Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-30 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 5 000 грн, щомісячно, починаючи з дати подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що 21 вересня 2013 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Під час шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] . Шлюб між сторонами розірвано Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 22 червня 2016 року. Зазначає, що вони проживають окремо з 2015 року, син разом із позивачкою і перебуває на її повному утриманні, а відповідач не надає жодної матеріальної допомоги, коштів на утримування дитини не виділяє. При визначенні розміру аліментів просить врахувати потреби дитини та стягнути з аліменти в розмірі 5000 грн. Ухвалою судді від 02 листопада 2020 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, дала пояснення аналогічні вищенаведеним та просить позов задоволити. Додатково пояснила, що син відвідує багато гуртків, та перебуває на її утриманні, власних доходів у неї не вистачає для нормального матеріального забезпечення інтересів дитини, а відповідач достатньо заробляє, тому просить позов задоволити. Відповідач в судовому засіданні пояснив, що не заперечує свого обов`язку щодо утримання дитини, проте не має можливості сплачувати аліменти у сумі, яку просить стягнути позивач. Зазначив, що у нього на утриманні перебуває інша неповнолітня дитина. Просить позов задоволити частково визначивши аліменти в розмірі 1700 грн. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані докази та ухвалюючи рішення у відповідності до вимог ст. 264 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного. Сторони перебували у шлюбі в період часу з 21 вересня 2013 року до 22 червня 2016 року, такий було розірвано між позивачкою та відповідачем рішенням Личаківського районного суду м.Львова від 22 червня 2016 року (а.с.6). Як вбачається з матеріалів справи, сторони є батьками неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , в підтвердження чого до матеріалів справи долучено копії свідоцтва про народження (а.с.4). Згідно із ч.ч.1,2 ст.184 Сімейного кодексу України (далі СК України), суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою (ч.1 ст. 141 СК України). В судовому засіданні судом встановлено, що на даний час дитина проживає із матір`ю - позивачем по справі, що підтверджено сторонами, відповідач постійної участі в утриманні дитини не бере. Згідно із ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Позивачем заявлено вимогу про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 5 000 грн, щомісячно, починаючи з дати подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до вимог ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, згідно із ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлено у 2020 році прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Як вбачається із п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України, наданих від 15.05.2006р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При визначенні розміру аліментів, суд враховує вищенаведені обставини, майновий стан відповідача наявність у нього іншої дитини та вимоги законодавства щодо мінімального рекомендованого розміру аліментів на одну дитину, у зв`язку із чим приходить до висновку про задоволення позову частково шляхом стягнення аліментів в розмірі 2000 гривень на дитину, і на думку суду такий розмір аліментів є достатнім з врахуванням матеріального становища платника аліментів та можливим до сплати, оскільки відповідач являється фізично здоровою працездатною особою. У відповідності до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 840, 80 грн. Згідно п.1 ч.1ст. 430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Крім цього, відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved