Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~В позовній заяві вона посилалася на те, що 23.11.1996 між нею та відповідачем [PERSON] укладено шлюб. Від шлюбу позивач з відповідачем мають неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося. Кожен із подружжя має різні погляди на життя та ведення спільного господарства, а також на вирішення питань, що постають у сімейному житті. Внаслідок цього, з початку поточного року постійно виникають сварки. В зв`язку з чим, просить шлюб розірвати. Справу розглянуто згідно ч. 3\~ст.\~211\~ЦПК України у відсутності позивача та відповідача, які надали до суду заяви з проханням справу розглянути за їх відсутності. Позивач [PERSON] канцелярією суду 20.12.2021 надала письмову заяву в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] канцелярією суду 20.12.2021 надав до суду письмову заяву в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] виданого 23.11.1996, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 23.11.1996, шлюб зареєстрований відділом реєстрації актів громадського стану виконкому Самарської районної Ради народних депутатів м. Дніпропетровська та зроблено запис №379. Після реєстрації шлюбу [PERSON] своє дошлюбне прізвище змінила на « [PERSON] » (а.п. 9). Від шлюбу мають одного сина: [PERSON] , [INFO] (а.п. 16). Судом було встановлено, що на теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше сумісне життя і збереження сім`ї стало неможливим. Сім`я розпалась остаточно і зберегти її неможливо. Відповідно до ч. 3\~ст.\~105\~Сімейного КодексуУкраїни шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зі\~ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. У відповідності ч. 1\~ст.112\~СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Відповідно до ч. 2\~ст.\~112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114СК\~України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3\~ст.115\~Сімейного кодексуУкраїни - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Згідно зі ст. ст.110,112 СК Українита

Outcome: approved