Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до відповідачів про визнання осіб такими, що втратили право на користування квартирою № 11 по вул. Варшавська буд. 2-а в м. Кіровограді. В обгрунтування вимог зазначено , що є власником квартири та постійно проживає за адресою [INFO] на підставі свідоцтва про право власності на житло, що видане 22.06.2004 року зі своєю сім'єю: донькою [PERSON] [INFO], зятем [PERSON], онуками [PERSON], [PERSON] [INFO]. Відповідачі - чоловік племінниці та син племінниці, в даній квартирі не проживать з квітня - травня 2011 року, стало відомо , що виїхали за межі України, особисті речі відповідачів у квартирі відсутні, а тому просить визнати такими, що втратили право на користування квартирою № 11 по вул.. Варшавська буд. 2-а в м. Кіровограді. До судового засідання позивач надала заяву про розгляд справи без її участі та підтримку позовних вимог (а. с. 23). Відповідачі в судове засідання не з»явилися, про час і місце розгляду справи повідомлено рекомендованими листами (а. с.21,22), направленими за адресою реєстрації особи та повернулися до суду з відміткою за закінченням терміну зберігання. Згідно ст.169 ЦПК України, суд визнає причини неявки неповажними і вирішує справу розглядати за даної явки і наявних матеріалів у справі. Позивач згідно заяви не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Судом встановлено наступні факти. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 22.06.2004 року позивач є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтвом про право власності на житло (а. с.3) та копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 05.07.2004 року (а. с. 4). З 05.11.2010 року зареєстровані відповідачі [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується довідкою №1373 від 10.04.2015 року (а. с. 6). 17.07.97 року Україна ратифікувала римську Конвенцію про захист прав і основних свобод людини 1950 року, відповідно до п.1 ст.8 якої встановлено, що кожна людина має право на повагу до її житла. Цим правом закріплена недоторканність житла, яка проголошена також ст.30 Конституції України. Відповідно до цього ніхто не може перешкоджати особі у законному володінні, користуванні чи розпорядженні своїм майном, а будь-які порушення цих повноважень захищаються у встановленому законом порядку. Зокрема глава 23 Цивільного Кодексу України встановлює, що громадянин, який став власником житла, має право розпоряджатися ним на свій розсуд. Відповідно до ст.. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»- зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду. Згідно ст.405 ЦК України, а саме ч. 2 член сім»ї власника житла втрачає право на користування житлом, у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла. При винесенні рішення, суд керується ст.11 ЦПК України, щодо розгляду судом справ в межах заявлених вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Згідно ст. 12 Загальної декларації прав людини, дата підписання 10.12.1948 р., дата набрання чинності 10.12.1948 р. Прийнята і проголошена резолюцією 217A(III) Генеральної Асамблеї ООН від 10 грудня 1948 року, ніхто не може зазнавати безпідставного втручання у його особисте і сімейне життя, безпідставного посягання на недоторканність його житла, тайну його кореспонденції або на його честь і репутацію. Кожна людина має право на захист закону від такого втручання або таких посягань. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності , суд дійшов висновку щодо задоволення позову повністю, оскільки відповідачі не є членами сім»ї власника житла, з 2011 року не проживають за вказаною адресою, що підтверджується актом від 2015 року (а. с. 24 ). Позов є обгрунтованим та підлягає задоволенню. Згідно ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідачів на користь позивача 243,60 грн. сплаченого судового збору по 121,80 грн. з кожного.

Outcome: approved