Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що 3 жовтня 2003 р. по січень 2007 р. позивач та відповідач проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу. [INFO] народився їх син [PERSON], батьком якого в свідоцтві про народження записано відповідача. Фактично шлюбні стосунки між ними були припинені з січня 2007 р., вони проживали окремо, дитина проживає із позивачем. Спорів стосовно міста проживання дитини не було, відповідач не заперечував, що дитина буде проживати зі позивачем, весь час відповідач життям сина не цікавився, не телефонував, не виявляв бажання спілкуватись з дитиною та приймати участь у її вихованні, дитина фактично не пам'ятає батька та немає до нього ніяких почуттів, оскільки за всі ці роки жодного разу його не бачив. Як зазначається позивачем при зверненні до суду, рішенням Амур-Нижньодніпровського суду м. Дніпропетровська від 17.08.2007 р. з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно до його повноліття, а також на утримання позивача до досягнення дитиною трьох років в розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку щомісячно. Утім, зазначене рішення суду відповідачем фактично не виконується, що підтверджується довідкою виконавчої служби АНД району м. Дніпропетровська від 01.07.2014 р., відповідно до якої заборгованість по аліментам складає 48 568,46 грн. Згідно з вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 13.08.2008 р. відповідача було притягнуто до кримінальної відповідальності за ст. 164 ч.1 КК України умовно. 01 червня 2011 р. позивач уклала шлюб з [PERSON], з яким проживає разом за адресою: [ADDRESS]. З червня 2011 р. позивач із сином проживають разом з [PERSON] в приватному будинку з 4-ьох кімнат з усіма зручностями, дитині забезпечені гідні умови проживання та гармонійна атмосфера оточення; між позивачем, дитиною та чоловіком позивача склалися усталені доброзичливі стосунки, які сприяють належному вихованню дитини, її повноцінному світосприйманню життя та оточуючих людей. Предмет позову становить вимога про позбавлення [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO] У судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримав повністю, надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, просив суд повністю задовольнити поданий позов. За ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У судове засідання відповідач, повторно не з'явився, причини неявки суду не повідомив, не скористався правом надання заперечень проти позову, не надав заяви про розгляд у його відсутності, та у зв'язку з чим суд у порядку ч. 1 ст. 224 ЦПК України за згодою позивача вирішує справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Заслухав пояснення представника позивача, думку прокурора та представника третьої особи, які просили суд задовольнити поданий позов, дослідив докази в межах заявлених вимог згідно ст. 11 ЦПК України, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову повністю з огляду на такі встановлені обставини. Як було встановлено судом, [PERSON] народився [INFO], про що відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Синельникове Синельниківського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області в Книзі реєстрації народжень зроблений відповідний актовий запис та видано свідоцтво, відповідно до якого я сторони в даній справі є батьками неповнолітнього, який мешкає разом із матір'ю та перебуває на її утриманні. Рішенням Амур-Нижньодніпровського суду м. Дніпропетровська від 17.08.2007 р. з відповідача на користь позивача стягнуті аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно до його повноліття, а також на утримання позивача до досягнення дитиною трьох років в розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку щомісячно. Утім, зазначене рішення суду відповідачем фактично не виконується, що підтверджується довідкою виконавчої служби АНД району м. Дніпропетровська від 01.07.2014 р., відповідно до якої заборгованість по аліментам складає 48 568,46 грн. У відповідності з ч. 4 ст. 155 СК України ухилення кого-небудь із батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно з вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 13.08.2008 р. відповідача було притягнуто до кримінальної відповідальності за ст. 164 ч.1 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі на 1 рік, на підставі ст. 75 КК звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1998 р. та яка набула чинності для України 27.09.1991 р., батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України та за ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Разом з тим, відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно зі ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. У відповідності з ч. 2 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні. Як було встановлено судом, з червня 2011 року позивач з малолітнім сином ([INFO]) проживають разом із [PERSON] (останній є чоловіком позивача) в приватному будинку з 4-ьох кімнат з усіма зручностями. 02.09.2014 р. комісією з питань захисту прав дитини Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради розглянуто питання про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його сина [PERSON], [INFO] визнано доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його сина [PERSON] Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Оскільки обов'язок щодо виховання дитини є безумовним, виникає в результаті народження дитини з моменту її народження та покладається законом рівною мірою на обох батьків, а також враховуючи те, що відповідачі ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, вбачаються правові підстави для ухвалення судом рішення про задоволення позову. Разом з тим, приймаючи за поданим позовом рішення, враховується встановлення судом факту, що відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечує необхідного харчування з урахуванням віку дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкується із дитиною, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори розцінюються судом як ухилення від виховання дитини з урахуванням свідомого нехтування батьківськими обов'язками з боку відповідача. Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до ст.ст. 88 та 215 ЦПК України.

Outcome: approved