overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з уточненим позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей в розмірі 1/3 частини всіх доходів відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 10.09.2016 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які знаходяться на утриманні позивачки. Відповідач не надає добровільно кошти на утримання неповнолітніх дітей. В судове засідання позивачка не зявилася, надавши до суду заяву, згідно якої просить справу слухати в її відсутність, уточнені позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання відповідач не зявився, надавши до суду заяву, згідно якої просить справу слухати в його відсутність, уточнені позовні вимоги визнає в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 10.09.2016 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Батьком дітей є відповідач, що підтверджується копіями свідоцтв про народження. Відповідач не надає добровільно матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей, хоча може надавати таку допомогу. Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.182 СК України, при визначені розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В порядку ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно зі ст.182 СК України, при визначені розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, інші обставини, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи те, що батьки повинні нести витрати на утримання дитини в рівних частках, суд вважає, що позов необхідно задовольнити, з відповідача необхідно стягнути на користь позивачки 1/3 частину його заробітку (доходу), але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, на утримання неповнолітніх дітей, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], до їх повноліття, тобто до 28.10.2034 року, адже саме такий розмір аліментів суд вважає необхідним та достатнім, враховуючи матеріальне становище відповідача. Крім того, з відповідача необхідно стягнути судові витрати на користь держави в сумі 640,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з уточненою позовною заявою про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що 22 листопада 2008 року зареєструвала шлюб з відповідачем по справі. Під час перебування з відповідачем у шлюбі у них народилася дочка - [PERSON], [INFO], батьком якого в свідоцтві про народження записано відповідача. Причиною розірвання шлюбу стало те, що подружжя перестало знаходити спільну мову з приводу ведення домашнього господарства. Останнім часом між ними зникло почуття любові, поваги та взаємопорозуміння. На даний час ведення спільного господарства припинено. Дитина перебуває на утриманні позивача, відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання дочки. Прохала судовим рішенням розірвати шлюб та стягнути з відповідача на свою користь аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму з дня подачі заяви до досягнення дитиною повноліття. Сторони в судове засідання не з'явилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі. Позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі, відповідач проти позову не заперечує. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін за наявними в справі доказами та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, а саме: оригінал свідоцтва про шлюб за а.з. № 530 виданий 22.11.2008 р. Відділом РАЦС по м. Шостка Шосткинського міськрайонного управління (а.с. 4), згідно якого позивач та відповідач дійсно перебувають у зареєстрованому шлюбі, копію свідоцтва про народження дитини за а.з. № 483 від 22.09.2009 р. (а.с.5), відповідно до якого відповідач по справі вказаний батьком малолітньої [PERSON], копію довідки про склад сім'ї від 20.07.2017 р. (а.с. 6), згідно якої дитина проживає разом з позивачем, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Судом встановлено, що на сьогоднішній день збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, відповідача, дитина потребує матеріальної допомоги з боку батька, тому суд вважає, що позов доведено і він підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з цивільним позовом до [PERSON] про визнання права власності на 2/5 частини будинку з господарськими будівлями та на Ѕ частину земельної ділянки площею 0,0293 га, що становить 0,01465 га, кадастровий номер [NUMBER] , що розташовані за адресою: [ADDRESS] , а також стягнути з відповідача судові витрати по справі. Вимоги мотивовані тим, що за період шлюбу, ними (сторонами по справі), за спільні кошти подружжя, за договором купівліпродажу від 16.09.2013 було придбано 4/5 частин будинку та земельну ділянку площею 0,0293 га, що розташовані за вище згаданою адресою, які було зареєстровано на [PERSON] На даний період часу колишній чоловік не визнає за позивачкою права на відповідну частину вказаного будинку та земельної ділянки та чинить перешкоди у користуванні такими, що змушує її звертатися до суду за захистом своїх порушених прав. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, проте надіслала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився також, проте надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності та позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до\~ч.4\~ст.206\~ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.\~ Дослідивши матеріали справи, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з цивільним позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. В обґрунтування своїх позовних вимог вказувала, що вона є власником житлового будинку в смт Драбів по вул. Першотравнева, 189, Драбівського району Черкаської області. З 2007 року в її будинку проживав та був зареєстрований співмешканець [PERSON] Він проживав до серпня 2007 року, потім забрав всі свої речі і вибув на постійне місце проживання в будинок своєї матері [PERSON] Фактично відповідач в будинку позивача з часу вибуття і по теперішній час не проживав, ніяких речей відповідача в будинку немає. В спілкуванні в телефонному режимі відповідач знятися з реєстрації місця проживання в будинку позивача не реагує. Реєстрація відповідача в будинку позивача не дозволяє їй розпоряджатися ним на власний розсуд та значно обмежує її права. Зокрема його реєстрація впливає на отримання субсидії на теплоносії. Факт не проживання відповідача в будинку позивача стверджується [PERSON] селищної ради Черкаської області від 19 грудня 2016 року. Позивач в судовому засідання підтримала позов. Відповідач позов визнав. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного. Позивачка по справі є власником житлового будинку по вул. Першотравнева, 189, в смт. Драбів Драбівського району Черкаської області, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом серія АЕР № 469581. Згідно довідки про склад сім'ї № 3155 від 19.12.2016 року, виданої виконавчим комітетом [PERSON] селищної ради Драбівського району Черкаської області, а також акта обстеження житлово-побутових умов від 19.12.2016 року, відповідач [PERSON], 1972 р.н, зареєстрований в житловому будинку по вул. Першотравнева, 189, в смт Драбів Драбівського району Черкаської області, але за вказаною адресою не проживає з серпня 2007 року і по даний час. Відповідно до ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить законодавству і не порушує права інших осіб, тому він підлягає задово ленню. Вимога в частині визнання особи, такою що втратила право на користування житловим приміщенням з часу вибуття не підлягає задоволенню, оскільки це не передбачено законодавством. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з цивільним позовом до відповідача про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позовної заяви вказувала, що [INFO] помер її батько [PERSON] , після його смерті відкрилася спадщина, до якої увійшов будинок по [ADDRESS] . На час його смерті з ним проживала мати позивачки, дружина померлого [PERSON] . Нещодавно позичка дізналася, що її мати не успадкувала майно після смерті чоловіка, хоча позивач вважала, що оскільки вони проживають разом, то мати успадкувала все майно батька і цю причину позивач вважає поважною для пропущення строку звернення до нотаріуса з завою про прийняття спадщини після смерті батька. Представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав, просив суд його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного. З копії свідоцтва про народження позивача вбачається, що її батьком є [PERSON] . Батько позивачки помер [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про його смерть. Відповідач визнав позов та вказані в ньому обставини, про що письмово повідомив суд. Причиною несвоєчасного належного звернення до нотаріуса позивач вказує про свою необізнаність про не успадкування дружиною померлого майна її батька. З витребуваної у нотаріус спадкової справа після смерті [PERSON] вбачається, що дружина померлого [PERSON] відмовилась від спадщини, без визначення особи на користь якої вона відмовляється. Інші спадкоємці до нотаріуса не зверталися і судом не встановлені. Ч.3 ст.1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить законодавству і не порушує права інших осіб. Суд вважає, що для визначення поважності пропуску строку позивача з зверненням з заявою до нотаріуса необхідно враховувати принцип пропорційності, як умовою реалізації принципу верховенства права. В даному випадку, вирішення спору щодо права позивача на оформлення власності на майно, за умови, що вирішення спору не порушить прав та інтересів інших осіб, буде пропорційним заходом щодо захисту прав позивача, а тому позов потрібно задовольнити. Суд враховує практику Верховного Суду викладену в його постанові від 17.10.2018 по справі № 681/203/17-ц.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з цивільним позовом до відповідача про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позовної заяви вказувала, що [INFO] померла її двоюрідна баба [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки, яка розташована в межах Остапівської сільської ради Драбівського району Черкаської області. Позивач не зверталася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, оскільки їй не було відомо про наявність заповіту вчиненого на її ім?я померлою [PERSON] . Про даний заповіт вона дізналася від дядька [PERSON] в червні 2019 року. Причини пропущення строку звернення до нотаріуса з завою про прийняття спадщини після смерті баби позивач вважає поважними та просить суд їх поновити. Позивач надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає. Третя особа надала заяву, в якій не заперечує проти задоволення позовних вимог. Претензій на спадкове майно не має, до нотаріуса не зверталась. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного. З копії свідоцтва про смерть вбачається, що [PERSON] померла [INFO] . На випадок своєї смерті остання склала заповіт, яким заповіла належну їй земельну ділянку, що розташована в Остапівській сільській раді Драбівського району Черкаської області, позивачці по справі. Поважними причинами пропуску строку для звернення до нотаріуса позивач вказує відсутність у неї інформації щодо складеного на її ім`я заповіту померлою до червня 2019 року. В письмових поясненнях третя особа підтверджує факт, що саме ним в червні 2019 року було повідомлено позивача про наявність вищевказаного заповіту. Ч.3 ст.1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить законодавству і не порушує права інших осіб. Суд вважає, що для визначення поважності пропуску строку позивача з зверненням з заявою до нотаріуса необхідно враховувати принцип пропорційності, як умовою реалізації принципу верховенства права. В даному випадку, вирішення спору щодо права позивача на оформлення власності на майно, за умови, що вирішення спору не порушить прав та інтересів інших осіб, буде пропорційним заходом щодо захисту прав позивача, а тому позов потрібно задовольнити. Суд враховує практику Верховного Суду викладену в його постанові від 17.10.2018 по справі № 681/203/17-ц.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з цивільним позовом до відповідача про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позовної заяви вказувала, що [INFO] померла її мати [PERSON] , після її смерті відкрилася спадщина, проте власного майна мати не мала, а тому позивач не зверталася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Нещодавно позичка дізналася, що її мати проживала з її бабою [PERSON] та успадкувала після її смерті її майно, а саме земельну ділянку та житловий будинок. Причини пропущення строку звернення до нотаріуса з завою про прийняття спадщини після смерті матері позивач вважає поважними та просить суд їх поновити. Інших дітей мати не мала, з чоловіком розлучена в 1999 році. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив суд його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає. Дослідивши матеріали справи, вислухавши представника позивача, суд дійшов до наступного. З копії свідоцтва про народження позивача вбачається, що її матір?ю є [PERSON] Мати позивачки померла [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про її смерть. Відповідач визнав позов та вказані в ньому обставини, про що письмово повідомив суд. Причиною несвоєчасного належного звернення до нотаріуса позивач вказує про свою необізнаність про наявність спадкового майна, яке б могло належати її матері. Факт проживання матері позивачки з своєю матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] підтверджується довідкою виконавчого комітету Кантакузівської сільської ради Драбівського району Черкаської області та копією свідоцтва про її смерть. [PERSON] на випадок своєї смерті залишила заповіт, яким все своє майно заповіла [PERSON] Наявність майна у [PERSON] також підтверджена договором купівлі продажу будинку та державним актом на право власності на земельну ділянку. З витребуваної у нотаріус інформації вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась, наявність інших спадкоємців судом не встановлено. Ч.3 ст.1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить законодавству і не порушує права інших осіб. Суд вважає, що для визначення поважності пропуску строку позивача з зверненням з заявою до нотаріуса необхідно враховувати принцип пропорційності, як умовою реалізації принципу верховенства права. В даному випадку, вирішення спору щодо права позивача на оформлення власності на майно, за умови, що вирішення спору не порушить прав та інтересів інших осіб, буде пропорційним заходом щодо захисту прав позивача, а тому позов потрібно задовольнити. Суд враховує практику Верховного Суду викладену в його постанові від 17.10.2018 по справі № 681/203/17-ц.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з цивільним позовом про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позовної заяви вказувала, що 21 жовтня 2014 року померла її мати [PERSON] Певний період перед смертю мати хворіла та потребувала сторонньої допомоги. Позивач, як єдина дитина, почала проживати з матірю. В травні 2017 року позивач звернулася до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, що належало покійній [PERSON], проте їй було відмовлено через пропуск строку для подання заяви. На час смерті спадкодавця [PERSON] позивачка фактично проживала разом з нею. Після смерті матері її запевнили, що якщо вона проживала з матірю на час її смерті вона може звернутися до нотаріуса без обмеження у часі та отримати свідоцтво про право на спадщину. Оскільки позивачка і до цього мала проблеми зі здоровям, а після перенесеного стресу після смерті матері її стан здоровя погіршився, вона змушена була неодноразово звертатися за медичною допомогою, а тому не могла особисто приїхати до нотаріуса для зясування всіх питань, повязаних з прийняття спадщини. Коли ж через свого представника позивачка звернулася до нотаріуса, зясувалося що жодної довідки про фактичне місце проживання без реєстрації позивача на час смерті [PERSON] значення не мають, оскільки в розумінні ч.3 ст.1268 ЦК України постійне місце проживання є зареєстроване місце проживання спадкоємця, а не його тимчасового місця перебування.. Представники позивача в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи без неї та позивача, позов підтримує, просить визначити два місяці додаткового строку. \~ \~ \~ \~Відповідач подав заяву про розгляд справи без участі його представника, позов визнає повністю. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного. 21 жовтня 2016 року померла мати позивача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про її смерть. Після її смерті залишилося спадкове майно. Спадкова справа після смерті матері не відкривалася, про що свідчить інформаційна довідка з Спадкового реєстру. З пояснень позивача вбачається, що причиною пропуску строку для подання заяви до нотаріуса є незадовільний стан здоровя та лікування позивача, а також те, що вона фактично проживала з матірю і вважала достатнім даного факту для прийняття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом\~спадкоємця,\~який пропустив\~строк для\~прийняття спадщини\~з поважної\~причини,\~суд може\~визначити йому\~додатковий строк,\~достатній для\~подання ним\~заяви про\~прийняття спадщини. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить законодавству і не порушує права інших осіб, тому суд може визнати поважними причини пропуску строку для звернення з заявою до нотаріуса.

Outcome: approved