Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-28 00:00:00

Позивач звернулася до Херсонського міського суду Херсонської області з позовом про зняття арешту з усього майна, що належало [PERSON] , [INFO] , накладений Херсонською філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України згідно постанови державного виконавця ВДВС Суворовського РУЮ у м. Херсоні про накладення арешту б/н від 17.05.2011 в рамках виконавчого провадження № 22996849 по виконанню виконавчого листа № 2-3794/10, виданого 06.08.2010 Суворовським районним судом м. Херсона про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Херсонгаз» боргу у сумі 1032,74 грн. Зазначає, що вона є спадкоємцем [PERSON] , який помер [INFO] . Проте, їй відмовлено у видачі свідоцтва про спадщину у зв`язку із накладеним на спадкове майно - все майно боржника [PERSON] - обтяження та надано інформацію з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно Херсонською філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України 18.05.2011 року накладено на все майно боржника на підставі постанови державного виконавця ВДВС Суворовського РУЮ у м. Херсоні про накладення арешту б/н від 17.05.2011 року. Згідно відповіді Суворовського РВ ДВС у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 08.01.2021 № 1526 перевіркою АСВП встановлено, що на виконанні відділу перебувало виконавче провадження № 22996849 по виконанню виконавчого листа № 2-3794/10, виданого 06.08.2010 Суворовським районним судом м. Херсона про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Херсонгаз» боргу у сумі 1032,74 грн. \~ \~ \~ \~29.12.2011 року винесено постанову про повернення виконавчого листа стягувачу, при завершенні виконавчого провадження підстави для зняття арешту були відсутні. З огляду на те, що виконавчі провадження зберігаються 3 роки, провести перевірку виконавчого провадження неможливо, то ж позивачу рекомендовано звернутись до суду для отримання рішення про зняття арешту з майна боржника. Зазначає, що оскільки за наявності арешту, накладеного на майно, порушується її право власності, як спадкоємця, внаслідок чого вона позбавлена змоги у повному обсязі користуватись своїми спадковими правами. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 26.02.2021 року відкрито загальне провадження по справі та призначено підготовче засідання. 18.03.2021 року згідно реєстру вхідної кореспонденції судді передано відзив на позовну заяву від відповідача, зі змісту якого вбачається, що Суворовським районним судом м. Херсона прийнято судове рішення у справі № 2- 3794/10, відповідно до якого з [PERSON] на користь ПАТ Херсонгаз стягнуто суму в розмірі 1 262,38 грн. Виконавчий документ пред`явлено на виконання до відділу державної виконавчої служби Суворовського району. AT Херсонгаз підтверджує, що заборгованість, стягнуту згідно з судовим рішенням у справі №2-3794/10 на користь ПАТ Херсонгаз повністю погашено у 2016 році. Копії судового наказу та інших документів, пов`язаних з виконанням вказаного рішення суду, не збереглися у зв`язку з їх давністю, тому не можуть бути надані. Враховуючи вищевикладене, проти задоволення позову [PERSON] про зняття арешту з майна не заперечують. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 14.04.2021 року, залучено [PERSON] до участі у справі в якості третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. Представник позивача в підготовче засідання не з`явилася, повідомлялася. Надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позову наполягає. Представник відповідача до суду не з`явилася, у поданому відзиві просила розглянути справу за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Представник третьої особи Суворовського районного відділу державної виконавчої служби у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у підготовче засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, при ухваленні рішення покладається на розсуд суду. Третя особа [PERSON] надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти задоволення позову. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. У відповідності до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Розглянувши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] , [INFO] помер [INFO] . Відповідно до листа Першої Херсонської державної нотаріальної контори № 389/02-14 від 03.02.2021, за даними спадкової справи № 445/2020, заведеної після смерті [PERSON] , 1961 року народження, померлого [INFO] , спадкоємцем за законом всього майна [PERSON] станом на 03.02.2021 року, в тому числі квартири [ADDRESS] , є його рідна сестра [PERSON] та його рідний брат [PERSON] . Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ЄРЗ №11184939, Херсонською філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України 18.05.2011 року, накладено на все майно [PERSON] , на підставі постанови державного виконавця ВДВС Суворовського РУЮ у м. Херсоні про накладення арешту б/н від 17.05.2011 року, реєстраційний номер обтяження 11184939. Згідно відповіді Суворовського РВ ДВС у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 08.01.2021 № 1526, згідно даних АСВП встановлено, що на виконанні відділу перебувало виконавче провадження № 22996849 по виконанню виконавчого листа № 2-3794/10, виданого 06.08.2010 Суворовським районним судом м. Херсона про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Херсонгаз» боргу у сумі 1032,74 грн. \~ \~ \~ \~29.12.2011 року винесено постанову про повернення виконавчого листа стягувачу, відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження», при завершенні виконавчого провадження підстави для зняття арешту були відсутні. З огляду на те, що виконавчі провадження зберігаються 3 роки, провести перевірку виконавчого провадження неможливо, то ж позивачу рекомендовано звернутись до суду для отримання рішення про зняття арешту з майна боржника. Таким чином, матеріали виконавчих проваджень знищено, відомості щодо зняття арешту відсутні, що унеможливлює захист права позивача на майно. Відповідно до п.8 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року, в редакції Закону від 16.02.2010 року виконавче провадження підлягає закінченню у випадку фактичного повного виконання рішення згідно з виконавчим документом. Про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову, яка затверджується начальником відповідного органу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у 3-денний строк надсилається сторонам та суду або іншому органу (посадовій особі), які видали виконавчий документ. Згідно з ч.ч.2, 3 ст.38 цього Закону, якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем був накладений арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про скасування арешту, накладеного на майно боржника. За заявою боржника державний виконавець видає йому додаткові копії постанови, вказаної у частині другій цієї статті, для її пред`явлення до органу нотаріату та інших органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження для зняття арешту з майна. 02.06.2016 року було прийнято Закон України «Про виконавче провадження» в новій редакції №1404-VIII. Згідно з п.7 Розділу 13 Прикінцеві та перехідні положення встановлено, Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 07.03.2018 року (надалі Закон №1404) що виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону. Відповідно до ст. 39 Закону №1404 виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. Постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини. Порядок зняття арешту визначений ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», згідно якої арешт з майна боржника може бути знятий за рішенням суду. Положенням ч. 1 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Частина 1, 2 статті 50 та частина 3 статті 60 Закону України «Про виконавче провадження» (станом на 30.05.2012 року) передбачає, що: 1. У разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. 2. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. 3. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. У даному випадку, не було виконано вимоги вищенаведених норм законодавства, тобто не було реально вжито заходів по зняттю арешту та обтяження по закінченню виконавчого провадження. В зв`язку зі знищенням виконавчого провадження, в рамках якого було накладено арешт та обтяження на все майно [PERSON] , суд вважає, що відсутні підстави для подальшого застосування арешту та обтяження майна. Наразі вказане виконавче провадження закінчене та матеріали знищенні. Системний аналіз вищенаведених норм законодавства України про виконавче провадження, дає змогу дійти висновку, що виключно закінчені виконавчі провадження передаються до архіву і в послідуючому знищуються по завершенню терміну зберігання. Завершення (закінчення) виконавчого провадження є безумовною підставою для зняття арешту з майна боржника із метою недопущення протиправного обмеження його у здійсненні цивільних прав боржника. Відповідно до ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених законом Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна. Згідно з ч.2 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна, арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У відповідності до ч. 5 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», у випадках завершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна, арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника (ч.2 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження»). Детальний аналіз норм діючого законодавства, дає змогу зробити висновок, що після закінчення виконавчого провадження, державний виконавець повинен зняти, арешти та інші обмеження, які накладаються на майно впродовж виконання виконавчих дій. Позивач не може реалізувати свої права та інтереси щодо арештованого майна, у зв`язку з тим, що був накладений арешт. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 1 Першого протоколу до конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року №475/97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини 1950 року та основоположних свобод. Першого протоколу та протоколів № 2, 4. 7. та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється в разі прилине юридичної особи чи смерті власника. Частиною 1 ст. 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ч.2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день з якого вона оголошується померлою. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5 ст. 1268 ЦК України). Згідно з ст. 317 ЦК України власнику належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ст. 319 ЦК України). Частиною 1 статті 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закінчення договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). З огляду на це, суд вважає, що відсутність відкритого виконавчого провадження по виконанню рішення суду дає підстави для звільнення майна з під арешту. Суд, враховуючи те, що при знищені матеріалів виконавчого провадження не було вирішено питання про скасування арешту майна, вважає за можливим позов задовольнити. У зв`язку з вказаними обставинами, суд вважає можливим зняти арешт з майна померлого, так як позивач як спадкоємець майна не може бути обмежений у своїх спадкових правах відносно цього майна. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивач на законних підставах, які не суперечать законодавству України має право зняти накладений арешт за постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. За таких обставин, розглянувши позов в межах заявлених позовних вимог, суд робить висновок, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. На підставі викладеного

Outcome: approved