Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, у якому зазначила, що 30 квітня 2008 року між нею та банком було укладено кредитний договір № 093-2008-1397, за яким вона отримала 48463 доларів США. Банк, скориставшись її юридичною необізнаністю, включив в договір несправедливі умови. Оскільки між нею та банком було укладено договір в іноземній валюті, що також суперечить законодавству, просить його визнати недійсним, зобов'язати приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кравченко І.С. виключити з реєстру іпотек та заборон відчуження запис іпотеку та заборону відчуження нерухомого майна, яке було передано в іпотеку, що знаходиться [ADDRESS], застосувати наслідки нікчемності правочину та зобов'язати відповідача повернути позивачу сплачені суми за договором. В подальшому позивач уточнила позовні вимоги та просить реструктуризувати борг за цим договором. В судове засідання учасники не з'явилися. Повідомлені належним чином про час та місце слухання справи. Позивач подала суду заяву про розгляд справи за його відсутністю. На позові наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує. Представник відповідача про причини неявки суду не повідомив. Згідно з ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що 30 квітня 2008 року між [PERSON] та ВАТ «Універсал Банк» було укладено кредитний договір № 093-2008-1397 Відповідно до ч.1 ст. 524 ЦК України зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Статтею 533 ЦК України передбачено, що грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Відповідно до частини 4 ст.5 Декрету Кабінету Міністрів від 19.02.1993року №15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» індивідуальної ліцензії потребують в тому числі операції з надання і одержання резидентами кредитів в іноземній валюті, якщо терміни і суми таких кредитів перевищують встановлені законодавством межі. Але в національному законодавстві відсутні норми, які б містили обмеження щодо терміну надання та сум кредитів в іноземній валюті фізичним особам-резидентам, чи необхідності отримання будь-якою із сторін кредитних договорів індивідуальної ліцензії на отримання кредиту в іноземній валюті. Оскільки відповідачем не підтверджено, що він мав право здійснювати операції з валютними цінностями, то договір підлягає визнанню недійсним. Разом з тим, не підлягають задоволенню вимоги: про зобов'язання нотаріуса вчинити певні дії, оскільки він до участі в справі в якості відповідача не притягнутий; про реструктуризацію боргу, оскільки договір визнається недійсним і вимога про реструктуризацію суперечить цієї вимозі. Також не підлягає задоволенню вимога про стягнення суми як наслідок нікчемності договору, оскільки він судом таким не визнається.

Outcome: partial