Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до відповідача, яким, з урахуванням уточнень до позову, просила позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], по відношенню до неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. У мотивування заявленого позову позивач вказує, що [PERSON] злісно ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не цікавиться здоров'ям дитини, не приймає участі у її вихованні, не цікавиться її матеріальним становищем та духовним розвитком, чим грубо порушує законодавство України та права дітей на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав, викладених у позові. Відповідач - повторно не з'явився у судове засідання, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у зв'язку з чим, суд, виходячи зі змісту ст. 169 ЦПК України, вважає можливим розгляд справи за відсутності відповідача. Суд приймає до уваги той факт, що відповідачу надавалась можливість заперечувати, не визнавати позовні вимоги, доказувати протилежне, тобто відповідач не скористався своїм правом з власної ініціативи та за власним волевиявленням. Проте, у раніше проведеному судовому засіданні відповідач заперечував щодо задоволення позову, мотивуючи тим, син сам не бажає з ним спілкуватися. Прокурор прокуратури Комінтернівського району Одеської області в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував. Представник служби у справах дітей Комінтернівської районної державної адміністрації Одеської області в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував. Заслухавши думки та пояснення з'явившихся учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні правовідносини: З 13.06.1999 року по 21.06.2002 року [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON] Від цього шлюбу [INFO] народився син - [PERSON], що встановлено судом згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 06.09.2000 року відділом реєстрації актів громадянського стану Комінтернівського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис про народження № 55, де в графі «Батько» зазначений [PERSON], в графі «Мати» зазначена [PERSON] Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що 15.10.2002 року в Книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу здійснено актовий запис № 176, та 15.10.2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Комінтернівського районного управління юстиції Одеської області видано свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER]. Відповідно до виписки з рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 21.06.2002 року у справі № 2-1064/02 р., яке набрало законної сили 22.07.2002 року, місце проживання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], визначено з матір'ю - [PERSON] Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 22.09.2006 року у справі № 2-2443/2006, яке набрало законної сили 16.03.2007 року, частково змінено, встановлений рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 23.12.2003 року у справі 2-1604/2003р. за позовом [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про зменшення розміру аліментів, згідно якого встановлено стягнення з відповідача на користь [PERSON] однієї шостої з усіх видів доходу (заробітку) щомісячно, на стягнення у твердій грошовій сумі у розмірі 150 грн. щомісячно на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], починаючи з 07.08.2006 року до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 15.04.2013 року у справі № 1515/5031/12, яке набрало законної сили 25.04.2013 року, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] додаткові витрати на утримання сина - [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн., починаючи з 27.11.2012 року по [INFO]. В теперішній час [PERSON] навчається Одеській НВК «Гімназія № 7», і цей учбовий заклад є членом Ассоціації англіських вчителів «American class». Учні цієї гімназії беруть участь у міжнародних конкурсах, конкурсах обміну учнями, відвідують іноземні країни. Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 03.12.2010 року у справі № 2-3015/10, яке набрало законної сили 14.12.2010 року, дозволено малолітньому [PERSON] тимчасовий виїзд за межі України без згоди батька - [PERSON], в супроводі матері - [PERSON], або інших уповноважених нею осіб, починаючи з дня набрання рішенням законної чинності та до повноліття дитини, тобто до 17.08.2018 року. Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 08.10.2012 року у справі № 1515/3658/12 (2/1515/2191/12), яке набрало законної сили 18.10.2012 року, судом надавався дозвіл на виготовлення проїзного документу на ім'я малолітнього [PERSON], [INFO], для виїзду за межі України без згоди його батька [PERSON], оскільки останній чинив перепони в отриманні відповідної документації для виїзду дитини за кордон. Відповідно до довідки-характеристики Одеської НВК «Гімназія № 7» [PERSON] дисциплінований, вихований, охайний, працьовитий учень, навчається на достатньому рівні, на уроках не завжди уважний, часто замріюється, і це впливає на його навчання, але учень має добрий загальний розвиток та здібності до вивчення іноземних мов, бере активну участь у шкільних заходах, в позаурочний час відвідує спортивний клуб, плавання, музичну школу. За п'ять років навчання [PERSON] в гімназії, жодного разу батько не приходив до школи, не цікавився навчанням сина, не відвідував батьківських зборів. Завжди за навчання, виховання та розвиток хлопчика турбується його мама та бабуся. В матеріалах справи міститься висновок служби у справах дітей Комінтернівської районної державної адміністрації Одеської області від 25.11.2014 року, зі змісту якого суд вбачає, що комісією визнано за доцільне позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], зокрема у зв'язку із тим, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, фактично самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила суду, що вона є хресною матір'ю [PERSON], батько дитини - [PERSON] не приймає участі у вихованні сина, додаткових коштів батько не надає, в наданні матеріальної допомоги на лікування дитини не приймав участі, з малого віку батька вона не бачила біля сина та останні кілька років [PERSON] взагалі не спілкується з ним. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив суду, що батько [PERSON] пішов із сім'ї коли дитині був один рік, вихованням дитини займався дідусь, батько з дитиною не спілкується, [PERSON] каже, що батька у нього немає. Крім того, у судовому засіданні неповнолітній - [PERSON], [INFO], у присутності законного представника- матері, пояснив суду, що йому вже чотирнадцять років, мешкає з мамою та бабусею в с. Олександрівка Комінтернівського району Одеської області, навчається в Одеській НВК «Гімназія № 7», учні цієї гімназії беруть участь у міжнародних конкурсах, конкурсах обміну учнями, відвідують іноземні країни, У зв'язку з чим він в 2011 році просив дозволу у батька на поїздку за межі держави, проте батько вдарив маму та сказав, що ніякого дозволу не дасть. Останній раз батько був у школи, коли він навчався в першому класі. Зокрема, в матеріалах справи наявна копія власноруч написаної заяви від імені [PERSON] до служби у справах дітей Комінтернівської районної державної адміністрації Одеської області, з приводу того, що він не заперечує проти позбавлення батьківських прав його батька - [PERSON] Доводи відповідача, що він матеріально опікується щодо своєї дитини, оскільки платить аліменти, на переконання суду є способом захисту відповідача, оскільки, як доведено наявними у справі розрахунками державного виконавця відділу державної виконавчої служби Комінтернівського районного управління юстиції Одеської області, заборгованість по оплаті аліментів відповідач сплатив лише після того, як було відкрито провадження по даній справі. Крім того, предметом доказування по даній справі є наявність вини у діях (бездіяльності) відповідача щодо ухилення від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, а не щодо утримання дитини. Встановивши дійсні правовідносини, суд звертається до положень діючого законодавства, яким ці правовідносини врегульовані: Згідно з ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 57-60 ЦПК України. У даному випадку особа, яка подала позов про позбавлення батьківських прав з підстав передбачених п.2 ч.1 ст.164 СК України повинна довести, що відповідач (батько) ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Поняття виховання включає в себе психологічний вплив батьків на дитину з метою формулювання у неї прийнятних для суспільства морально-етичних установок. Згідно вимог ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Ст.6 Декларації прав дитини проголошує, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Згідно з ч.3 ст.9 Конвенції про права дитини, дитина, яка не проживає з одним чи з обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини. Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність по вихованню дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Як передбачено ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, зобов'язані готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Відповідно до ст.141 Сімейного Кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки що до дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини, не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків що до своєї дитини. Згідно з вимогами ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, що їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання та інше. Згідно зі ст.155 Сімейного Кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, і суперечить моральним засадам суспільства. У відповідності до ч.2 і 3 ст.157 Сімейного Кодексу України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Підставою для відповідальності батьків є ухилення їх від виконання батьківських обов'язків, що включає наявність вини. Відповідно до ст.164 СК України підставами для позбавлення батьківських прав батьків є: якщо мати, батько не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили що до неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину що до дитини. Суд, вирішуючи позовні вимоги щодо позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав щодо його неповнолітнього сина [PERSON], розглядає позбавлення батьківських прав як виключний і надзвичайний засіб впливу на недобросовісного батька. Виходячи зі змісту характеру цього засобу, суд вважає, що його слід застосовувати тільки тоді, коли це викликано відповідною необхідністю. Свою позицію з приводу підстав, порядку, та наслідків позбавлення батьківських прав висловив Верховний Суд України. Так, у пункті 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (далі Постанова) зазначено, що позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення від виконання своїх батьківських обов'язків з виховання дитини з боку батька, матері є однією з підстав позбавлення їх батьківських прав. Згідно із пунктом 16 Постанови ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання дитиною освіти. Суд вважає доведеним, що [PERSON] свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків щодо своєї неповнолітньої дитини - [PERSON], вина його доведена зібраними по справі доказами, тому суд вважає можливим позбавити [PERSON] батьківських прав по відношенню до дитини, як крайній засіб впливу, оскільки, на переконання суду, цей засіб викликаний необхідністю як наслідок недобросовісної поведінки батька по відношенню до своєї дитини, зокрема, повної відсутності участі батька у вихованні дитини. Таким чином, позовні вимоги є доведеними відповідними доказами, обгрунтованими, в зв'язку із чим підлягають задоволенню повністю. На підставі наведеного,

Outcome: approved