Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду у січні 2014 року із позовом про визнання за її чоловіком [PERSON], який помер [INFO], права власності на будинок [ADDRESS] та надвірні споруди: гараж, літню кухню, сараї, вбиральню, оглядову яму, огорожу, а також визнати за нею право власності на спірний будинок та будівлі в порядку спадкування за законом. 25.02.2014 року позивач уточнила свої позовні вимоги та просила суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на спірний будинок та споруди. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що спірний будинок з надвірними будівлями належав її чоловіку [PERSON] на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку. [INFO] її чоловік помер. Після його смерті залишилася спадщина у вигляді зазначеного вище будинку та господарчих споруд і вона є спадкоємцем спадкового майна. Вона своєчасно звернулася до нотаріальної контори, але у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, оскільки правовстановлюючий документ на будинок - договір забудови, не був зареєстрований чоловіком за життя у встановленому законом порядку. Фактично вона прийняла спадщину, оскільки користується будинком, сплачує усі необхідні податки, користується земельною ділянкою. 13.05.2014 року позивач знов уточнила свої позовні вимоги та просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок [ADDRESS], після смерті спадкодавця - чоловіка [PERSON], померлого [INFO]. Позивач у судове засідання не з'явилася, проте надала суду письмову заяву, в якій просить розглядати справу без її участі. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Проте, представник відповідача в особі Макіївської міської ради раніше надав суду відзив на позовну заяву, в якій зазначив, що проти позовних вимог про визнання права власності в порядку спадкування за [PERSON] не заперечують. Також просять розглядати справу без участі представника з урахуванням наданих заперечень. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно представленій копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 21 вересня 2011 року встановлено, що [PERSON] помер [INFO]. [PERSON] є спадкоємцем першої черги, як дружина померлого. Той факт, що [PERSON] та [PERSON] були чоловіком та дружиною підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER]. Як вбачається з копії договору від 11.12.1964 року про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку [PERSON] було виділено земельну ділянку для будівництва житлового будинку за адресою: [ADDRESS]. Зазначений договір забкдови штампу про державну реєстрацію не містить. Представленною копією інвентарної справи, яка датована 10.08.1971 року, підтверджений той факт, що власником домоволодіння [ADDRESS] значиться [PERSON]. Представленною домовою книгою, копія якої є в матеріалах справи, підтверджено, що у спірному спадковому будинку [PERSON], [PERSON] значились зареєстрованими з 10 березня 1967 року. Також з представлених суду копій договорів про надання населенню послуг водопостачання та водовідведення від 04.10.2000р. та 19.03.2007р. вбачається, що вони були укладені з [PERSON], як з власником приватного будинку. Таким чином, суд дійшов висновку, що [PERSON] є власником спірного будинку, але своє право власності він не зареєстрував у встановленому законом порядку. Позивач [PERSON] як спадкоємець майна першої черги, що залишилося після смерті її чоловіка, зверталася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, була заведена спадкова справа № 53-2013, проте їй було запропоновано надати правовстановлюючий документ, зареєстрований у встановленому законом порядку, на спірний житловий будинок, а у разі неможливості надати цей документ - звернутися до суду та визнати право власності на спадкове майно в судовому порядку. На виконання ухвали суду про витребування доказів було проведено інвентаризацію спірного будинку. Згідно акту ТОВ «Міське БТІ» від 09.04.2014 року встановлено, що житловий будинок літ. А-1 побудований у 1967 р. Загальна площа складає 62,70 кв.м, житлова - 32,40 кв.м, а також на земельній ділянці до 1992 року побудовані: кухня літ. В, гараж літ. К, що не відноситься до самовільних будівель. На земельній ділянці також побудовані вбиральня літ. З, а також тимчасові будівлі: сарай лі. Г, сарай літ. Ж, що також не відносяться до самовільних будівель, оглядова яма літ «к», огорожа № 1,2,3,4,5 - споруди. Позивач до і після смерті чоловіка мешкає у спірному будинку, підтримує його технічний стан, оплачує комунальні послуги, що підтверджує той факт, що вона фактично прийняла спадщину. Також у справі є докази того, що вона зверталася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину, але їй було відмовлено. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] кожний окремо пояснили, що позивача знають, вони сусіди, також знали і її чоловіка [PERSON], який помер у 2011 році. Підтвердили, що позивач та її чоловік завжди мешкали у спірному будинку, позивач мешкає у ньому і на даний час. У суду немає підстав ставити під сумнів показання свідків. Дані про їхню заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їх показання об'єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Як зазначено у п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Проте, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженою наказом Міністерства юстиції України № 20/5 від 03.03.2004 року, передбачено, що при зверненні спадкоємця в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини він повинен надати оригінали правовстановлюючих документів, що підтверджують законні права власності спадкодавця, а також відповідність заповідальних документів з правовстановлюючими. Позивач має оригінал правовстановлюючого документу, а саме договор забудови, відповідно якому [PERSON] є власником спірного майна, але своє право власності за життя ним не було зареєстровано у встановленому законом порядку, і таким чином відповідно до ст. 3 ЦПК та ст.. 16 ЦК України у неї виникло право на звернення до суду за захистом своїх прав. Відповідно до вимог ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно із частиною 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Положеннями ст.. 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. За правилами ст. 1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця та той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. За змістом ч 3 цієї ж статті незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. З урахуванням вищенаведеного, суд вважає, що даний позов не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб і тому може бути задоволений.

Outcome: approved