Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача та просила стягнути з останнього на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 3000 грн щомісяця, але не менше прожиткового мінімуму на утримання дитини відповідного віку та до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 06 квітня 2015 року шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу сторони мають дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що у неї на забезпеченні знаходиться також неповнолітній син - [PERSON] , [INFO] , та їй дуже складно самостійно виховувати та забезпечувати двох неповнолітніх дітей. Відповідач на спілкування не виходить, матеріальної допомоги не надає. Вказує, що вона не може забезпечити дитині належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, а батько, який є здоровим та працездатним, добровільно надавати допомогу відмовляється. Позивачу також відомо, що відповідач працює та отримує дохід, а тому може надавати матеріальну допомогу. Враховуючи викладене, позивач вимушена звернутися до суду із зазначеною позовною заявою. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23 липня 2020 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 02 вересня 2020 року на адресу суду надійшла від відповідача заява, в якій він визнає позовні вимоги частково, а саме у розмірі 2000 грн. На підставі досліджених доказів судом встановлені наступні фактичні обставини. З 14 березня 1998 року сторони перебували у шлюбі, який рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 06 квітня 2015 року розірвано (а.с.11-12). Від шлюбу сторони мають спільну доньку - [PERSON] , [INFO] (а.с.15). Також судом встановлено, що сторони проживають окремо, дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Крім того, на утриманні позивача перебуває малолітня дитина - [PERSON] , [INFO] (а.с.19-21). Згідно ч.ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Дитина [PERSON] , [INFO] , самостійного доходу не має; має задовільний стан здоров`я. Відповідач має задовільний стан здоров`я; матеріали справи не містять відомостей щодо наявності у нього інших дітей та утриманців, а також стягнень за виконавчими документами. Відповідно до положень ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року становить 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривні, з 1 грудня - 2395 гривень. Згідно ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи визначені ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України обставини, суд дійшов висновку, що заявлений позивачкою розмір аліментів у сумі 3000 грн є надмірним, і такими, що відповідають як фактичним обставинам справи, так і вимогам закону будуть аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 2000 грн, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 840,80 грн.

Outcome: partial