Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, посилаючись на те, що 20.10.2000 року вона з відповідачем уклали шлюб. Від даного шлюбу мають неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачем і знаходиться на її утриманні. Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя та відсутність взаєморозуміння одне одного. Позивач вказує, що з жовтня 2018 року з відповідачем фактично разом не мешкає, спільне господарство сторони не ведуть. Зазначила, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча є працездатним. Тому вона просить суд розірвати шлюб, та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі по 1500 гривень, на кожну дитину, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дітей. Після розірвання шлюбу просить суд залишити їй шлюбне прізвище та стягнути з відповідача всі понесені судові витрати. В судове засідання позивач не зявилася, але від неї надійшла заява з проханням слухати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання відповідач не зявився, але від нього надійшла заява з проханням слухати справу за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 20 жовтня 2000 року відділом реєстрації актів громадянського стану Мелітопольського міськвиконкому Запорізької області, актовий запис № 789, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб (а.с. 11). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 9,10). Згідно наданої до матеріалів справи довідки старшої по будинку від 17.12.2018 року, [PERSON], проживає разом із дітьми [PERSON], та сином [PERSON], за адресою: [ADDRESS] (а.с. 12). Судом встановлено, що сторони разом не мешкають і відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Відповідно до\~ч. 1 ст. 110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно\~ч. 2 ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу між сторонами неможливо, суперечить інтересам сторін, тому вважає необхідним розірвати шлюб. Згідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними або визначаються судом. Згідно ч. 2\~ст.\~182\~СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до вимог ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно ч. 1 ст. 191\~СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнями учасників справи, їхніх представників. За таких обставин, враховуючи наявність передбачених законом підстав, та визнання позову відповідачем, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей у заявленому позивачем розмірі. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VІ, від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. \~ Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при подачі позову про стягнення аліментів і позовні вимоги задоволено в повному обсязі, тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп. Крім того у відповідності до ст.. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути суму сплаченого судового збору за вимоги про розірвання шлюбу у розмірі 704,80 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved