Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про позбавлення [PERSON] права користування житловим приіщенням при цьому посилалася на те, що вона є власником квартири [ADDRESS] . Відовідач залишився зареєстрованим за даною адресою після купівлі майна як родич колишного власника, який за даною адресою не проживає з 04.05.2018 року, місцезнаходження невідомо. Представник позивача надала суду заяву, згідно якої просить проводити судове засідання в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України та не заперечує проти заочного ухвалення рішення. Відповідач до судового засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином. Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, за наявності згоди представника позивача, постановив ухвалу про заочний розгляд справи згідно з ст.ст. 280-281 ЦПК України. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Враховуючи викладене, згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, ознайомившись та дослідивши матеріли справи, надані докази, вважає за можливе позов задовольнити на підставі встановлених фактичних обставин по справі. На підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 04.05.2018 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Фадєєвою Н.О., номер запису у реєстрі 1031, - позивачу на праві власності належить квартира [ADDRESS] . Квартира складається з однієї кімнати житловою площею 17,7 кв.м., загальною площею 37,4 кв.м. Після купівлі вище зазначеної квартири родич колишнього власника квартири - [PERSON] залишився зареєстрованими на даній житловій площі. Про те, що відповідач не проживає за місцем реєстрації головою ОСББ «Водолей» був завірений акт про не проживання від 26.11.2020 року, в якому [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] підтвердили той факт, що [PERSON] , [INFO] з 04.05.2018 року по теперішній час не проживає за адресою: [ADDRESS] та особистих його речей за місцем реєстрації не має. Відповідач не є членом сім`ї позивача, будь-які договори щодо надання у користування житлового приміщення [PERSON] , не були укладені. У зв`язку з тим, що відповідач є зареєстрованим за даною адресою, позивач несе значні додаткові витрати по оплаті різних комунальних послуг, їй необхідно упорядкувати документи по оплаті комунальних послуг і вирішувати інші питання як власника квартири, але цього зробити не може, оскільки відповідач зареєстрований у її квартирі. Ст. 41 Конституції України, ст. ст. 316, 317 ЦК України передбачають здійснення власником права власності за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 346 ЦК України, право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна. Аналізуючи вказані норми, слід дійти висновку, що право користування жилою площею власника житла та обсяг його прав на квартиру залежить від виникнення у нього права власності на житло. Цивільним законодавством не передбачено збереження права користування житлом за громадянами, які хоча і правомірно зареєстрували своє місце проживання, але на час розгляду справи не є власниками квартири. Тому з припиненням права власності колишнього власника на спірну квартиру, його родич, відповідач по справі, втратив право користування жилою площею. Наявність незаконної реєстрації відповідача в квартирі, яка належить на даний час позивачу по справі, призводить до його додаткових витрат по сплаті комунальних платежів, а як наслідок до порушення охоронюваних законом прав та інтересів. У відповідності зі ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року, який відповідно до Конституції України регулює відносини, пов`язані зі свободою пересування та вільним вибором місця проживання в Україні, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Отже, дане рішення є підставою для зняття з реєстрації за адресою: [ADDRESS] [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 908,00 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved