Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, яким просила усунути їй перешкоди в користуванні житловим будинком №5 та земельною ділянкою по вулиці Кучер Люби, 5, що в селі Млинище Житомирського району Житомирської області. В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що позивач є власником вказаного нерухомого майна. Відповідачі чинить перешкоди у користуванні позивачем вказаним нерухомим майном, у зв'язку з чим остання вимушена звернутись до суду. Враховуючи положення ст. 274 ЦПК України розгляд справи проводився в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами за відсутностізаперечень учасників справи цього. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні її фактичні обставини і відповідно ним правовідносини. Згідно з протоколом проведених електронних торгів з реалізації предмета іпотеки №313313 - житлового будинку, загальною площею 109,1 кв. м. та земельної ділянки площею 0,25 га, кадастровий номер [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] позивач стала переможцем вказаних електронних торгів, які відбулись 25.01.2018 року. На підставі акта державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки, затвердженого начальником Житомирського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області 7.02.2018 року приватним нотаріусом позивачу було видано 9.02.2018 року свідоцтво про право власності на вищевказані об'єкти нерухомого майна серії ННА №202136. Згідно з довідкою, виданою 14.02.2018 року виконавчим комітетом Станишівської сільської ради Житомирського району Житомирської області, в належному позивачеві будинку зареєстровані відповідачі. 23.02.2018 року на адресу відповідачів позивачем була направлена вимога про виселення, яка відповідачами не виконана. Незважаючи на неодноразові прохання позивача, відповідачі без належних правових підстав продовжують проживати у спірному житловому будинку та не бажають його звільняти, чинять позивачу перешкоди в користуванні належним майном. Вказані обставини належними та допустимими доказами відповідачами не спростовано. Правовідносини, що склались між сторонами, врегульовані положеннями наступних норм матеріального права. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання ( ч. ч. 1, ст. ст. 15-16 ЦК України). Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч. 1 ст. 319 ЦК України). Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ч. 1 ст. 391 ЦК України). Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України). Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню (ч. 2 ст. 386 ЦК України). Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 1 - 4 ст. 12 ЦПК України). Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України). У відповідності до положень ст.109 ЖК України виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Проаналізував фактичні обставини справи та норми закону, якими врегульовані спірні правовідносини, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Так, як установлено у ході розгляду справи на основі зібраних у ній доказів, відповідачі в даний час чинять позивачеві перешкоди у користуванні належними їй житловим будинком та земельною ділянкою, а відтак права останньої підлягають судовому захисту у обраний нею спосіб шляхом вселення позивачів. Інших доказів суду подано не було і процесуальний закон забороняє збирання доказів з власної ініціативи у даному випадку. Крім зазначеного, оскільки позовні вимоги підлягають до задоволення, на підставі приписів ст. 141 ЦПК України, з відповідачів в на користь позивача підлягають до стягнення судові витрати за розгляд даної справи, що складаються із судового збору в сумі 704,80 гривні. На підставівищевикладеного,

Outcome: approved