Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу посилаючись на те, що з відповідачем по справі зареєстрували шлюб 14.02.2007 року. Від шлюбу у них народилася дочка [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем. Причиною розлучення є те, що у сторін різні погляди на сімейні відносини та сімейні обовязки. Відповідач не забезпечував сім'ю матеріально, через що часто виникали сварки. На даний час сторони разом не проживають, не підтримують шлюбні стосунки. Фактично шлюб розпався та існує тільки формально . Позивач в підготовче судове засідання не з»явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, просить суд позовні вимоги задоволити у повному обсязі. Відповідач в підготовче судове засідання не з»явився, однак подав заяву, в якій просить суд розглядати справу у його відсутності , позовні вимоги визнає в повному обсязі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що між сторонами зареєстровано шлюб 14.02.2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану міста Калуша Калуського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області, про що зроблено актовий запис за № 52 (а.с.4). Від спільного проживання у них народилася дочка [PERSON], [INFO] (а.с.5). Причиною розлучення є відсутність взаєморозуміння та розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки . Сторони не підтримують подружніх стосунків, втратили почуття любові один до одного. Сім'я розпалася, шлюб носить тільки формальний характер. Майнового спору немає. Ухвалою суду від 09.01.2019 р. сторонам було надано строк для примирення в межах 1 місяця, однак відомостей про примирення між сторонами у суду немає, ними до суду не надано жодних заяв чи клопотань, строк встановлений судом для примирення сплинув, тому суд приходить до висновку, що за цей час примирення між подружжям не відбулось. Відповідно до положень ст.51 Конституції України, ч.1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. За приписами ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач в заяві зазначила, що після розірвання шлюбу хоче надалі іменуватися цим прізвищем, а тому після реєстрації розірвання шлюбу прізвище позивач просила не змінювати. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. В порядку ч. 2ст. 115 СК України після набрання даним рішенням законної сили воно підлягає направленню до органу РАЦС за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Дочку [PERSON], [INFO], залишити при матері . Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача в користь позивача, зокрема: 704 грн. 80 коп. судового збору та 800,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу. На підставі наведеного та

Outcome: approved