Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-20 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом про зміну розміру аліментів шляхом зміни способу їх присудження, що стягуються з відповідача за рішенням суду на утримання неповнолітньої дитини [PERSON],[INFO], та стягувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які підлягають індексації відповідно до закону, щомісячно. Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Верховинського районного суду від 22.06.2012 з відповідача стягуються аліменти на утримання дитини в розмірі ? частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зазначає, що у зв'язку з зростанням економічної кризи в державі її матеріальне становище ускладнилось, ріст цін призводить до необхідності витрачати на утримання дитини більше коштів, а саме: на харчування, ліки, одяг, взуття та навчання і їй одній важко утримувати дочку згідно її потреб, враховуючи, а на кошти, які відповідач сплачує згідно рішення суду, неможливо належним чином утримувати дитину, оскільки розмір аліментів визначений судом не відповідає мінімуму, який встановлений законом на даний час. Просить позов задовольнити. Ухвалою судді від 05.11.2018 було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Згідно поданого відповідачем відзиву на позовну заяву від 09.11.2018, відповідач заперечує позовні вимоги в повному обсязі з мотивів їх необґрунтованості та безпідставності. Не заперечив свого обов'язку щодо сплати аліментів, та в повній мірі виконує рішеня суду від 22.06.2012, для виконання якого вишукує різні способи. Він є учасником бойових дій АТО та у зв'язку із захистом Батьківщини у нього виявилися численні захворювання, внаслідок чого втрачено 25% працездатності. На даний час він офіційно не працює та неотримує допомоги по безробіттю. У 2018 році отримав допомогу від управління соцзахисту у розмірі 3083,12 грн. Вказав, що він не ухиляється від батьківського обов'язку щодо утримання дочки, однак заявлена позивачем до стягнення сума аліментів є завеликою, а він не має змоги сплачувати аліменти в такому розмірі. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги з аналогічних підстав викладених у позовній заяві. Додатково пояснила, що коштів, які сплачує відповідач на утримання дочки згідно рішення суду, не вистачає для забезпечення нормальних умов для існування дитини. А тому росить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомляся про час та місце проведення судового засідання. Причини неявки суду не повідомив, а тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності відповідача. Дослідивши письмові докази у справі, заслухавши пояснення відповідача, свідка та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до свідоцтва про народження серії І-НМ №191052 від 13.09.2011, позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] являються батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Як вбачається із виконавчого листа виданого Верховинським районним судом 22.06.2012, на підставі рішення Верховинського районного суду від 22.06.2012 справа № 0903/747/2012 із [PERSON] в користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання дитини [PERSON] [INFO] в розмірі ? частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, розпочинаючи з 29.03.2012 та до досягнення нею повноліття (а.с.5). Згідно ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. За змістом положень статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Таким чином суд вважає, що встановлений розмір аліментів судом може бути переглянутий та збільшений або зменшений судом у випадку наявності для цього передбачених законом підстав. При цьому за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження. Така позиція суду кореспондується із правовими висновками Верховного Суду України, зроблених у постанові за наслідками розгляду справи № 6-143цс13. Одночасно суд враховує, що відповідно до внесених змін у ч.1 ст.184 Сімейного кодексу України на даний час визначено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Тому при наявності заяви одержувача аліментів суд вправі змінити спосіб їх присудження із частки на тверду грошову суму. В судовому засіданні позивач ствердила, що на даний час бажає змінити спосіб присудження аліментів та в подальшому стягувати з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі, а тому в цій частині позовні вимоги є обгрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. В той же час, при визначенні розміру аліментів у твердій грошовій сумі, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 182 СК України (зі змінами, внесеними згідно із Законом № 2037-VIII від 17.05.2017 р.), при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. В ході судового розгляду встановлено, що відповідач до даного часу регулярно сплачує аліменти на користь позивача на утримання дитини за рішенням Верховинського районного суду від 22.06.2012, заборгованість по сплаті аліментів у нього відсутня, що підтверджується розрахунком заборгованості по аліментах від 01.12.2018 Верховинського РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області (а.с 26-27). Допитана в судовому засіданні свідок - державний виконавець Жиколяк М.В. суду показала, що [PERSON] дійсно вчасно сплачуються аліменти, які індексуються відповідно до закону. Зокрема, з серпня 2018 року розмір аліментів становив 972,00, а з грудня 2018 з нього стягується 1113,50 грн. щомісячно. В той же час судом встановлено, що з часу присудження аліментів дитина зросла, її вік змінився, разом з чим зросли потреби дитини у наданні матеріального забезпечення в більшому розмірі. При цьому позивач ствердила, що неповнолітня дочка [PERSON] перебуває виключно на її матеріальному утриманні, відповідач окрім аліментів, іншої матеріальної допомоги на утримання дочки не надає. На даний час вона самостійно не в змозі забезпечити усі матеріальні потреби дитини. Таким чином, суд враховуючи стан здоров'я, матеріальне становище дитини, її потреби, матеріальне становище платника аліментів, зокрема, що такий на даний час частково втратив працездатність внаслідок виконання функцій із захистом Батьківщини, та виходячи з визначеного законодавством рівного обов'язку батьків щодо утримання неповнолітніх дітей, прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, інфляційних процесів, що відбувалися у державі впродовж періоду з 2011 по 2018 роки, а також того факту, що позивачем не доведено перед судом обставин для присудження мінімального рекомендованого розміру аліментів, приходить до переконання, що встановлений раніше розмір аліментів рішенням суду підлягає збільшенню шляхом зміни способу їх присудження, та підлягає стягуванню у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, які відповідач зобов'язаний сплачувати на утримання дитини щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. При цьому такий розмір аліментів є достатнім, та таким, що здатний забезпечити дитині належні умови для існування, повноцінного розвитку та належних умов проживання. У звязку із наведеним слід позовні вимоги задовольнити частково.

Outcome: partial