Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову зазначила, що з відповідачем вона перебувала у шлюбі з 27.03.2009 року, який було розірвано 18.09.2014 року. Від спільного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем і знаходиться на її утриманні. Позов мотивує тим, що з відповідачем припинили сімейні відносини з початку квітня 2014 року та на даний момент проживають окремо. Відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Зазначила, що відповідач отримує пенсію, а тому має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. В судове засідання позивач не з'явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що від спільного шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем і знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою Житлово - експлуатаційної контори № 12 № 4039 від 19.09.2014 року (а.с.6). Згідно свідоцтва про народження [NUMBER], виданого 26 жовтня 2009 року Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Кіровоградської області, актовий запис про народження № 2390, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] (а.с.2). Одним із способів захисту прав неповнолітньої дитини при ухиленні батьків від обов'язку її утримувати є законодавчо передбачена можливість судового стягнення коштів на їх утримання. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. На підставі зазначеного, аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, враховуючи те, що судом достовірно встановлено, що відповідач [PERSON] матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, проживає окремо, дитина знаходяться на повному утриманні позивача по справі, при цьому суд враховує сімейний та матеріальний стан відповідача, те, що допомоги на утримання інших дітей він не надає, а також те, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька дитини та відповідач має змогу надавати таку допомогу, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення аліментів є обгрунтованими та підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України у разі, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved