Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-23 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до відповідача, в якому просить визнати її право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями, що розташований за адресою: Волинська обл., Горохівський р-н, с. Бужани, вул. Зарічна, 7, як на спадкове майно, яке залишилося по смерті [PERSON], яка померла 15 травня 2003 року. Мотивує свій позов тим, що її мати [PERSON] все своє майно посвідчила їй заповітом. [PERSON] померла 15 травня 2003 року. Після її смерті позивач прийняла спадщину, а тому просить поданий позов задовольнити. Представник відповідача в заяві до суду просить справу розглядати у відсутності представника [PERSON] сільської ради, позовні вимоги [PERSON] визнає повністю. Суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 1235 ЦК України надається право заповідачу на призначення спадкоємців. Відповідно до витягу з по господарської книги №2 за 2016 рік, житловий будинок, який знаходиться с. Бужани, вул. Зарічна, 7 рахується за [PERSON] (а.с.8). Згідно з свідоцтвом про смерть, [PERSON] помер 28 квітня 21995 року (а.с.9). З матеріалів даної цивільної справи вбачається, що вказаний вище житловий будинок [PERSON] успадкувала по смерті свого чоловіка [PERSON], проте не встигла оформити свої спадкові права. З заповіту, складеного спадкодавцем [PERSON] 5 травня 2003 року, який був посвідчений секретарем Бужанівської сільської ради Горохівського району та зареєстровано в реєстрі за №43 видно, що вона все своє майно заповіла своїй дочці [PERSON] (а.с.11). Згідно з свідоцтвом про смерть, [PERSON] померла 15 травня 2003 року (а.с.5). Постановою державного нотаріуса від 14.12.2016 року №2311/02-31 [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказане майно (а.с.13). Довідкою [PERSON] сільської ради від 08.11.2016 року №1380 стверджується, що заповіт, який посвідчувався [PERSON] не змінено і не скасовано. Спадкоємцем за заповітом є дочка [PERSON] (а.с.6). З свідоцтва про народження [PERSON] видно, що її батьками є [PERSON] та [PERSON], а згідно з свідоцтвом про одруження, [PERSON] одружилася та змінила своє прізвище на [PERSON] (а.с.12). Технічною документацією на житловий будинок, який розташований за адресою: Волинська обл., Горохівський р-н, с. Бужани, вул. Зарічна, 7, стверджується, що його було побудовано з дотриманням встановлених будівельних та технічних норм. З спадкової справи після померлої [PERSON] видно, що [PERSON] після її смерті прийняла спадщину, є її спадкоємцем за заповітом. Інші спадкоємці відсутні. Отже, судом встановлено, що [PERSON] після померлої [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, прийняла спадщину. А тому суд вважає, що слід визнати право власності [PERSON] в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями, що розташований за адресою: Волинська обл., Горохівський р-н, с. Бужани, вул. Зарічна, 7, як на спадкове майно, яке залишилося по смерті [PERSON], яка померла 15 травня 2003 року. Позивач в заяві до суду від стягнення судових витрат з відповідача [PERSON] сільської ради відмовився.

Outcome: approved