Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, яким просить: 1.Продовжити [PERSON] строк на прийняття спадщини, який був нею пропущений з поважних причин опісля померлого [INFO] батька позивача [PERSON], який помер в м. Токмак Запорізької області. 2.Визнати свідоцтво про право на спадщину за законом видане 27 вересня 2000 року виконуючим обов'язки державного нотаріуса Токмацької районної державної нотаріальної контори Запорізької області Зиріною Є.О. зареєстрованого в реєстрі за №10898, спадкова справа № 3198/2000 - недійсним в частині права спадкоємця [PERSON] на 1/2 частину спадкового майна після померлого [PERSON], яке складається з права на земельну частку (пай) розміром 9,49 умовних кадастрових гектарів, які розташовані на землях колишнього КСП «ім. Шевченко» Новопрокопівської сільської ради Токмацького району Запорізької області на підставі сертифікату серії [NUMBER] на право на земельну частку (пай), виданого на підставі рішення Токмацької райдержадміністрації Запорізької області від 28 лютого 1997 року № 84 та зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку пай за № 252 та частково скасувати державну реєстрацію Державного акту на право приватної власності на землю від 30.09.2002 року, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 75 виданого [PERSON] на підставі розпорядження голови Токмацької райдержадміністрації Запорізької області від 01.03.2002 року № 56 на 1/2 частину земельної ділянки площею 9,30 га., яка розташована на території Новопрокопівської сільської ради Токмацького району Запорізької області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та 1/2 частину права на земельну частку (пай) розміром 9,49 умовних кадастрових гектарів, які розташовані на землях колишнього КСП «ім. Шевченко» Новопрокопівської сільської ради Токмацького району Запорізької області на підставі сертифікату серії [NUMBER] на право на земельну частку (пай), виданого на підставі розпорядження Токмацької райдержадміністрації Запорізької області від 28 лютого 1997 року № 398 та зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку пай за № 252; 3.Визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину земельної ділянки розміром 9,30 га., цільове призначення якої для ведення товарного сількогосподарського виробництва, що знаходиться на території Новопрокопівської сільської ради Токмацького району Запорізької області, згідно із Державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER] виданого 30.09.2002 року на підставі розпорядження Токмацької районної Державної адміністрації Запорізької області, від 01.03.2002 року №56, та право власності на 1/2 частину сільськогосподарських угідь, розміром 1,2043 умовних кадастрових гектарів, які розташовані на землях колишнього КСП «ім. Шевченко» Новопрокопівської сільської ради Токмацького району Запорізької області, на підставі сертифікату серії [NUMBER] на право на земельну частку (пай), виданого на підставі розпорядження Токмацької райдержадміністрації Запорізької області від 28 лютого 1997 року № 398 та зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку пай за № 252, в порядку спадкування, після батька позивача [PERSON], померлого [INFO] в м. Токмак, Запорізької області. 4.Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 3060,74 грн. Позов обґрунтовує наступним. Батько позивача [PERSON] отримав право на право на земельну частку (пай) розміром 9,49 умовних кадастрових гектарів, які розташовані на землях колишнього КСП «ім. Шевченко» Новопрокопівської сільської ради Токмацького району Запорізької області на підставі сертифікату серії [NUMBER] «на право на земельну частку (пай)», виданого на підставі Розпорядження Токмацької райдержадміністрації Запорізької області від 28 лютого 1997 року № 84 та зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку пай за № 252. Батько позивача [PERSON] трагічно помер [INFO] в м. Токмак Запорізької області. Після його смерті відкрилася спадщина на приналежне йому дане майно. Право на земельну частку (пай) розміром 9,49 умовних кадастрових гектарів, які розташовані на землях колишнього КСП «ім. Шевченко» Новопрокопівської сільської ради Токмацького району Запорізької області на підставі сертифікату серії [NUMBER] «на право на земельну частку (пай)», виданого на підставі розпорядження Токмацької райдержадміністрації Запорізької області від 28 лютого 1997 року № 84 та зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку пай за № 252. Спадкоємцями, за законом, першої черги опісля батька позивача [PERSON] була позивач та відповідач [PERSON]. Інших спадкоємців ані за законом, ані за заповітом не було і немає. Разом з цим, на момент смерті батька позивач була малолітня, позивачу виповнилося всього вісім днів від позивача народження і тому позивач самостійно не могла вчиняти будь-які дії, щодо прийняття спадщини опісля батька. Відповідач розуміючи значення обставини даної справи з метою порушення позивача прав на спадщину, отримала незаконне свідоцтво про право на спадщину за законом видане 27 вересня 2000 року виконуючим обов'язки державного нотаріуса Токмацької районної державної нотаріальної контори Запорізької області Зиріною Є.О., зареєстрованого в реєстрі за №10898, спадкова справа № 3198/2000 на право на земельну частку (пай) розміром 9,49 умовних кадастрових гектарів, які розташовані на землях колишнього КСП «ім. Шевченко» Новопрокопівської сільської ради Токмацького району Запорізької області на підставі сертифікату серії [NUMBER] «на право на земельну частку (пай)». Дане свідоцтво про право на спадщину підлягало реєстрації в Токмацькій районній державній адміністрації Запорізької області. Потім, 30.09.2000 року на підставі розпорядження голови Токмацької РДА Запорізької області відповідачем було отримано Державний акт на право приватної власності на землю від 30.09.2002 року, який був зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 75. 08 березня 2017 року позивач випадково дізналася, що відповідач отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на спірну земельну ділянку, потім отримала дану земельну ділянку у приватну власність, якою вона користується. Ця земельна ділянка складається з 9.30 фізичних гектарів ріллі, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва нормативна грошова оцінка якої 36307,24 грн. за 1 га., а загальна вартість грошової оцінки складає 36307,24 (грн.) х 9,3 (га.) = 337657,34 грн. (з урахуванням коефіцієнту індексації) та з сільськогосподарських угідь включених за вищевказаним сертифікатом, але не наданих за державним актом площею 1,2043 умовних кадастрових гектарів вартістю 18488,58 грн. (з урахуванням коефіцієнту індексації), разом 337657,34 грн. + 18488,58 грн.=356065,92 грн., а відповідно вартість 1/2 спадкового майна складає 356065,92 грн. 2= 178072,96 грн., що є ціною позивача позову. [INFO] в позивача народився син [PERSON], з тих пір позивач постійно зайнята доглядом та вихованням свого малолітнього сина, за своїм вищевказаним місцем проживання. Лише [INFO] позивачу виповнилося 18 років і я стала повнолітньою. Через ці поважні причини позивач не могла звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини опісля смерті мого батька та пропустила даний строк на прийняття спадщини. Після того, як позивач дізналася, що позивач має право на ? частину даного спадкового майна 12.04.2017 року позивач звернулася до Токмацької районної Державної нотаріальної контори Запорізької області за отриманням свідоцтва про право на спадщину за законом, опісля спадкодавця - свого рідного батька [PERSON] але позивачу було відмовлено в цьому, та видана Постанова «Про відмову у вчиненні нотаріальної дії», вихідний номер 365/02-31 від 12.04.2017 року. Через те, що 27.09.2000 року відповідачу було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на цілу частку даного спадного майна. Тому позивачу було роз'яснено нотаріусом, що це питання можливо вирішити тільки у судовому порядку оскільки відповідач не дає згоди на прийняття мною даної спадщини. У судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав, просив їх задовольнити, посилаючись на зазначені обставини. Відповідач в судовому засіданні позов не винала. Представник третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Токмацька районна Державна нотаріальна контора Запорізької області в судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Міжрайонне управління Держгеокадастру у Токмацькому районі та м. Токмак Запорізької області в судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Токмацька районна Державна адміністрація Запорізької області в судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Батько позивача [PERSON] отримав право на право на земельну частку (пай) розміром 9,49 умовних кадастрових гектарів, які розташовані на землях колишнього КСП «ім. Шевченко» Новопрокопівської сільської ради Токмацького району Запорізької області на підставі сертифікату серії [NUMBER] «на право на земельну частку (пай)», виданого на підставі Розпорядження Токмацької райдержадміністрації Запорізької області від 28 лютого 1997 року № 84 та зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку пай за № 252. Батько позивача [PERSON] помер [INFO] в м. Токмак Запорізької області. Після його смерті відкрилася спадщина на приналежне йому дане майно. Право на земельну частку (пай) розміром 9,49 умовних кадастрових гектарів, які розташовані на землях колишнього КСП «ім. Шевченко» Новопрокопівської сільської ради Токмацького району Запорізької області на підставі сертифікату серії [NUMBER] «на право на земельну частку (пай)», виданого на підставі розпорядження Токмацької райдержадміністрації Запорізької області від 28 лютого 1997 року № 84 та зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку пай за № 252. Спадкоємцями, за законом, першої черги після батька позивача [PERSON] була позивач та відповідач [PERSON]. Відповідач отримала свідоцтво про право на спадщину за законом видане 27 вересня 2000 року виконуючим обов'язки державного нотаріуса Токмацької районної державної нотаріальної контори Запорізької області Зиріною Є.О., зареєстрованого в реєстрі за №10898, спадкова справа № 3198/2000 на право на земельну частку (пай) розміром 9,49 умовних кадастрових гектарів, які розташовані на землях колишнього КСП «ім. Шевченко» Новопрокопівської сільської ради Токмацького району Запорізької області на підставі сертифікату серії [NUMBER] «на право на земельну частку (пай)». Дане свідоцтво про право на спадщину підлягало реєстрації в Токмацькій районній державній адміністрації Запорізької області. Потім, 30.09.2000 року на підставі розпорядження голови Токмацької РДА Запорізької області відповідачем було отримано Державний акт на право приватної власності на землю від 30.09.2002 року, який був зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 75. На час смерті спадкодавця діяла ст. 529 ЦК УРСР, відповідно до якої позивач, як дитина спадкодавця входила до спадкоємців першої черги. Відповідно до ст.ст.1261,1267 ЦК України слідує, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки; частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Отже спадкоємцями першої черги за законом після померлого [PERSON] є позивач та відповідач, як мати померлого. За фактичними обставинами справи слідує, що позивач спадщину померлого [PERSON] також прийняла та, відповідно, набула право власності в порядку спадкування, а тому видане відповідачу свідоцтво про право на спадщину слід визнати частково недійсним, оскільки остання мала право на спадкування не всього спадкового майна, а лише на його половину. На підставі ст. 550 ЦК УРСР строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 549 цього Кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними. Згідно ст. 529 ЦК УРСР, який діяв на час відкриття спадщини опісля смерті батька позивача при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. На підставі ст. 76 ЦК УРСР перебіг строку позовної давності починається з дня виникнення права на позов. Право на позов виникає з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права. Відповідно до п. 4 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, що набрав чинності з 1 січня 2004 року Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Згідно ст.ст.1268,1273,1274,1301 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна чи обмежено дієздатна особи вважаються такими, що прийняли спадщину; відмова батьків, опікунів від прийняття спадщини, належної малолітній, недієздатній особі, можлива лише з дозволу органу опіки та піклування; свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане не мала право на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. На підставі ст.88 ЦПК України позивачу, на користь якого ухвалюється рішення, суд присуджує з відповідача понесені і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved