Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини, за наступними підставами. 23.09.2006 року позивачка уклала шлюб із відповідачем. Від шлюбу у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] . З травня 2010 року і на теперішній час сторони проживають окремо, дитина проживає разом із позивачкою та перебуває на її повному утриманні. Відповідач ніякої допомоги на утримання дитини не надає. Відповідач не є інвалідом, є фізично здоровим чоловіком, аліменти нікому не платить, стягнення по виконавчим документам з нього не проводяться, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків і дітей він не має. На підставі викладеного, позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття. Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, представник позивача надав на адресу суду заяву з проханням розглядати справу за їх відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі, на їх задоволенні наполягають. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав. Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.3 ст. 211 Цивільного процесуального кодексу України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав. За наявними у справі матеріалами судом було встановлено наступне. 23 вересня 2006 року позивачка [PERSON] уклала шлюб з відповідачем [PERSON] , що підтверджується наданою копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , зареєстрованого відділом реєстрації актів цивільного стану Якимівського районного управління юстиції 23 вересня 2006 року, актовий запис № 62 (а.с. 9). [INFO] у сторін позову народилася донька - [PERSON] , що підтверджується наданою копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , зареєстрованого та виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Якимівського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 66 (а.с. 5). Як зазначає позивачка, з травня 2010 року і на теперішній час сторони проживають окремо. Дитина на даний час проживає разом із позивачкою та перебуває на її повному утриманні, що підтверджується довідкою № 1191, виданою 16 квітня 2020 року Якимівською селищною радою Якимівського району Запорізької області (а.с. 11). Як вбачається із тексту позовної заяви, відповідач не є інвалідом, є фізично здоровим чоловіком, аліменти нікому не платить, стягнення по виконавчим документам з нього не проводяться, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків і дітей він не має. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч.1 ст. 182 СК України, суд при визначенні розміру аліментів повинен враховувати матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей. Оскільки судом було встановлено, що відповідач у добровільному порядку коштів на утримання дитини не надає, не є інвалідом, суд вважає, що відповідач повинен утримувати дитину до досягнення нею повноліття, аліменти підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки у примусовому порядку у заявленому позивачкою розмірі. Згідно з п.3 ч.1ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення тому позивачкою при подачі позову судовий збір не сплачено. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі викладеного,

Outcome: approved