Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до територіальної громади м.Прилуки в особі Прилуцької міської ради Чернігівської області про визнання права власності, при цьому зазначає, що відповідно до договору купівлі-продажу від 26.04.1999 року їй належить 13/20 частина житлового будинку з належною частиною надвірних будівель і споруд, що знаходиться за адресою:[ADDRESS], право власності на яку зареєстровано в Прилуцькому МБТІ 27 квітня 1999 року за реєстраційним №4254. Маючи намір здійснити відчуження цього нерухомого майна вона звернулась до приватного нотаріуса Прилуцького нотаріального округу [PERSON] для нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна, надавши копію договору купівлі-продажу від 26.04.1999 року. Але отримала відмову у нотаріальному посвідченні договору купівлі-продажу через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу. На даний час оригінал вищевказаного договору купівлі-продажу відсутній. У зв»язку з цим, позивач не може реалізувати своє право розпорядження належного їй майна, тому у своїй позовній заяві просить визнати за нею право власності на 13/20 частин житлового будинку з належною частиною надвірних будівель і споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. В судове засідання позивач не з»явилась, але надала заяву в якій підтримує свої позовні вимоги та просить справу слухати без її участі. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, але надав письмову заяву, в якій проти задоволення позовних вимог не заперечує і просить розглянути справу у його відсутності. Дослідивши та проаналізувавши наявні докази у справі, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з таких підстав: Відповідно до копії договору купівлі-продажу №Нп77 від 26 квітня 1999 року, [PERSON] придбала у [PERSON] 13/20 частину житлового будинку з належною частиною надвірних будівель і споруд, що знаходиться за адресою:[ADDRESS]. (а.с.8); Згідно з повідомленням КП «Прилуцьке МБТІ» Чернігівської обласної ради від 03.09.2014 № 1444, право власності на нерухоме майно будинок з належною частиною господарських будівель та споруд за адресою: [ADDRESS] зареєстровано: 13/20 частини будинку за [PERSON] на підставі договору №НП77 купівлі-продажу від 26.04.1999, посвідчений Українською універсальною біржею; 7/20 частин будинку належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу частини житлового будинку від 04.05.2000 року, посвідчений Прилуцькою міською державною нотаріальною конторою, зареєстровано в реєстрі за №2-2050. (а.с.7) Право власності [PERSON] на 13/20 частину житлового будинку з належною частиною надвірних будівель і споруд, що знаходиться за адресою:[ADDRESS] також підтверджується технічним паспортом на житловий будинок по [ADDRESS]. ( а.с.12) З повідомлення Приватного нотаріуса Прилуцького нотаріального округу [PERSON] на ім»я [PERSON] вбачається, що надана для посвідчення договору купівлі-продажу копія правовстановлюючого документу на право власності на об»єкт нерухомого майна, а саме: копія договору купівлі-продажу від 26.04.1999, зареєстрованого в Прилуцькому МБТІ 27 квітня 1999 року за реєстраційним №4254, не відповідає вимогам ст.47 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.2013 із змінами та доповненнями та Главі 7 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», оскільки для укладення та посвідчення угоди про відчуження об»єкта нерухомого майна необхідний лише оригінал договору. Вимоги щодо укладення та посвідчення угоди на підставі дублікату правовстановлюючого документу не можуть бути задоволені нотаріусом відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», що передбачає державну реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень тільки на підставі оригіналів правовстановлюючого документу. Оскільки оригінал правовстановлюючого документу втрачено, [PERSON] рекомендовано звернутися до суду з позовом про визнання права власності на 13/20 частин житлового будинку з належною частиною надвірних будівель і споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.6). Статтею 392 ЦК України передбачено право власника пред»явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що 13/20 частина житлового будинку з частиною надвірних будівель і споруд, що знаходиться за адресою:[ADDRESS], належить на праві власності позивачу, проти чого не заперечує та визнає позов у повному обсязі відповідач у своїй письмовій заяві. Оскільки оригінал правовстановлюючого документу на вказаний об»єкт нерухомого майна втрачено, що унеможливлює здійснення права розпорядження позивачем своїм майном, суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] право власності на 13/20 частину житлового будинку з належною частиною надвірних будівель і споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. На підставі ст.392 ЦК України,

Outcome: approved