Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, у якому просила визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS] та стягнути з відповідача 840,80 грн. судового збору. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона є власником Ѕ частини житлового будинку [ADDRESS] , в якому зареєстрований відповідач, який не є членом його родини, з 2019 р. не проживає та комунальні послуги не сплачує, а тому вважає, що останній втратив право користування житловим приміщенням. Сторони, будучи належним чином повідомленими про розгляд справи, в судове засідання не з`явились, подавши клопотання про розгляд справи у їх відсутності, відповідач вимоги позову визнав частково, а саме не погодився з вимогами про стягнення з нього понесених позивачем судових витрат. В силу вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснюється за правилами загального позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, дійшов наступних висновків. Судом достовірно встановлено, що [PERSON] є власником Ѕ частини житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.4). За відомостями, наданими згідно адресної картки особи, 14.01.2020 р. Кодаківською сільською радою за вих. № 2, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.5). Відповідно до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним. Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, що встановлено частиною 1 статті 316 ЦК України. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном - частиною 1 статті 317 ЦК України. Статтею 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ніхто не може бути протиправно позбавлений або обмежений у здійсненні права власності, як вказано у частині 2 статті 321 ЦК України. Відповідно до статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Разом з тим, згідно зі статтею 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з частиною 1статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням). У відповідності з приписами частини 2 статті 405 ЦК України, особа втрачає право на користування житлом, у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено договором або законом. Оскільки, під час розгляду справи встановлено, що відповідач вже понад трьох років без поважних причин не проживає в будинку [ADDRESS] , тобто відсутній у жилому приміщенні понад встановлені законом строки, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання останнього таким, що втратив право користування житлом у якому він зареєстрований. Крім того, за правилами ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 840,80 грн. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved