Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб із відповідачем, укладений 30.01.2016 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 115, а також просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання доньки, [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що в неї з відповідачем не склалося спільне сімейне життя, зазначає, що відсутнє взаєморозуміння, різні погляди на сімейні відносини та обов'язки, а також щодо ведення спільного господарства та виховання дитини. Окрім цього, відповідач ображає позивача, принижує її честь і гідність. Також зазначає, що під час шлюбу в них народилася донька [PERSON], [INFO]. Вказує, що дитина проживає з нею, у зв'язку з чим вона здійснює повне матеріальне забезпечення дитини. З огляду на це просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти у розмірі 3000 грн. щомісячно з моменту звернення до суду з позовом і до досягнення дитиною повноліття. У зв'язку із наведеним, просить суд позов задовольнити. Позивач у судове засідання не з'явилася, однак подала заяву про розгляд справи за її відсутності в якій вказала, що не заперечує проти заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час, дату і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що сім'я розпалася повністю, не може бути збережена і шлюб між сторонами слід розірвати. Судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 30 січня 2016 року, який зареєстрований Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 115. (а.с. 5) Під час шлюбу у сторін народилася донька [PERSON], [INFO]. (а.с. 6) Любов та повага між сторонами відсутні. Непорозуміння створили умови за яких їх шлюб фактично припинився. Враховуючи викладене, суд вважає, що сім'я сторін розпалася, примирення не можливе, а тому шлюб підлягає розірванню. Окрім цього суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягувати аліменти на утримання дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 2 ст. 141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Свідоцтвом про народження [NUMBER] від 01 липня 2016 року встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO]. (а.с. 6) Статтею 18 Конвенції про захист прав дитини встановлено, що суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виходячи з того, що за правилами ст. 184 СК України розмір аліментів у твердій грошовій сумі визначається за заявою одержувача. Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що позовна вимога про стягнення аліментів є підставною та підлягає задоволенню, а тому з відповідача слід стягувати аліменти в розмірі 3000 грн. щомісячно, починаючи з для подання позовної заяви до суду ( 20серпня 2018 року) і до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved