Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом і вимоги обґрунтовує тим, що 29 серпня 2014 року між нею та [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Лебедину реєстраційної служби Лебединського міськрайонного управління юстиції у Сумській області, актовий запис №142. Від шлюбу у них 28 жовтня 2016 року народився син [PERSON]. [PERSON], за виключенням першого року подружнього життя, не проявляє уваги до неї, як до своєї дружини, а після народження дитини - і до сина [PERSON], що в подальшому призвело до спільної втрати почуття любові і поваги один до одного та припинення подружніх відносин. Непорозуміння на ґрунті різних поглядів на сімейне життя призводять до постійних сварок між ними. На даний час між ними припинено і не ведеться спільне господарство. За таких обставин подальше спільне життя з відповідачем стало неможливим, а тим більше збереження такого шлюбу. Підстав для примирення з відповідачем не вбачає. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Добровільної угоди про сплату аліментів на дитину, яка проживає з нею, ними не досягнуто. Також відповідач ухиляється від її утримання, чим порушує її права передбачені ч.2, 4 ст.84 Сімейного кодексу України, а саме, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Після народження сина вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а тому єдиним її доходом на даний час є соціальна допомога. Навпаки, відповідач працює дільничним інспектором поліції в Сумському відділі поліції, отримує заробітну плату, тобто має змогу надавати допомогу на її утримання та утримання дитини. Відповідач має реальну змогу сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно до повноліття сина, які необхідні для його утримання, та на її утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно до досягнення дитиною трьох років. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між нею та [PERSON], який був зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Лебедину реєстраційної служби Лебединського міськрайонного управління юстиції у Сумській області, актовий запис за №142, стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки з усіх видів його доходу щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення даного позову до суду до досягнення дитиною повноліття, та стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частки з усіх видів його доходу щомісячно до досягнення дитиною [PERSON], [INFO], трирічного віку. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю з зазначених в позові підстав та просила суд їх задовольнити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], та на її утримання визнав повністю. Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав: Судом встановлено, що 29 серпня 2014 року між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Лебедину реєстраційної служби Лебединського міськрайонного управління юстиції у Сумській області, актовий запис №142 (а.с.4). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.5). За час перебування у шлюбі сімейні стосунки між позивачем і відповідачем не склалися через різні погляди на шлюб та сімю. Сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, спільного господарства не ведуть. Примирення між сторонами неможливе. За таких обставин суд вважає, що сімя існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, суперечить як їх інтересам, так і інтересам їхньої дитини, тому шлюб необхідно розірвати. Відповідач як батько дитини, відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України зобовязаний утримувати свою неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття, тому з нього належить стягувати аліменти. Згідно з ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідач [PERSON] є особою працездатного віку, працює, інших утриманців не має. Оскільки дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні, суд з врахуванням обставин, викладених в ст.182 СК України матеріального становища відповідача, який працює, отримує стабільну заробітну плату, матеріального становища дитини, яка перебуває на утриманні матері, яка на даний час не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення сином трьох років, визначає розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно починаючи стягнення з дня звернення з позовом до суду і до досягнення дитиною повноліття, але не менше пятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.ч.2, 4 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років; право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що позивач не працює, здійснює догляд за сином до досягнення ним трьох років, відповідач працює і може надавати допомогу на утримання дружини. З врахуванням викладеного, суд визначає розмір аліментів, які підлягають стягненню на утримання позивача [PERSON] в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною [PERSON] трьох років, тобто до 28.10.2019 року, починаючи стягнення з 22 серпня 2018 року. На підставі ст.141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача 704грн.80коп., в відшкодування судового збору (за вимогу про розірвання шлюбу) та на користь держави 704грн. 80коп. судового збору (за вимогу про стягнення аліментів).

Outcome: approved