Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів. В обґрунтування позову зазначає, що відповідач є батьком малолітньої дитини [PERSON], [INFO] та не надає належну матеріальну допомогу на його утримання, а тому просить стягнути на його користь на утримання дитини аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн., щомісячно до повноліття . До судового засідання позивачем надано заяву про розгляд справи без її участі та підтримку позовних вимог (а. с. 35 ). Відповідач надав заперечення проти позову з посиланням, що є інвалідом 3 групи по протезуванню артамного клапану , потребує постійного догляду та лікування, отримує соціальну виплату, щомісячно в розмірі 1312 грн., яка є єдиним доходом , за станом здоров»я не має постійного місця роботи, а тому просить відмовити в задоволенні позову повністю. Згідно ст.169 ЦПК України, суд вирішує справу розглядати за даної явки і наявних матеріалів у справі. Судом встановлено наступні факти. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією рішення суду про розірвання шлюбу від 20.04.2011 року ( а.с.4). Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження ( а.с.3), який проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою (а. с.27 ). Позивач є інвалідом 3 групи, що підтверджується копією посвідчення ( а.с. 36), працює головним спеціалістом відділу фінансів Кіровоградської обласної Державної Адміністрації та отримує заробітну плату близько 5000-6000грн. в місяць, що підтверджується довідкою ( а.с. 28). Відповідач є інвалідом 3 групи з дитинства , безстроково, що підтверджується випи скою МСЕК ( а.с. 19). , отримує соціальну виплату, щомісячно в розмірі 1312 грн., що підтверджується довідкою ( а.с. 30), яка є єдиним доходом , що підтверджується довідкою з Державного реєстру фізичних осіб- платників податків( а.с. 32). Одружений повторно 04.11.2016 року, що підтверджується копією свідоцтва ( а.с. 31). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. При ухиленні батьків від цього обов'язку кошти на утримання дітей стягуються з них в судовому порядку. Згідно ст.121 СК України, права та обов'язки батька ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст.51 Конституції України, батьки зобов»язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно до ст.150 СК України, батьки зобов»язані піклуватися про здоров»я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитини повної загальної середньої освіти; готувати її до самостійного життя. Згідно Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року передбачає, що кожна дитина має право на достатній життєвій рівень. При цьому, виховання в сім»ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за вихання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов»язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров»я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність людини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Одним iз способiв такого утримання дитини є сплата алiментiв тим з батьків, хто проживає окремо вiд дитини, на користь того з батькiв, хто проживає разом з дитиною. Відповідно до роз»яснення п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому при наявності кількох дітей у відповідача суд повинен виходити із рівності прав кожної дитини на належне матеріальне утримання з тим, щоб одна дитина не перебувала і гіршому становищі порівняно з іншою. Пунктом 3 ст. 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. За правилами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає справу в межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Дослідивши матеріали справи, виходячи з принципу розумності та справедливості, оцінивши докази в їх сукупності , суд дійшов висновку щодо задоволення позову частково, оскільки відповідач не виконує належним чином свій обов'язок по утриманню дитини, з нього на користь позивача підлягають до стягнення аліменти в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною 18 років . В іншій частині вимог відмовити у зв»язку з недоведеністю та необґрунтованістю . При цьому, суд враховує, що відповідач отримує регулярний дохід у ви гляді пенсії по інвалідності, не працює, інших доходів не має. Згідно ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави 640 грн. судового збору. На підставі ст.ст. 180-182, 187, 194 СК України,

Outcome: partial