Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-02 00:00:00

Позивач звернулася з названим позовом до суду, посилаючись на те, що 01.07.2012 року між нею та відповідачем [PERSON] був укладений договір позики, відповідно до якого вона передала відповідачу грошові кошти в розмірі 10000,00 доларів США із строком повернення 01.07.2013 року. Позика була надана для особистих потреб. Укладення договору позики підтверджується розпискою від 01.07.2012 року. Станом на час звернення до суду сума позики відповідачем не повернута, тому позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь суму основного боргу у гривневому еквіваленті по курсу НБУ, 3% річних за прострочення виконання зобов'язання, а також судові витрати з оплати судового збору. В судовому засіданні представник позивача уточнив позовні вимоги, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу за договором позики від 01.07.2012 року в розмірі 150760,00 грн., неустойку в сумі 4523,00 грн., всього 155283 грн., а також судові витрати з оплати судового збору. Уточнені вимоги представник позивача підтримав у повному обсязі, просить суд позов задовольнити, пославшись на обставини та підстави, викладені у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день і час розгляду справи повідомлена вчасно та належним чином, про що свідчить його особиста розписка та поштове повідомлення, а тому, зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики вважається укладеним з моменту передачі грошей. Частиною 2 ст. 1047 ЦК України встановлено, що на підтвердження укладеного договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який засвідчує передачу наймодавцем певної грошової суми. У даному випадку підтвердженням укладання договору позики між сторонами є розписка, з якої вбачається факт отримання відповідачем 10000,00 доларів США( а.с.4). Частиною 1 статті 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно з ст. 625 Цивільного кодексу, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На час розгляду справи курс 1 долара США, встановлений НБУ становить 15,76 грн., що підтверджується газетою «Урядовий кур'єр» від 13.01.2015 року, відповідно сума основного боргу складає 150760,00 грн., а неустойка 4523,00 грн. у відповідності до розрахунку позивача. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У відповідності до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим у відповідності до норм ЦПК в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін. Згідно ч.3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Судом були надані рівні права сторонам процесу щодо подання доказів, їх дослідження і доведення перед судом їх переконливості. Враховуючи наведене позовні вимоги позивача є законними та обґрунтованими, підтверджені доказами, тому позов слід задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача суму основного боргу за договором позики в розмірі 150760,00 грн., неустойку в сумі 4523,00 грн., всього 155283,00грн. Крім цього з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню судові витрати з сплати судового збору у відповідності до суми задоволених позовних вимог в розмірі 1552,83 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: approved