Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, яким просить розірвати їхній шлюб та стягнути з нього аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 3500 грн. починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення повноліття дитиною. Позов мотивує тим, що 08.08.2013 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, від якого народився син [PERSON], [INFO] За останній рік між ними постійно виникали незгоди, відповідач створював конфліктні ситуації, що негативно впливають на їхні відносини та виховання сина. Внаслідок цього вона зрозуміла, що кожен із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Її неодноразові намагання налагодити нормальні відносини не дали позитивних наслідків та відносини між ними надалі постійно погіршувались. На даний час вже більше року вона проживає разом з сином у своїх батьків. Відповідач проживає окремо, не займається і не цікавиться вихованням дитини. Вони припинили сімейні відносини, сім'я розпалась і кожен живе окремо, своїм особистим життям. Подальше спільне життя є неможливим і формальне збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам малолітнього сина. Разом з тим, відповідач повинен і має можливість сплачувати аліменти на утримання їхнього сина у твердій грошовій сумі, оскільки має мінливий дохід, працює за кордоном. Крім того, не можливо встановити всі джерела, для того, щоб визначити загальний розмір доходів відповідача. Позивач в судове засідання не з'явилася, однак від неї поступила заява, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задоволити, а тому суд розглянув справу у відсутності позивача на підставі наявних доказів по справі. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоч належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, подав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає повністю та згідний платити грошові кошти на утримання сина в сумі, яка є вказана в позовній заяві. Відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є підставним та підлягає задоволенню з огляду на таке. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює судове рішення про задоволення позову, а згідно вимог п. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь в справі, не підлягають доказуванню. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON], зареєстрували шлюб 08 серпня 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Дрогобичу реєстраційної служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області, актовий запис № 347. Від шлюбу сторін народився син [PERSON], [INFO]. Статтею 24 СК України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У відповідності до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Згідно п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007 року проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Відтак, аналізуючи зібрані по справі докази і оцінюючи їх в сукупності, суд вважає, що оскільки сторони не підтримують подружніх відносин протягом останнього року, їхній шлюб існує формально, обидві сторони просили суд не надавати терміну для примирення, тому є всі підстави для розірвання шлюбу. Прізвище позивачки після розірвання шлюбу не змінюється. Разом з тим, обов'язок утримувати дитину це моральне і найважливіше правове зобов'язання батьків. У разі їх ухилення від його виконання аліменти можуть стягуватись за рішенням суду. Обов'язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує згоду відповідача з розміром аліментів визначеним позивачкою, і визначає їх в розмірі 3500 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, що на думку суду, на даний час буде відповідати інтересам дитини, враховуючи вік та матеріальні потреби, можливості відповідача. Разом з цим, суд вважає за необхідне роз'яснити, що ч. 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, - що не позбавляє позивачку чи відповідача права за наявності вказаних підстав та доказів звернутись до суду з таким позовом. Відповідно до п.6 ч.1 ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 487,20 грн.

Outcome: approved