Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 15 серпня 2015 року сторони зареєстрували шлюб у франківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис №473. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Вказує, що вже декілька місяців не живуть подружнім життям та не ведуть спільного господарства. Спільне сімейне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки по вихованню дитини та з ведення спільного господарства. Просить розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з'явилася, направила до суду заяву про слухання справи у відсутність сторони позивача, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, звернувся до суду з проханням слухати справу у його відсутність, позовні вимоги визнав. У зв'язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 15 серпня 2015 року сторони зареєстрували шлюб у Франківському відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис №473. Від подружнього життя мають сина [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження серії 1-СГ №488626 від 09.03.2016 року, виданого Франківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №93. Судом встановлено, що між сторонами виникли розбіжності, у них різні погляди на життя, вони тривалий час проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків, сім'я фактично розпалась, її збереження недоцільне. У відповідності до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно з ч. 2ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною 1 ст. 110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Зі змісту ст. 112 Сімейного кодексу України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, укладеного між [PERSON] та [PERSON], є неможливим, оскільки сторони тривалий час не мешкають разом, не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, строк для примирення нічого не змінить. За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] 15 серпня 2015 року у Франківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управлінні юстиції, актовий запис №473. На підставі викладеного та

Outcome: approved