Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про усунення перешкод у праві користування житловим приміщенням, в обґрунтування позовних вимог зазначила наступне. Позивач проживає та є власником 2/ 3 частин квартири [ADDRESS]. Власником іншої 1/ 3 частини квартири є третя особа [PERSON] Разом з позивачем та [PERSON] у зазначеній квартирі зареєстровані також третя особа [PERSON] та [PERSON] (відповідач). Проте відповідач [PERSON] ще з травня 2015 року не проживає у вищевказаній квартирі, її місце проживання позивачу не відоме. Позивач не бажає сплачувати за комунальні послуги замість осіб, які зареєстровані, але фактично не проживають в її квартирі, тому і звернулася до суду з позовною заявою, у якій просить визнати [PERSON], такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS]. Позивач у судовому засіданні зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі, у якій просив задовольнити позовні вимоги. Відповідно до положень ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.1 ст.224 та відповідно до ч.1 ст.225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтв про право власності на житло та про право на спадщину за законом позивач [PERSON] є власником 2/ 3 частин квартири [ADDRESS]. Власником іншої 1/ 3 частини квартири є третя особа [PERSON] (а.с.7-9). Згідно довідки форми № 3 від 17 жовтня 2016 року у вищезазначеній квартирі окрім позивача та [PERSON] зареєстровані також третя особа [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (відповідач) (а.с.10). Судом встановлено, що [PERSON] (відповідач) у вищезазначеній квартирі з травня 2015 року не проживає. На підставі відповіді КП «Керуючої компанії з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва» встановлено, що відповідач [PERSON] з приводу перешкод в проживанні за місцем реєстрації збоку позивача не зверталась. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною 1 ст. 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Враховуючи те, що позивач та [PERSON] є власниками квартири, у якій зареєстрована відповідач, фактично за наведеною адресою відповідач не мешкає, суд вирішує задовольнити позовні вимоги щодо визнання [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS]. На підставі ст.ст. 319, 391 ЦК України;

Outcome: approved