Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з указаним позовом, який обґрунтувала тим, що 8 грудня 2007 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Під час перебування у шлюбі в них народилися діти - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне сімейне життя між ними не склалося, у них постійно виникають сварки, внаслідок чого вони втратили взаєморозуміння та повагу один до одного, їх подальше сумісне життя є не можливим, шлюбні відносини між ними фактично припинені. Вважає, що подальше подружнє життя та збереження родини неможливе і суперечить його інтересам. Посилаючись на ці обставини, просила шлюб розірвати, а судові витрати покласти на неї. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій позов підтримала, справу просила розглядати у її відсутність (а.с.15). Відповідач надав суду заяву, в якій позов визнав та розгляд справи просив провести за його відсутності (а.с.16). У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, зважаючи на таке. Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення у підготовчому судовому засіданні рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 8 грудня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Путивльського районного управління юстиції Сумської області, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис №118 (а.с.5). [INFO] у них народилася дитина - [PERSON] , [INFO] - [PERSON] , а [INFO] - [PERSON] (а.с.6,7,8). В силу статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно з ч.2 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 109 цього Кодексу. Частиною третьою ст.109 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. З`ясувавши фактичні взаємини сторін, які фактично припинили подружні стосунки, сторони спільно не проживають, збереження сім`ї не бажають та наполягають на розірванні шлюбу, суд дійшов висновку, що ця сім`я вже повністю розпалась, a подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та засадам добровільності шлюбу, який повинен ґрунтуватися на вільній згоді жінки і чоловіка. Визнання позову відповідачем не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому є підстави для задоволення позову. Після розірвання шлюбу позивачу зі її заявою слід залишити шлюбне прізвище, що відповідає ч.1 ст.113 СК України, якою закріплено право особи, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved