Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 07 червня 2014 року вона уклала шлюб з [PERSON] , від шлюбу вони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка на даний час проживає з нею та перебуває на повному її утриманні. Подружні відносини між ними припинені ще з березня 2018 року. Основна причина розпаду сім`ї це різниця характерів, відсутність між нею та відповідачем взаєморозуміння та довіри, постійні сварки. Протягом останніх двох років сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на сім`ю та шлюб. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, такими як повага до дружини, піклування про створення в сім`ї доброзичливої сприятливої морально-психологічної атмосфери. З його ініціативи між ними постійно виникають сварки, свідком яких нерідко стає дитина, що значно впливає на її психічний стан та кожен раз спричиняє їм душевні страждання. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають в їх сім`ї, він не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, піклування про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної поваги, любові, дружби, взаємодопомоги, як передбачено вимогами статті 55 СК України. На даний час вона та [PERSON] фактично спільного господарства не ведуть та разом не мешкають, оскільки вона з донькою проживає за адресою [ADDRESS] . За цей час що вона разом із донькою проживають окремо від чоловіка, вона переконалася, що поновлення їх сімейних стосунків неможливе, що це завдало б шкоди і їй, і дитині. За її глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, оскільки як у неї, так і у відповідача на грунті сімейно-побутових проблем та діаметрально протилежних поглядів на сімейне життя, розвинулась неприязнь один до одного, втрачено почуття любові і поваги. Вважає, що за таких умов шлюб необхідно розірвати. Майнових спорів між нею та відповідачем не має. Вона, як мати їх спільної доньки [PERSON] , усвідомлюючи свою особисту відповідальність за виховання та піклування про дитину, створення для неї належних соціально-побутових умов проживання, збереження психічного та фізичного здоров`я, духовного та розумового розвитку, вважає за необхідне визначити місце проживання їх дитини. Вона любить свою доньку і спроможна забезпечити її всім необхідним. На даний час між нею та відповідачем не досягнуто згоди щодо місця проживання їх спільної малолітньої дитини. Вважає, що після розірвання шлюбу їх донька повинна проживати з нею. Вона не має наміру перешкоджати відповідачу в здійсненні його прав та обов`язків щодо їх дитини. Разом з тим, враховуючи ту обставину, що [PERSON] за останні 6 місяців добровільно не надає жодних коштів на потреби сім`ї, в тому числі дитини, внаслідок цього вона не має можливості повноцінно сама утримувати їх доньку [PERSON] [PERSON] ухиляється від свого обов`язку щодо утримання неповнолітньої дитини. Крім того у неї є всі підстави вважати, що і в подальшому він в добровільному порядку буде ухилятися від матеріального утримання дитини, тобто сплати аліментів. Між нею та відповідачем на момент пред`явлення позову не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання та виховання дитини. Звертає увагу, що [PERSON] не має іншої родини та інших неповнолітніх чи малолітніх дітей, зокрема батьків чи осіб, які потребують обов`язкового утримання з його боку. У зв`язку із викладеними обставинами позивачка просить шлюб між нею, [PERSON] та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 07.06.2014 року відділом реєстрації актів цивільного стану Ірпінського міського управління юстиції Київської області розірвати; після розлучення просить змінити прізвище на дічове [PERSON] ; визначити місце проживання [PERSON] , [INFO] - залишити проживати разом з матір`ю; стягнути з [PERSON] , [INFO] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму, починаючи з дня позовної заяви до суду і до досягнення донькою повноліття; стягнути з відповідача на її користь судовий збір. Позивачка [PERSON] надала суду письмову заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити повністю, не заперечує щодо ухвалення рішення під час підготовчого судового засідання, після розірвання шлюбу просить змінити прізвище на [PERSON] . Відповідач [PERSON] надав суду письмову заяву, в якій просить проводити розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить задовольнити позов повністю, не заперечує щодо ухвалення рішення під час підготовчого судового засідання. В зв`язку із цим суд, враховуючи письмові заяви позивача та відповідача, вважав за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів та у зв`язку із визнанням відповідачем позову вважає за можливе ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступного. Так, в судовому засіданні встановлено, що сторони з 07.06.2014 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від даного шлюбу мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Сторони не підтримують шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, проти примирення сторони заперечують. Дані обставини вказують на те, що сім`я сторін розпалась, шлюб носить формальний характер, а тому його необхідно розірвати. Враховуючи письмову заяву позивачки суд вважає, що після розірвання шлюбу слід змінити прізвище позивачки [PERSON] на дошлюбне прізвище [PERSON] . При цьому суд вважає, що за відсутністю на час розгляду справи спору між позивачем та відповідачем з приводу місця проживання дитини, малолітню дитину [PERSON] , [INFO] слід залишити проживати з матір`ю [PERSON] . Крім того встановлено, що дитина проживає з матір`ю та знаходиться на її утриманні, відповідач систематичної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, аліменти іншим особам не сплачує. Зазначені вище обставини підтверджуються матеріалами справи. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У відповідності до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. У відповідності до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. У відповідності до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. В зв`язку з вищевикладеним суд вважає, що із [PERSON] на користь позивачки необхідно стягнути аліменти на утримання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 16.08.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. При цьому суд вважає, що із відповідача на користь позивачки слід стягнути понесені нею судові витрати у сумі 704,80 гривень за позовні вимоги про розірвання шлюбу, а також на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 гривень за позовні вимоги про стягнення аліментів. Таким чином суд вважає, що позов знайшов своє підтвердження у судовому засіданні і він підлягає до задоволення.

Outcome: approved