Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом в обґрунтування якого зазначила, що з 18 червня 2011 року перебуває з відповідачем по справі в зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] - [INFO] . Сімейні стосунки між ними припинено у вересні 2019 року. Причиною цьому вказує те, що відповідач перестав піклуватися про створення нормальних сімейних стосунків, не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї та взаємоповагу один до одного. Згодом виявилося що у них з відповідачем різні характери, які після декількох років спільного життя, стали вкрай несумісними, у зв`язку із чим, позивач вважає, що їх сім`я розпалась остаточно та просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 18 червня 2011 року виконавчим комітетом Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 15. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала до канцелярії суду заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, позов підтримала в повному обсязі та наполягала на його задоволенні. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище « [PERSON] » та не відшкодовувати їй судові витрати по справі. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав до канцелярії суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав та не заперечував проти задоволення позову, а також підтвердив, що дійсно з вересня 2019 року вони з позивачкою припинили шлюбні відносини (а.с. 24). В зв`язку з тим, що сторони правом на участь в судовому засіданні не скористалися, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, надавши оцінку доказам наданим позивачем на обґрунтування своїх вимог, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 18 червня 2011 року виконавчим комітетом Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 5, дошлюбне прізвище позивача « [PERSON] », яке вона змінила на « [PERSON] » при реєстрації шлюбу, про що свідчить копія свідоцтва про одруження серії [NUMBER] (а.с.7). Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , батьками яких записані [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] та [NUMBER] ( а.с. 8,9). Позивач стверджує, що шлюбно-сімейні відносини з відповідачем припинені у вересня 2019 і з цього часу сторони не ведуть спільне господарство. Відповідач у судове засідання не з`явився, в заяві про визнання позову факти викладені в ньому не заперечував, підтвердив факт спільного не проживання з позивачем з вересня 2019. Суд не застосовує положення ст. 111 СК України, оскільки в судовому засіданні було зібрано достатньо доказів, які підтверджують, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, почуття любові та взаємоповаги зникло, вони тривалий час проживають окремо, у відповідача сформувалася нова сім`я, а тому подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 112 ч.2 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, відповідач має право визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Беручи до уваги викладене, те що сім`я розпалася остаточно, примирення між сторонами неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, відповідач позов визнав і це не суперечить закону та не порушує права інших осіб, суд приходить до висновку, що шлюб зареєстрований між сторонами підлягає розірванню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що позивач при укладенні шлюбу змінила прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] » та просить суд після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] », у зв`язку з чим, суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу між сторонами, залишити позивачу прізвище « [PERSON] ». Оскільки позивач просила суд не відшкодовувати їй судові витрати по справі (а.с. 25), суд не вирішує питання про розподіл судових витрат між сторонами.

Outcome: approved