Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-03 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулись до суду з позовом до відповідача ТОВ «[PERSON] Експорт» про стягнення невиплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 04.05.2016 року позивача [PERSON] згідно наказу №12 від 29.04.2016 року було прийнято на роботу у ТОВ «Сінерджі [PERSON] Україна» на посаду оброблювача птиці відділу пакування виробів з птиці, що підтверджується записом №10 у трудовій книжці серії АВ №405623. 04.05.2016 року позивача [PERSON] згідно наказу №12 від 29.04.2016 року було прийнято на роботу у ТОВ «Сінерджі [PERSON] Україна» на посаду оброблювача птиці відділу пакування виробів з птиці, що підтверджується записом №29 у трудовій книжці серії БТ-І №9979907. 14.11.2016 року позивача [PERSON] згідно наказу №41-п від 11.11.2016 року було прийнято на роботу у ТОВ «Сінерджі [PERSON] Україна» на посаду холодильщика харчової промисловості відділу пакування виробів з птиці, що підтверджується записом №47 у трудовій книжці серії БТ-І №470643. 04.05.2016 року позивача [PERSON] згідно наказу №4 від 18.10.2016 року було прийнято на роботу у ТОВ «Сінерджі [PERSON] Україна» на посаду оброблювача птиці відділу пакування виробів з птиці, що підтверджується записом №16 у трудовій книжці серії БТ-І №8077828. У відповідності до наказу ТОВ «Сінерджі [PERSON] Україна» №12 від 23.05.2017 року «Про зміну назви підприємства» ТОВ «Сінерджі [PERSON] Україна» було перейменовано на ТОВ «[PERSON] Експорт». Під час роботи позивачів відповідач до 01.10.2017 року заробітну плату сплачував вчасно та в повному обсязі, однак, починаючи з 01.10.2017 року по 31.12.2017 року частково, а з 01.01.2018 року по день звільнення позивачів заробітна плата не виплачувалась взагалі. Таким чином, у відповідача перед позивачами на день звільнення останніх існує заборгованість із виплати заробітної плати: [PERSON] 19\~597,81 грн.; [PERSON] 15\~138,97 грн.; [PERSON] 17\~333,94 грн.; [PERSON] 13\~897,58 грн. Окрім того, у відповідача перед позивачами наявна заборгованість по середньому заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні, зокрема: [PERSON], починаючи з 28.03.2018 року по 01.12.2018 року 24\~100,56 грн.; [PERSON], починаючи з 03.04.2018 року по 01.12.2018 року 10\~441,34 грн.; [PERSON], починаючи з 03.04.2018 року по 01.12.2018 року 12\~157,60 грн.; [PERSON], починаючи з 03.04.2018 року по 01.12.2018 року 11\~102,00 грн. А тому, вищевикладені обставини стали підставою для звернення позивачів до суду з даним позовом. В судовому засіданні представник позивачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд останні задовольнити з підстав, зазначених у позові, не заперечував проти заочного розгляду справи. Представник відповідача ТОВ «[PERSON] Експорт» до судового засідання не зявився із невідомих суду причин хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, своїм правом на подання відзиву на позов не скористався. Оскільки, у справі достатньо доказів для встановлення прав та взаємовідносин сторін та враховуючи те, що представник позивача не заперечує, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що 04.05.2016 року позивача [PERSON] згідно наказу №12 від 29.04.2016 року було прийнято на роботу у ТОВ «Сінерджі [PERSON] Україна» на посаду оброблювача птиці відділу пакування виробів з птиці, що підтверджується записом №10 у трудовій книжці серії АВ №405623 (а.с.6-7). 04.05.2016 року позивача [PERSON] згідно наказу №12 від 29.04.2016 року було прийнято на роботу у ТОВ «Сінерджі [PERSON] Україна» на посаду оброблювача птиці відділу пакування виробів з птиці, що підтверджується записом №29 у трудовій книжці серії БТ-І №9979907 (а.с.8). 14.11.2016 року позивача [PERSON] згідно наказу №41-п від 11.11.2016 року було прийнято на роботу у ТОВ «Сінерджі [PERSON] Україна» на посаду холодильщика харчової промисловості відділу пакування виробів з птиці, що підтверджується записом №47 у трудовій книжці серії БТ-І №470643 (а.с.9). 04.05.2016 року позивача [PERSON] згідно наказу №4 від 18.10.2016 року було прийнято на роботу у ТОВ «Сінерджі [PERSON] Україна» на посаду оброблювача птиці відділу пакування виробів з птиці, що підтверджується записом №16 у трудовій книжці серії БТ-І №8077828 (а.с.10). У відповідності до наказу ТОВ «Сінерджі [PERSON] Україна» №12 від 23.05.2017 року «Про зміну назви підприємства» ТОВ «Сінерджі [PERSON] Україна» було перейменовано на ТОВ «[PERSON] Експорт» (а.с.11). Згідно ч.1 ст.94 КЗпП України заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Відповідно до частини 1 статті 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Як вбачається з пояснень представника позивача в судовому засіданні під час роботи позивачів відповідач до 01.10.2017 року заробітну плату сплачував вчасно та в повному обсязі, однак, починаючи з 01.10.2017 року по 31.12.2017 року частково, а з 01.01.2018 року по день звільнення позивачів заробітна плата не виплачувалась взагалі. Інформація про нарахування заробітної плати позиву [PERSON] підтверджується індивідуальною відомістю про застраховану особу пенсійного фонду України за формою ОК-7 від 05.07.2018 року за вих.№3980/12-24, згідно якої вбачається, що ТОВ «[PERSON] Експорт» нарахувало [PERSON] за жовтень 2017 року 3\~084,86 грн., листопад 2017 року 7\~778,09 грн., грудень 2017 року 4\~911,56 грн., січень 2018 року 4\~414,77 грн., лютий 2018 року 1\~256,51 грн., березень 2018 року 4\~023,96 грн., загалом нараховано 25\~469,75 грн. (а.с.12). В той час, як остання виплата відповідачем позивачу відбулась в листопаді 2017 року в сумі 5\~871,94 грн., шляхом перерахування даної суми на заробітну картку [PERSON], що підтверджується випискою по картковому рахунку (а.с.13). Таким чином, у відповідача перед позивачем [PERSON] існує заборгованість по заробітній платі в сумі 19\~597,81 грн. (25\~469,75 грн. 5\~871,94 грн. = 19\~597,81 грн.) Інформація про нарахування заробітної плати позиву [PERSON] підтверджується індивідуальною відомістю про застраховану особу пенсійного фонду України за формою ОК-5 від 26.06.2018 року за вих.№3810/12-24, згідно якої вбачається, що ТОВ «[PERSON] Експорт» нарахувало [PERSON] за жовтень 2017 року 3\~149,20 грн., листопад 2017 року 5\~274,68 грн., грудень 2017 року 3\~128,04 грн., січень 2018 року 3\~723,00 грн., лютий 2018 року 930,75 грн., березень 2018 року 1\~479,06 грн., квітень 2018 року 1\~366,10 грн., загалом нараховано 19\~050,83 грн. (а.с.14-15). В той час, як остання виплата відповідачем позивачу відбулась в грудні 2017 року в сумі 3\~911,86 грн., шляхом перерахування даної суми на заробітну картку [PERSON], що підтверджується випискою по картковому рахунку (а.с.16). Таким чином, у відповідача перед позивачем [PERSON] існує заборгованість по заробітній платі в сумі 15\~138,97 грн. (19\~050,83 грн. 3\~911,86 грн. = 15 138,97 грн.) Інформація про нарахування заробітної плати позиву [PERSON] підтверджується індивідуальною відомістю про застраховану особу пенсійного фонду України за формою ОК-5 від 27.06.2018 року за вих.№3830/12-24, згідно якої вбачається, що ТОВ «[PERSON] Експорт» нарахувало [PERSON] за жовтень 2017 року 3\~510,00 грн., листопад 2017 року 4\~197,51 грн., грудень 2017 року 3\~913,00 грн., січень 2018 року 3\~480,00 грн., лютий 2018 року 1\~545,70 грн., березень 2018 року 1\~260,00 грн., квітень 2018 року 753,39 грн., загалом нараховано 18\~659,60 грн. (а.с.17-18). В той час, як остання виплата відповідачем позивачу відбулась в грудні 2017 року в сумі 1\~325,66 грн., шляхом перерахування даної суми на заробітну картку [PERSON], що підтверджується історією по картковому рахунку (а.с.19). Таким чином, у відповідача перед позивачем [PERSON] існує заборгованість по заробітній платі в сумі 17\~333,94 грн. (18\~659,60 грн. 1\~325,66 грн. = 17\~333,94 грн.) Інформація про нарахування заробітної плати позиву [PERSON] підтверджується індивідуальною відомістю про застраховану особу пенсійного фонду України за формою ОК-7 від 26.06.2018 року, згідно якої вбачається, що ТОВ «[PERSON] Експорт» нарахувало [PERSON] за жовтень 2017 року 2\~112,74 грн., листопад 2017 року 5\~601,35 грн., грудень 2017 року 3\~437,48 грн., січень 2018 року 3\~764,88 грн., лютий 2018 року 1\~620,93 грн., березень 2018 року 941,22 грн., квітень 2018 року 753,14 грн., загалом нараховано 18\~231,74 грн. (а.с.17-18). В той час, як остання виплата відповідачем позивачу відбулась в грудні 2017 року в сумі 4\~334,16 грн., шляхом перерахування даної суми на заробітну картку [PERSON], що підтверджується випискою по картковому рахунку (а.с.22). Таким чином, у відповідача перед позивачем [PERSON] існує заборгованість по заробітній платі в сумі 13\~897,58 грн. (18\~231,74 грн. 4\~334,16 грн. = 13\~897,58 грн.). У відповідності до наказу №6-к від 27.03.2018 року позивача [PERSON] було звільнено з посади оброблювача птиці відділу пакування виробів з птиці ТОВ «[PERSON] Експорт» за власним бажанням у відповідності до положень ст.38 КЗпП України, що підтверджується записом №30 у трудовій книжці серії АВ №405623 (а.с.6-7). У відповідності до наказу №8-к від 02.04.2018 року позивача [PERSON] було звільнено з посади оброблювача птиці відділу пакування виробів з птиці ТОВ «[PERSON] Експорт» за згодою сторін у відповідності до положень ст.36 КЗпП України, що підтверджується записом №30 у трудовій книжці серії БТ-І №9979907 (а.с.8) У відповідності до наказу №8-к від 02.04.2018 року позивача [PERSON] було звільнено з посади холодильщика харчової промисловості відділу пакування виробів з птиці ТОВ «[PERSON] Експорт» за згодою сторін у відповідності до положень ст.36 КЗпП України, що підтверджується записом №48 у трудовій книжці серії БТ-І №470643 (а.с.9) У відповідності до наказу №8-к від 02.04.2018 року позивача [PERSON] було звільнено з посади оброблювача птиці відділу пакування виробів з птиці ТОВ «[PERSON] Експорт» за згодою сторін у відповідності до положень ст.36 КЗпП України, що підтверджується записом №17 у трудовій книжці серії БТ-І №8077828 (а.с.10). Згідно ч.1 ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В судовому засіданні встановлено, що відповідач видав позивачам належним чином оформлені трудові книжки у день звільнення, однак заборгованість позивачам по заробітній платі виплачена не була, про що зокрема свідчить постанова Вінницького міського суду Вінницької області від 25.04.2018 року у справі №127/8159/18, відповідно до якої директора ТОВ «[PERSON] Експорт» [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП, у звязку з порушенням законодавства щодо виплати заробітної плати працівникам у встановлений строк та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 850,00 грн. (а.с.25). Згідно ч.1 ст.117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно з абз.1 п.2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100 (надалі Порядок) у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою повязана відповідна виплата. За приписами абзацу 3 пункту 3 Порядку усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі. Пунктом 8 Порядку встановлено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. При обчисленні середньоденної заробітної плати та визначенні тривалості вимушеного прогулу слід виходити з відповідної кількості робочих днів. Оскільки, відповідач позивачам відмовляє надати довідки про розмір заробітної плати, тому суд для визначення середнього заробітку виходить із індивідуальних відомостей про застраховану особу пенсійного фонду України за формою ОК-5 або ОК-7. Так, згідно індивідуальної відомості про застраховану особу пенсійного фонду України за формою ОК-7 від 05.07.2018 року за вих.№3980/12-24 вбачається, що за останні два місці, що передували звільненню заробітна плата [PERSON] становить 5\~670,98 грн. (січень 2018 року (21 робочий день) 4\~414,77 грн., лютий 2018 року (20 робочих днів) 1\~256,21 грн.). Таким чином, розмір середньоденної заробітної плати [PERSON] складає 128,88 грн. ((4\~414,77 грн. + 1\~256,21 грн.) / 44 дні = 128,88 грн.). Отже, середній заробіток\~[PERSON]\~за час\~затримки розрахунку\~при звільненні\~за період\~з 28.03.2018\~року по\~01.12.2018\~рокускладає 24\~100,56 грн. (128,88 грн. * 187 робочих днів = 24\~100,56 грн.), який також підлягає стягненню з відповідача. Так, згідно індивідуальної відомості про застраховану особу пенсійного фонду України за формою ОК-5 від 26.06.2018 року за вих.№3910/12-24 вбачається, що за останні два місці, що передували звільненню заробітна плата [PERSON] становить 2\~409,81 грн. (лютий 2018 року (20 робочих днів) 930,75 грн., березень 2018 року (22 робочих днів) 1\~479,06 грн. Таким чином, розмір середньоденної заробітної плати [PERSON] складає 57,37 грн. ((930,75 грн. + 1\~479,06 грн.) / 42 дні = 57,37 грн.). Отже, середній\~заробіток [PERSON]\~за час\~затримки розрахунку\~при звільненні\~за період\~з03.04.2018 року по 01.12.2018 року складає 10\~441,34 грн. (57,37 грн. * 182 робочих днів = 10\~441,34 грн.), який також підлягає стягненню з відповідача Так, згідно індивідуальної відомості про застраховану особу пенсійного фонду України за формою ОК-5 від 27.06.2018 року за вих.№3830/02-24 вбачається, що за останні два місці, що передували звільненню заробітна плата [PERSON] становить 2\~805,70 грн. (лютий 2018 року (20 робочих днів) 1\~545,70 грн., березень 2018 року (22 робочих днів) 1\~260,00 грн. Таким чином, розмір середньоденної заробітної плати [PERSON] складає 66,80 грн. ((1\~545,70 грн. + 1\~260,00 грн.) / 42 дні = 66,80 грн.). Отже, середній заробіток\~[PERSON]\~за час\~затримки розрахунку\~при звільненні\~за період\~з03.04.2018 року по 01.12.2018 року складає 12\~157,60 грн. (66,80 грн. * 182 робочих днів = 12\~157,60 грн.), який також підлягає стягненню з відповідача. Так, згідно індивідуальної відомості про застраховану особу пенсійного фонду України за формою ОК-7 від 26.06.2018 року вбачається, що за останні два місці, що передували звільненню заробітна плата [PERSON] становить 2\~562,15 грн. (лютий 2018 року (20 робочих днів) 1\~620,93 грн., березень 2018 року (22 робочих днів) 941,22 грн. Таким чином, розмір середньоденної заробітної плати [PERSON] складає 61,00 грн. ((1\~620,93 грн. + 941,22 грн.) / 42 дні = 61,00 грн.). Отже, середній заробіток\~[PERSON]\~за час\~затримки розрахунку\~при звільненні\~за період\~з03.04.2018 року по 01.12.2018 року складає 11\~102,00 грн. (61,00 грн. * 182 робочих днів = 11\~102,00 грн.). Окрім того, суд звертає увагу, що у своїй постанові від 18.07.2018 року у справі №359/10023/16-ц Верховний Суд виклав правову позицію щодо утримання прибуткового податку із визначених судом сум середнього заробітку за час вимушеного прогулу працівника. Верховний Суд дійшов висновку, що суми, які суд визначає до стягнення з роботодавця на користь працівника як середній заробіток за час вимушеного прогулу,\~розраховуються без віднімання сум податків і зборів. Податки і збори із суми середнього заробітку повинен нарахувати роботодавець під час виконання відповідного судового рішення. Тобто сума, призначена судом як виплата середнього заробітку за час вимушеного прогулу, зменшується на суму податків і зборів. Незважаючи на те, що призначена судом сума зменшується на суму податкових відрахувань, цей факт в жодному разі не погіршує становище працівника. Адже якби працівник просто отримував зарплату, а вимушено був відсутній на роботі, то таку зарплату він отримував би також з урахуванням утримання обов'язкових податкових платежів. А тому, суд, оцінюючи допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають задоволенню. В силу статті 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1\~237,70 грн. в дохід держави, від сплати якого звільнено позивачів. На підставі викладеного,

Outcome: approved