Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу. В обґрунтування позову зазначила , що з 11.10.2001 року перебувала в трудових відносинах з ДП « Полтавське нафтогазове регіональне підприємство » НАК « Надра України », яке було перейменовано на ДП ПрАТ НАК « Надра України » « Український геологічний науково-виробничий центр ». 03.08.2020 року була звільнена із посади провідного геолога відділу по підрахунку запасів закінчених розвідкою родовищ та площ, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку із скороченням чисельності та штату працівників. Вважає своє звільнення незаконним, оскільки порушено її пріоритетне право залишитися на роботі, так як має дві вищі освіти, на підприємстві пропрацювала більше 19 років, безперервний стаж її роботи більший від інших працівників. Крім того, її було звільнено без отримання згоди виборного органу первинної профспілкової організації, членом якої вона являлась. Прохала поновити її на роботі та стягнути з відповідача на її користь заробітну плату за час вимушеного прогулу. Ухвалою судді Полтавського районного суду Полтавської області від 16.11.2020 року відкрито провадження по даній цивільній справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін про дату , час і місце судового засідання для розгляду справи по суті. Від представника відповідача на адресу суду надійшов відзив на позов, в якому він проти задоволення позову заперечував. Вказав, що підприємством було повністю дотримано процедуру звільнення позивача, кваліфікація позивача не відповідала наявним вакантним посадам . Крім того зазначив, що профспілковий орган був належним чином повідомленим про заплановане скорочення штату працівників та його згода на звільнення особи згідно вимог ст. 43 КЗпП не обов`язкова. Також вказав, що позивачем пропущено строки звернення до суду із вказаним позовом. Від позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якій остання вказала, що при зверненні до профкому відповідач порушив вимоги ст.43 КЗпП , її на засідання профкому , де вирішувалося питання щодо звільнення не викликали, відповідач з дати попередження про звільнення до дати звільнення з наявними вакансіями в штатному розписі її не ознайомлював та не пропонував перевести на іншу посаду, відповідачем не доведена її менша кваліфікація та продуктивність праці порівняно з іншими геологами та порушено її пріоритетне право на залишення на роботі, як працівниками з найбільшим безперервним стажем роботи. Прохала позов задовольнити. Від представника відповідача на адресу суду надійшли письмові пояснення, в яких останній зазначив, що на момент скорочення, позивач не відповідала жодній вакантній посаді щодо кваліфікаційних вимог, освіти, досвіду, професійних навичок та вміння працювати з відповідним обладнанням та приладами, а тому відповідачем були виконані вимоги ч. 2 ст. 40, ч. 3 ст. 49-2 КЗпП. В задоволенні позову прохав відмовити. Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 13.04.2021 року залучено до участі у справі в якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Профспілковий комітет ДП « Укрнаукагеоцентр ». Від представника третьої особи на адресу суду надійшли письмові пояснення, в яких зазначив що профспілковий комітет був повідомлений адміністрацією підприємства про скорочення та не надав заперечень щодо скорочення та звільнення [PERSON] . Прохав в задоволенні позову відмовити, оскільки він є безпідставним, а позиція позивача є недоведеною. В судовому засіданні позивач позов підтримала з підстав, наведених в ньому, та прохала задовольнити. Представник відповідача Чуб М.В. проти задоволення позову заперечував. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, направивши на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі, в задоволенні позову прохав відмовити в повному обсязі. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Трудовий договір це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. (ч.1 ст.21 КЗпП України). Судом встановлено, що позивач з 11.10.2001 року перебувала в трудових відносинах з ДП « Полтавське нафтогазове регіональне підприємство » НАК « Надра України », яке в подальшому 14.11.2019 року перейменовано на ДП ПрАТ НАК « Надра України » « Український геологічний науково-виробничий центр » ( а.с. 8-14 ). Протоколом загальної наради ДП « Укрнаукагеоцентр » від 29.04.2020 року вирішено провести скорочення працівників на підприємстві для оптимізації виробництва та недопущення виникнення заборгованості по заробітній платі, заборгованості по сплаті податків та зборів та інших негативних наслідків, які можуть виникнути через економічно необґрунтований великий штат працівників та визначити посади, які підлягають скороченню згідно штатного розпису( а.с.55-56 ). Протоколом робочої наради ДП « Укрнаукацеоцент » « Щодо скорочення посади провідного геолога » від 28.05.2020 року вирішено скоротити посаду провідного геолога відділу по підрахунку запасів, закінчених розвідкою родовищ та площ, а саме [PERSON] у зв`язку з тим, що вона менш кваліфікований працівник, має досить низьку продуктивність праці, не має ніяких переваг на залишенні на роботі та має постійний дохід від пенсії ( а.с. 60-61 ). Протоколом загальної наради ДП « Укрнаукагеоцентр »від 29.05.2020 року вирішено запропонувати генеральному директору внести зміни до штатного розпису підприємства та скоротити працівників, в тому числі і [PERSON] - провідного геолога відділу по підрахунку запасів закінчених розвідкою родовищ та площ ( а.с. 58-59 ). Наказом № 13-ОД від 29.05.2020 року виведено із штатного розпису ДП « Укрнаукагеоцентр » такі штатні одиниці : геолога, техніка-геолога, провідного геолога та геофізика ( а.с. 53 ) . 29.05.2020 року видано Наказ № 14-ОД про попередження працівників, які обіймали вищевказані посади, в тому числі і позивача , про наступне звільнення ( а.с. 54 ). 29.04.2020 року голові профспілкового комітету ДП « Укрнаукагеоцентр » , членом якої являлася [PERSON] ,направлено повідомлення про заплановане на початку серпня скорочення посад, в тому числі і посади провідного геолога, яку займала позивач. Дане повідомлення ним отримано 29.04.2020 року ( а.с. 52 ). Будь-яких заперечень стосовно запланованого скорочення штату працівників від голови профспілкового комітету ДП « Укрнаукагеоцентр » не надходило. 01.06.2020 попереджено позивача про звільнення з 03.08.2020 року з посади провідного геолога відділу по підрахунку запасів, закінчених розвідкою родовищ та площ, у зв`язку із скороченням штату, про що мається її підпис. Також повідомлено, що на момент попередження у підприємства відсутні вакантні посади за її кваліфікацією. У разі виникнення підходящої за кваліфікацією вакансії до закінчення двомісячного терміну попередження, вона буде запропонована у відповідності до чинного законодавства. ( а.с. 62 ). Наказом від 03.08.2020 року за № 82-К [PERSON] звільнено з 03.08.2020 р. з посади провідного геолога у зв`язку із скороченням чисельності штату, відповідно до ч. 1 ст. 40 КЗпП, зобов`язано бухгалтерію виплатити їй компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки та вихідну допомогу. Позивач отримала копію наказу про звільнення та трудову книгу ( а.с. 48 - 51). Відповідно до п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Звільнення за вказаної підстави допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу (ч.2 ст.40 КЗпП). За приписами положень частин першої - третьої статті 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. Відповідно до ч.3 ст.64 ГК України власник або уповноважений ним орган самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис. Власник здійснює свої права щодо управління підприємством безпосередньо або через уповноважені ним органи відповідно до Статуту (ч.2 ст.64 ГК України). Дана норма свідчить про те, що роботодавець особисто встановлює чисельність, визначає перелік посад та може вносити зміни до штатного розпису, шляхом скорочення посад та чисельності працівників, з дотриманням чинного законодавства України. Втручатися в порядок формування штатного розпису роботодавця, профспілка чи будь-який державний орган не в праві, формування кадрової політики є виключним повноваженням роботодавців. Відповідно до п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України « Про практику розгляду судами трудових спорів » № 9 від 06.11.1992 року, розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням за пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України, суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільню вальний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за два місяці про наступне вивільнення. Із матеріалів справи вбачається, що Д ППРАТ НАК « Надра України » « Український геологічний науково-виробничий центр, користуючись правом самостійної господарської ініціативи, реалізуючи законодавчо закріплене право визначати чисельність і штат працівників, 29.05.2020 прийняв рішення (наказ № 13-ОД) про скорочення штату працівників товариства, виключивши зі штату і скоротивши посаду провідного геолога. За змістом норми частини 3 статті 49-2 КЗпП України власник або уповноважений ним орган повинні запропонувати працівнику іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації за відповідною професією чи спеціальністю. Так, на момент скорочення і протягом двох місяців до моменту звільнення позивача, на підприємстві були наявні 7 вакантних посад : хімік комплексної аналітичної лабораторії по вивченню колекторських властивостей порід, вод, нафти газу, конденсату, тампонажних та бурових розчинів ; хімік першої категорії комплексної аналітичної лабораторії по вивченню колекторських властивостей порід, вод, нафти газу, конденсату, тампонажних та бурових розчинів; провідний економіст відділу з розробки техніко-економічних обґрунтувань департаменту дослідження свердловин та розробки родовищ, адміністратор системи департаменту технічного, лабораторного та програмно-комп`ютерного забезпечення ; інженер-конструктор департаменту технічного, лабораторного та програмно-комп`ютерного забезпечення ; помічник бурильника 3 розряду сервісного цеху ; водій сервісного цеху ( а.с. 70 ). Судом встановлено та не заперечувалось позивачем, що на час прийняття рішення про скорочення штату та звільнення позивача , відповідач не мав іншої роботи, яка б відповідала кваліфікації , освіті, досвіду, професійним навичкам та вмінню позивача працювати на спеціальному лабораторному обладнанні , з програмним комплексом Petrel, АВК-5, що підтверджується інформаційною довідкою щодо вимог за професіями , про що було повідомлено позивача ( а.с. 128-133 , а.с. 62). Відповідно до правових висновків, висловлених Верховним Судом України в постановах від 09.08. 2017 року у справі № 6-1264цс17, від 18.10. 2017 року у справі №6-1723цс17, від 01.04.2015 року у справі № 6-40цс15, правових позицій викладених у постановах Верховного Суду від19.9.2018 спава № 621/2182/16-ц , від 04.09.2020 року у справі № 760/26233/17, від 05.08.2020 року у справі № 755/11454/17, від 31.08.2020 року у справі № 754/7439/19, від 15.04.2021 року у справі № 753/1334/18 власник вважається таким, що належно виконав вимоги ч.2 ст.40, ч.3 ст.49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо. Таким чином, з урахуванням встановлених обставин та викладених норм і правових висновків, суд приходить до висновку про об`єктивну неможливість Дочірнього підприємства ПрАТ НАК « Надра України » « Український геологічний науково-виробничий центр » запропонувати [PERSON] наявні вакансії та роботи на час її звільнення , які б вона могла виконувати, оскільки [PERSON] відповідно до кваліфікаційних вимог, освіти, досвіду, професійних навичок та вміння працювати з відповідним обладнанням не відповідала жодній вакантній посаді . Слід зауважити, що при проведенні інспекційного відвідування Держпраці у Полтавській області встановлено факт наявності вакансій в період з 01.06.2020 року по 03.08.2020 року, що відповідачем і не заперечується, проте ними не було з`ясовано чи могла обіймати наявні вакансії [PERSON] , що в свою чергу не доводить факт не пропонування роботи, яку могла виконувати позивачка. Згідно ч. 1 ст. 42 КЗпП при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. При визначенні працівників з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці, використовуються ознаки, які в сукупності характеризують виробничу діяльність працівників : наявність певної освіти, стаж і досвід роботи, ставлення до роботи, якість виконуваної роботи, тощо. Частиною 2 ст. 42 КЗпП України передбачені категорії працівників, перевага в залишенні на роботі яким надається при рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації. Отже при вивільненні працівників у зв`язку із скороченням в першу чергу підлягає оцінці кваліфікація та продуктивність праці працівників, що підлягають скороченню, і лише за умови рівноцінності кваліфікації та продуктивності праці перевагу на залишення на роботі мають працівники, перелічені у ч. 2 ст. 42 КЗпП. Як встановлено судом, при звільненні позивача відповідачем згідно вимог ст. 42 КЗпП України враховано її кваліфікацією і продуктивністю праці, а саме, що [PERSON] за своїм рівнем є вузькоспеціалізованим працівником з низькою продуктивністю праці та є менш кваліфікованим працівником, має досить низьку продуктивність праці, що відображено в протоколі робочої наради ДП « Укрнаукагеоцентр » « Щодо скорочення посади провідного геолога » від 28.05.2020 року ( а.с.60-61 ). Твердження позивача про те, що вона мала переважне право на залишення на роботі на підставі п. 3 ч. 2 ст. 42 КЗпП України, оскільки має тривалий безперервний стаж роботи, є безпідставними, оскільки положення ч. 2 ст. 42 КЗпП України застосовуються до працівників, які мають рівні умови продуктивності і кваліфікації, в той час як при прийнятті рішення про надання переваги на залишення на роботі відповідач керувався вимогами ч. 1 ст. 42 КЗпП України. На підставі викладеного, оскільки питання щодо переважного права залишення на роботі розглянуто відповідачем з урахуванням продуктивності праці, при цьому, саме безпосередній керівник надавав характеристику продуктивності праці працівника, тобто на підставі ч. 1 ст. 42 КЗпП України, норми ч. 2 ст. 42 КЗпП України не підлягають застосуванню. Доводи позивача про незаконність її звільнення без згоди первинної профспілкової організації не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи, виходячи з наступного. Листом від 29.04.2020 року за № 1595/1 повідомлено голову профспілкового комітету ДП « Укрнаукагеоцентр» про заплановане на початку серпня скорочення штату працівників. ( а.с. 52 ). Серед посад, які скорочувалися була і посада, яку займала позивач. Після отримання головою профспілки повідомлення про заплановане скорочення ніякого рішення ним не приймалося, відповідь на повідомлення від профкому не надходила. Згідно ч.ч. 5,6 ст. 43 КЗпП України вбачається, що у разі якщо виборний орган первинної профспілкової організації не утворюється, згоду на розірвання трудового договору надає профспілковий представник, уповноважений на представництво інтересів членів професійної спілки згідно із статутом. Виборний орган первинної профспілкової організації ( профспілковий представник ) повідомляє власника або уповноважений ним орган про прийняте рішення у письмовій формі в триденний строк після його прийняття. У разі пропуску цього строку вважається, що виборний орган первинної профспілкової організації ( профспілковий представник ) дав згоду на розірвання трудового договору. Разом з тим, сама по собі відсутність згоди профспілки на звільнення працівника не є підставою для визнання незаконним звільнення. Вказана позиція викладена в постанові Верховного суду від 05.09.2019 року по справі № 336/5828/16, від 24.10.2018 по справі № 761/19406/15-ц Отже, твердження позивача про неотримання згоди профспілки на її звільнення, що є підставою для її поновлення на роботі не відповідає дійсності, оскільки профспілка не надала ніякої відповіді після звернення роботодавця щодо погодження або не погодження скорочення у встановлені строки, а тому відповідач мав право на звільнення працівника. Крім того, в ході розгляду справи в суді згідно ухвали суду від 24.05.2021року , зборами профкому ДП « Укрнаукагеоцентр » від 27.05.2021 року надано згоду на скорочення провідного геолога [PERSON] (а.с.168-16,172,173 ). Таким чином, аналіз змісту вищезазначених норм права та встановлених судом фактів свідчить про те, що звільнення позивача відбулося з дотриманням вимог чинного законодавства, а тому відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог про поновлення на роботі. Оскільки позовні вимог про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу є похідними від позовних вимог про поновлення на роботі , вони також не підлягають до задоволення.

Outcome: dismissed