Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 всіх доходів відповідача щомісячно. На обґрунтування вимог позивач в позовній заяві зазначила, що з 2014 року до 2017 року сторони проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Сторони мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . 10.07.2018 року позивач уклала шлюб з іншим чоловіком та змінила прізвище на [PERSON] . Дочка проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач проживає окремо та добровільно не надає допомогу на утримання неповнолітньої дочки. Посилаючись на викладене, позивач просила про задоволення позову та необхідність стягнення з відповідача аліментів в розмірі ј заробітку (доходу) щомісячно на утримання [PERSON] до повноліття останньої. Від позивача надійшла заява про підтримання позову та розгляд справи за її відсутності. Відповідач до суду не з`явився, про час слухання справи повідомлявся рекомендованим листом зі зворотнім повідомленням. До суду не надійшло відзиву на позов. З огляду на те, що сторони належним чином повідомлені, відповідач не з`явився в судове засідання та не подав відзив, суд ухвалив про заочний розгляд справи. Дослідивши наявні у справі матеріали (копію свідоцтва про шлюб; копію свідоцтва про народження [PERSON] ; довідку Інгульської сільської ради Баштанського району від 09.08.2019 року № 616; копію паспорта громадянина України на ім`я [PERSON] ; копію Витягу з Єдиного державного демографічного реєстру від 14.08.2018; копію довідки про реєстрацію місця проживання відповідача), суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог і можливість задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що сторони мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . Дочка проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач проживає окремо та добровільно не надає допомогу на утримання неповнолітньої дочки. Зазначені правовідносини врегульовані ст.ст. 180-183 Сімейного Кодексу України, із змісту яких слідує, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги до досягнення дітьми повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька (матері), або у твердій грошовій сумі. Частка доходу батька (матері) визначається судом з врахуванням матеріального становища платника аліментів та наявності у нього інших дітей. Розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. З урахуванням встановлених вище обставин щодо наявності у сторін малолітньої дитини, яка проживає з позивачем та перебуває на його утриманні, та за відсутності обставин, які звільняють відповідача від його обов`язку по сплаті аліментів, суд приходить до висновку про задоволення позову та необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Оскільки за\~даною категорією\~справ позивач\~звільнений від\~сплати судового\~збору та\~позов підлягає\~задоволенню,\~тому з\~відповідача на\~підставі ч.1\~ст.\~141\~ЦПК України\~підлягає стягненню\~судовий збір\~на користь\~держави. На підставі ст.ст. 198-201 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved