overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 10.01.2013 року сторони зареєстрували шлюб. Спільних дітей у сторін немає. Причиною розпаду сімї послужило відсутність взаєморозуміння, між сторонами виникли неприязні відносини, різні погляди на життя, несумісність характерів, подружжя живе окремо, не ведуть спільного господарства. Позивач у судовому засіданні участі не приймала, надала заяву в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розглядати справу без її участі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судовому засіданні участі не приймав, про дату, час та місце розгляду справи був сповіщений у встановленому законом порядку, про причини своєї неявки суду не повідомив. Заперечень на позов не надходило. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для встановлення фактичних відносин сторін, суд, зі згоди позивача, відповідно до ст. 224 ЦПК України, вважає можливим постановити рішення при заочному розгляді справи. \~\~ У звязку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. \~\~ Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.\~\~ У судовому засіданні встановлено, що 10.01.2013 року між сторонами укладено шлюб, про що Відділом державної РАЦС у Малиновському районі Одеського міського управління юстиції зроблено актовий запис за №21 (свідоцтво про укладення шлюбу серії І-ЖД №184076). Спільних дітей у сторін немає. Сторони фактично припинили шлюбні стосунки, сімя повністю розпалася, спільне господарство між ними не ведеться. Основною причиною припинення сімейних відносин є те, що сторони втратили взаєморозуміння, сторони втратили почуття любові й поваги один до одного. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й дружини та збереження шлюбу суперечать інтересам одного з них. Згідно зі ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Прізвища сторін після розірвання шлюбу залишити без змін. Враховуючи, що побудова сімейних відносин повинна здійснюватись на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст. 1 СК України), суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу. Витрати по оплаті держмита при оформленні реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС суд вважає за необхідне покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 10.02.2001 року сторони зареєстрували шлюб. В період шлюбу у сторін народилась дитина - [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї послужило відсутність взаєморозуміння, між сторонами виникли неприязні відносини, різні погляди на життя, несумісність характерів, подружжя живе окремо, не ведуть спільного господарства. Позивач не приймала участь у судовому засіданні, однак надала до суду заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розглядати справу без її участі. Відповідач також не приймав участь у судовому засіданні, однак надав до суду заяву в якій позовні вимоги визнав, не заперечує проти розірвання шлюбу та просив справу розглядати без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 10.02.2001 року між сторонами укладено шлюб, про що Відділом РАГС Іллічівського районного управління юстиції м. Одеси зроблено актовий запис за №50 (свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER]). В період шлюбу у сторін народилась дитина - [PERSON], [INFO]. Сторони припинили шлюбні стосунки, спільне господарство між ними не ведеться. Основною причиною припинення сімейних відносин є те, що сторони втратили почуття любові і поваги один до одного, у сторін різні погляди на подружнє життя та сім'ю. Відповідно до ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб може бути розірваний за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Сторони вирішили після розірвання шлюбу прізвища залишити без змін. Суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст. 1 СК України) та не може будуватись на примушуванні сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а тим більш в подружніх відносинах. Витрати по оплаті держмита при оформленні реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС суд вважає за необхідне покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 10.04.1982 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу спільних неповнолітніх дітей у сторін немає. Причиною розпаду сімї послужило відсутність взаєморозуміння, між сторонами виникли неприязні відносини, різні погляди на життя, несумісність характерів, подружжя живе окремо, не ведуть спільного господарства. Позивач приймала участь у судовому засіданні, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач також приймав участь у судовому засіданні, позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 10.04.1982 року між сторонами укладено шлюб, про що Малиновським відділом РАЦС м. Одеси зроблено актовий запис за №337 (свідоцтво про укладення шлюбу серії ІІ-ЖД №288855). Від шлюбу спільних неповнолітніх дітей у сторін немає. Сторони припинили шлюбні стосунки, спільне господарство між ними не ведеться. Основною причиною припинення сімейних відносин є те, що сторони втратили почуття любові і поваги один до одного, у сторін різні погляди на подружнє життя та сімю. Відповідно до ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб може бути розірваний за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Сторони наполягали на розірванні шлюбу. Згідно зі ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Сторони вирішили після розірвання шлюбу прізвища залишити без змін. Суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст. 1 СК України) та не може будуватись на примушуванні сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а тим більш в подружніх відносинах. Витрати по оплаті держмита при оформленні реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС суд вважає за необхідне покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 10.04.2009 року сторони зареєстрували шлюб. В період шлюбу у сторін народилась дитина [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сімї послужило відсутність взаєморозуміння, між сторонами виникли неприязні відносини, різні погляди на життя, несумісність характерів, подружжя живе окремо, не ведуть спільного господарства. Позивач не приймала участь у судовому засіданні, однак надала до суду заяву в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розглядати справу без її участі. Відповідач також не приймав участь у судовому засіданні, однак надав до суду заяву в якій зазначив, що позовні вимоги визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу та просить справу розглядати без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 10.04.2009 року між сторонами укладено шлюб, про що Другим Малиновським відділом державної РАЦС Одеського міського управління юстиції зроблено актовий запис №144 (свідоцтво про укладення шлюбу серії І-ЖД №245253). В період шлюбу у сторін народилась дитина [PERSON], [INFO]. Сторони припинили шлюбні стосунки, спільне господарство між ними не ведеться. Основною причиною припинення сімейних відносин є те, що сторони втратили почуття любові і поваги один до одного, у сторін різні погляди на подружнє життя та сімю. Відповідно до ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб може бути розірваний за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Сторони вирішили після розірвання шлюбу прізвища залишити без змін. Суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст. 1 СК України) та не може будуватись на примушуванні сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а тим більш в подружніх відносинах. Витрати по оплаті держмита при оформленні реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС суд вважає за необхідне покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 10.06.2011 року сторони зареєстрували шлюб. В період шлюбу у сторін народилась дитина [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сімї послужило відсутність взаєморозуміння, між сторонами виникли неприязні відносини, різні погляди на життя, несумісність характерів, подружжя живе окремо, не ведуть спільного господарства. Позивач не приймала участь в судовому засіданні, однак надала до суду заяву в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розглядати справу без її участі. Відповідач також не приймав участь в судовому засіданні, однак надав до суду заяву в якій зазначив, що позовні вимоги визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу та просить справу розглядати без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 10.06.2011 року між сторонами укладено шлюб, про що Першим Малиновським відділом державної РАЦС Одеського міського управління юстиції зроблено актовий запис №322 (свідоцтво про укладення шлюбу серії І-ЖД «149822). В період шлюбу у сторін народилась дитина [PERSON], [INFO]. Сторони припинили шлюбні стосунки, спільне господарство між ними не ведеться. Основною причиною припинення сімейних відносин є те, що сторони втратили почуття любові і поваги один до одного, у сторін різні погляди на подружнє життя та сімю. Відповідно до ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб може бути розірваний за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Сторони вирішили після розірвання шлюбу прізвища залишити без змін. Суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст. 1 СК України) та не може будуватись на примушуванні сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а тим більш в подружніх відносинах. Витрати по оплаті держмита при оформленні реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС суд вважає за необхідне покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 10.08.2001 року сторони зареєстрували шлюб. В період шлюбу у сторін народились діти - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї послужило відсутність взаєморозуміння, між сторонами виникли неприязні відносини, різні погляди на життя, несумісність характерів, подружжя живе окремо, не ведуть спільного господарства. Позивач приймала участь у судовому засіданні, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач також приймав участь у судовому засіданні, позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку учасників процесу, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 10.08.2001 року між сторонами укладено шлюб, про що Відділом РАГС Приморського районного управління юстиції м. Одеси зроблено актовий запис №350 (свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER]). В період шлюбу у сторін народились діти - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Сторони припинили шлюбні стосунки, спільне господарство між ними не ведеться. Основною причиною припинення сімейних відносин є те, що сторони втратили почуття любові і поваги один до одного, у сторін різні погляди на подружнє життя та сім'ю. Відповідно до ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб може бути розірваний за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Сторони вирішили після розірвання шлюбу прізвища залишити без змін. Суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст. 1 СК України) та не може будуватись на примушуванні сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а тим більш в подружніх відносинах. Витрати по оплаті держмита при оформленні реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС суд вважає за необхідне покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 10.08.2013 року сторони зареєстрували шлюб. В період шлюбу у сторін народилась дитина [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сімї послужило відсутність взаєморозуміння, між сторонами виникли неприязні відносини, різні погляди на життя, несумісність характерів, подружжя живе окремо, не ведуть спільного господарства. Позивач не приймала участь у судовому засіданні, однак надала до суду заяву в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розглядати справу без її участі. Відповідач також не приймав участь у судовому засіданні, однак надав до суду заяву в якій зазначив, що позовні вимоги визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу та просить справу розглядати без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 10.08.2013 року між сторонами укладено шлюб, про що Відділом державної РАЦС у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції зроблено актовий запис №1222 (свідоцтво про укладення шлюбу серії І-ЖД №193404). В період шлюбу у сторін народилась дитина [PERSON], [INFO]. Сторони припинили шлюбні стосунки, спільне господарство між ними не ведеться. Основною причиною припинення сімейних відносин є те, що сторони втратили почуття любові і поваги один до одного, у сторін різні погляди на подружнє життя та сімю. Відповідно до ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб може бути розірваний за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Сторони вирішили після розірвання шлюбу прізвища залишити без змін. Суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст. 1 СК України) та не може будуватись на примушуванні сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а тим більш в подружніх відносинах. Витрати по оплаті держмита при оформленні реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС суд вважає за необхідне покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 10.09.2011 року сторони зареєстрували шлюб. В період шлюбу у сторін народилась дитина - [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї послужило відсутність взаєморозуміння, між сторонами виникли неприязні відносини, різні погляди на життя, несумісність характерів, подружжя живе окремо, не ведуть спільного господарства. Позивач не приймала участь у судовому засіданні, однак надала до суду заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розглядати справу без її участі. Відповідач також не приймав участь у судовому засіданні, однак надав до суду заяву в якій позовні вимоги визнав, не заперечує проти розірвання шлюбу та просив справу розглядати без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 10.09.2011 року між сторонами укладено шлюб, про що Відділом державної РАЦС Іллічівського міського управління юстиції Одеської області зроблено актовий запис за №393 (свідоцтво про укладення шлюбу [NUMBER]). В період шлюбу у сторін народилась дитина - [PERSON], [INFO]. Сторони припинили шлюбні стосунки, спільне господарство між ними не ведеться. Основною причиною припинення сімейних відносин є те, що сторони втратили почуття любові і поваги один до одного, у сторін різні погляди на подружнє життя та сім'ю. Відповідно до ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб може бути розірваний за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Сторони вирішили після розірвання шлюбу прізвища залишити без змін. Суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст. 1 СК України) та не може будуватись на примушуванні сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а тим більш в подружніх відносинах. Витрати по оплаті держмита при оформленні реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС суд вважає за необхідне покласти на відповідача.

Outcome: approved