Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до [PERSON], інтереси якого представляє [PERSON], третя особа - Виконавчий комітет Дніпровської районної у м. Херсоні ради, орган опіки та піклування, Управління державної міграційної служби України в Херсонській області, про визнання особи такою що втратила право користування житлом, посилаючись на те, що їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 11.08.2010 року є спадкоємцем житлового будинку з господарськими, побутовими будівлями та спорудами під номером [ADDRESS] З 27.06.2006 року та на даний час у вищезазначеному будинку, який належить позивачу на праві власності, зареєстрований неповнолітній [PERSON], [INFO]. З грудня 2009 року, після смерті колишнього власника будинку, [PERSON] виїхав на постійне місце проживання до своєї матері - [PERSON] Реєстрація [PERSON] позбавляє позивача права належним чином розпоряджатися та користуватися своєю власністю. Просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] В судовому засіданні позивач та її представник на задоволенні позовних вимог наполягали у повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, суду пояснила, що весь цей час до лютого 2013 року відповідач проживав за адресою: [ADDRESS]. Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 11.08.2010 року, посвідченого державним нотаріусом першої Херсонської державної нотаріальної контори є спадкоємцем житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями та спорудами під номером [ADDRESS] Згідно витягу з державного реєстру прав на нерухоме майно, право власності [PERSON] на вищевказане майно зареєстровано 13.04.2013 року в реєстраційній службі Дніпровського районного управління юстиції у м. Херсоні. З домової книги вбачається, що неповнолітній [PERSON] зареєстрований за вищезазначеною адресою, та як стверджує позивач та представник позивача по справі, відповідач не проживає в будинку, його особисті речі за адресою відсутні. Згідно акту від 13.11.2013 року, підписаного актом голови квартального комітету, відповідач, за адресою: [ADDRESS] зареєстрований, але з 2009 року - не проживає. В судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що відповідач з 2009 року не проживає в [ADDRESS] а проживає разом з матір`ю,. Судом встановлено, що [PERSON], яка є матір`ю [PERSON], зареєстрована у власній квартирі за адресою: [ADDRESS]. У суду не має підстав для сумніву стосовно об'єктивності пояснень свідків, бо вони нічим не зацікавлені в наслідках розгляду цієї справи і їх пояснення об'єктивно співвідносяться з іншими доказами по справі. Згідно ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи вищенаведене суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved