Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом посилаючись, що з 18.06.1994 року перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстрований 18.06.1994 року Великополовецькою сільською радою Сквирського району Київської області, актовий запис № 5. Неповнолітніх дітей вони з відповідачем від шлюбу не мають. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що чоловік не піклується про створення нормальних сімейних стосунків, не дбає про взаємоповагу один до одного, постійно проявляючи до неї неповагу. За таких обставин з вини відповідача сумісне життя та збереження сім'ї стали неможливими. Окрім того, кожен з них має різні погляди на сімейне життя. На разі, основною причиною розірвання шлюбу є зловживання відповідачем алкоголем та його аморальна поведінка, яка призводить до сварок у сім'ї. Зазначає, що її намагання зберегти сімю результатів не дали. Як подружжя, вони припинили шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства та бюджету. За викладених обставин їх подальше спільне життя суперечить їх інтересам, а тому збереження їх шлюбу та подальше їх з відповідачем спільне життя є неможливим. Просить розірвати їх з відповідачем шлюб. У судовому засіданні позивач підтримала позов за викладених у ньому обставин і підстав та просила задовольнити. Також суду пояснила, що вона категорично не бажає продовжувати із відповідачем шлюбні відносини, оскільки всі можливості збереження сімї вичерпано. Позаяк, погодилася на пропозицію суду надати їм час для примирення терміном два місяці. Відповідач позов не визнав та пояснив, що хоче зберегти сім'ю. Названі позивачем обставини, як підставу для розірвання шлюбу, визнав частково, пояснюючи при цьому, що він вже не зловживає алкогольними напоями. Також погодився на пропозицію суду про надання часу для примирення. Ухвалою суду від 26.12.2016 року сторонам було надано час для примирення терміном два місяці, а провадження у справі було зупинено. Після відновлення провадження у справі у судовому засіданні сторони спору повідомили суду, що примирення між ними не відбулося. Разом з тим, відповідач пояснив, що сподівається, що стосунки налагодяться. Позивач підтримала свої позовні вимоги і просила їх з відповідачем шлюб розірвати. Відповідач просив у задоволенні позову відмовити. Заслухавши у судовому засіданні сторін спору, дослідивши отримані у справі письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. В судому засіданні встановлено, що сторони спору уклали 18.06.1994 року шлюб, який зареєстрований Великополовецькою сільською радою Сквирського району Київської області, актовий запис № 5. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні стосунки сторони спору припинили, спільного господарства та спільного бюджету не ведуть, хоча проживають разом в одному будинку. Між подружжям відсутні взаєморозуміння та взаємоповага. Наданий сторонам час для можливого примирення терміном два місяці бажаного результату не дав. З названих підстав суд приходить до висновку, що шлюб сторін носить формальний характер і примирення між ними неможливе. На підставі ст.112 СК України суд постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що існування шлюбних відносин суперечить інтересам сторін спору і що має істотне значення, а тому приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу між сторонами. У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України понесені позивачем судові витрати по оплаті судового збору в сумі 551.20 грн. підлягають стягненню на її користь з відповідача у справі.

Outcome: approved