Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, вказуючи, що з червня 2011 року вона зустрічалася з відповідачем, а з червня по жовтень 2012 року вони спільно проживали разом однією сім'єю в помешканні її батьків по [ADDRESS], користувалися спільними коштами, разом вели домашнє господарство, мали інтимні стосунки, від яких [INFO] року у них народився син [PERSON], а оскільки вони з відповідачем не перебували в шлюбі, вона сина в органах ДРАЦС зареєструвала відповідно до ч.1 ст.135 СК України, відомості про батька були записані [PERSON]. На час їх спільного проживання відповідач знав, що вона вагітна, своє батьківство щодо майбутньої дитини не заперечував, запевняв її, що вони одружаться, спільно будуть ростити дитину, а після народження сина визнавав його, спілкувався з ним та проводив час, по можливості надавав матеріальну допомогу. Надалі з незрозумілих для неї причин відповідач припинив спілкування з нею та сином, посилаючись на те, що у нього виникли сумніви в кровному спорідненні з дитиною. Оскільки позивач вважає відповідача батьком народженої нею дитини, тому просить суд визнати відповідача батьком її сина, внісши зміни в актовий про народження дитини. У судове засідання представник позивача не з'явився, подавши клопотанння про повне підтримання позову, слухання справи у його відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився в черговий раз, подавши заяву про визнання позову повністю, просить розглянути справу без його участі. Неявка сторін у судове засідання є підставою згідно ч.2 ст.197 ЦПК України для розгляду справи у їх відсутності, на підставі наявних у справі матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Позивач та відповідач не перебували і не перебувають у зареєстрованому шлюбі. Позивач [PERSON] [INFO] року народила сина [PERSON], батьком якого за заявою матері відповідно до ч.1 ст.135 СК України було записано [PERSON]. Згідно довідки старости с.Тарноруда Волочиського району від 17.08.2016 року, [PERSON] в період з червня по жовтень 2012 року проживала спільно із співжителем [PERSON], 1988 року народження, уродженцем с.Гречана Волочиського району, по [ADDRESS], вели спільне домашнє господарство. Відповідно до ч.3 п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 1 січня 2004 року, суд має вирішувати відповідно до норм СК, зокрема ч.2 ст.128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства. Згідно ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст.126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне визнати факт батьківства відповідача з народженою позивачем [INFO] року дитиною [PERSON], що також підтверджується довідкою старости с.Тарноруда, визнанням відповідачем позову і ненаданням ним доказів, що виключають його батьківство щодо народженої позивачкою дитини та опосередковано підтверджується навіть тим, що ім'я батька дитини та по батькові самої дитини в її свідоцтві та актовому записі про народження співпадає з ім'ям відповідача, тому вимоги позивача є законними та обгрунтованими і підлягають задоволенню.

Outcome: approved