Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом про звільнення майна з-під арешту, покликаючись на те, що в провадженні відповідача перебувало виконавче провадження №44284667 про стягнення з неї на користь ПАТ «Фідобанк» боргу в сумі 1145741,47 грн. 05 серпня 2014 року державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, однак не направлено їй для добровільного виконання рішення суду, чим порушено її права. 12 вересня 2014 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, однак не зазначено про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Не дивлячись на те, що виконавчі листи було повернуто стягувачу, вона погасила заборгованість перед банком. 18 серпня 2016 року вона звернулась до відповідача із заявою про закінчення виконавчого провадження та зняття арешту, однак письмової відповіді вона не отримала. Просить зняти арешт та заборону відчуження з нерухомого майна належного [PERSON], [INFO], накладеного постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 12 серпня 2014 року Залізничним відділом державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції, виконавче провадження №44284667. У судовому засіданні позивач та її представники підтримали позовні вимоги, давши аналогічні пояснення, просять позов задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належно був повідомлений про час та місце слухання справи, наслідки неявки, а тому згідно ст.169 ЦПК України, подав до суду письмові заперечення, у яких покликається на те, що державним виконавцем при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження надано боржнику строк для добровільного виконання, однак боржник не виконала рішення суду та 12 серпня 2014 року державним виконавцем накладено арешт на майно боржника. На підставі заяви боржника 12 вересня 2014 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, а норма ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» не передбачає зняття арешту. А також, станом на 21 грудня 2016 року всупереч нормам Закону України «Про виконавче провадження» жодного повідомлення від стягувача щодо виконання рішення суду не надходило, просить у задоволенні позову відмовити, а тому суд вважає, що справу можна слухати у його відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов'язки та взаємовідносини сторін. Заслухавши пояснення позивача та її представників, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково. Судом встановлено, що 05 серпня 2014 року державним виконавцем Залізничного відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №44284667 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Фідобанк» боргу в сумі 1145741,47 грн. 12 серпня 2014 року державним виконавцем Залізничного відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на все майно [PERSON] 12 вересня 2014 року державним виконавцем Залізничного відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Крім того, згідно правової позиції Верховного Суду України викладеної у Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» № 6 від 27 серпня 1976 року за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. Вимоги особи, що грунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. У відповідності до ч. 1 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Як вбачається із довідки ПАТ «Фідобанк» №2-0-0-1-0-1/309-ЗРД від 02 лютого 2016 року заборгованість [PERSON] станом на 02 лютого 2016 року за кредитним договором відсутня, кредит погашено в повному обсязі. Внаслідок наведеного, суд вважає, що відсутні підстави арешту майна позивача [PERSON], оскільки позивач погасила борг, добровільно виконала рішення суду, відтак відсутні підстави забезпечення реального виконання рішення, а тому суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити. Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи, які не викликають сумніву у їх обєктивності. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позову знайшли своє часткове ствердження в судовому засіданні, а тому підлягають до часткового задоволення.

Outcome: approved