Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом, в якому зазначає, що [INFO] померла [PERSON], яка є матір'ю позивачки та відповідача. На підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку [NUMBER], виданого 03.09.2007 [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є співвласниками земельної ділянки без визначення часток. Після смерті [PERSON] позивач звернулася до нотаріуса для оформлення спадщини, але у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом було відмовлено та рекомендовано звернутись до суду для визначення розміру частки земельної ділянки, що належала померлій [PERSON] Просить визначити, що частка [PERSON], яка померла [INFO], як співвласника земельної ділянки площею 0,0492 га по [ADDRESS] що перебувала у спільній сумісній власності, повинна становити 1/3. Представник позивача за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого [PERSON] 03.09.2007, [PERSON], [PERSON], [PERSON] є співвласниками земельної ділянки площею 0,0492 га по [ADDRESS], цільове призначення якої для індивідуального житлового будівництва (кадастровий номер [NUMBER]) (а.с.12). [INFO] року [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.4). [PERSON] є матір'ю [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с.8, 9). Відповідно до листа вих.№7/02-14/02/2015 від 10.02.2015 [PERSON] рекомендовано звернутися до суду для визначення розміру частки земельної ділянки, що належала померлій [PERSON], оскільки неможливо визначити склад спадкового майна (а.с.5). Оцінюючи позовні вимоги, суд виходить з положень ст.ст. 356, 357, 358, 364, 368 ЦК України, відповідно до яких майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Відповідно до ч.2 ст.370 у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню ( ч.1 ст. 61 ЦПК України). Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що відповідач позов визнав повністю, а також, що у Державному акті на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданому 03.09.2007, частки співвласників земельної ділянки не визначено, суд вважає за доцільне визначити частки співвласників земельної ділянки площею 0,0492 га по [ADDRESS], цільове призначення якої для індивідуального житлового будівництва (кадастровий номер [NUMBER]) по 1/3 кожному з співвласників. За таких обставин, вимоги позову є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved