Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду, посилаючись на наступні обставини. В обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що 21 травня 1999 року між нею та відповідачем було укладено договір № 078 купівлі-продажу нерухомого майна, а саме: домоволодіння з усіма прилеглими до нього господарськими спорудами та побудовами № 304-А, яке розташоване за адресою: м.Миколаїв, вул. Янтарна. Договір був укладений на Універсальній біржі Південь, записаний в Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю за № 078 від 21.05.1999 року та зареєстрований 02.06.1999 року в Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації за реєстровим № 4156. Працівники біржі завірили, що подальшого нотаріального посвідчення договір не потребує. Оскільки вона не має можливості розпорядитися купленим нею на законних підставах у свій час домоволодінням, тому що не дотримане діюче на теперішній момент законодавство- договір не посвідчений нотаріально- вона змушена звернутися до суду. Зазначений договір купівлі-продажу виконаний обома сторонами в повному обсязі. Посилаючись на наведене, просила позов задовольнити. В судове засідання позивачка та її представник не з'явилися, надали заяви про розгляд справи в їх відсутність, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчить оголошення в газеті Рідне Прибужжя, про причини неявки суд не повідомив. Представник третьої особи- Універсальна біржи Південь- в судове засідання не зявився, був повідомлений належним чином, ніяких заяв до суду не надав. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 21 травня 1999 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір № 078 купівлі-продажу нерухомого майна, а саме: домоволодіння № 304-А, яке розташоване по вулиці Янтарна в місті Миколаєві. Договір був укладений на Універсальній біржі Південь, записаний в Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю за № 078 від 21.05.1999 року. 02.06.1999р. право власності на зазначене домоволодіння було зареєстровано в Миколаївському МБТІ на імя [PERSON], та записано в реєстрову книгу за реєстровим № 4156. Договір виконаний сторонами в повному обсязі: позивачка уплатила продавцю вартість домоволодіння, вселилася в жиле приміщення, зареєструвалася там та користувалася ним, а відповідач отримав оплату договірної вартості домоволодіння, звільнив його від побутового майна та здійснив виселення з неї. Згідно з вимогами ст.227 ЦК УРСР в редакції ГК 1963 р., що діяв на момент укладення договору, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин, недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору. Відповідно до ст.47 ЦК УРСР (в ред.1963р.) недодержання у випадках, зазначених в законі, нотаріальної форми угоди, тягне за собою її недійсність. Ст.128 ЦК УРСР передбачає, що право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі. Відповідно до ст.657 ЦК України в редакції ЦК 2003 р. договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, жилого будинку (квартири) чи іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Із пунктів 3,4 ст.334 ЦК України вбачається, що право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Оскільки відносини виникли до набрання чинності ЦК України 2003 р., то відповідно до п.п.1,4 заключних та перехідних положень ЦК України 2003р. необхідно керуватися нормами ЦК УРСР 1963 р. Таким чином, суд дійшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved