overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

*Позивач звернулася з позовом до відповідача, в якому просить визнати її право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку площею 1,1790 га для ведення особистого селянського господарства на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії II-ВЛ №032606, виданого 2 жовтня 2003 року Горохівською районною державною адміністрацією на ім»я [PERSON], посилаючись на те, що її матір [PERSON] все своє майно посвідчила заповітом позивачу. [PERSON] померла 23.10.2006 року. Після її смерті позивач прийняла спадщину, а тому просить поданий позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не з»явився, в письмовій заяві до суду просить справу розглядати у відсутності їхнього представника, позовні вимоги [PERSON] визнає повністю. Суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 1235 ЦК України надається право заповідачу на призначення спадкоємців. З заповіту, складеного [PERSON] 19 березня 2004 року, який було посвідчено секретарем Бужанівської сільської ради та зареєстровано в реєстрі за №10 видно, що вона все своє майно заповіла [PERSON]. Згідно з свідоцтвом про смерть, [PERSON] померла 23.10.2006 року. Довідкою [PERSON] сільської ради стверджується, що заповіт [PERSON] не змінено і не скасовано, спадкоємцем за заповітом є дочка [PERSON] З свідоцтва про народження [PERSON] видно, що її матір»ю є [PERSON], а згідно з свідоцтвом про одруження, [PERSON] одружилася та змінила своє прізвище на [PERSON] З державного акта на право приватної власності на землю серії II-ВЛ №032606, виданого 2 жовтня 2003 року Горохівською районною державною адміністрацією видно, що [PERSON] належала земельна ділянка площею 1,1790 га. Відповідно до відповіді Горохівської державної нотаріальної контори від 04.03.2016 року №365/01-09, спадкової справи після померлої [PERSON] не заводилось. Отже, судом встановлено, що позивач [PERSON] після померлої [PERSON] прийняла належну їй спадщину, є її спадкоємницею за заповітом. А тому суд вважає, що слід визнати право власності [PERSON] в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку площею 1,1790 га для ведення особистого селянського господарства на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії II-ВЛ №032606, виданого 2 жовтня 2003 року Горохівською районною державною адміністрацією на ім»я [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-11 00:00:00

*Позивач звернулася з позовом до відповідача, в якому просить визнати її право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку площею 1,6549 га., яка належала [PERSON] на підставі Державного акта на право на земельну ділянку серії [NUMBER], посилаючись на те, що вищевказану земельну ділянку їй посвідчила заповітом [PERSON] Спадкодавець [PERSON] померла [INFO] року. Враховуючи, що після її смерті позивач прийняла спадщину, просить поданий позов задовольнити. Представник відповідача Пустомитівської сільської ради в судове засідання не з»явився, в письмовій заяві до суду просить справу розглядати у відсутності їхнього представника, позовні вимоги [PERSON] визнає повністю. Суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 1235 ЦК України надається право заповідачу на призначення спадкоємців. З заповіту, складеного [PERSON] 7 червня 2013 року, який було посвідчено секратерем Пустомитівської сільської ради Горохівського району та зареєстровано в реєстрі за №31 видно, що вона належну їй земельну ділянку на підставі Державного акта на право на земельну ділянку серії [NUMBER] заповіла своїй племінниці [PERSON] (а.с.12). Згідно з свідоцтвом про смерть, [PERSON] померла [INFO] року (а.с.7). З Державного акта на право на земельну ділянку серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] належала земельна ділянка площею 1,6549 га. (а.с.8). Документами про родинні відносини стверджується, що [PERSON] є племінницею спадкодавця [PERSON] З спадкової справи після померлої [PERSON] видно, що [PERSON] зверталася до суду з заявою про прийняття спадщини. Отже, судом встановлено, що позивач [PERSON] після померлої тітки [PERSON] є спадкоєницею за заповітом, прийняла спадщину. А тому суд вважає, що слід визнати право власності [PERSON] в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку площею 1,6549 га., яка належала [PERSON] на підставі Державного акта на право на земельну ділянку серії [NUMBER]. [PERSON] в заяві до суду від стягнення судових витрат з відповідача - Пустомитівської сільської ради відмовилася.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до відповідача, в якому просить визнати її право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку площею 1.65 га для ведення особистого селянського господарства на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 №086874, посилаючись на те, що [PERSON] вказану вище земельну ділянку заповіла позивачу, [PERSON] [PERSON] помера 14 лютого 2016 року. Після її смерті позивач прийняла спадщину, а тому просить поданий позов задовольнити. Представник відповідача в заяві до суду просить справу розглядати у відсутності представника [PERSON] сільської ради, позовні вимоги [PERSON] визнає повністю. Суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 1235 ЦК України надається право заповідачу на призначення спадкоємців. З заповіту, складеного [PERSON] 10 грудня 1996 року, який було посвідчено секретарем Бранівської сільської ради та зареєстровано в реєстрі за №40 видно, що вона все своє майно заповіла своїй дочці [PERSON]. Заповіт станом на 14.07.2016 року не змінено і не скасовано (а.с.11). Згідно з свідоцтвом про смерть, [PERSON] померла 14 лютого 2016 року (а.с.8). Довідкою [PERSON] сільської ради від 14.07.2016 року №883 стверджується, що спадкоємцем за заповітом є дочка [PERSON], яка вступила у фактичне володіння спадковим майном шляхом спільного проживання (а.с.5). З свідоцтва про народження [PERSON] видно, що її матірю є [PERSON], а згідно з свідоцтвом про одруження, [PERSON] одружилася та змінила своє прізвище на [PERSON] (а.с.9,10). З Державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 №086874 видно, що [PERSON] належала земельна ділянка відповідного розміру (а.с.4). Відповідно до відповіді Горохівської державної нотаріальної контори від 07.12.2016 року, спадкової справи після померлої [PERSON] не заводилось. Судом встановлено, що [PERSON] після померлої [PERSON] прийняла спадщину, є її спадкоємницею за заповітом. А тому суд вважає, що слід визнати право власності [PERSON] в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку площею 1.65 га для ведення особистого селянського господарства на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 №086874. В заяві до суду позивач від стягнення судових витрат з відповідача [PERSON] сільської ради відмовилася. Суд звертає увагу позивача на дотримання вимог ст.ст.162, 164, 167, 174 Податокового кодексу України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-21 00:00:00

*Позивач звернулася з позовом до відповідача, в якому просить визнати її право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку площею 2,1263 га. для ведення особистого селянського господарства на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №484770, виданого Горохівською РДА на ім»я [PERSON]. *Мотивує свій позов тим, що її тітка [PERSON] вищевказану земельну ділянку посвідчила їй заповітом. [PERSON] померла 11.06.2010 року. Після її смерті позивач прийняла спадщину, а тому просить поданий позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не з»явився, в письмовій заяві до суду просить справу розглядати у відсутності їхнього представника, позовні вимоги [PERSON] визнає повністю. Суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 1235 ЦК України надається право заповідачу на призначення спадкоємців. З заповіту, складеного [PERSON] 2 березня 2007 року, який було посвідчено секретарем Квасівської сільської ради та зареєстровано в реєстрі за №7 видно, що вона все своє майно заповіла своїй племінниці [PERSON]. Даний заповіт не змінений і не скасований (а.с.8). Згідно з свідоцтвом про смерть, [PERSON] померла 11.06.2010 року (а.с.6). Довідкою [PERSON] сільської ради від 09.12.2015 року №865 стверджується, що заповіт [PERSON] у сільській раді посвідчувався 02.03.2007 року по реєстрі за №7. Єдиною спадкоємницею після померлої заповітом є [PERSON] (а.с.9). З Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №484770 видно, що його було видано Горохівською РДА на ім»я [PERSON] (а.с.7). Документами про родинні відносини стверджується, що [PERSON] є племінницею [PERSON] (а.с.10,11). З відповіді Горохівської державної нотаріальної контори від 04.03.2016 року №366/01-09 видно, що спадкової справи після померлої [PERSON] не заводилось. Отже, судом встановлено, що позивач [PERSON] після померлої [PERSON] прийняла належну їй спадщину, є її спадкоємницею за заповітом. А тому суд вважає, що слід визнати право власності [PERSON] в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку площею 2,1263 га. для ведення особистого селянського господарства на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №484770, виданого Горохівською РДА на ім»я [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до відповідача, в якому просить визнати її право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку площею 2,34 га. для ведення особистого селянського господарства на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №086955, посилаючись на те, що [PERSON] вищевказану земельну ділянку посвідчила їй заповітом. [PERSON] померла 16.02.2008 року. Після її смерті позивач прийняла спадщину, а тому просить поданий позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в заяві до суду просить справу розглядати у відсутності їхнього представника, позовні вимоги [PERSON] визнає повністю. Суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 1235 ЦК України надається право заповідачу на призначення спадкоємців. З заповіту, складеного [PERSON] 21 січня 2008 року, який було посвідчено секретарем Бранівської сільської ради та зареєстровано в реєстрі за №88 видно, що вона державний акт на земельну ділянку Р1 №086955 заповіла своїй внучці [PERSON] (а.с.11). Згідно з свідоцтвом про смерть, [PERSON] померла 16.02.2008 року (а.с.7). Документами про родинні відносини стверджується, що [PERSON] є онукою [PERSON] (а.с.8,9). Довідкою [PERSON] сільської ради від 16.09.2016 року №1297 стверджується, що заповіт [PERSON] у сільській раді посвідчувався в реєстрі за №88 від 21.01.2008 року, заповіт не змінено і не скасовано. Спадкоємцем за заповітом є [PERSON], яка вступила у володіння спадковим майном до шести місяців шляхом догляду за житловим приміщенням (а.с.10). З Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №086955 видно, що [PERSON] належала земельна ділянка площею 2.34 га. (а.с.12). З відповіді Горохівської державної нотаріальної контори від 07.11.2016 року №1955/01-09 видно, що спадкової справи після померлої [PERSON] не заводилось. Отже, судом встановлено, що позивач [PERSON] після померлої [PERSON] є спадкоємницею за заповітом, прийняла спадщину. А тому суд вважає, що слід визнати право власності [PERSON] в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку площею 2,34 га. для ведення особистого селянського господарства на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №086955. В заяві до суду позивач від стягнення судових витрат з відповідача [PERSON] сільської ради відмовилася. Суд звертає увагу позивача на дотримання вимог ст.ст.162, 164, 167, 174 Податокового кодексу України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-15 00:00:00

*Позивач звернулася з позовом до відповідача, в якому просить визнати її право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку площею 2,65 га., яка належала [PERSON] на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серія ВЛ №004269 (кадастровий номер земельної ділянки №0720887400:01:003:0246), посилаючись на те, що її бабуся [PERSON] вищевказану земельну ділянку посвідчила їй заповітом. [PERSON] померла 20.12.2014 року. Після її смерті позивач прийняла заповідану їй спадщину, а тому просить поданий позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не з»явився, в письмовій заяві до суду просить справу розглядати у відсутності їхнього представника, позовні вимоги [PERSON] визнає повністю. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з»явилися, в письмових заявах до суду просять справу розглядати у їх відсутності, позов [PERSON] визнають повністю. Суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 1235 ЦК України надається право заповідачу на призначення спадкоємців. З заповіту, складеного [PERSON] 19 квітня 2001 року, який було посвідчено секретарем Скобелківської сільської ради та зареєстровано в реєстрі за №10 видно, що вона належну їй земельну ділянку заповіла своїй внучці [PERSON]. Заповіт не змінено і не скасовано (а.с.7). Згідно з свідоцтвом про смерть, [PERSON] померла 20.12.2014 року (а.с.11). Документами про родинні відносини стверджується, що [PERSON] є внучкою спадкодавця [PERSON] (а.с.8,9). Довідкою Перемильської сільської ради від 04.06.2015 року №1133 стверджується, що [PERSON] є спадкоємницею [PERSON] по заповіту, прийняла спадщину шляхом подачі заяви до державною нотаріальної контори (а.с.13). З спадкової справи після померлої [PERSON] видно, що [PERSON] після її смерті прийняла спадщину, є її спадкоємницею за заповітом. Інші спадкоємці за законом [PERSON] та [PERSON] від успадкування належного їм майна відмовились. З Державного акта на право власності на земельну ділянку серія ВЛ №004269 видно, що [PERSON] належала земельна ділянка розміром 2.65 га (а.с.5). Отже, судом встановлено, що позивач [PERSON] після померлої [PERSON] є спадкоємницею за заповітом, прийняла спадщину, інші спадкоємці за законом від прийняття належних їм часток спадщини відмовилися. А тому суд вважає, що слід визнати право власності [PERSON] в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку площею 2,65 га., яка належала [PERSON] на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серія ВЛ №004269 (кадастровий номер земельної ділянки №0720887400:01:003:0246).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до відповідача, в якому просить визнати її право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну частку (пай) площею 2,09 га., яка належала [PERSON] на підставі сертифіката на земельну частку (пай) серії ВЛ №0237437, посилаючись на те, що 29 червня 2003 року помер [PERSON], а 23 листопада 2009 року померла [PERSON]. Ще за життя [PERSON] склала заповіт, в якому все своє майно заповіла позивачу. [PERSON] після померлої [PERSON] прийняла спадщину, а тому просить поданий позов задовольнити. Представник відповідача в заяві до суду просить справу розглядати у відсутності представника [PERSON] сільської ради, позовні вимоги [PERSON] визнає повністю. Суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 1235 ЦК України надається право заповідачу на призначення спадкоємців. Відповідно до заповіту, складеного [PERSON] 08 серпня 2003 року, який був посвідчений секретарем Бранівської сільської ради Горохівського району та зареєстровано в реєстрі за №24, вона все своє майно заповіла своїй племінниці [PERSON]. Згідно з свідоцтвом про смерть, [PERSON] померла 23 листопада 2009 року. Довідкою [PERSON] сільської ради від 02.11.2016 року № 1579 стверджується, що заповіт [PERSON] у сільській раді посвідчувався в реєстрі за №81 від 18.12.2002 року не змінено і не скасовано. Спадкоємцем за заповітом після його смерті є [PERSON]. З сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ВЛ №0237437 видно, що [PERSON] належала земельна частку (пай) розміром 2,09 га. З відповіді Горохівської державної нотаріальної контори від 07.12.2016 року вбачається, що спадкової справи після померлого [PERSON] не заводилось. З спадкової справи після померлої [PERSON] видно, що [PERSON] після її смерті є спадкоємницею за заповітом, прийняла спадщину. Інші спадкоємці відсутні. Судом встановлено, що [PERSON] після померлих [PERSON] та [PERSON] є спадкоємницею за заповітом, прийняла спадщину. А тому суд вважає, що слід визнати право власності [PERSON] в порядку спадкування за заповітом на земельну частку (пай) площею 2,09 га., яка належала [PERSON] на підставі сертифіката на земельну частку (пай) серії ВЛ №0237437. В заяві до суду позивач від стягнення судових витрат з відповідача [PERSON] сільської ради відмовилася. Суд звертає увагу позивача на дотримання вимог ст.ст.162, 164, 167, 174 Податокового кодексу України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-30 00:00:00

*Позивач звернулася з позовом до відповідача, в якому просить визнати її право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну частку (пай) площею 2,56 га., яка належала [PERSON] на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ВЛ №0237414, посилаючись на те, що [PERSON] все своє майно посвідчила їй заповітом. [PERSON] померла 01.12.2013 року. Після її смерті [PERSON] прийняла спадщину, а тому просить поданий позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не з»явився, в письмовій заяві до суду просить справу розглядати у відсутності їхнього представника, позовні вимоги [PERSON] визнає повністю. Суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 1235 ЦК України надається право заповідачу на призначення спадкоємців. Згідно з свідоцтвом про смерть, [PERSON] померла 14.09.2006 року (а.с.10.). З матеріалів даної цивільної справи вбачається, що [PERSON] після померлої [PERSON] прийняла спадщину, хоча відповідних правовстановлюючих документів на спадкове майно на своє ім»я не оформила. З заповіту, складеного [PERSON] 5 серпня 2013 року, який було посвідчено секретарем виконавчого комітету [PERSON] сільської ради та зареєстровано в реєстрі за №7 видно, що вона все своє майно заповіла своїй внучці [PERSON]»яні Іванівні. Заповіт не змінений і не скасований. Згідно з свідоцтвом про смерть, [PERSON] померла 01.12.2013 року. Довідкою [PERSON] сільської ради від 14.04.2016 року №276 стверджується, що [PERSON]»яна Іванівна є спадкоємницею після померлої [PERSON] З сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВЛ №0237414 видно, що [PERSON] належала земельна частка (пай) площею 2,56 га (а.с.6). З газети «Горохівський вісник» від 20 лютого 2016 року вбачається, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВЛ №0237414 слід вважати недійсним у зв»язку з його втратою. З відповіді Горохівської державної нотаріальної контори від 4 липня 2016 року №1072/01-09 видно, що спадкової справи після померлої [PERSON] не заводилось. Судом встановлено, що позивач [PERSON]»яна Іванівна після померлої [PERSON] прийняла заповідану їй спадщину, будь-які інші спадкоємці відсутні. А тому суд вважає, що слід визнати право власності [PERSON]»яни Іванівни в порядку спадкування за заповітом на земельну частку (пай) площею 2,56 га., яка належала [PERSON] на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ВЛ №0237414. [PERSON] в письмовій заяві до суду від стягнення судових витрат з відповідача [PERSON] сільської ради відмовилася. Суд звертає увагу позивача на дотримання вимог ст.ст.162, 164, 167, 174 Податокового кодексу України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-28 00:00:00

*Позивач звернулася з позовом до відповідача, в якому просить визнати її право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну частку (пай) площею 3,35 га., яка належала [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВЛ №0119754, посилаючись на те, що її мати [PERSON] вищевказану земельну частку (пай) посвідчила їй заповітом. [PERSON] померла 13.06.2014 року. Після її смерті позивач прийняла спадщину, а тому просить поданий позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не з»явився, в письмовій заяві до суду просить справу розглядати у відсутності їхнього представника, позовні вимоги [PERSON] визнає повністю. Суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 1235 ЦК України надається право заповідачу на призначення спадкоємців. З заповіту, складеного [PERSON] 28 серпня 2002 року, який було посвідчено секретарем Білопільської сільської ради Локачинського району Волинської області та зареєстровано в реєстрі за №64 видно, що [PERSON] належну їй земельну частку (пай) заповіла своїй дочці [PERSON] (а.с.8). Згідно з свідоцтвом про смерть, [PERSON] померла 13 червня 2014 року (а.с.4). З свідоцтва про народження [PERSON] видно, що її матір»ю є [PERSON], а згідно з свідоцтвом про одруження, [PERSON] одружилася та змінила своє прізвище на [PERSON] (а.с.6). Довідкою [PERSON] сільської ради від 28.01.2016 року №75 стверджується, що заповіт від [PERSON] посвідчувався у Білопільській сільській раді Локачинського району. Заповіт не змінено і не скасовано. Спадкоємцем на земельну частку (пай) після померлої [PERSON] за заповітом є дочка [PERSON], яка вступила у фактичне володіння спадковим майном шляхом спільного проживання (а.с.7). З сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВЛ №0119754 видно, що [PERSON] належала земельна частка (пай) площею 3,35 га. (а.с.5). З відповіді Горохівської державної нотаріальної контори від 04.03.2016 року №364/01-09 видно, що спадкової справи після померлої [PERSON] не заводилось. Отже, судом встановлено, що позивач [PERSON] після померлої [PERSON] прийняла належну їй спадщину, є її спадкоємницею за заповітом. А тому суд вважає, що слід визнати право власності [PERSON] в порядку спадкування за заповітом на земельну частку (пай) площею 3,35 га., яка належала [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВЛ №0119754.

Outcome: approved