Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати незаконним та скасувати наказ №212-0 від 27 грудня 2016 року публічного акціонерного товариства «Науково-виробничий центр «Борщагівський хіміко-фармацевтичний завод» про оголошення їй догани та стягнути з відповідача судові витрати. В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що \~перебуває в трудових відносинах з відповідачем на посаді фахівця з методів розширення ринку збуту відділу регіональної торгівлі. 27 грудня 2016 року відповідач видав наказ №212-0, яким їй оголошено догану за порушення трудової дисципліни, а саме: за порушення вимог пунктів 2.1.1 та 2.1.3 трудового договору від 27 березня 2007 року та пункту 2.1 посадової інструкції №ПІ 32.032, затвердженої 22.02.2016 року - за невиконання умов трудового договору, її посадових обовязків та правил внутрішнього трудового розпорядку, яке виразилось в тому, що планом її роботи на листопад 2016 року їй було заплановано здійснення 374 візитів до лікарів та аптечних закладів населених пунктів Чернігівської області, а здійснено лише 282 візити. Також, у звітах за 2016 рік вона неодноразово зазначала здійснення візитів до терапевта [PERSON] по вул. Черноусова, 26 у м.Городня, хоча за вказаною адресою терапевт не працює, а є лікарем швидкої допомоги. У звіті за жовтень 2016 року зазначено, що 28 жовтня 2016 року нею здійснено поїздку до м. Прилуки Чернігівської області одночасно громадським транспортом та приватним автомобілем, на підтвердження чого вона представила квиток та чек про придбання у м.Прилуки пального на суму 500 грн.05 коп. Будь-яких випрадовувальних документів вона не надала, письмове пояснення надати відмовилась, про що було складено відповідний акт. Позивач [PERSON] вважає цей наказ незаконним з огляду на те, що даний наказ не є конкретним, не містить часу вчинення нею дисциплінарного проступку, не враховує ступінь тяжкості проступку, не встановлює, чи був проступок як такий, та обставини, за яких він був вчинений. Розслідування проступку проведено поверхнево, з упередженим до неї ставленням. Жодним чином не передбачено, яку саме кількість візитів до лікарів та аптечних закладів ряду населених пунктів Чернігівської області вона повинна здійснити. Вважає, що Інструкція, на яку відповідач посилається в оскаржуваному наказі, надає їй право самостійно приймати рішення, спрямовані на оптимізацію діяльності з продажу згідно зі своїми повноваженнями, дбати про забезпечення організаційно-технічних умов та своєчасне оформлення документів, необхідних для виконання своїх посадових обовязків. Також, відповідно до листка непрацездатності в момент видання наказу вона перебувала на лікарняному з 27.12.2016 по 30.12.2016 року, а з 03.01.2017 - у відпустці, і в порушення вимог ст.149 ч.4 КЗпП України вона не була ознайомлена з наказом в день застосування стягнення та до теперішнього часу, тобто відповідач свідомо порушив порядок застосування дисциплінарного стягнення. Відповідач надав до суду письмове заперечення на позов, в якому просить відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що згідно п.2.1 трудового договору від 27 березня 2007 року [PERSON] зобов*язалась виконувати обов*язки згідно посадової Інструкції, яка є невід*ємною частиною договору. Згідно розділу 2 посадової інструкції №ПІ 32.031 від 22.02.2016 року фахівець з методів розширення ринку збуту, зокрема, зобов*язаний здійснювати візити до лікувальних та аптечних закладів згідно з планом, погодженим з безпосереднім керівником. 28 листопада 2016 року заступником начальника відділу регіональної торгівлі [PERSON] та регіональним менеджером з досліджень ринку відділу регіональної торгівлі [PERSON] під час перевірки виконання своїх трудових обов*язків фахівцем з методів розширення ринку збуту відділу регіональної торгівлі [PERSON] було встановлено, що остання не виконує план роботи на листопад 2016 року, а саме: замість запланованих 374 візитів до лікувальних та аптечніх закладів здійснила всього 282 візити. Також, було встановлено, що наведена у звіті за листопад 2016 року інформація не відповідає дійсності. У запереченні на позов відповідач посилається на порушення позивачем вимог ст.149 КЗпП України, яка передбачає, що працівники зобов*язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни. Позивач [PERSON] та її представник - адвокат [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, викладених в позовній заяві, та просили стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грн. та витрати на правову допомогу відповідно до наданого розрахунку в сумі 5388 грн.80 коп. [PERSON] зазначила, що вона здійснювала візити до лікаря [PERSON], яка є лікарем швидкої допомоги, розташованої за тією ж самою адресою, що й мед заклад - по вул. Черноусова, 26 у м.Городня. 28 жовтня 2016 року нею здійснено поїздку до м. Прилуки Чернігівської області власним автомобілем, а в зв*зку із закінченням пального з м.Прилуки до м.Ніжин вона їхала на громадському транспорті, про що свідчить квиток. Пальне на суму 500 грн.05 коп. вона придбала за власні кошти і не просила його відшкодування та відшкодування за квиток та не отримала відшкодування, тому не вбачає в цьому порушення трудової дисципліни. Вона визнає, що не виконала заплановану їй на листопад 2016 року кількість візитів до лікувальних та аптечніх закладів, але посилається на відсутність її вини в цьому, так як це викликано існуванням об*єктивних причин, недоліками планування, які викладені нею в службовій записці на ім*я керівництва від 31.10.2016 року, зокрема, зазначення в доведених їй планах візитів до лікарів, яких не існує в регіоні або їх кількість не відповідає планам: так, відсутність в смт.Куликівка кардіолога і анастезіолога не завадило керівництву включити до її плану чотири візити до них; в смт.Лосинівка, де існує тільки сімейна амбулаторія, їй в плані доведено здійснення візиту до неіснуючих лікаря-анастезіолога та лікаря-уролога; в плані зазначаються адреси аптек, яких не існує. Але на це її звернення керівництво не реагувало. Вона працює у відповідача з 2007 року і протягом дев*яти років роботи вона отримувала премії за перевиконання плану продаж і при цьому кількість візитів до медичних закладів не зазначалась в посадовій інструкції і не доводилася їй у виді складених іншими особами планів, тому що за умовами роботи відсутній чіткий критерій кількості візитів, які не можуть бути прогнозовані і їх кількість в абсолютному виміри не може бути визначена через існування та зміну різних об*єктивних обставин, реформуванні медицини, транспортного сполучення, перебування медичних працівників у відпустках тощо. В червні 2016 року без її згоди було змінено територіальний регіон її обслуговування в Чернігівської області, в серпні 2016 року у неї було вилучено службовий автомобіль для поїздок по виконанню кількісних показників візитів, що не сприяло виконанню необґрунтованого плану. З жовтня 2016 року від керівництва з м.Києва їй доводилися плани візитів із зазначенням того, яких лікарів і в який саме день вона повинна відвідати, що неможливо наперед спланувати без відома особи лікаря, до якої вона зобов*язана була здійснити візит згідно доведеного плану. Представник\~ відповідача [PERSON] в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову та пояснив, що 28.10.2016 року [PERSON] отримала та ознайомилася з планом роботи на листопад 2016 року, який було надано їй начальником відділу регіональної торгівлі [PERSON] 28.11.2016 року заступник начальника відділу регіональної торгівлі [PERSON], здійснюючи контроль та оцінку фахівців з методів розширення ринку збуту, виявила що [PERSON] не виконує план роботи на листопад 2016 року, а також встановлено, що інформація, наведена в звіті за листопад 2016 року, не відповідає дійсності. Здійснення візитів до лікувальних та аптечних закладів згідно з планом, погодженим безпосереднім керівником, передбачено посадовою інструкцією позивача, з якою остання ознайомлена належним чином, однак позивач здійснює такі візити на власний розсуд. 13.12.2016 року начальник відділу регіональної торгівлі в доповідній записці повідомив генерального директора ПАТ «НВЦ «Борщагівський ХФЗ» про виявлені порушення з боку позивача. Надати пояснення з приводу викладеного в доповідній записці позивач відмовилася, про що було складено відповідний акт. 20.12.2016 року генеральний директор звернувся до профкому, який діє на підприємстві, про надання дозволу на притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, а саме: оголошення догани. 23.12.2016 року відбулось засідання профкому, на якому була присутня позивач та де було надано згоду на оголошення догани [PERSON], після чого 27.12.2016 року позивачу було оголошено догану. 28 грудня 2016 року позивачу було надіслано лист з проханням прибути на підприємство для ознайомлення з наказом, але вона не прибула до м.Києва, тому 30 грудня 2016 року їй було надіслано поштою копію наказу, який вона отримала 03.01.2017 року. Вважає, що відповідачем в повній мірі дотримано норм чинного трудового законодавства при оголошенні догани позивачу. В задоволенні позову просить відмовити. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона є регіональним менеджером та представником компанії в Чернігівській області, вона контролює діяльність менеджерів. 28.11.2016 року вона разом із замісником начальника відділу продаж [PERSON] здійснювала перевірку в Чернігівській області. Під час перевірки роботи [PERSON]було виявлено декілька фактів порушень, які зафіксовані в доповідній записці. Були опитані лікарі швидкої допомоги. Для покращення роботи [PERSON] було запропоновано розширяти сферу обслуговування, але остання відповідала, що не вистачає пального на візити до лікарів, хоча для виконання роботи їй було надано автомобіль та вона могла їздити автобусом, а в звіті зазначати витрати на пальне. Її безпосереднім керівником була [PERSON], яка складала робочі плани і графіки, ставила свій підпис і доводила до відома працівників. Нову робочу програму ввели в лютому 2016 року, згідно якої стали надавати індивідуальні робочі плани кожному. Робочі плани і графіки [PERSON] не виконувала, надавала недостовірну інформацію про візити до лікарів, майже кожного місяця перебувала на лікарняному. Упереджено до [PERSON] ніхто не ставився. Заслухавши\~ пояснення\~осіб, що з*явилися в судове засідання, дослідивши\~ письмові\~ докази та оцінивши їх відповідно до ст.89 ЦПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об*єктивному та безпосередньому їх дослідженні в їх сукупності,\~ суд\~ дійшов наступних\~ висновків. Згідно ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. В судовому засіданні встановлено, що позивач перебуває в трудових відносинах з ПАТ «НВЦ «Борщагівський ХФЗ», що не заперечується сторонами по справі. Наказом № 212-0 від 27.12.2016 року [PERSON], як фахівцю з методів розширення ринку збуту відділу регіональної торгівлі, за порушення трудової дисципліни оголошено догану. Зі змісту наказу вбачається, що 28 листопада 2016 року заступником начальника відділу регіональної торгівлі [PERSON] та регіональним менеджером з досліджень ринку відділу регіональної торгівлі [PERSON] під час перевірки виконання своїх трудових обовязків фахівцем з методів розширення ринку збуту відділу регіональної торгівлі ПАТ «НВЦ «Борщагівський ХФЗ» [PERSON] було встановлено непоодинокі факти невиконання нею умов трудового договору, своїх посадових обовязків та правил внутрішнього трудового розпорядку. Так, планом роботи на листопад 2016 року для [PERSON] було заплановано 374 візити до лікарів та в аптечні заклади ряду населених пунктів Чернігівської області, проте, на листопад 2016 року [PERSON] самостійно встановила собі графік роботи без погодження з безпосереднім керівником та згідно звіту здійснила лише 282 візити протягом місяця замість 374 візитів. У звітах за 2016 вік [PERSON] неодноразово зазначала здійснення візитів до терапевта [PERSON] по вул.Черноусова, 26 в м.Городня Чернігівської області, хоча за вказаною адресою цей терапевт не працює, а є лікарем швидкої медичної допомоги. Останній такий випадок стався 14 липня 2016 року. До фінансового звіту за жовтень 2016 року [PERSON] надала фінансові документи, з яких слідує, що вона здійснила робочу поїздку 28 жовтня 2016 року до м.Прилуки одночасно громадським транспортом та приватним автомобілем, на підтвердження чого представила квиток та чек про придбання у м.Прилуки пального на суму 500,05 грн. Будь-яких виправдовувальних документів [PERSON] не надала, письмове пояснення надати відмовилася, про що було складено відповідний акт. Відповідно до вимог\~ст.139 КЗпП України працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Статтею 147 КЗпП України\~передбачено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана; звільнення. Дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника (ст.147-1 КЗпП України). Статтею 148 КЗпП України\~визначено, що дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. Згідно\~ст.149 КЗпП України\~до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Аналіз вказаних норм трудового законодавства дає підстави для висновку, що дисциплінарні стягнення застосовуються у разі порушення саме трудової дисципліни, тобто невиконання або неналежне виконання працівником трудових обов'язків. Виходячи із засад ратифікованої Україною 04.02.1994 року Конвенції Міжнародної організації праці № 158 про припинення трудових відносин з ініціативи роботодавця 1982 року, положень\~Конституції України\~та чинного трудового законодавства обов'язок доведення правомірності притягнення працівника до відповідальності покладається на роботодавця. Порушенням трудової дисципліни вважається недотримання під час виробничого процесу правил поведінки, встановлених чинним законодавством, правилами внутрішнього трудового розпорядку, посадовими інструкціями, наказами і розпорядженнями роботодавця. Під вчиненням дисциплінарного проступку мається на увазі невиконання чи неналежне виконання працівником з його вини обов'язків, покладених на нього законодавством, колективним договором, трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо за ці діяння не передбачається кримінальна відповідальність. Перелік трудових обов'язків, недотримання чи невиконання яких може бути підставою для застосування стягнень, визначається посадовою інструкцією та правилами внутрішнього трудового розпорядку або приписами Статуту у разі, якщо діяльність установи, підприємства регулюється саме цим локальним нормативним актом. В оспорюваному позивачем наказі вказано, що позивачем порушено пункт 2.1 посадової Інструкції та вимоги пунктів 2.1.1, 2.1.3 трудового договору від 27.03.2007 року. Відповідно до п. 2.1. трудового договору від 27.03.2007 року, який укладений між стронами, працівник зобов'язується: виконувати обов'язки, визначені посадовою інструкцією, що вважається невід'ємною частиною даного трудового договору; дотримуватись встановлених у роботодавця виробничої і фінансової дисципліни, добросовісно відноситись до виконання своїх обов'язків, вказаних в п. 2.1 цього договору (п. 2.1.1); сприяти створенню сприятливого виробничого і морального клімату, розвитку корпоративних відносин в трудовому колективі роботодавця (п. 2.1.3). (а.с. 51-53) Обов'язки фахівця з методів розширення ринку збуту визначені посадовою інструкцією, затвердженою заступником генерального директора ПАТ «НВЦ «Борщагівський ХФЗ» 22.02.2016 року, з якою позивача ознайомлено під розписку (а.с.55). Пункт 2.1 посадової інструкції позивача передбачає, що фахівець з методів розширення ринку збуту зобов'язаний здійснювати візити до лікувальних та аптечних закладів згідно з планом, погодженим з безпосереднім керівником, що спростовує твердження позивача про її право самостійно приймати рішення, спрямовані на оптимізацію діяльності з продажу. З наданих суду документів вбачається, що позивачу, як фахівцю з методів розширення ринку збуту, надіслано для вивчення та безумовного виконання план роботи на листопад 2016 року, який нею отримано 28.10.2016 року, що вбачається з копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с 33, 34, 35-36). Вказаний план позивачем мав бути дотриманий в повній мірі, чого зроблено не було. Так 05.12.2016 року заступником начальника ОРТ [PERSON] складено доповідну записку на імя начальника ОРТ ПАТ «НВЦ «Борщагівський ХФЗ», з якої вбачається, що [PERSON] неналежним чином виконує план роботи за листопад 2016 року: так, із запланованих для неї 374 візитів до лікарів та в аптечні заклади ряду населених пунктів Чернігівської області нею здійснено 282 візити. Із складеної доповідної записки на імя начальника ОРТ «НВЦ «Борщагівський ХФЗ» вбачається, що позивач працює не згідно з планом роботи на листопад 2016 року, грубо порушує посадову інструкцію та умови трудового договору, фальсифікує звітність. 20.12.2016 року генеральним директором ПАТ «НВЦ «Борщагівський ХФЗ» внесено подання в профком підприємства про надання згоди первинної профспілкової організації на притягнення до дисциплінарної відповідальності оголошення догани позивачу (а.с. 58). З копії витягу з протоколу № 92 засідання первинної профспілкової організації ПАТ «НВЦ «Борщагівський ХФЗ» від 23.12.2016 року вбачається, що профкомом надано згоду на притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності оголошення догани. (а.с. 60-62). Проаналізувавши докази по справі, суд вважає, що викладені в наказі №212-0 від 27 грудня 2016 року відомості про те, що 14 липня 2016 року зазначення [PERSON] візиту до терапевту [PERSON] по вул.Черноусова,26 у м.Городня є недостовірним фактом, не знайшло підтвердження в судовому засіданні, зважаючи на те, що [PERSON] пояснила, що за цією ж саме адресою знаходиться і приміщення швидкої допомоги, де лікарем працює [PERSON] Відповідачем це твердження не спростовано. Здійснення поїздки [PERSON] до м.Прилуки 28 жовтня 2016 року громадським транспортом і приватним автомобілем суд не розцінює як порушення нею трудового договору та посадової інструкції. Що стосується невиконання [PERSON] плану роботи за листопад 2016 року здійснення із запланованих їй 374 візитів до лікарів та в аптечні заклади лише 282 візитів, то цей факт встановлений в судовому засіданні, не заперечується і позивачем, але позивач пояснила невиконання доведеного до нею плану візитів існуванням об*єктивних причин для цього, які викладені нею в службовій записці на ім*я керівництва від 31.10.2016, зокрема, зазначення в доведених їй планах візитів до лікарів, яких не існує в регіоні, який вона обслуговує, або їх кількість не відповідає планам: так, відсутність в смт.Куликівка кардіолога і анастезіолога не завадило включити до плану чотири візити до них; в смт.Лосинівка, де існує тільки сімейна амбулаторія, їй в плані пропоновано здійснення візиту до неіснуючих лікаря-анастезіолога та лікаря-уролога; в плані зазначаються адреси аптек, яких не існує (а.с.104-105). В матеріалах справи відсутня відповідь відповідача на вказане звернення [PERSON] Під вчиненням дисциплінарного проступку мається на увазі невиконання чи неналежне виконання працівником з його вини обов*язків, покладених на нього законодавством, колективним договором, трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. Особливе значення при визначенні діяння як дисциплінарного проступку має наявність у вчиненні цього діяння вини працівника, під якою розуміється певне психічне ставлення особи до своїх протиправних дій і їх шкідливих наслідків. Вина може виступати як умисел чи необережність. В судовому засіданні відповідачем не спростовані зазначені позивачем поважні причини невиконання нею плану візитів та не доказана наявність її вини умислу або необережності у невиконанні плану візитів в повному обсязі. У трудовому праві діє принцип презумпції невинуватості, тобто не можна працівника притягнути до дисциплінарної відповідальності, доки не доведена роботодавцем його вина, і працівник не зобов*язаний сам доводити свою невинуватість. Водночас застосування догани вимагає від роботодавця чіткого дотримання порядку застосування дисциплінарних стягнень, встановленого законодавством. Системний аналіз чинного трудового законодавства надає підстави дійти висновку, що відповідачем при накладенні дисциплінарного стягнення у виді догани на позивача за порушення трудової дисципліни не в повній мірі дотримано порядку накладення адміністративного стягнення, що є самостійною підставою для визнання наказу незаконним. Зазначення у частині першій статті 148 КЗпП України\~того, що з місячного строку, не пізніше якого може бути застосовано дисциплінарне стягнення власником або уповноваженим ним органом, виключається час звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці, суд розцінює як неможливість застосування до працівника дисциплінарного стягнення у період перебування його на лікарняному або у відпустці. При цьому суд враховує, що законодавець в ст.148 КЗпП України передбачає в такому випадку альтернативний шестимісячний строк з дня вчинення проступку для накладення стягнення і позивач мав можливість у разі наявності вини позивача скасувати наказ про накладення на неї стягнення, виданий в період перебування [PERSON] на лікарняному та у відпустці і видати наказ з дотриманням вимог законодавства. Посилання позивача на те, що вимога ч.4 ст.149 КЗпП України про те, що стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку, не була дотримана відповідачем, не спростовано відповідачем, оскільки встановлено, що в момент видання відповідачем наказу №212-О про оголошення догани [PERSON] перебувала на лікарняному, що підтверджується листком непрацездатності серії АДЗ №614495 (період з 27.12.2016 по 30.12.2016 року включно), а з 03.01.2017 перебувала у відпустці. Системний аналіз чинного трудового законодавства, а також докази, надані позивачем та відповідачем і проаналізовані судом, дають підстави дійти висновку, що відповідачем не доведено вчинення [PERSON] дисциплінарного проступку, тобто невиконання чи неналежне виконання нею з її вини обов'язків, покладених на неї законодавством, колективним договором, трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, та відсутнє чітке дотримання відповідачем порядку застосування дисциплінарного стягнення, встановленого законодавством, з врахуванням встановлення факту застосування до [PERSON] дисциплінарного стягнення у період перебування її на лікарняному, що є підставою задоволення позовних вимог [PERSON] про визнання незаконним та скасування наказу №212-0 від 27 грудня 2016 року про оголошення їй догани. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача понесені нею витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грн. та витрати на правову допомогу відповідно до наданого розрахунку в сумі 5388 грн.80 коп.

Outcome: approved