Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, у якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану м. Красний Луч Луганської області. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що 07 липня 2012 року вона уклала шлюб з [PERSON] Від шлюбу вони мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею і перебуває на її утриманні. Спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки у них різні погляди на спільне життя і на виховання дитини. Разом вони не проживають з вересня 2014 року, фактично припинили шлюбні стосунки та перестали вести спільне господарство. Подальше спільне життя та збереження сімї не можливе. Спір про майно подружжя відсутній. Донька після розірвання шлюбу буде проживати з нею. В судове засідання позивач не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягає. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище «Щуренко». У випадку неявки відповідача проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи суду не надавав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши наявні у справі письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії І-ЕД №147909, виданого 07 липня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Краснолуцького міського управління юстиції у Луганській області, між позивачем та відповідачем 07 липня 2012 року було зареєстровано шлюб, актовий запис № 144. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЕД №275411, виданим 05 червня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краснолуцького міського управління юстиції у Луганській області. Позивач [PERSON] (до шлюбу Стремілова) [PERSON] після розірвання шлюбу бажає залишити за нею прізвище Щуренко. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 СК України. Судом встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, з часу знаходження позовної заяви в суді примирення між сторонами не відбулося, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, а тому суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим. Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що відповідач заперечень на позов та доказів на їх підтвердження суду не надав, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у чинність ст.112 Сімейного Кодексу України, відповідно до якої шлюб розривається, якщо подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. У чинність ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. У чинність п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. У чинність ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 551,21 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved