Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом і вимоги обґрунтовує тим, що 20\~листопада 2015\~року між\~нею та\~відповідачем укладено\~шлюб,\~про що\~свідчить свідоцтво\~про шлюб,\~видане відділом\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану Сумського\~міського управління\~юстиції 20\~листопада 2015\~року. Від шлюбу\~мають дочку\~-\~[PERSON],\~[INFO]. На даний\~час відповідач\~проживає окремо.\~Дочка [PERSON]\~проживає разом\~з нею\~та перебуває\~на повному\~її утриманні. Відповідач не\~надає матеріальної\~допомоги на\~утримання дитини\~та на\~її утримання. Відповідно до\~ст.180\~СК України\~батьки зобов'язані\~утримувати дитину\~до досягнення\~нею повноліття.\~У ч.3\~ст.181\~СК України\~зазначено,\~що за\~рішенням суду\~кошти на\~утримання дитини\~(аліменти)\~присуджуються у\~частці від\~доходу її\~матері,\~батька або\~у твердій\~грошовій сумі\~за вибором\~того з\~батьків або\~інших законних\~представників дитини,\~разом з\~якими проживає\~дитина. На підставі\~ст.84\~СК України\~дружина,\~з якою\~проживає дитина,\~має право\~на утримання\~від чоловіка\~-\~батька дитини\~до досягнення\~дитиною трьох\~років. Вона в даний\~час не\~працює,\~перебуває у\~відпустці по\~догляду за\~дитиною до\~досягнення нею\~3-річного\~віку,\~тобто не\~має самостійного\~доходу,\~тому вважає,\~що відповідач\~повинен сплачувати\~аліменти на\~її утримання.\~При встановленні\~розміру аліментів\~на її\~утримання необхідно\~враховувати майновий\~стан відповідача,\~який є\~працездатним,\~тобто має\~можливість надавати\~матеріальну допомогу.\~Тому вважає\~за необхідне\~стягнути з\~відповідача на\~її утримання\~аліменти в\~розмірі 1/6\~частини його\~заробітку (доходу),\~щомісяця до\~досягнення дитиною\~трьохрічного віку. Позивач просить суд ухвалити рішення яким стягувати з [PERSON], на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше п'ятидесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання доньки [PERSON], [INFO], щомісячно до досягнення донькою повноліття, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову до суду, та стягувати з [PERSON] аліменти на її користь на її утримання в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною 3-річного віку. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю з зазначених в позові підстав та просила їх задовольнити, додатково пояснивши, що в лютому та в березні 2019 року відповідач не надавав коштів на утримання її та дитини. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги [PERSON] позовні вимоги визнав частково, надав відзив на позовну заяву, додатково пояснив, що він звільнився з роботи в лютому 2019 року, на даний час ще не працює, проживає з матірю, яка є інвалідом, має захворювання нирок. Стосовно догляду за матірю пояснив, що матір самостійно рухається по квартирі, виходить з дому на невеликі відстані, ходить в магазин, готує їжу, виконує неважку роботу вдома. В відзиві на позов зазначив, що всі заяви позивача та викладені нею доводи стосовно того, що жодної матеріальної допомоги на утримання дитини він не надає, не відповідають обставинам справи, а відповідно й вимога позивача про стягнення аліментів взагалі є надуманою та передчасною, оскільки це його рідна донька, яку він любить і буде матеріально допомагати. [PERSON] перебуває з ним лише тоді, коли позивач сама дозволяє їй перебувати разом з ним. Він завжди сам бажає постійно бути разом зі своєю дитиною. На сьогоднішній день він перебуває в дуже важкому моральному та матеріальному становищі, допомагає своїй непрацездатній матері-інваліду, яка потребує його постійного догляду та лікування. В теперішній час він не працевлаштований та постійного заробітку в нього не має. Його вкрай малих та не регулярних заробітків вистачає лише на їжу та предмети першої необхідності та на ліки матері. Слова позивача про його, нібито, добрий матеріальний стан є відвертою брехнею, та не відповідають дійсності. Просив суд стягувати аліменти на користь позивача на утримання дитини, та її утримання у твердій грошовій сумі у розмірі 400грн. щомісячно. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав: Судом встановлено, що 20 листопада 2015 року між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований Ковпаківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції, актовий запис №1372 (а.с.6). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с.7). Сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть. [PERSON] проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Оскільки позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною, їй виплачуються щомісячно кошти державної допомоги на утримання дитини в розмірі 860грн. Відповідач як батько дитини, відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України зобовязаний утримувати свою неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття, тому з нього належить стягувати аліменти. Частиною 3 ст.181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з\~батьків або інших законних представників дитини, з ким проживає дитина. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно з ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище дитини та платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків; наявність рухомого і нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач [PERSON] є особою працездатного віку, в лютому 2019 року звільнився з роботи за угодою сторін, на обліку в Центрі зайнятості не перебуває. Стосовно догляду за матірю [PERSON], яка є інвалідом 1 групи, відповідач [PERSON] не надав доказів, яких видів догляду потребує його матір, яким чином він здійснює догляд за матірю, відсутні докази, що його матір, яка отримує пенсію, перебуває на утриманні у відповідача. За поясненнями [PERSON] його матір самостійно пересувається по квартирі, виходить на вулицю, ходить до магазину. Крім того, обовязок повнолітніх дочки, сина утримувати батьків, які є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги (ст.202 СК України) не звільняє відповідача як батька дитини на належному рівні забезпечувати утримання дитини до досягнення нею повноліття. Оскільки дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні, суд з врахуванням обставин, викладених в ст.182 СК України матеріального становища відповідача, який є особою працездатного віку, матеріального становища дитини, яка перебуває на утриманні матері, яка на даний час не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення донькою трьох років, визначає розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно починаючи стягнення з дня звернення з позовом до суду і до досягнення дитиною повноліття, але не менше пятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.ч.2, 4 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років; право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що позивач не працює, здійснює догляд за донькою до досягнення нею трьох років, відповідач є особою працездатного віку, може працювати і надавати допомогу на утримання дружини. З врахуванням викладеного, суд визначає розмір аліментів, які підлягають стягненню на утримання позивача [PERSON] в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною [PERSON] трьох років, тобто до 12 березня 2021 року, починаючи стягнення з 19 лютого 2019 року. Згідно з вимогами ст.141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави 768грн. 40коп. судового збору.

Outcome: approved