Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про усунення перешкод у користуванні житловим будинком та зняття з реєстрації, під час розгляду справи позивач уточнив позовні вимоги, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що у жовтні 2014 року [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку укладеного 24.10.2014 року реєстровий 2073 придбала у [PERSON] житловий будинок №48, розташований на земельній ділянці площею 1200 кв.м. по вулиці Пушкіна у смт. Іларіонове Синельниківського району Дніпропетровської області. І згідно до витягу з реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 28558795 від 24.10.2014 р. за [PERSON] зареєстровано право власності на житловий будинок №48, розташований на земельні ділянці площею 1200 кв.м. по вулиці Пушкіна у смт. Іларіонове Синельниківського району Дніпропетровської області який складається з: А-1- житловий будинок, Б-1 літня кухня, В-1 погріб Г-1 гараж, Д-1 вбиральня, Л-1 водоколонка, К-1 колодязь, № 1-2-огорожа. Загальна площа будинку становить 82,5 кв. м. Відповідно п.7 договору купівлі-продажу житлового будинку від 24.10.2014 р. реєстровий № 2073: «. Продавець стверджує, що на момент підписання цього договору, малолітні або неповнолітні діти, недієздатні чи обмежено дієздатні та інші особи не мають права користування вказаним нерухомим майном...». Згідно усної домовленості якої було досягнуто між [PERSON] та [PERSON] 24.10.2014 р. договору купівлі-продажу, останній мав на протязі чотирьох днів після укладення договору купівлі-продажу житлового будинку виїхати з приміщення житлового будинку №48, що знаходиться у Дніпропетровській області, Синельниківський район, смт. Іларіонове по вулиці Пушкіна. Але, після сплину вищезазначеного терміну, позивач була позбавлена можливості вселиться до вищезазначеного будинку, так як колишній власник, [PERSON], не звільняв житловий будинок. Відсутність виконання умов усної домовленості про звільнення житлового будинку, [PERSON], пояснював браком часу, що позбавляло останнього можливості звільнити житловий будинок у обумовлені строки. І за проханнями [PERSON], остаточний строк звільнення житлового будинку № 48 по вул. Пушкіна в смт. Іларіонове, Синельниківського району , Дніпропетровської області був перенесений на 29.10.2014 р. В період, з 24.10.2014 р. по 29.10.2014 р., [PERSON] почала перевозити до домоволодіння № 48, що розташоване за вищезазначеною адресою особисті речі, які за домовленістю з колишнім власником, [PERSON], на період до якого останній мав звільнити вищезазначений житловий будинок зберігались в приміщенні гаража Г-1. Але і 29.10.2014 р., [PERSON], не звільнив житловий будинок № 48 що знаходиться у Дніпропетровській області, Синельниківський район, смт. Іларіонове по вулиці Пушкіна, пояснюючи це відсутністю у нього на це бажання. 17.12.2014 р., [PERSON] звернулась до Начальника [PERSON] ГУМВС України в Дніпропетровській області в порядку передбаченому ст.ст. 1-7 ЗУ « Про звернення громадян», в якому просила : «...1.Сприяти [PERSON] в реалізації її прав власника домоволодіння № 48 розташованого по вул. Пушкіна в смт. Іларіонове, Синельниківського району Дніпропетровської області, зобов'язавши, [PERSON], передати їй [PERSON] ключі від житлового будинку № 48 розташованого по вул. Пушкіна в смт. Іларіонове, Синельниківського району Дніпропетровської області. 2.3обов'язати, [PERSON] виселиться з житлового будинку № 48 розташованого по вул. Пушкіна в смт. Іларіонове, Синельниківського району Дніпропетровської області...», але до часу подання уточненої позовної заяви, не отримала жодної відповіді з [PERSON] ГУМВС України в Дніпропетровській області. 26.12. 2014 р., [PERSON] та її малолітня донька, [PERSON], згідно запису у домовій книзі для реєстрації громадян, що мешкають в будинку № 48 по вул. Пушкіна в смт. Іларіонове Синельниківського району Дніпропетровської області [PERSON] були зареєстровані за адресою 52520, Дніпропетровська область, Синельниківський район, смт. Іларіонове, вул. Пушкіна, буд. № 48. Після реєстрації, [PERSON], особисто і в присутності [PERSON] повідомила про її реєстрацію в незаконно зайнятому [PERSON], житловому будинку, та запропонувала останньому звільнити житловий будинок. Але і в цьому випадку, [PERSON], відмовився звільнити житловий будинок, вказавши на те, що звільнить житловий будинок лише за рішенням суду. Враховуючи вищезазначені фактичні обставини є очевидним те, що [PERSON] з моменту укладання договору купівлі-продажу житлового будинку не може вселитися до свого житлового будинку через те, що відповідач цьому всіляко перешкоджає цьому, не віддає ключі від будинку, та, зокрема, фізично перешкоджає вселенню. Беручи до уваги те, що відповідач перешкоджає позивачу у використанні її власності, стає очевидним те, що відповідач своїми діями прямо перешкоджає Позивачу у здійсненні останньою права користування та розпорядження житловим будинком № 48, що знаходиться за адресою : 52520, Дніпропетровська область, Синельниківський район, смт. Іларіонове, вул. Пушкіна. Тому, беручи до уваги те, що Позивач не укладав з Відповідачем жодного договору про найм, належного останньому на праві приватної власності житлового будинку № 48, що розташований по вул. Пушкіна в смт. Іларіонове, Синельниківського району, Дніпропетровської області і враховуючи факт відсутності належним чином підтвердженого факту реєстрації Відповідача за вищезазначеною адресою, є очевидним те, що Відповідач, прямо порушує право Позивача здійснювати свої права власності так як чинить перешкоди останньому у користуванні майном і крім цього, незаконно перебуває у житловому будинку. Положеннями ст. 55 Конституції України передбачено те, що права і свободи людини громадянина в разі їх порушення, захищаються судом. Просить суд усунути перешкоди [PERSON] у користуванні житловим будинком № 48, що розташований по вул. Пушкіна, в смт. Іларіонове, Синельниківського району, Дніпропетровської області шляхом вселення [PERSON] до будинку № 48 по вул. Пушкіна в смт. Іларіонове, Синельниківського району , Дніпропетровської області. Висилити [PERSON] з житлового будинку № 48 по вул. Пушкіна в смт. Іларіонове, Синельниківського району Дніпропетровської області. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 243 гр.00 коп. Представник [PERSON] у відкрите судове засідання не з»явився, але до його початку надав суду заяву в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі не заперечують проти винесення заочного рішення. Позивач у відкрите судове засідання не з»явилася, однак в судовому засіданні, яке відбудеться 12.02.2015 р. пояснила обставини, так як вони викладені вище та просила її задовольнити її вимоги. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився з невідомої причини, хоча про дату слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Заяву про слухання справи без його участі суду не надав. До початку судового засідання представник третьої особи [PERSON] надала заяву в якій просить справу розглянути без їхньої участі прийняти законне рішення згідно норм чинного законодавства. Свідок [PERSON] будучи в судовому засіданні пояснив, що позивач його донька, її донька у відповідача купила будинок. Відповідач їх не пускав у двір і говорив, що питання про його виселення буде вирішувати суд. Донька з онукою зареєструвалися в спірному будинку, їхні речі знаходяться у відповідача в гаражі. З цього приводу зверталися до дільничного, але він не реагував. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справі, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. В матеріалах справи є договір купівлі-продажу житлового будинку від 24.10.2014 року укладений між [PERSON] та [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №2073, на підставі якого [PERSON] належить житловий будинок №48, розташований на земельній ділянці площею 1200 кв.м. по вулиці Пушкіна у смт. Іларіонове Синельниківського району Дніпропетровської області. Право власності зареєстровано Що також підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно пре реєстрацію права власності від 24.10.2014 за №28558795, серії ЕАН №025498. (а.с.8-9). В матеріалах справи є довідка видана квартальним комітетом №24 с. Іларіонове, Синельниківського району Дніпропетровської області від 01.11.2014 року, з якої вбачається, що за адресою: Синельниківський район, с. Іларіонове, вул. Пушкіна, 48 зареєстрований громадянин [PERSON]. (а.с.13). На підтвердження даного факту також є копія домової книги. (а.с.10-12). 26.12.2014 року та 31.10.2014 року за вказаною адресою зареєстровані також [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], 2013 року. (а.с.30-31). На підтвердження конфлікту між сторонами з приводу спірного будинку в матеріалах справи є заява [PERSON] в порядку передбаченому ст.ст. 1-7 ЗУ «Про звернення громадян» подана до [PERSON] (а.с.33-34) та висновок [PERSON] від 27.12.2014 року з приводу розгляду заяви [PERSON], яким повідомили [PERSON], що допитати [PERSON] не виявилось можливим, так як при неодноразовому прибутті до місця проживання останні вдома був відсутнім. (а.с.48). Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Статтею 47 Конституції України гарантовано право кожного на житло та передбачено, що ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону. Ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом, що передбачено ч.4 ст.9 ЖК України. Відповідно до ч. І ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для часткового задоволення позову. Оскільки відповідач безпідставно проживає у вищевказаному будинку, а позивач як власник має право використовувати помешкання для власного проживання, користуватися ним та розпоряджатися на власний розсуд і перешкоди у здійсненні позивачем цих прав підлягають усуненню шляхом виселення відповідача з житлового будинку. Позовні вимоги про вселення позивача до спірного будинку не підлягають задоволенню, оскільки, позивач і так є власником майна і має право проживати в спірному будинку без перешкод, а відповідач не є членом її сім»ї, а тому підлягає виселенню. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог у задоволенні яких позивачеві відмовлено. На підставі викладеного ст. 41 Конституції України від 28 червня 1996 року, ст. ст. 319, 383, 391 ЦК України,

Outcome: partial