Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до відповідача, який являється батьком їх неповнолітнього сина [PERSON] [INFO]., про позбавлення [PERSON] батьківських прав стосовно сина в зв'язку з тим, що останній тривалий час не приймає участі у вихованні та утриманні сина, не спілкується з ним, що свідчить про невиконання відповідачем по справі його батьківських обов'язків. В судовому засіданні позивач та його представник заявлені вимоги підтримали. Просили суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Враховуючи приписи ст.169 ЦПК України суд ухвали провести судовий розгляд у заочному порядку. Прокурор у судовому засіданні зазначив, що вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, оскільки батько вихованням дитини не займається та самоусунувся від виконання батьківських обов'язків. Представник органу опіки та піклування у судовому засіданні при вирішенні справи поклалася на розсуд суду. Заслухавши пояснення позивача, прокурора, представника третьої особи, вивчивши докази по справі, суд приходить до наступного. Судом по справі встановлено, що позивач по справі [PERSON] являється матір'ю неповнолітнього [PERSON] [INFO]., що підтверджується свідоцтвом про народження останнього ([NUMBER]) (а.с.3). Відповідно до вказаного свідоцтва про народження батьком [PERSON] є відповідач по справі [PERSON] Шлюб між сторонами розірвано 22.09.2009р., що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с.4). Згідно інформації про виконання батьківських обов'язків (а.с.6) за час навчання [PERSON], його батько жодного разу не приходив до школи, ніколи не був на батьківських зборах, не цікавився успіхами у навчанні, поведінкою, взаємовідносинами з однокласниками. За даними висновку виконавчого комітету Комсомольської міської ради м. Комсомольська (а.с.8-9) батько проживає окремо, працює в Росії, до м. Комсомольськ приїжджає рідко, останній раз з сином бачився в грудні 2013р. Згідно довідки про неотримання аліментів відповідач не сплачує на користь позивача аліменти, внаслідок чого за період з 22.05.2008р. по 01.10.2014р. утворилась заборгованість у сумі 64 371 грн. 25 коп. (а.с.15-17). З довідки від 30.09.2014р. (а.с.18). вбачається, що крім позивача та її сина [PERSON] [ADDRESS], більше ніхто не зареєстрований. На засідання комісії з питань захисту прав дитини, відповідач не з'являється (а.с.19-23). Під час судового засідання було з'ясовано думку малолітньої дитини [PERSON] щодо позбавлення його батька батьківських прав. [PERSON] вважає, що батько не піклується про нього і заслуговує на позбавлення батьківських прав. У відповідності до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. У відповідності до ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. У відповідності до ст.165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають, крім інших, один із батьків. Відповідно до ст.ст. 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства», предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач в порушення вимог ст.60 ЦПК України не надав суду докази на спростування встановлених судом обставин. На підставі викладеного суд вважає встановленим факт ухилення відповідача по справі [PERSON] від виконання своїх обов'язків по вихованню сина [PERSON], що є підставою для позбавлення його батьківських прав відносно останнього, а позов [PERSON] таким, що підлягає до задоволення в повному обсязі. Долю процесуальних витрат суд вирішує на підставі ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved