Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом, який представник підтримав у судовому засіданні, та вимоги мотивує тим, що з 1989 року по теперішній час вона - [PERSON] зареєстрована та фактично проживає у гуртожитку за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Сумської міської ради №1225-МР від 05.10.2016 року надано дозвіл на приватизацію кімнат у гуртожитку за адресою: [ADDRESS] . 20.06.2018 року рішенням Сумської міської ради №3607-МР зараховано до комунальної власності територіальної громади м. Суми гуртожиток, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . В листопаді 2018 року [PERSON] звернулася до Департаменту забезпечення ресурсних платежів СМР із заявою щодо приватизації кімнати [ADDRESS] . Листом від 22.11.2018 року позивачу було відмовлено у приватизації кімнати через: відсутність ордеру про надання житлової площі, відсутність реєстрації саме в кімнаті [ADDRESS] . На думку [PERSON] така відмова є необґрунтованою, тому позивач просить суд визнати [PERSON] наймачем кімнати [ADDRESS] ; зобов`язати Сумську міську раду, в особі Управління «ЦНАП у м. Суми», вчинити дії щодо приватизації за [PERSON] кімнати [ADDRESS] . Ухвалою суду від 11.07.2019 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі та призначено по справі підготовче судове засідання з викликом сторін за правилами загального позовного провадження. Представник Виконавчого комітету Сумської міської ради, повідомлений належним чином про час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явився, надав суду письмовий відзив на позовну заяву, в якому зазначив про заперечення проти задоволення позову, оскільки в паспорті громадянина України, а саме у відбитку про реєстрацію, вбачається, що [PERSON] зареєстрована у гуртожитку по [ADDRESS] , без зазначення номеру кімнати. Крім того, відповідно до ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду», в приватизації приймають участь всі члени сім`ї наймача. Згідно Довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 26.06.2019 року, у кімнаті [ADDRESS] зареєстровані 2 особи: [PERSON] та [PERSON] , хоча позов подано лише в інтересах [PERSON] , що є порушенням норм чинного законодавства. Представник Управління «ЦНАП у м. Суми» СМР, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не надав, що не перешкоджає розгляду справи по суті у його відсутність. Третя особа [PERSON] , повідомлена належним чином про час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій зазначила про відсутність наміру на приватизацію кімнати [ADDRESS] . Суд, заслухавши думку представника позивача та вивчивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що з серпня 1989 року по теперішній час [PERSON] , [INFO] , зареєстрована у гуртожитку по [ADDRESS] , та фактично проживає у кімнаті [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорта громадянина України, Довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 26.06.2019 року та Додатком №1 до протоколу загальних зборів мешканців гуртожитку за адресою: [ADDRESS] від 28.03.2018 року (а.с.7-19). 30.01.2013 року рішенням Сумської міської ради №2075-МР надано згоду на прийняття до комунальної власності територіальної громади м. Суми гуртожитку за адресою: [ADDRESS] , від регіонального відділення Фонду державного майна України по Сумській області. Рішенням Виконавчого комітету Сумської міської ради від 19.08.2014 року №399 затверджено Акт приймання-передачі до комунальної власності територіальної громади м. Суми гуртожитку за адресою: [ADDRESS] , від регіонального відділення Фонду державного майна України по Сумській області (а.с.20). 05.10.2016 року Сумська міська рада своїм рішенням №1225-МР надала дозвіл на приватизацію кімнат у гуртожитку по [ADDRESS] їх законними мешканцями в порядку, установленому чинним законодавством (а.с.21). Рішенням Сумської міської ради від 20.06.2018 року №3607-МР зараховано до комунальної власності територіальної громади м. Суми 986/1000 гуртожитку, розташованого за адресою: [ADDRESS] (а.с.22). Таким чином, власником гуртожитку по [ADDRESS] є територіальна громада м . Суми. На звернення [PERSON] стосовно приватизації кімнати [ADDRESS] , Департамент забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради листом від 22.11.2018 року надав відмову, яка мотивована: 1) відсутністю реєстрації саме у кімнаті [ADDRESS] ; 2) відсутністю копії ордеру на жилу площу в гуртожитку (а.с.23). Між сторонами виникли житлові правовідносини, що регулюються ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» Статтею 1 ЗУ «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» визначено сферу дії цього закону, яка поширюється на громадян, які не мають власного житла, більше п`яти років на законних підставах зареєстровані за місцем проживання у гуртожитках та фактично проживають у них. Відповідно до ст. 25 ЗУ «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», спори, пов`язані з порушенням житлових прав громадян, які вимушені проживати в гуртожитках, на які поширюється дія цього Закону, незалежно від форми власності, розглядаються та вирішуються в судовому порядку, якому може передувати досудовий розгляд, що здійснюється відповідно до статті 26 цього Закону. Громадяни, які вважають, що їх житлові права чи житлові права членів їх сімей порушені, мають право для вирішення спорів звертатися безпосередньо до суду. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» №3 від 01.03.2013 року, у порядку цивільного судочинства розглядаються спори щодо права особи на житло (приватизація житла, взяття на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, або зняття із такого обліку, надання житла, користування жилим приміщенням у будинку державного чи приватного жилого фонду, житлово-будівельних кооперативів, у гуртожитках, встановлення автономного опалення у приміщенні державного житлового фонду, зняття з реєстраційного обліку місця проживання за наявності спору, зобов`язання органу влади чи органу місцевого самоврядування здійснити необхідні дії щодо утримання у належному стані житлового будинку, виселення, а також спори щодо забезпечення житлових прав мешканців гуртожитків (стаття 25 Закону України від 4 вересня 2008 року N 500-VI «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків») тощо). Такі спори є житловими (цивільними) спорами, незалежно від участі у справі як відповідача суб`єкта владних повноважень. Відповідно до ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», мешканці гуртожитку, які на законних підставах проживають у гуртожитках державної форми власності, гуртожитках, що було включено до статутних капіталів товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації), набувають право на приватизацію житлових приміщень у таких гуртожитках після їх передачі у власність відповідної територіальної громади. Згідно ч. 4 ст. 14 ЗУ «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», рішення про передачу гуртожитків у власність територіальних громад приймають відповідні органи управління (уповноважені особи) власників гуртожитків або суд. Однією з обставин, з якою пов`язано право особи на захист відповідно до вищевказаного закону, є правомірність її проживання в гуртожитку та користування гуртожитком. Відповідно до ч. ч. 1, 3, 10 ст. 8 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду», приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, установами, організаціями, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир, житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом. Органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків) у приватизації займаного ними житла, за винятком випадків, передбачених п. 2 ст. 2 цього Закону. Даний перелік підстав для відмови в приватизації житлового приміщення є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає, і вбачається, що на кімнату позивача не розповсюджується. Отже, кімната [ADDRESS] належить до числа об`єктів, які підлягають приватизації, а [PERSON] є суб`єктом приватизації, яка на законних підставах зареєстрована та тривалий час проживає у гуртожитку. Статтею 328 ЦК України визначено підстави набуття права власності. Так, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 345 ЦК України, фізична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Як вбачається з Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України №396 від 16.12.2009 року, громадянин, який виявив бажання приватизувати займане ним жиле приміщення у гуртожитку, подає до органів приватизації, крім іншого, копію ордера на жиле приміщення або ордера на жилу площу в гуртожитку. Надати копію ордеру на жилу площу в спірному гуртожитку позивач не має можливості, оскільки під час прийняття гуртожитку до обслуговуючої організації Сумське міське об`єднання громадян «Вікторія» попереднім власником не була передана картотека на мешканців гуртожитку (а.с.24). Відповідно до Довідки АТ «Ощадбанк» №116.145-33/451 від 10.07.2018 року, [PERSON] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , значиться в основних списках на отримання приватизаційних цінних паперів; житловий чек не використаний (а.с.25). Отже, враховуючи викладене та аналізуючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку про порушення права [PERSON] на приватизацію кімнати у гуртожитку по [ADDRESS] , який відноситься до комунальної власності територіальної громади м. Суми, оскільки позивач є такою, що вселилася у вказане житлове приміщення на законних підставах і протягом тривалого часу (з серпня 1989 року) добросовісно користується кімнатою [ADDRESS] як єдиним житлом, а отже підпадає під дію ЗУ «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», крім того, передбачені законом підстави для відмови в приватизації житлової площі відсутні та на спірну кімнату ніхто не претендує, тому [PERSON] має право на отримання кімнати [ADDRESS] у власність в порядку приватизації без ордеру на житло. Даний висновок відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній в постанові від 20.06.2018 року по справі №200/18858/16-ц. За таких обставин, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved