Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

Позивач з врахуванням уточнених позовних вимог звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу за договором позики, мотивуючи свої вимоги тим, що за договором позики від 16.05.2012 року він передав відповідачу мед на реалізацію , про що відповідачем була власноручно написана розписка. В свою ж чергу відповідач зобов'язався до 01.10.2012 року повернути кошти в сумі 41000 грн, частину боргу в сумі 10000 грн повернув 03.08.2013 року, а решту в сумі 31000 грн. до теперішнього часу не повернуто і тому дана обставина змусила його звернутись до суду за захистом своїх порушених прав. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з підстав зазначених у позові і просив суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги не визнає з тих підстав, що між сторонами не був укладений договір позики і написана нею розписка не може бути підтвердженням укладення договору позики. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Як встановлено в судовому засіданні 16 травня 2012 року між позивачем та відповідачем був укладений договір позики, згідно якого [PERSON] взяла на реалізацію мед на суму 41000 грн і взяла на себе зобов'язання повернути до 01.10.2012 року гроші в сумі 41000 грн., про що нею була власноручно написана розписка. Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні ( позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості і договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі і на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно з ч.1 та ч.2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною ( сторонами). Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов'язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. Отже письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі товару чи грошей позичальнику. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику ( грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Оскільки, як встановлено в судовому засіданні, позивач виконав умови договору позики, а відповідач ухиляється від його виконання, то останній порушує право позивача щодо права власності на вищезазначену суму коштів і з нього підлягає стягненню залишок суми боргу за договором позики. Посилання відповідача у запереченні на позов про те, що вона повинна була повернути позивачу мед, а не гроші, спростовується її ж зобов'язанням, написаним власноручно у наданій розписці про те, що вона зобов'язується повернути до 01.10.2012 року гроші в сумі 41000 грн. За вище перелічених обставин позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі на суму залишку боргу на 31000 грн. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають відшкодуванню судові витрати понесені позивачем, а саме сплачений ним судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: approved