSON]. Позовні вимоги до ТОВ «ГАРАНТ АСІСТАНС» щодо відшкодування шкоди, завданої внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди, є безпідставними, оскільки відповідно до витягу з ЄДРПОУ ТОВ «ГАРАНТ АСІСТАНС» займається такими видами діяльності: оцінювання ризиків та завданої шкоди; інша допоміжна діяльність у сфері страхування та пенсійного забезпечення (основний); надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; надання інших індивідуальних послуг, н. в. і. у. (а.с. 47). Таким чином, сфера дії та вимоги Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на ТОВ «ГАРАНТ АСІСТАНС» не розповсюджуються. Статтею 22 ЦК України визначено, що збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). За ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Статтею 1192 ЦК України визначено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до висновку дослідження № О061КС-10.08/1 від 10.08.2012 р., яке надійшло від ВАТ НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ОРАНТА», матеріальний збиток згідно умов страхування, завданий власникові «САНГ ЙОНГ АСТУОН» державний номер [NUMBER], в результаті його пошкодження, визначений на підставі Протоколу огляду автомобіля і калькуляції відновлюваного ремонту складає 8152,15 грн. (а.с. 86-91). Інших доказів завдання матеріальної шкоди на суму 12000 грн. позивачем не надано. Тому позов в частині стягнення матеріальних збитків підлягає частковому задоволенню на доведену суму - 8152,15 грн.. Згідно положень ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно ч. 3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Позивач позовні вимоги щодо відшкодування йому завданої моральної шкоди обґрунтовує тим, що він був позбавлений можливості пересування у чужій йому місцевості, йому довелося самостійно шукати гроші для ремонту автомобіля. Він не мав можливості повернутися до дому та як наслідок не міг вночі спокійно спати, що спричинило виникнення пригніченого стану. А так як він приїхав влітку до Азовського моря, його відпочинок було безповоротно втрачено, що призвело до психічного розладу стану його здоров'я. Проте, його твердження щодо неможливості пересування на власному автомобілі та не можливості повернутися додому, щодо погіршення стану його здоров'я - не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, доказів цього суду не надано. Тому, з врахуванням вимог розумності та справедливості, суд вважає, що розмір моральної шкоди, яка завдана позивачу, складає 3000 грн.. Судові витрати слід розподілити за правилами, визначеними ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial