Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з цим позовом, посилаючись на те, 15 серпня 2009 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого вони мають дитину - доньку, [PERSON], [INFO]. У шлюбі вони прожили до квітня 2014 року, після чого припинили шлюбні відносини, у зв'язку з тим, що між ними постійно виникали суперечки, які негативно впливали на них на шкодять інтересам дитини, у зв'язку з чим позивач просить суд розірвати шлюб між ними, при розірванні шлюбу залишити їй шлюбне прізвище та визначити подальше місце проживання дитини разом з нею. Позивач у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив суд розглянути справу без його участі, не заперечує проти задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15 серпня 2009 року, мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явленим одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені у квітні 2014 року, спільного господарства вони не ведуть, втратили один до одного відчуття любові та поваги, на примирення не згодні, що на думку суду є достатніми підставами для розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки при реєстрації шлюбу з [PERSON] позивач змінила своє прізвище «[PERSON]» на «[PERSON]», просить суд залишити їй шлюбне прізвище, суд вважає вказану вимогу обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Так як між сторонами спору про подальше місце проживання дитини - [PERSON], [INFO], яка перебуває на утриманні матері, [PERSON], немає, суд вважає за необхідне подальше місце проживання дитини визначити з матір'ю.

Outcome: approved