Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, ОКП «Кіровоградське обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації», [PERSON], [PERSON]. Після неодноразових уточнень остаточно просить скасувати рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 21.06.1999 р., встановити факт незаконного зняття арешту з 29/50 частини будинку по [ADDRESS] державним виконавцем Харіною О.М. 23.04.2004 р., скасувати ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12.07.2005 р., скасувати рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності за [PERSON], скасувати договір дарування укладеного між [PERSON] та [PERSON], скасувати рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності за [PERSON], вилучити майно з чужого володіння за правилами віндикації, визнати право власності за правонаступником за законом [PERSON] В обґрунтування позовних вимог зазначила, що рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 21.06.1999 р. в порядку поділу спільного майна подружжя між [PERSON] та [PERSON], за [PERSON] визнано право власності на 29/50 частин жилого будинку по [ADDRESS] в м. Кіровограді. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 7041 грн. компенсації. Рішенням суду від 08.10.1999 р. зобов'язано державного виконавця накласти арешт на 29/50 частин жилого будинку по [ADDRESS] та передати його на реалізацію. Державним виконавцем 21.08.2001 р. було складено акт передачі 29/50 частин домоволодіння [ADDRESS], який належав [PERSON] по ціні 3882 грн. 90 коп., переданий в особисту власність [PERSON] в рахунок боргу згідно в/л № 2-963 від 21.06.1999 р., виданого Кіровським райсудом м. Кіровограда. 25.05.2004 р. [PERSON] стало відомо, що державним виконавцем ВДВС Кіровського РУЮ Харіною О.М. було знято арешт з 29/50 частин жилого будинку по [ADDRESS], оскільки рішення Кіровського районного суду від 21.06.1999 р. було виконано частково за згодою стягувача, передано спірний будинок у власність [PERSON] 03.06.2004 р. при звернені до КОП «КООБТ1» [PERSON] не зміг зареєструвати належний йому будинок на підставі виданого йому акту. У 2004 році відбувся факт реєстрації 29/50 частин домоволодіння по [ADDRESS] без відповідної правової підстави на ім'я [PERSON] та здійснено його дарування [PERSON]. В 2005 році [PERSON] звертався до суду з вимогою про скасування державної реєстрації та договору дарування і справу було закінчено мировою угодою. З даною позовною заявою вона звернулася до суду в зв'язку з захистом інтересів неповнолітнього сина [PERSON] 1998 року, які були порушені затвердженням мирової угоди між [PERSON] та [PERSON]. Договір мирової угоди був затверджений судом з порушенням, оскільки не був погоджений у встановленому порядку Органом опіки та піклування, завданням якого є захист прав неповнолітніх та малолітніх дітей. Не погоджуючись з рішенням суду, після смерті [PERSON], вона бажає відновити порушені інтереси неповнолітнього сина, який є правонаступником за законом. У зв'язку з тим, що [PERSON] не сплатила грошову компенсацію за частину домоволодіння та належний їй будинок нереалізований з прилюдних торгів, за згодою [PERSON] був переданий йому у власність, рішення Кіровського районного суду втратило свою чинність та підлягає скасуванню. На підставі цього рішення після зняття арешту з будинку, [PERSON] зареєструвала та подарувала 29/50 частини домоволодіння, а тому реєстрація будинку на ім'я [PERSON] та укладений нею договір дарування на ім'я [PERSON] є нікчемними та підлягають скасуванню. Ухвалою Кіровського районного суду м.Кіровограда від 07.05.2014 р. до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору залучена [PERSON]. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилається на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечила щодо задоволення позовних вимог. Зазначила, що всі майнові питання між [PERSON], нею та [PERSON] були вирішені у 2005 році, отже позивач не має жодних законних підстав заявляти позовні вимоги в інтересах [PERSON] в порядку правонаступництва. Надала письмові заперечення (а.с. 30-31). Представник відповідача ОКП «Кіровоградське обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації» в судовому засіданні заперечив щодо задоволення позовних вимог за недоведеністю та безпідставністю. Зазначив, що позивачем взагалі не заявлені вимоги до ОКП «Кіровоградське обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації». Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Надав заяву про розгляд справи у його відсутності та письмові заперечення, згідно яких просить в задоволенні позовних вимог позивача відмовити в повному обсязі. Представник Реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції в судове засідання не з'явився. Про час та день слухання справи повідомлений в установленому порядку, причини неявки суду невідомі. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилася. Надала заяву про розгляд справи у її відсутності. Суд, в межах наданих доказів, заслухавши пояснення позивача, відповідача [PERSON], представника ОКП «Кіровоградське обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації», дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за заявою осіб, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, тобто кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] з 07.05.1988 р. по 21.10.1994 р. перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Під час шлюбу [PERSON] та [PERSON] придбали 29/50 частин жилого будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS] Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 21.06.1999 р. по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розподіл будинку в порядку поділу майна подружжя за [PERSON] визнано право власності на 29/50 частин жилого будинку по [ADDRESS] Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 7041 грн. компенсації (а.с. 7). Рішення не оскаржувалося та набрало законної сили. Набувач майна, [PERSON], стала його власником після здійснення нею передбаченої законом реєстрації права власності. Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 08.10.1999 р. задоволено скаргу [PERSON] на бездіяльність державного виконавця Науменко І.І. та зобов'язано державного виконавця накласти арешт на 25/50 частин жилого будинку по [ADDRESS] та передати його на реалізацію (а.с. 8). Актом державного виконавця від 21.08.2001 р., складеного на підставі ст. 61 ЗУ «Про виконавче провадження», 29/50 частин домоволодіння [ADDRESS] переданий в особисту власність [PERSON] в рахунок боргу згідно в/л № 20963 від 21.06.1999 р. (а.с. 9). Проте, [PERSON] не оформив права власності на 29/50 частин домоволодіння [ADDRESS], як то передбачено п. 131 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 18.06.1994 р. № 18/5 (чинної на час виникнення правовідносин). Відповідно до договору дарування частини житлового будинку від 29.06.2004 р., посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON], [PERSON] подарувала [PERSON] 29/50 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться в [ADDRESS] (а.с. 90-91). В п. 5 Договору зазначено, що відсутність заборони відчуження підтверджується довідками від 29.06.2004 р. Набувач майна, [PERSON], став його власником після здійснення ним передбаченої законом реєстрації права власності. В 2005 році [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], ВДВС Кіровського РУЮ м. Кіровограда, третя особа КООБТІ про зняття з державної реєстрації, визнання права власності, визнання недійсним договору дарування, стягнення моральної шкоди. Під час розгляду даної справи сторони уклали мирову угоду, за умовами якої [PERSON] передав у власність [PERSON] належну йому 39/100 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться по [ADDRESS] [PERSON] відмовився від заявлених позовних вимог до [PERSON] про визнання права власності, визнання недійсним договору дарування, стягнення моральної шкоди, визнавши за [PERSON] право власності на 29/50 частин домоволодіння [ADDRESS] (а.с. 10). Мирова угода затверджена ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12.07.2005 р., яка набрала законної сили. [INFO] [PERSON] помер (а.с. 11). Спадкоємцем після смерті [PERSON] є його син, [PERSON], [INFO], від імені якого заяву про прийняття спадщини подала [PERSON] (а.с. 120). За змістом ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як було встановлено в судовому засіданні [PERSON] на час смерті не був власником 29/50 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться в [ADDRESS], тому спірний будинок не є спадковим майном. Таким чином, позивач, як представник інтересів неповнолітнього сина, не може ставити питання про правомірність реєстрації за [PERSON] права власності на 29/50 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться в [ADDRESS], скасування державної реєстрації права власності, визнання недійсним договору дарування спірної частини будинку укладеного між [PERSON] та [PERSON], витребування майна та визнання права власності на майно в порядку спадкування. Щодо скасування рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 21.06.1999 р. по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розподіл будинку в порядку поділу майна подружжя та ухвали Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12.07.2005 р. по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], ВДВС Кіровського РУЮ м. Кіровограда, третя особа КООБТІ про зняття з державної реєстрації, визнання права власності, визнання недійсним договору дарування, стягнення моральної шкоди, суд зазначає, що порядок оскарження судових рішень, ухвалених місцевим судом, визначений Розділом V ЦПК України. Також, при винесенні рішення судом враховується, що позивач по справі, [PERSON], ще за життя [PERSON] звернулася з позовом до суду про скасування мирової угоди від 12.07.2005 р., який ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 18.01.2007 р. залишений без розгляду (а.с. 46). В 2010 році та 2013 році [PERSON] зверталася до апеляційного суду Кіровоградської області з апеляційними скаргами на ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12.07.2005 р. Ухвалою колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області від 10.03.2010 р. [PERSON] відмовлено в поновленні строку на апеляційне оскарження ухвали (а.с. 48-49). Ухвалою колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області від 07.05.2013 р. апеляційне провадження закрито, в зв'язку з тим, що [PERSON] участі у справі не брала, суд першої інстанції питання про права та обов'язки її сина не вирішував (а.с. 50-52). Крім цього, позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що мирова угода від 12.07.2005 р. була укладена без дозволу органу опіки та піклування, що є порушенням ст. 224 ЦК України. Відповідно до ст. 224 ЦК України правочин, вчинений без дозволу органу опіки та піклування (стаття 71 цього Кодексу), є нікчемним. Проте, дія коментованої статті поширюється на правочини, вчинені опікунами особи, над якою встановлено опіку, або особою, над якою встановлене піклування за згодою піклувальника, але без дозволу органу опіки й піклування. Статтею 58 ЦК України визначено, що опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. У розумінні ст. 58 ЦК України, [PERSON], який на час укладення мирової угоди був малолітнім, не відноситься до осіб, відносно яких встановлюється опіка. Тому дозвіл органу опіки та піклування на укладення мирової угоди між [PERSON] та [PERSON] не потребувався. Судом досліджувались інші докази та доводи позивача на обґрунтування позовних вимог, їм дана правова оцінка, проте вони не спростували доводів відповідачів про відсутність правових підстав задоволення позову. За таких обставин, суд, оцінивши матеріали справи та надані сторонами докази, приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] до Реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, [PERSON], [PERSON]. Позивачем по справі зазначено відповідачем ОКП «Кіровоградське обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації», але під час розгляду справи не доведено наявність спору між ними, вимоги до ОКП «Кіровоградське обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації» позивачем не заявлялися. Таким чином, відсутні обставини, визначені ст. 16 ЦК України, для захисту цивільного права та інтересу позивача до даного відповідача. Щодо вимоги про встановлення факту незаконного зняття арешту з 29/50 частини будинку по [ADDRESS] суд зазначає, що даний арешт був накладений державним виконавцем Кіровського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції, який не є стороною по справі. Оскільки суд позбавлений права самостійно проводити заміну неналежного відповідача чи залучати співвідповідача до участі у справі, позивачем не заявлялося таке клопотання, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовної вимоги. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed