Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-11 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом до Т.Бистрянської сільської ради Перечинського району Закарпатської області про визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будовами та спорудами. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , який за життя був головою домогосподарства в [ADDRESS] . На момент смерті разом з ним проживали дружина [PERSON] та син [PERSON] , а оскільки [PERSON] за життя заповіту не складав, то вони були єдиними спадкоємцями за законом, оскільки вважаються такими, що фактично вступили в управління та володіння спадковим майном. Однак [INFO] [PERSON] померла та за життя залишила заповіт, яким все своє майно заповіла сину [PERSON] , який у свою чергу прийняв спадщину і за матір`ю, оскільки постійно проживаючи з нею фактично вступив в управління спадковим майном. [INFO] помер і [PERSON] , а відтак вона за відсутності інших спадкоємців майна [PERSON] як рідна сестра залишилася його єдиним спадкоємцем за законом. У червні 2020 року вона звернулася до приватного нотаріуса Перечинського районного нотаріального округу Маріаша В.І. для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, однак їй було відмовлено у оформленні такої за відсутністю правовстановлюючих документів на будинок. На підставі наведеного просить позов задовольнити. У підготовче судове засідання позивач не з`явилася, однак подала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила такі задовольнити, посилаючись на викладені у позові обставини, а також не вирішувати питання судових витрат. Представник відповідача у підготовче судове засідання також не з`явилася, попередньо подала заяву про розгляд справи за їх відсутності та визнала позовні вимоги. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Перчинського районного управління юстиції Закарпатської області 28 травня 2003 року (а. с. 8, 12, зворот, 17, 18). Довідкою виконкому Т.Бистрянської сільської ради Перечинського району Закарпатської області № 214 від 19 лютого 2020 року на підставі даних по господарської книги № 1 виконкому сільської ради за 1996-2000 роки, об`єкт погосподарського обліку №86, підтверджується, що [PERSON] був головою домогосподарства за адресою: [ADDRESS] (а. с. 9). На день смерті [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , були зареєстровані дружина [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] (а. с. 10). [INFO] [PERSON] померла, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого повторно Перечинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) 16 квітня 2020 року (а. с. 13). На день смерті [PERSON] у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , був зареєстрований її син [PERSON] , [INFO] (а. с. 14). Однак [INFO] [PERSON] також помер (а. с. 15), та момент його смерті у спадковому будинку ніхто зареєстрований не був і ніхто не проживав (а. с. 16). Як вбачається з наданої на вимогу суду копії спадкової справи № 28/2019, заведеної 20 листопада 2019 року, позивач [PERSON] звернулася у встановлений статтею 1270 ЦК України строк до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадщини, яка залишилася після смерті її брата [PERSON] , про відмову від спадщини не заявляла (а. с. 40-68). Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 199364253 від 07 лютого 2020 року підтверджує відсутність відомостей щодо права власності на будинок [ADDRESS] . Так само згідно повідомлення Перечинської районної ради Закарпатської області від 10 лютого 2020 року вих. № 07-06/К-10 в архіві РКП «Бюро технічної інвентаризації» відсутні відомості щодо реєстрації права власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] (а. с. 21, 20). Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 цього Кодексу спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. ст. 1262, 1263 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 цього Кодексу спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Разом з цим, як вбачається з повідомлення приватного нотаріуса Перечинського районного нотаріального округу Маріаша В.І. від 25 червня 2020 року № 17/02-14 позивачу [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] , оскільки відсутні правовстановлюючі документи, що посвідчують право власності спадкодавця [PERSON] або його батьків [PERSON] та [PERSON] на вказане нерухоме майно та відсутні відомості про реєстрацію права власності на зазначене нерухоме майно в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а. с. 19). Як роз`яснено в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 року у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно висновків Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених у пункті 3.1. Листа «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду. Так, у судовому засіданні встановлено, що оскільки [PERSON] будучи спадкоємцем другої черги за законом прийняла спадщину за рідним братом [PERSON] , оскільки у встановлений законом строк звернулася із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса, протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України не відмовилася від спадщини, а тому вважається такою, що прийняла спадщину. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті\~\~ особи або оголошення її померлою. Згідно ч. 1 ст. 1222 цього Кодексу спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за\~ життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом\~ усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно ч. 3 ст. 1296 цього Кодексу відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. У статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що «кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Отже враховуючи те, що позивач протягом встановленого законом строку прийняла спадщину, однак у неї існують перешкоди у оформленні права на спадщину в нотаріальному порядку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Що стосується питання розподілу судових витрат, то з врахуванням поданої позивачем заяви, в якій остання просить питання щодо судових витрат не вирішувати, а також положень ст. 13 ЦПК України, за якими суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, суд приходить до висновку, що таке волевиявлення позивача не суперечить вимогам закону та не порушує права відповідача, тому може бути задоволене судом. На підставі наведеного та

Outcome: approved