Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-06 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до відповідача про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно. Мотивує свій позов тим, що 20 березня 2017 року помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина за законом на майно. Позивач є єдиною спадкоємицею майна померлого чоловіка, оскільки інші спадкоємці від успадкування належного їм майна відмовилися. До складу спадкового майна входить житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований в селі Старики по вулиці Набережній, 6 Горохівського району Волинської області. Позивач спадщину прийняла шляхом спільного проживання. Проте, позивач оформити спадщину в нотаріальному порядку не може, так як відсутні будь-які правовстановлюючі документи на спадкове майно. Крім того, у позивача виникла необхідність у встановлення факту родинних відносин із покійним чоловіком, оскільки в свідоцтві про одруження та в свідоцтві про його смерть він значиться як «Колесник Валентин Федорович», а прізвище позивача, тобто його дружини, значиться як «Колеснік». Також, в свідоцтві про народження покійного чоловіка він значиться як «Колеснік Валентин Федорович», його батьками значаться [PERSON] та [PERSON]. У звязку з наведеним, позивач просить встановити факт, що [PERSON], який помер 20 березня 2017 року є її чоловіком та сином [PERSON], який помер 15 квітня 1998 року. Також, просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом першої черги на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований в селі Старики по вулиці Набережній, 6 Горохівського району Волинської області. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявився, однак в своїй заяві до суду позов підтримав повністю, просить його задовольнити, а справу слухати у його відсутність. Представник відповідача Перемильської сільської ради Горохівського району Волинської області в судове засідання не зявився, однак в своїй заяві до суду позов визнав повністю, не заперечує щодо визнання за позивачем права власності на спадкове майно. Справу просить слухати у його відсутність. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. А відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно з ч.1 ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. А відповідно до ч.2 ст.1258 ЦК України, кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст.1265 ЦК України, у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно з п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року №5, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника. Згідно п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Згідно з свідоцтвом про смерть [PERSON] помер 20 березня 2017 року. Свідоцтвом про народження стверджується, що [PERSON] народився 21 червня 1957 року. Його батьками значаться [PERSON] та [PERSON]. Як вбачається з повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть, а також запису актового запису про смерть №16 від 20 вересня 2003 року, відповідно [PERSON] помер 15 квітня 1998 року, а [PERSON] померла 18 вересня 2003 року. Згідно з свідоцтвом про укладення шлюбу, позивач [PERSON] 09 червня 1979 року зареєструвала свій шлюб з [PERSON] та змінила своє дівоче прізвище «Урвануєва» на «Колесник». Довідкою Перемильської сільської ради Горохівського району Волинської області №855 від 04 липня 2017 року стверджується, що спадкоємцями майна за законом після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON], тобто позивач, та його діти [PERSON] та [PERSON], які від успадкування майна відмовилися. Позивач прийняла спадщину шляхом подачі заяви в нотаріальну контору. З заяв [PERSON] та [PERSON] вбачається, що вони відмовляються від прийняття спадщини після смерті батька [PERSON]. З спадкової справи №304/2017, заведеної Горохівською державною нотаріальною конторою 05 липня 2017 року вбачається. що після померлого 20 березня 2017 року [PERSON] спадщину прийняла його дружина [PERSON], тобто позивач. Технічною документацією на житловий будинок з відповідними надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в селі Старики по вулиці Набережній, 6 Горохівського району Волинської області стверджується, що вказаний житловий будинок збудований з дотриманням відповідних будівельних норм. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19 грудня 2017 року стверджується, що [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно у звязку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судовому практику в справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Аналогічна думка викладена в роз'ясненні наданому Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/0-13 від 16 травня 2013 року, відповідно до якого, визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Суд вважає, що неможливість позивача отримати свідоцтво про право на спадщину є порушенням її права власності, оскільки унеможливлює визнання такого права з боку держави перед іншими суб'єктами цивільних та інших правовідносин. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи вищевикладене, те, що представлені позивачем докази на підтвердження факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом першої черги в контексті положень ст.ст.76-80 ЦПК України є належними та допустимими, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] є підставним та підлягає до задоволення.

Outcome: approved