Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування за законом. В своїй заяві позивач зазначила, що [INFO] помер її батько [PERSON], після смерті якого залишилося спадкове майно - житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в [ADDRESS]. Позивач є спадкоємцем за законом, проте не має можливості успадкувати зазначений будинок через відсутність відповідних правовстановлюючих документів на спадкове майно, у зв'язку з чим державний нотаріус Глобинської державної нотаріальної контори Глобинського району Полтавської області відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину. Посилаючись на викладене, позивач просила суд визнати за нею в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] [PERSON] право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS]. У підготовче засідання позивач, не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності та вказала, що позовні вимоги підтримує. Представники відповідача та третіх осіб в підготовче засідання не з'явилися, подали до суду заяви в яких просили справу розглядати за їх відсутності та вказали, що заперечень проти позову не мають. Відповідно до ч. 1 ст. 198 ЦПК України підготовче судове засідання проводиться за правилами, встановленими главою 6 цього розділу, з урахуванням особливостей підготовчого засідання, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об'єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. [INFO] помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серія [NUMBER], виданого Федорівською сільською радою Глобинського району Полтавській області 03 жовтня 2001 року. Згідно довідки виконавчого комітету Федорівської сільської ради Глобинського району Полтавської області від 13 вересня 2018 року №219, вбачається, що згідно із записом в по господарській книзі за № 1 Федорівської сільської ради за 1996-2000 рр., за [PERSON], [INFO] лічиться житловий будинок [ADDRESS]. Рік побудови - 1964. Земельна ділянка за адресою по [ADDRESS] - приватизована. [PERSON] є донькою померлого [INFO] [PERSON]. [PERSON] (позивач) звернулася до державного нотаріуса Глобинської державної нотаріальної контори Глобинського району Полтавської області із заявою про видачу на її ім'я свідоцтва про право на спадщину померлого [INFO] [PERSON]. 18 липня 2018 року нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва, оскільки заявнику не було надано правовстановлюючих документів на спадкове майно. Як вбачається з дослідженої в судовому засіданні копії спадкової справи№274, заведеної після померлого [INFO] [PERSON], заяву про прийняття спадщини подала [PERSON], яка є спадкоємцем за законом. Нотаріусом визначено коло спадкоємців та встановлено, що єдиним спадкоємцем, який прийняв у встановленому порядку спадщину є [PERSON], на ім'я якої видавалися свідоцтва про право на спадщину за законом. Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок по [ADDRESS] від 03 травня 2018 року, житловий будинок літ. «А» площею 74,10 кв.м, загальною площею 68,70 кв.м., житловою площею 21,90 кв.м, допоміжною площею 46,80 кв.м., погріб під частиною будівлі літ. «Бп» площею 9,60 кв.м, веранда літ. «а» площею 21,20 кв.м, сарай-літня кухня літ. «Б» площею 54,70 кв.м - збудовані без істотних порушень діючих будівельних норм та правил. Як вбачається із довідки КП «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації Полтавської обласної ради» №61/1582 від 17 травня 2018 року, за даними архівного обліку станом на 28.12.2012 право власності на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] не зареєстровано. Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ч. 4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, тому позивач позбавлений можливості отримати дублікат правовстановлюючого документу на ім'я померлого. Правовідносини по спадкуванню майна після [PERSON] виникли на час дії Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року. Відповідно до ч. 1 ст. 524 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно ч. 1 ст. 529 Цивільного кодексу Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до ч.1, 2 ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. На час будівлі будинку в якому розташована квартира (у 1964 році) питання набуття права власності регулювалися Указом Президії Верховної ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» і прийнятою відповідно до цього Указу постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків». Ці правові акти не пов'язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації. Запис в погосподарській книзі сільської ради про належність домоволодіння певній особі, був офіційним доказом права власності даної особи на це домоволодіння. Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] за життя на передбачених законом підставах набув право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в [ADDRESS], позивач є особою, яка прийняла спадщину за законом, інші спадкоємці, які прийняли спадщину, у тому числі, які мають право на обов'язкову частку у спадщині відсутні, а отже позивач [PERSON] має право на успадкування названого майна. Приймаючи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що позов є законним та обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved