Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення із відповідача 64355,00 грн. шкоди, завданої затопленням квартири, 2000,00 грн. витрат, повязаних з проведенням експертизи, 12500,00 грн. моральної шкоди, оскільки внаслідок неналежного виконання відповідачем умов договору про надання послуг з утримання будинків і споруд щодо не забезпечення належного функціонування системи водовідведення, у результаті чого вода під час зливи залишилася на даху та затопила її квартиру [ADDRESS]. В ході розгляду справи, позивач збільшила позовні вимоги, а саме просила стягнути з відповідача 83855 грн. шкоди, завданої затопленням квартири та судовий збір до 838,55 грн., що підтверджується договором підряду на виконання робіт по частковому ремонту мякої покрівлі від 20.11.2017 р., актом здачі-прийому робіт від 25.11.2017 р., рахунком-фактурою від 25.11.2017 року, типовою формою №КО-1 від 25.11.2017 р. та квитанцією №0.0.912863644.1 від 11.12.17 року, матеріальні збитки позивача склали 2500,00 грн.. Позивач та її представник у судовому засіданні підтримали позовні вимоги. Представник відповідача заперечував проти задоволення позову. Зясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору №10139 купівлі-продажу нерухомого майна від 01.10.1999 року, зареєстрований Південною Товарною Біржею (а.с. 8). 14 липня 2015 року позивач звернулася до відповідача із заявою, якою просила привести у відповідність зливні труби та дах житлового будинку, складення акту про затоплення квартири, оцінити завдану шкоду та компенсувати її (а.с. 10). Як вбачається із зведеного кошторисного розрахунку, ремонтні роботи у квартирі [ADDRESS] з ліквідації затоплення складають 64355,00 грн. (а.с. 18-51). Актом здавання-приймання послуги №120-1247 від 05.10.2017 року визначено, що вартість робіт з складання зведеного кошторисного розрахунку склала 2000,00 грн. (а.с. 52). Позивач направила відповідачу претензію від 25.01.2017 року, якою просила провести ремонт квартири чи відшкодувати їй збитки в сумі 64355,00 грн. (а.с. 15). Листом від 06.02.2017 року за вих. №3-53 відповідач повідомив про необхідність додаткового строку для розгляду цього звернення та про необхідність надання усіх наявних документів (а.с. 16). З листа відповідача від 25.09.2017 року за вих. №3-616 вбачається, що позивач своєчасно не звернулася до відповідача, одразу після того, як за її твердженням відбулось залиття квартири, з метою створення комісії та фіксації усіх подій та завданої шкоди, підприємство не має підтверджених даних про факт залиття та обґрунтованої оцінки завданої шкоди. 26 вересня 2017 року позивач звернулася до відповідача із заявою про направлення представника підприємства в період з 27.09.2017 року по 28.09.2017 року для складання та підписання акту-претензії у звязку із заподіяною шкодою після затоплення її квартири та не виконання зобовязань з ремонту покрівлі (а.с. 53). Листом комунального житлово-експлуатаційного підприємства Миколаївської міської ради «Зоря» від 09.10.2017 року за вих. №3-649 позивача повідомлено про те, що в строк до 01.11. 2017 року буде здійснено перевірку електричної проводки у її квартирі та визначено, які ділянки проводки мають бути замінені. Протягом двох робочих днів з моменту перевірки зобовязуємось надати необхідні матеріали для заміни електропроводки. Також в строк до 01.11.2017 року працівниками підприємства буде здійснено огляд покрівлі та підготовлено матеріали для направлення у Департамент Житлово-комунального господарства Миколаївської міської ради з метою проведення капітального ремонту покрівлі на будинку по вул. Молодогвардійська, 57-Б (а.с. 54). 12 жовтня 2017 року позивачем, [PERSON], [PERSON] як споживачами послуг був складений акт-претензію про неналежне надання або ненадання послуг, в якій позивач просила відшкодувати завдану їй суму збитків у розмірі 78855,00 грн., що складається з 64355,00 грн. вартості будівництва, 2000,00 грн. вартості експертизи, 2500,00 грн. витрат на мінімальний ремонт даху, а також 10000,00 завданої моральної шкоди (а.с. 55). Відповіддю відповідача від 04.12.2017 року за вих. №3-746 позивачу відмовлено у задоволенні її претензії з огляду на наступне: після виходу на місце комісії у складі представників підприємства було здійснено роботи по очистці ливньової каналізації, яка й стала причиною підтоплення її квартири; після настання пригоди позивач своєчасно не звернулася до підприємства з метою складення акту про затоплення квартири, в якому потрібно було відобразити усі збитки, які були завдані вищезгаданою пригодою, а тому підприємство на даний час не має підтверджених даних про наявність чи відсутність матеріальних збитків та їх обєму; посилання позивача на підготовлений кошторис про проведення ремонтно-відновлювальних робіт не є кваліфікованою оцінкою суми завданої матеріальної шкоди, а лише відображає можливі варіанти при проведенні ремонту у її квартирі, що ніяк не повязано із її зверненням по затопленню квартири; підприємство направляло позивачу пропозицію по виконанню робіт з відновлення електропостачання у належній їй квартирі та надання усіх необхідних матеріалів для проведення ремонту електромережі; позивачем не було надано будь-яких даних, які б обґрунтували інші суми компенсації, які вона вимагає сплатити їй згідно поданої нею претензії. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин здійснюються виключно на договірних засадах. Згідно із п. 1 ч. 3 ст. 20 вказаного Закону, споживач зобовязаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Таким чином, правовідносини між сторонами за своїм змістом є зобовязальними, позивач повинен надавати відповідачу житлово-комунальні послуги, а відповідач повинен за них сплачувати в силу приписів ст. 11 Цивільного кодексу України. Між сторонами укладений договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, за умовами якого предметом договору є забезпечення виконавцем надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у [ADDRESS], а споживачем забезпечення своєчасної оплати таких послуг за встановленим тарифом у строк та на умовах, що передбачені цим договором (п. 1 договору). За п. 15 цього договору, виконавець несе відповідальність згідно із законодавством і цим договором за неналежне надання або ненадання послуги, що призвело до заподіяння збитків майну та (або) приміщенню споживача, шкоди його життю чи здоровю, - шляхом відшкодування збитків (а.с. 13-14). Відповідно до ч. 1 ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. За змістом п. 1 ч. 2 цієї статті, збитками є втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно із ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійснення своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватись моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов'язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Частиною 3 ст. 386 ЦК України передбачено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Відповідно до положень ст. ст. 1166 та 1167 ЦК України для покладення відповідальності на заподіювача майнової та моральної шкоди, зокрема в результаті бездіяльності заподіювача, необхідна сукупність таких обов'язкових умов: наявність шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди, причинний зв'язок між протиправною поведінкою заподіювача і шкодою, вина в заподіянні шкоди. Таким чином, деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за вини заподіювача шкоди. Причинний зв'язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов'язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об'єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди. Згідно з ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Вказана стаття регулює загальні підстави для відшкодування шкоди в рамках позадоговірних (деліктних) зобов'язань. Юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення, елементами якого є: шкода, протиправна поведінка, причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою, вина. Відсутність хоча б одного з цих же елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду. Пленум Верховного Суду України у постанові від 27.03.1992 №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» у п. 2 роз'яснив, що при розгляді таких справ, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі або майну громадянина відшкодовується у повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Згідно правової позиції висловленої Верховним Судом України при розгляді справи №6-183цс14 від 03.12.2014, законом не покладається на позивача обов'язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен доказати факт заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини і якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Згідно з п. 2.3.6. Правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства №76 від 17.05.2005, у разі залиття квартири складається відповідний акт. Згідно додатку №4 до зазначених Правил, у акті, зокрема, зазначається що трапилось, причини та наслідки залиття, акт складається комісією у складі головного інженера виконавця послуг, майстра, слюсаря-сантехніка, з актом ознайомлюються мешканці квартир. В акті повинно бути відображено: дата складання акта (число, місяць, рік):прізвища, ініціали та займані посади членів комісії; прізвище, ім'я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності: прізвище, ім'я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, з вини якого сталося залиття; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини: завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття. У листі Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 29.12.2009 №12/20-11-1975 «Щодо ремонту квартири після залиття» також зазначено, що при складенні акту про залиття присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов'язковою. Тобто факт залиття квартири, характер залиття та його причини, завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок - залиття речей та їх орієнтовна вартість) та його наслідків має бути зафіксований актом комісійного обстеження квартири, складеним за обов'язкової участі винної особи. Актом від 15.07.2015 року, складеного комісією в складі директора комунального житлово-експлуатаційного підприємства Миколаївської міської ради «Зоря», головного інженера та майстра цього підприємства, встановлено, що після зливи відбулося затікання з даху у вітальні плями на стелі, на схилах балкону, в спальні на стелі, відклеїлись шпалери на стінах у вітальні, в коридорі. У квартирі замкнула електропроводка. Затоплення виникло через сильну зливу (а.с. 12). Таким чином, відповідач при складанні зазначеного [PERSON] визнав причину залиття квартири, встановив пошкодження, документ був складений у присутності представників житлово-комунального підприємства. Згідно з пунктом 9 вищезазначеної Постанови відшкодування шкоди шляхом покладення на відповідальну за неї особу обов'язку надати річ того ж роду і якості, налагодити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі, застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб полагодити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди. Згідно ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на встановлені в судовому засіданні обставини та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов'язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу. Відповідач, як заподіювач шкоди не надав суду достовірних, належних та допустимих доказів у спростування його вини в спричиненні шкоди. Відповідач заперечував проти розміру шкоди яку заявила позивач, однак також не надав жодного доказу у спростування співмірності заподіяної шкоди та заявленого позивачем розміру матеріальної шкоди. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини у справі, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині стягнення з відповідача матеріальної шкоди у розмірі 69355 грн. (64533 грн розмір витрат на ремонт 5000 грн. фактичні витрати на поточний ремонт даху), оскільки відповідачем не доведено відсутність вини у заподіянні шкоди позивачеві у зазначеному ним обсязі. Приписами ч. 1 та п. 3 ч. 2 ст. 23 Цивільного кодексу України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна. У відповідності з ч. 3 цієї статті, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Враховуючі відсутність з боку відповідача протягом тривалого часу будь-яких дій стосовно відновлення, ремонту чи виплати компенсації за нанесену шкоду, з огляду на неодноразові намагання позивача врегулювати спір в позасудовому порядку, суд вважає, що вимоги про стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню у розмірі 2000 гривен. Відповідно до ч. 1, 3\~ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат повязаних з розглядом справи належать в тому числі і витрати на проведення експертизи. На підтвердження вказаних витрат позивачем надано [PERSON] здавання-приймання послуги №120-1247 від 05.10.2016 року з зазначенням вартості робіт у розмірі 2000 грн.. Зазначені судові витрати підлягають стягненню на користь позивача. Частина 1, 2 статті 141 ЦПК України встановлює, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру заявлених позовних вимог, у разі задоволення позову на відповідача, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору. На підставі ст. ст. 11, 22, 23, 525, 526, 530, 610, 611, 1166 Цивільного кодексу України,

Outcome: partial