Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом про відшкодування коштів, покликаючись на те, що 12 квітня 2012 року [PERSON] та 05 квітня 2012 року [PERSON] як співвласниками квартири №39/2 на вул. Повітряній, 68 у м. Львові видано довіреності на імя [PERSON], якими йому були надані права на вчинення дрібних побутових правочинів та бути представником в державних органах та представляти інтереси в судах. Вона є донькою [PERSON], а тому допомагала йому по догляду за даною квартирою. Під час догляду за квартирою нею було погоджено з відповідачами і здійснено капітальний ремонт у вказаній квартирі, фінансування якого здійснювала вона. За попередньою домовленістю між нею та відповідачами, вони повинні були продати їй квартиру, однак вони відмовились від продажу квартири та не повернули кошти за ремонт та облаштування квартири у сумі 20786,32 грн. Просить стягнути солідарно із відповідачів на її користь 20786,32 грн. Представник відповідачів у судовому засіданні позов заперечив, пояснив, що відповідачі не надавали жодної згоди на ремонт, позивач самостійно вселилась у квартиру №39/2 на вул. Повітряній, 68 у м. Львові та з надані [PERSON] квитанції не є належним доказом у справі. Просить у задоволенні позовної заяви відмовити за безпідставністю. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши інші матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю позовних вимог. Судом встановлено, що квартира №39/2 на вул. Повітряній, 68 у м. Львові належить на праві приватної власності [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. У відповідності до ч. 1 ст. 1002 ЦК України повірений має право на плату за виконання свого обов'язку за договором доручення, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, ні позивачем, ні її представником не надано суду жодних належних та допустимих доказів щодо того, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] надавали будь-які доручення позивачу [PERSON], зокрема щодо здійснення ремонту у квартирі №39/2 на вул. Повітряній, 68 у м. Львові, оскільки з наявних у матеріалах справи довіреностей від 05 квітня 2012 року та 12 квітня 2012 року вбачається, що відповідачі надавали право представляти їх інтереси [PERSON] та жодних повноважень чи доручень [PERSON] не надавали. Окрім того, позивач та її представником не надано жодних доказів, що ремонт у квартирі №39/2 на вул. Повітряній, 68 у м. Львові здійснювала саме позивач [PERSON] та саме за її власні кошти. Також, суд вважає, що товарні чеки, накладні наявні у матеріалах справи не є належним доказом понесених позивачем витрат, оскільки з таких документів не можливо встановити покупця та чи дійсно придбані будівельні матеріали були застосовані при ремонті квартири №39/2 на вул. Повітряній, 68 у м. Львові. Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи, які не викликають сумніву у їх обєктивності. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю позовних вимог, оскільки позивачем та її представником не представлено, а судом не отримано жодних переконливих доказів у їх підтвердження.

Outcome: dismissed