Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-31 00:00:00

позивач звернулася до суду із позовними вимогами до відповідача, третьої особи про усунення перешкод у користуванні належним їй житлом шляхом визнання відповідачки такою, що втратила право користування житлом - домогосподарством, що зареєстроване в погосподарській книзі села Гринява №5 за №309 та знаходиться за адресою с.Біла Річка Гринявської сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області, та зняття відповідачки з реєстрації місця проживання в даному домогосподарстві. Свої вимоги обґрунтовує тим, що згідно записів погосподарської книги №5 Гринявської сільської ради Верховинського району, вона являється головою домогосподарства, зареєстрованого в погосподарській книзі за №309, що знаходиться в прис.Валахівки с. Біла Річка Гринявської сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області, і відповідно до законодавства, щодіяло на момент побудови даного житлового будинку в 1944 році вона є власником даного будинковолодіння. На даний час вона позбавлена можливості повною мірою користуватися та розпоряджатися своєю власністю, оскільки її дочка [PERSON] зареєстрована в будинку, однак з жовтня 2013 року в даному будинку не проживає, витрати по його утриманню не несе. З будинку вона виселилася добровільно та забрала усі свої речі, на даний час проживає з чоловіком в с.Шепіт Путильського району Чернівецької області. Внаслідок того, що відповідач тривалий час не проживає за місцем реєстрації, вона втратила право на користування житлом. В той же час, вона добровільно відмовляється знятися з реєстрації, у звязку із чим порушуються її права, як власника. А тому просить позов задовольнити. В судовому засіданні позивач та представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримали з підстав наведених в позовній заяві. Просять позов задовольнити. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав, додатково пояснив, що він являється сином позивачки, а відповідачка його сестрою. З того часу, як відповідачка виселилася з власної волі з житлового будинку позивача, яка являється її матірю, а саме з жовтня 2013 року, вона відвідала матір лише кілька разів протягом 2014 року. Потім вона взагалі не приїджала, не цікавилася матірю, не допомагала їй по господарсту. Відповідачка вийшла заміж та проживає у свого чоловіка в с. Шепіт Путильського району. На даний час мати проживає з ним. Просить позов задовольнити. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, вказала, що вона не має іншого житла, куди б могла приписатися, а тому не бажає зніматися з місця реєстрації в житловому будинку в с.Біла Річка. Вказала, що не заперечує проти того, щоб позивачка проживала в будинку і будь-яких перешкод їй чинити не буде. Просить в задоволенні позову відмовити. Третя особа Гринявська сільська рада в судове засідання явку свого представника не забезпечила, про час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, що підтверджується розпискою про вручення судової повістки. Від представника надійшла заява про розгляд справи без його участі. А тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника третьої особи. Заслухавши пояснення позивача, її представників, відповідача, допитавши свідків, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, суд позовні вимоги задовольняє з таких підстав. Згідно з випискою з погосподарської книги №5, виданою Гринявською сільською радою Верховинського району 09.08.2017 за №948 (а.с.10) позивач [PERSON] являється головою двору за №309 в прис. Валахівки с.Біла Річка Гринявської сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області. Також з даної виписки вбачається, що житловий будинок побудований в 1944 році. Відповідно до п.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності в Україні до моменту набрання чинності ЦК України з 01.01.2004 року регулювалися положеннями ЦК України 1963 року та Законом України «Про власність», який введено в дію з 15.04.1991 року. Відповідно до положень ст.12 цього Закону було визначено, що громадянин набуває права власності на доходи відучасті в суспільному виробництві, індивідуальної праці, підприємницької діяльності, вкладення коштів у кредитні установи, акціонерні товариства, а також на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод, не заборонених законом. Об'єктами права індивідуальної власності є жилі будинки, квартири, предмети особистого користування, дачі, садові будинки, предмети домашнього господарства, продуктивна і робоча худоба, насадження на земельній ділянці, засоби виробництва, вироблена продукція, транспортні засоби, грошові кошти, акції, інші цінні папери, а також інше майно споживчого і виробничого призначення (ст. 13 Закону). За таких обставин суд вважає, що житловий будинок належним чином набутий у власність [PERSON], і на даний час належить їй на праві власності. Як вбачається із довідки Гринявської сільської ради від 09.08.2017 №948, акту обстеження матеріально-побутових умов сімї від 09.08.2017 №946, довідки про склад сімї від 09.08.2017 №947 (а.с.8,9,11) відповідач [PERSON], [INFO], згідно погосподарської книги №5, зареєстрована за адресою: [INFO] як член сімї, а саме дочка. З жовтня 2013 року за місцем реєстрації не проживає. Згідно з довідкою Селятинської сільської ради Путильського району Чернівецької області від 08.08.2017 №958, [PERSON], [INFO] на території Селятинської сільської ради не зареєстрована, але проживає в будинку чоловіка [PERSON] з жовтня 2013 року в с.Шепіт по вул.Зарічна,10 Путильського району Чернівецької області. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] суду показали, що є сусідами сторін і добре знають позивачку та відповідачку. Також їм добре відомий той факт, що відповідачка з жовтня 2013 року не проживає в будинку своєї матері в с.Біла Річка, оскільки вийшла заміж і проживає в свого чоловіка в с.Шепіт Путильського району Чернівецької області. З 2013 року відповідачка відвідала матір близько двох разів протягом першого року відїзду, потім вони її не бачили. Положеннями ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. При цьому суд враховує, що у відповідності до\~ст. 405 ЦК України\~член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] більше року, а саме з жовтня 2013 відсутня за місцем реєстрації в житловому будинку №309 в прис.Валахівки с.Біла Річка Гринявської сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області, житлом не користується, витрат по його утриманню не несе, а відтак втратила право на користування житлом. Оскільки на даний час відсутня будь-яка домовленість між власником та відповідачем на право користування житловим будинком, позивач одноосібно несе витрати по його утриманню, а відповідачка втративши право на житло, в добровільному порядку звільнити таке шляхом зняття з реєстрації наміру не виявляє, тому суд вважає, що право власності позивача підлягає судовому захисту шляхом визнання відповідачку такою, що втратила право на користування житлом. Таким чином позовні вимоги в цій частині є підставними та такими, що підлягають до задоволення. Що стосується позовних вимог в частині зняття відповідачки з реєстрації місця проживання в житловому будинку №309 в прис.Валахівки с.Біла Річка Гринявської сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області, то суд зазначає, що відповідно до вимог ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі рішення суду про позбавлення особи права на користування житловим приміщенням, та з врахуванням положень ст.14 ЦПК України, таке рішення суду є обовязковим для виконання відповідним органом державної реєстрації місця проживання, а тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають. У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем і документально підтверджені витрати на оплату судового збору, а також на оплату правову допомогу, які належним чином підтверджені з врахуванням вимог Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» наявними в матеріалах справи актом виконаних робіт та квитанцією про оплату таких.

Outcome: partial