Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-09 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, укладеного з [PERSON] та зареєстрованого 20 листопада 2015 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис номер 3555. Позовні вимоги мотивує тим, що шлюбні відносини з відповідачем не склалися, подружніх стосунків не підтримують, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, примирення та подальше збереження сім`ї вважає неможливим. Ухвалою суду від 22 липня 2019 року прийнято позов до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу у підготовче засідання. В підготовчому засіданні 4 вересня 2019 року позивач заявила клопотання про надання сторонам двомісячного строку на примирення. Ухвалою суду від 4 вересня 2019 року [PERSON] та [PERSON] у справі про розірвання шлюбу надано двомісячний строк на примирення та зупинено провадження у справі. Ухвалою суду від 5 листопада 2019 року поновлено провадження у справі. 5 листопада 2019 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні позивач позов підтримала з мотивів викладених в ньому, додатково пояснила, що під час наданого строку на примирення, сторони не примирились, просила розірвати шлюб. Відповідач в судовому засіданні відносно розірвання шлюбу не заперечив. Заслухавши пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного. Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 20 листопада 2015 року шлюб між сторонами було зареєстровано 20 листопада 2015 року, про що складено відповідний актовий запис за номером 3555. Шлюб було зареєстровано в Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції. Стаття 51 Конституції України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до частини 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами третьою, четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною другою статті 104, частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Відповідно до частини першої статті 110, статті 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що шлюб існує формально, сторони не підтримують подружніх стосунків, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, вважають, що примирення та збереження їх сім`ї є неможливим, оскільки під час наданого сторонам у справі строку на примирення не примирились. Вказані обставини стверджуються матеріалами позову, поясненнями сторін у справі. З огляду на вищенаведене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб між ними слід розірвати. При цьому у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати в розмірі 768,4 гривень судового збору.

Outcome: approved