Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-09 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, що укладений 12 березня 1994 року з [PERSON], зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Городищенської районної державної адміністрації Черкаської області, актовий запис №37, з тих підстав, що шлюб в якому народилося двоє дітей син [PERSON] 17.04.1995 року, донька [PERSON] 20.04.2001 року, припинив існування. Тривалий час після одруження в сімї була злагода, розуміли одне одного, не сварились. Із плином часу взаємовідносини почали псуватись. Спроби налагодити відносини та зберегти шлюб нічого не дали. Подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе, суперечить інтересам. Неповнолітні діти залишаються проживати з нею. Прізвище набуте в шлюбі залишити. До суду сторони не зявилися, надали заяви про слухання справи за їх відсутності. Позивач позовні вимоги підтримує, просить неповнолітню доньку [PERSON] залишити проживати з нею, судові витрати з відповідача не стягувати. Відповідач позовні вимоги визнає, не заперечує, вказує, що перебуває за межами України. Суд, розглянувши позов в межах заявлених позовних вимог, врахувавши думку позивача, відповідача та вивчивши наявні докази у справі, приходить до такого. Ухвалення в підготовчому судовому засіданні судового рішення, за нормами ч.4 ст.200 ЦПК України, у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст.206 цього Кодексу. За нормами ст.110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя і, в разі неможливості примирення сторін, відповідно до ст. ст. 111, 112 СК України розривається. 12 березня 1994 року, [PERSON], позивач по справі, та [PERSON], відповідач по справі, у Відділі реєстрації актів громадянського стану Городищенської районної державної адміністрації Черкаської області, зареєстрували шлюб, актовий запис №37, що підтверджено Свідоцтвом про укладення шлюбу І-СР №255713. 17.04.1995 року, 20.04.2001 року в шлюбі народилися [PERSON], актовий запис №77 від 12.05.1995 року, [PERSON], актовий запис №14 від 09.07.2001 року, відповідно, що підтверджено Свідоцтвами про народження І-СР №280386, І-СР №090646, та які входять до складу сім'ї [PERSON], згідно довідки міського голови №900 від 13.03.2018 року, за місцем проживання за адресою [INFO]. За нормами п.10 постанови ПВС України від 21.12.2007 №11 «Про судову практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», охорона сім'ї державою полягає в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечите інтересам одного з них чи інтересам дітей. Подружжя проживає окремо, стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. За нормами ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Питання про примирення не ставиться. Суд приймає до уваги, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. За нормами ч.4 ст.206 ЦПК України, суд у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи із тих обставин, що шлюб між сторонами існує лише юридично, без паритетних засад про почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, підтримання стосунків, суд, вбачає відсутньою морально-правову основу шлюбу, і приходить до висновку про наявність підстав до розірвання шлюбу. Суд, відповідно до заявленого вирішує питання щодо місця проживання дитини, прізвища позивача.

Outcome: approved