Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, яким просить розірвати шлюб, укладений з [PERSON], 14.02.2015, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Компаніївського РУЮ Кіровоградської області, актовий запис № 7. Свої вимоги обґрунтовує тим, що на протязі тривалого періоду сімейного життя між нею та відповідачем виникають непорозуміння, немає довіри, взаємовідносини погіршились. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], яка за спільною домовленістю між сторонами після розірвання шлюбу буде проживати з позивачем. Просить розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву в якій просить слухання справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просила після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище - [PERSON]. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву в якій просить слухання справи проводити у його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Відповідно до положень ч.2 ст.197 ЦПК України справа розглядається за відсутності сторін, без здійснення технічної фіксації. Дослідивши письмові матеріали справи судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 14 лютого 2015 року, відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Компаніївського РУЮ Кіровоградської області, актовий запис № 7, що підтверджується свідоцтвом про одруження серія І-ОЛ № 083415 від 14.02.2015. (а.с.6). Сторони мають доньку [PERSON], 06.07.2015 р.н.(а.с.8) Позивач та відповідач спільного господарства не ведуть, та припинили сімейні відносини, клопотань про надання часу на примирення до суду від сторін не надходило, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач позов визнав. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Судом встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що між сторонами втрачено почуття любові одне до одного. Сім'я розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч.3 ст.109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу подружжя, оскільки примирення між ними не можливе із-за небажання зберегти сімю. Суд вважає поважними причини розірвання шлюбу, зазначені позивачем, а подальше збереження шлюбу може суперечити інтересам подружжя. Відповідач не виявила бажання змінювати прізвище після розлучення. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Витрати по сплаті судового збору зі згоди позивача залишаються по фактично понесених.

Outcome: approved