Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом у якому за зміненими позовними вимогами просить усунути перешкоди у здійсненні права власності на квартиру [ADDRESS] шляхом зняття з реєстрації місця проживання [PERSON] Позовні вимоги мотивує тим, що вона являється власником квартири [ADDRESS]. Зазначає, що вона надала дозвіл на реєстрацію місця проживання відповідача в своїй квартирі на прохання своїх друзів, які товаришували з відповідачем, яка прибула до м. Києва з м. Севастополя. Відповідачу потрібна була лише реєстрація місця проживання документально для працевлаштування в м. Києві та отримання паспорта громадянина України без мети проживання в квартирі. В свою чергу відповідач пообіцяла після працевлаштування та отримання нового паспорта громадянина України одразу знятися з реєстрації. Відповідач у квартирі жодного дня не проживала, участі у витратах пов'язаних з утриманням квартири та оплати житлово-комунальних послуг не брала, речі відповідача у квартирі відсутні. У 2012 році відповідач всього лише один раз навідалась до квартири і повідомила, що вона подала документи для отримання нею паспорта громадянина України для виїзду за кордон та після отримання цього документу добровільно зніметься з реєстрації місця проживання. Місце проживання відповідача не відомо, а її реєстрація перешкоджає у повній мірі реалізовувати права власника квартири. Ухвалою суду від 05.12.2018 року відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження та призначено у справі підготовче судове засідання (а.с. 16, 17). Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 29.01.2019 року задоволено клопотання представника позивача [PERSON] [PERSON] про виклик свідків (а.с. 40, 41). 29 січня 2019 року судом постановлено ухвалу якою задоволено клопотання представника позивача [PERSON] [PERSON] про прийняття заяви про зміну предмету позову, закрито підготовче провадження у справі, та призначено справу до судового розгляду по суті на 26.02.2019 року (а.с. 38-39). В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не з'явилася, будучи належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомлено, відзив на позов не подала. Протокольною ухвалою суду від 26.02.2019 року вирішено провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити у справі заочне рішення, відповідно положень ст. ст. 280, 281 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. На підставі договору купівлі-продажу квартири від 27.06.1997 року, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Арестович О.М., зареєстрованим в реєстрі за № 495, [PERSON] являється власником квартири [ADDRESS] (а.с. 6-6 зв.). Відповідно довідки Комунального концерну «Центр комунального сервісу» від 07.12.2016 року № 1922, у квартирі [ADDRESS] зареєстровані позивач, донька позивача [PERSON] та з 2010 року відповідач [PERSON] (а.с. 9). Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право приватної власності є непорушним. Згідно ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За повідомленням представника позивача, відповідач у спірній квартирі не проживала жодного дня та була зареєстрована лише з метою працевлаштування у м. Києві та отримання паспорта громадянина України. Про обставини не проживання відповідача у квартирі [ADDRESS] з 2012 року свідчать акти від 04.10.2017 року та від 07.02.2018 року, затверджені начальником ЖЕД-406 (а.с. 10, 11). Як пояснила в судовому засіданні свідок [PERSON], вона мешкає в одному під'їзді з позивачем, часто заходить до останньої в квартиру. [PERSON] проживає з донькою [PERSON]. Відповідача вона жодного разу не бачила, за житло сплачує позивач самостійно. Свідок [PERSON] в судовому засіданні засвідчив, що з 2000 року він постійно живе у будинку [ADDRESS] [PERSON] є його сусідкою. Відповідач ніколи не з'являлась, вселятись до квартири позивача жодного разу не намагалась. Ольга йому говорила, що зареєструвала відповідача у 2012 році, як знайому. [PERSON] він не знає. Проживає у квартирі № 28 лише позивач з донькою. Свідок [PERSON] в судовому засіданні засвідчила, що позивач є її сусідка по площадці, вони заходять один до одного в квартири. [PERSON] їй років 2-3 тому повідомляла, що вона тимчасово прописала у своїй квартирі дівчину, щоб та влаштувалась на роботу, яку розшукати та виписати не може і за ту дівчину платить комунальні платежі. Відповідача вона ніколи не бачила. Як сусіди, вони постійно взаємно наглядають за квартирами один одного, коли [PERSON] їздить до матері, то залишає їм ключі від свого житла, щоб вони дивились за кішкою, проте відповідач ніколи з'являлась та з позивачем не проживає і раніше не проживала. За вищевикладених обставин судом встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS] і відповідач чинить їй перешкоди у користуванні і розпорядженні житлом, так як у вказаній квартирі не проживає та залишається там зареєстрованою, будь яких угод з приводу користування спірним житлом між сторонами не укладалось, відповідач не є членом сім'ї позивача, остання несе матеріальні витрати по оплаті за відповідача житлово-комунальних послуг та не може належним чином користуватися і розпоряджатися зазначеною квартирою, а тому позов підлягає задоволенню, оскільки знайшов своє підтвердження в судовому засіданні. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп. (а.с. 1).

Outcome: approved