Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, посилаючись на те, що вони є батьками [PERSON], [INFO], а відповідач не приймає участі в утриманні спільної дитини. Син проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, а домовленості щодо сплати аліментів з відповідачем не досягнуто. Оскільки відповідач ухиляється від виконання свого обовязку утримувати сина, то позивачка змушена звернутися за стягненням аліментів до суду. При цьому позивач посилається на те, що відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, а тому на підставі ст.184 СК України, просить суд визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 516 гривень щомісячно, оскільки з 01 січня 2015 року до цього часу в Україні прожитковий мінімум, встановлений Законом України «Про державний бюджет України на 2015 рік» на одну особу віком до 6 років становить 1032 гривні. Позивач вважає, що для нормальної життєдіяльності кожної людини такого віку щомісячно необхідно здійснювати витрати не менше вказаної суми. Оскільки права і обовязки кожного з батьків є рівними за законом, то як вона, так і відповідач повинні забезпечувати дитину з розрахунку суми не менше, ніж по 1/2 частині від мінімального від мінімального прожиткового мінімуму щомісячно кожний. Позивач [PERSON], яка належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи (а.с.13), у судове засідання 07 жовтня 2015 року не зявилась, надавши суду письмову заяву (а.с.19), за якою прохала розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та прохала їх задовольнити. Відповідач [PERSON], який про день та час розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.17,18), в судове засідання 07 жовтня 2015 року не зявився, надавши суду заяву, згідно якої просив розглядати справу за його відсутності, а позовні вимоги визнав частково в розмірі 360 гривень 00 копійок та просив при визначенні розміру аліментів врахувати його стан здоровя, оскільки він є інвалідом ІІІ групи та отримує пенсію (а.с.20-24). У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд у відповідності з ч.2 ст.197 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, але не зявились в судове засідання, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно ст.ст. 180-182 Сімейного кодексу України батьки зобовязані матеріально утримувати своїх неповнолітніх дітей. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження батьками малолітнього [PERSON], [INFO] є мати: [PERSON], батько: [PERSON] (а.с.7). Згідно довідок Дзержинівської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області від 17 вересня 2015 року №694, № 691 дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні (а.с.8,9). Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини позивачці надає в розмірі 220 гривень щомісячно (а.с.21), проте позивач не згодна з таким розміром, у звязку з чим аліменти необхідно стягнути з відповідача в примусовому порядку від дня предявлення позову до досягнення дитиною повноліття, оскільки права та обовязки кожного з батьків є рівними за законом. При визначенні розміру аліментів, суд відповідно до ст. 182 СК України враховує матеріальне становище платника аліментів, який не має постійного місця роботи, є інвалідом ІІІ групи та отримує пенсію у звязку з інвалідністю, позбавлений можливості працювати повний робочий день за станом здоровя (а.с.22-24), стан здоровя як відповідача, так і дитини, її вік та потреби і вважає необхідним відповідно до ст.184 СК України стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини у твердій грошовій сумі, а саме в розмірі 360 гривень 00 копійок щомісячно до досягнення дитиною повноліття, оскільки права та обовязки кожного з батьків є рівними за законом, в тому числі і по утриманню дітей. Будь-яких інших доказів на підтвердження матеріального стану, стану здоровя як відносно дитини, так і відносно відповідача, сторонами не надано, а інших утриманців, зазначених в п. 3 ч. 1 ст. 182 СК України відповідач не має. Крім цього, у звязку з частковим задоволенням позову, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір, оскільки позивачка при зверненні з позовом до суду звільнена від цих витрат. На підставі викладеного,

Outcome: partial