overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з указаним позовом, який обґрунтує тим, що 25 березня 1987 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Спільне сімейне життя між ними не склалося, внаслідок чого вони втратили взаєморозуміння та повагу один до одного, їх подальше сумісне життя є не можливим, шлюбні відносини між ними фактично припинені. Вважає, що подальше подружнє життя та збереження родини неможливе і суперечить його інтересам. Посилаючись на ці обставини, позивач просить шлюб розірвати, а судові витрати покласти на неї. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала письмову заяву про підтримання позову та розгляд справи у її відсутність (а.с.18). Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій позов визнав та розгляд справи просив провести за його відсутності (а.с.16). У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, зважаючи на таке. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у \~разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 25 березня 1987 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Путивльського райвиконкому Сумської області, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис №33 (а.с.5). В силу статті 24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно з ч.2 ст.105\~СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 109 цього Кодексу. Частиною другою ст.112\~СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З`ясувавши фактичні взаємини сторін, які фактично припинили подружні стосунки, сторони спільно не проживають, збереження сім`ї не бажають та наполягають на розірванні шлюбу, суд дійшов висновку, що ця сім`я вже повністю розпалась, a подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та засадам добровільності шлюбу, який повинен ґрунтуватися на вільній згоді жінки і чоловіка. Визнання позову відповідачем не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому є підстави для задоволення позову. Після розірвання шлюбу позивачу зі її заявою слід залишити шлюбне прізвище, що відповідає\~ ч.1 ст.113 СК України, якою закріплено право особи, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу,\~після розірвання шлюбу надалі\~ іменуватися\~ цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В зв`язку із задоволенням позову та визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті в силу ч.1 ст.142\~ЦПК України підлягають поверненню позивачу з державного бюджету 420 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з указаним позовом, який обґрунтує тим, що 27 липня 1996 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Під час перебування у шлюбі в них народилися діти - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне сімейне життя між ними не склалося, внаслідок чого вони втратили взаєморозуміння та повагу один до одного, їх подальше сумісне життя є не можливим, шлюбні відносини між ними фактично припинені. Вважає, що подальше подружнє життя та збереження родини неможливе і суперечить її інтересам. Посилаючись на ці обставини, позивач просить шлюб розірвати, а судові витрати покласти на неї. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала письмову заяву про підтримання позову та про розгляд справи у її відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала (а.с.25). Відповідач в судове засідання не з`явився, заяви про розгляд справи за її відсутності не подавав, силу ч.7 ст.128, ч.4 ст.130 ЦПК України вважається таким, що повідомлений належним чином про час і місце судового засідання (а.с.18,21-24). Враховуючи зазначене, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних в ній доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, зважаючи на таке. Судом встановлено, що 27 липня 1996 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Путивльської районної державної адміністрації Сумської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис №78 (а.с.6). [INFO] у них народилася дитина - [PERSON] , а [INFO] - [PERSON] (а.с.7,8). В силу статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно з ч.2 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 109 цього Кодексу. Частиною третьою ст.109 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. З`ясувавши фактичні взаємини сторін, які фактично припинили подружні стосунки, сторони спільно не проживають, збереження сім`ї не бажають та наполягають на розірванні шлюбу, суд дійшов висновку, що ця сім`я вже повністю розпалась, a подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та засадам добровільності шлюбу, який повинен ґрунтуватися на вільній згоді жінки і чоловіка. Після розірвання шлюбу позивачу зі її заявою слід залишити шлюбне прізвище, що відповідає ч.1 ст.113 СК України, якою закріплено право особи, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з указаним позовом, який обґрунтує тим, що 28 квітня 2017 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Спільне сімейне життя між ними не склалося, у них постійно виникають сварки, внаслідок чого вони втратили взаєморозуміння та повагу один до одного, їх подальше сумісне життя є не можливим, шлюбні відносини між ними фактично припинені. Вважає, що подальше подружнє життя та збереження родини неможливе і суперечить його інтересам. Посилаючись на ці обставини, просила шлюб розірвати, а судові витрати покласти на неї. Позивач надала суду заяву, в якій позов підтримала, розгляд справи просила провести за її відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала (а.с.15). Відповідач в судове засідання не з`явився, заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав, силу ч.7 ст.128, ч.4 ст.130 ЦПК України вважається таким, що повідомлений належним чином про час і місце судового засідання (а.с.14,17). Враховуючи зазначене, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних в ній доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, зважаючи на таке. Судом встановлено, що 28 квітня 2017 року Путивльським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис №22 (а.с.6). Позивач зареєстрована та проживає по [ADDRESS] разом з матір`ю - [PERSON] , батьком - [PERSON] та братом - [PERSON] (а.с.7). В силу статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною другою ст.112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З`ясувавши фактичні взаємини сторін, які фактично припинили подружні стосунки, сторони спільно не проживають, збереження сім`ї не бажають та наполягають на розірванні шлюбу, суд дійшов висновку, що ця сім`я вже повністю розпалась, a подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та засадам добровільності шлюбу, який повинен ґрунтуватися на вільній згоді жінки і чоловіка. Після розірвання шлюбу позивачу зі її заявою слід залишити шлюбне прізвище, що відповідає ч.1 ст.113 СК України, якою закріплено право особи, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з указаним позовом, який обґрунтує тим, що 29 липня 2017 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Спільне сімейне життя між ними не склалося, у них постійно виникають сварки, внаслідок чого вони втратили взаєморозуміння та повагу один до одного, їх подальше сумісне життя є не можливим, шлюбні відносини між ними фактично припинені. Вважає, що подальше подружнє життя та збереження родини неможливе і суперечить її інтересам, однак, відповідач відмовляється вирішити питання розірванню шлюбу у позасудовому порядку. Посилаючись на ці обставини, позивач просить шлюб розірвати, а судові витрати покласти на неї. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала письмову заяву про підтримання позову, розгляд справи у її відсутність(а.с.7). Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій позов визнав та розгляд справи просив провести за його відсутності (а.с.26). У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, зважаючи на таке. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 29 липня 2017 року Путивльським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис №48 (а.с.4). В силу статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною другою ст.112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З`ясувавши, що сторони фактично припинили подружні стосунки, спільно не проживають, збереження сім`ї не бажають та наполягають на розірванні шлюбу, суд дійшов висновку, що ця сім`я вже повністю розпалась, a подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та засадам добровільності шлюбу, який повинен ґрунтуватися на вільній згоді жінки і чоловіка. Після розірвання шлюбу позивачу за її заявою слід залишити шлюбне прізвище, що відповідає ч.1 ст.113 СК України, якою закріплено право особи, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з указаним позовом, який обґрунтує тим, що 5 жовтня 2012 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Під час перебування у шлюбі в них народилися діти - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне сімейне життя між ними не склалося, внаслідок чого вони втратили взаєморозуміння та повагу один до одного, їх подальше сумісне життя є не можливим, шлюбні відносини між ними фактично припинені. Вважає, що подальше подружнє життя та збереження родини неможливе і суперечить його інтересам. Посилаючись на ці обставини, позивач просить шлюб розірвати, а судові витрати покласти на неї. Позивач в судове засідання не з`явилася, при подачі позову клопотала про розгляд справи у її відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав, силу ч.7 ст.128, ч.4 ст.130 ЦПК України вважається таким, що повідомлений належним чином про час і місце судового засідання (а.с.17,20-22). Враховуючи зазначене, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних в ній доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, зважаючи на таке. Судом встановлено, що 5 жовтня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Путивльського районного управління юстиції у Сумській області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис №56 (а.с.5). [INFO] у них народилася дитина - [PERSON] , а 11 вересня 2019 року - [PERSON] , які зареєстровані та проживають разом з позивачем (а.с.6,7,8). В силу статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно з ч.2 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 109 цього Кодексу. Частиною третьою ст.109 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. З`ясувавши фактичні взаємини сторін, які фактично припинили подружні стосунки, сторони спільно не проживають, збереження сім`ї не бажають та наполягають на розірванні шлюбу, суд дійшов висновку, що ця сім`я вже повністю розпалась, a подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та засадам добровільності шлюбу, який повинен ґрунтуватися на вільній згоді жінки і чоловіка. Після розірвання шлюбу позивача зі її заявою слід залишити шлюбне прізвище, що відповідає ч.1 ст.113 СК України, якою закріплено право особи, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з указаним позовом, який обґрунтує тим, що 8 грудня 2007 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Під час перебування у шлюбі в них народилася дитина - [PERSON] , [INFO] . Спільне сімейне життя між ними не склалося, внаслідок чого вони втратили взаєморозуміння та повагу один до одного, їх подальше сумісне життя є не можливим, шлюбні відносини між ними фактично припинені. Вважає, що подальше подружнє життя та збереження родини неможливе і суперечить її інтересам. Посилаючись на ці обставини, позивач просить шлюб розірвати, а судові витрати покласти на неї. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала письмову заяву про підтримання позову та про розгляд справи у її відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала (а.с.19). Відповідач в судове засідання не з`явився, заяви про розгляд справи за її відсутності не подавав, силу ч.7 ст.128, ч.4 ст.130 ЦПК України вважається таким, що повідомлений належним чином про час і місце судового засідання (а.с.14,16-18). Враховуючи зазначене, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних в ній доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, зважаючи на таке. Судом встановлено, що 8 грудня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Путивльського районного управління юстиції Сумської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис №117 (а.с.5). [INFO] у них народилася дитина - [PERSON] (а.с.6). В силу статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно з ч.2 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 109 цього Кодексу. Частиною третьою ст.109 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. З`ясувавши фактичні взаємини сторін, які фактично припинили подружні стосунки, сторони спільно не проживають, збереження сім`ї не бажають та наполягають на розірванні шлюбу, суд дійшов висновку, що ця сім`я вже повністю розпалась, a подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та засадам добровільності шлюбу, який повинен ґрунтуватися на вільній згоді жінки і чоловіка. Після розірвання шлюбу позивачу зі її заявою слід залишити шлюбне прізвище, що відповідає ч.1 ст.113 СК України, якою закріплено право особи, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з указанною позовною заявою, в якій просить стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини усіх доходів відповідача, але не менше 30 % встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи із дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що сторони із 15.11.2014 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. За час перебування у шлюбі у сторін народився син [PERSON], [INFO]. Вказала, що на даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною та не має можливості працювати, а відповідач має постійне місце роботи, спроможний забезпечувати і утримувати свою дитину, проте добровільно не бажає надавати будь-якої допомоги, у звязку із чим змушена звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів. Сторони надали суду заяви, у яких просять розглядати справу у їх відсутність, позивач позов підтримала, а відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі вимог ст. 158 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, при визнанні відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, сторони перебувають у шлюбі із 15.11.2014 року, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирского міського управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №2489. Згідно копії свідоцтва про народження серії 1-ТП №241927 від 02.06.2015 року вбачається, що сторони є батьками [PERSON], [INFO]. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками цього обовязку визначаються за домовленістю між батьками. Домовленість сторін щодо виконання цього обовязку відсутня. Право на отримання аліментів на утримання неповнолітньої дитини має той з батьків, з ким дитина проживає. Згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Оскільки відповідач є батьком дитини і нарівні з матір'ю зобовязаний утримувати її до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються від дня предявлення позову. Згідно норм до ст. 367 ЦПК України,\~суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України із відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з указанною позовною заявою, в якій просить стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини усіх доходів його заробітку, але не менше 30 % встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи із дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. За час перебування у шлюбі мають спільну доньку [PERSON], [INFO]. Вказала, що відповідач добровільно не бажає надавати будь-якої допомогу, у звязку із чим змушена звернутись до суду про стягнення аліментів. Сторони надали суду заяви, у яких просять розглядати справу у їх відсутність, позивач позов підтримала, а відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі вимог ст. 158 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, при визнанні відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, сторони перебувають у шлюбі із 13.08.2013 року, який зареєстрований Виконавчим комітетом Зарубинецької сільської ради Андрушівського району Житомирської області, актовий запис № 3. /а.с. 2/ Згідно копії свідоцтва про народження вбачається, що сторони є батьками [PERSON], [INFO]. /а.с. 3/ Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками цього обовязку визначаються за домовленістю між батьками. Домовленість сторін щодо виконання цього обовязку відсутня. Право на отримання аліментів на утримання неповнолітньої дитини має той з батьків, з ким дитина проживає. Згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Оскільки відповідач є батьком дитини і нарівні з матір'ю зобовязаний утримувати її до досягнення нею повноліття. Враховуючи те, що сторони домовились, щодо виконання цього обовязку, тому суд стягує з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються від дня предявлення позову. Згідно норм до ст. 367 ЦПК України,\~суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України із відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved