Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом та просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON], [INFO]. Свої вимоги мотивує тим, що з 23.08.2014 року вона перебувала в шлюбі з відповідачем, який рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27.07.2016 року було розірвано. Від спільного життя мають спільну дитину, доньку [PERSON], [INFO], яку відповідач навіть не бачив, так як на 8-му місяці її вагітності вони припинили спільне проживання. У відповідача інша родина, де [INFO] народилась дитина. Життям їх спільної доньки відповідач не цікавиться, жодного разу її не бачив. Вона не перешкоджала відповідачу в спілкуванні з дитиною, однак він свідомо не виявляв такого бажання та не здійснив жодної спроби познайомитись зі своєю донькою та приймати участь в її житті. Дитина проживає разом з нею та перебуває на її повному утриманні. Відповідач не виконує жодного з покладених законом на батьків обов'язків. Не спілкується з дитиною, не проявляє батьківської турботи, не цікавиться та не відвідує її, не турбується про її фізичний та духовний розвиток. В провадженні ВДВС Олександрійського міськрайонного управління юстиції знаходиться відкрите виконавче провадження про стягнення з відповідача аліментів на її користь на утримання дитини, але відповідач аліменти сплачує несвоєчасно і не в повному обсязі. За клопотанням адміністрації ДНЗ ясла-садок №7 службою у справах дітей проведено вивчення та аналіз вищезазначених обставин та підготовлено висновок від 04.07.2017 року про необхідність позбавлення відповідача батьківських прав. Відповідач двічі запрошувався на розгляд цього питання до служби у справах дітей, але жодного разу не з'явився. В судовому засіданні позивач підтримала позов з підстав вказаних у ньому пояснивши, що від відповідача вона пішла на 8-му місяці вагітності. Після народження доньки вона з відповідачем бачилась декілька раз. Коли дитина хворіла, то він не приходив в лікарню і не цікавився її здоров'ям. Вона подала на розірвання шлюбу, коли дитині виповнився 1 рік. На теперішній час вона проживає з чоловіком [PERSON] та з дочкою, якого вона називає батьком. Дитина свого біологічного батька не знає. Відповідач протягом трьох років виплачував аліменти по 100грн., тільки останні 3 місяці платить по 1200грн.. Сума заборгованості по аліментам складає більше 43000грн.. Жодного разу батько до дитини не приходив, ні разу з нею не спілкувався. Вона не заперечувала проти спілкування відповідача з донькою. Був період, що відповідач сплачував аліменти по 100грн. на протязі 5 місяців на картку, яку вона відкрила, потім вона спеціально її заблокувала та їй видали нову. Вони разом пішли до ВДВС та відповідачу нарахували десь 36 000гн. боргу. Батьки відповідача не забирали ніколи дитини. Вона була вимушена піти працювати, так як відповідач платив по 100грн., а цього було не достатньо для життя. Дитина називає її теперішнього чоловіка «Папа». Просить її вимоги задовольнити. Представник позивача підтримав позовні вимоги також, вважає, що всі обставини викладені в позові знайшли своє підтвердження, просить прийняти до уваги висновок від 04.07.2017 року комісії з питань захисту прав дитини про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Представники відповідача в судовому засіданні пояснили, що відповідач позов не визнає та не хоче зустрічатись в суді з позивачем, щоб уникнути конфліктів. Відповідач неодноразово звертався до позивача з проханням побачити доньку. Він бачив свою дитину на мікрорайоні Жовтневий, де вона жила з дитиною. Відповідач на протязі 2-3 років їздив за кордон на заробітки. На даний час відповідач немає постійної роботи і має ряд хвороб. Він до вересня 2016 року працював в Наркодиспансеру та з 2015 року аліменти вираховували з його заробітної плати. З січня 2017 року не платив аліменти по грудень 2017 року. Інколи платив через термінал на карту позивача, однак позивач заблокувала картку і він був вимушений проводити виплати на депозитний рахунок ДВС. Постійно при зустрічі з відповідачем, позивач вчиняє сварки та щоб не травмувати психіку дитини відповідач був вимушений уникати дані сварки. Відповідачу відомо, що його дитина виховується в ДНЗ ясла-садочок №7. Також відомо, що дитину майже постійно приводять і забирають батьки позивача, оскільки садочок знаходиться на мікрорайоні Жовтневий, де вони проживають. Відповідач має низку захворювань про які позивачу відомо, також позивачу відомо про те, що на утриманні відповідача знаходяться цивільна дружина, їх спільна малолітня донька та син його цивільної дружини, а також хворі батьки. Але незважаючи на ці обставини відповідач сплачував аліменти на рахунок позивача. Щодо висновку органу опіки та піклування Олександрійської міської ради про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, то вважають його винесеним на підставі сфабрикованих доказів та неправдивих пояснень позивача, про розгляд цього питання відповідач нічого не знав, тому вважає, що його позбавили прав надати пояснення та надати підтверджуючі документи. Відповідач має бажання піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, але позивач вчиняє перешкоди. Тому в інтересах дитини, щоб не порушувати її психічний стан, відповідач вимушений чекати від позивача про зміну ставлення щодо його спілкування з донькою. Представник служби у справах дітей Олександрійської міської ради Кіровоградської області пояснив, що до комісії звернулась позивач про позбавлення батьківських прав відповідача та надала пакет документів про те, що відповідач не цікавиться життям і здоров'ям дитини. Відповідач на розгляд питання про доцільність позбавлення батьківських прав не з'явився. Комісією був наданий висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав. Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 року внесенні зміни до відповідних Кодексів. Згідно п. 9 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, із змінами внесеними відповідно до зазначеного Закону, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Оскільки провадження по вказаній справі було відкрито до набрання чинності нового процесуального Кодексу, суд ухвалив про продовження судового розгляду даної справи в загальному позовному провадженні за діючими нормами ЦПК України, які набрали чинності 15.12.2017 року. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, суд відповідно до змісту ст. ст. 10, 12, 81 ЦПК України, слухає цивільні справи на засадах змагальності сторін, в межах заявлених вимог і на підставі доказів наданих сторонами та їх представниками, докази повинні подаватись належні, тобто містити інформацію щодо предмета доказування, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, доказування не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що [PERSON]та [PERSON] являються батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 5). Згідно Акту обстеження умов проживання від 23.02.2017 року, умови проживання дитини задовільні. [PERSON] з сім'єю не проживає (а.с 10). Згідно висновку органу опіки та піклування Олександрійської міської ради Кіровоградської області від 04 липня 2017 року є доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дочки [PERSON], [INFO]. Висновок обґрунтовано тим, що батько не виконує батьківських обов'язків, а саме: вихованням доньки не займається, не утримує матеріально, не цікавиться життям та здоров'ям дитини, має заборгованість по сплаті аліментів. За інформацією дитячого садка, батька в садочку за час перебування дитини не бачили (а.с 4). Про відсутність у відповідача інтересу до життя та здоров'я дитини, свідчать довідки ДНЗ (ясла-садок) №7, згідно яких батько [PERSON] жодного разу в дошкільний заклад не з'являвся, не надавав матеріальної допомоги по оплаті за харчування дитини, не цікавився життям, здоров'ям, успіхами доньки (а.с.93). Згідно з ч. 3 ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року дитина, яка не проживає з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Підстави позбавлення батьківських прав, передбачені ч. 1 ст. 164 СК України. Зокрема, п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. За змістом роз'яснень, викладених у п.п.15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконання ним батьківських обов'язків (абз.2 п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України). Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст.166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Як свідчать матеріали справи та встановлено судом з пояснень учасників справи [PERSON] з моменту народження дитини не відвідував доньку, не спілкується з дитиною, не проявляє батьківської турботи, не цікавиться та не відвідує її, не турбується про її фізичний та духовний розвиток. В провадженні ВДВС Олександрійського міськрайонного управління юстиції знаходиться відкрите виконавче провадження про стягнення з відповідача аліментів, але відповідач аліменти сплачує несвоєчасно і не в повному обсязі, чим самоусунувся від покладених на нього батьківських обов'язків по матеріальному забезпечені дитини. Сам факт заперечення відповідача проти позову не може свідчити про прояв інтересу до дитини. Жодних активних дій на підтвердження своїх намірів приймати участь в житті дитини відповідач не вчиняв, активна дієва позиція відповідача відсутня. Документальних доказів, які б свідчили про дійсність таких намірів, відповідачем надано не було. До суду із позовом про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, встановлення порядку участі у вихованні дитини відповідач не звертався. За таких обставин, є всі підстави, передбачені п. 2 ч.1 ст.164 СК України для позбавлення відповідача батьківських прав щодо доньки [PERSON], [INFO], що сприятиме захисту життя, здоров'я та інтересів дитини, так як ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків та свідоме нехтування ними підтверджено наявними в матеріалах справи належними та допустимими доказами.

Outcome: approved