Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Мотивуючи свої вимоги тим, що 19.03.2005 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб. У період шлюбу народився син [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося, відповідач почав зловживати спиртними напоями, погрожувати позивачці та її сім'ї фізичною розправою, провокував на постійні сварки, свідком яких іноді була їх дитина. Зазначене негативно впливає на психічний стан дитини. Зазначає, що сторони втратили почуття любові та повагу один до одного, спільне господарство не ведуть, подружні відносини не підтримують більше пів року, проживають окремо. Шлюб існує формально, підстав для збереження шлюбу не має, а тому просить його розірвати. Крім того, позивач утримує дитину сама, а тому вимушена просити суд стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/3 частини від всіх доходів відповідача на утримання неповнолітньої дитини. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, з підставами розірвання шлюбу не погодився, щодо стягнення з нього аліментів, зазначив, що він безробітний. Відповідно до ст. 111 Сімейного Кодексу України судом вживались заходи для примирення сторін. Після закінчення строку на примирення, позивач продовжувала наполягати на розлучені та задоволенні позовних вимог. Вислухавши пояснення сторін по справі, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 19 березня 2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 399. У період шлюбу народився син [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з′ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як сторони однією сім′єю не проживають, спільне господарство не ведуть, мають різні інтереси та погляди, втратили почуття любові та поваги один до одного, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть, тому шлюб повинен бути розірваний. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов′язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров′я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров′я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4)інші обставини, що мають істотне значення. Так, в судовому засіданні встановлений той факт, що [PERSON], [INFO], знаходиться на утриманні своєї матері. Відповідач офіційно не працює. Враховуючи матеріальний стан сторін, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини. Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд враховує вимоги ст. ст. 182, 183 Сімейного Кодексу України, думку відповідача і приходить до висновку про доцільність стягнення з відповідача аліментів в частковому відношенні до його заробітку, а саме в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно на утримання малолітньої дитини. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved