Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 29 жовтня 2016 року нею і відповідачем був укладений шлюб. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] , яка на даний час проживає разом з позивачем і знаходиться на її утриманні. Сімейне життя не склалося через взаємне непорозуміння і несхожість характерів, декілька місяців сторони мешкають окремо. Позивач не працює, оскільки знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною, дитина часто хворіє, потребує належного харчуванні і лікування. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча працює, інших утриманців не має і має можливість надавати зазначену допомогу. Позивач вважає, що розмір аліментів на дитину, з урахуванням цін на продовольчі товари, одяг, комунальні платежів та ліки, має бути не меншим ніж 4000,00 грн., а розмір аліментів на її утримання не менше прожиткового мінімуму, встановленого на дорослу особу у 2019 році, тобто в сумі 1921,00 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідача вищезазначений розмір аліментів на утримання дитини і дружини. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі і просив їх задовольнити. Позивач в судове засідання не з`явилася, доручивши представництво її інтересів в суді представникові. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дитини визнав частково і пояснив, що він на даний час офіційно працює і розмір його щомісячної заробітної плати становить 4260,00 грн., у зв`язку з чим він не взмозі сплачувати аліменти на утримання дитини у заявленому позивачем розмірі. Просить стягнути з нього аліменти в розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягення дитиною повноліття. Позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дружини не визнав, посилаючись на неможливість їх сплачувати. Під час судового розгляду справи по суті судом були оглянуті письмові докази у справі. Таким чином, суд, заслухавши пояснення сторін і дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Відповідно до ч.1 ст.122 СК України дитина, зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Факт перебування сторін у шлюбних правовідносинах з 29 жовтня 2016 року підтверджується копією свідоцтва про шлюб. З копії свідоцтва про народження вбачається факт родинних відносин між сторонами і їх донькою [PERSON] , [INFO] . Згідно копії заочного рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 грудня 2013 року шлюб між сторонами розірвано 17 грудня 2013 року. Як вбачається з довідки виконкому Зайцівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області від 14 березня 2019 року донька [PERSON] проживає разом з матір`ю [PERSON] . Згідно довідки ТОВ «Інтер-Готель» від 12 серпня 2019 року відповідач [PERSON] працює старшим охоронцем і розмір його щомісячної заробітної плати за період з лютого 2019 року до березня 2019 року склав 4250,00 грн., а за період з березня 2019 року до липня 2019 року 4260,00 грн. Відповідно до ст.8 Закону України „Про охорону дитинства кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. У ч.1 ст.12 Закону України „Про охорону дитинства зазначено, що батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібюностей, поважати гідність дитини, госувати її до самостійного життя та праці. Згідно ч.6 ст.12 зазначеного Закону батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання дитини, суд також керується вимогами ч.8 ст.7 СК України, де зазначено, що сімейні відносини мають регулюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї, а також вимоги ч.9 ст.7 СК України, тобто враховує вимоги справедливості та розумності. Отже, враховуючи, що відповідач на даний час працює, має постійний щомісячний дохід у вигляді заробітної плати, суд вважає, що стягнення з нього аліментів повинно здійснюватися не у твердій грошовій сумі, а у частці від його заробітку (доходу). Доказів щодо необхідності несення додаткових витрат на утримання дитини у зв`язку зі станом її здоров`я позивач суду не надала, сама позивач є працездатною і також зобов`язана приймати участь в матеріальному забезпеченні дитини. Відповідач є працездатним, має постійний щомісячний дохід, не має інших утриманців, у зв`язку з чим суд вважає, що відповідач повинен надавати позивачу матеріальну допомогу на утримання дитини, однак, враховуючи розмір отриманого відповідачем доходу, розмір цієї допомоги повинен складати 1/4 частина усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Крім того, відповідно до ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Батьківство відповідача та факт проживання позивачки разом з дитиною підтверджується матеріалами справи. Згідно ч.4 ст.84 СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Отже, суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів на утримання дружини, який складає 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, встановленою частково. Оскільки позивач від сплати судового збору при подачі позовної заяви про стягнення аліментів звільнена, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial