Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до Прилипченського старостинського округу №2 Кострижівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований в [ADDRESS] за законом після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO]. Посилається на те, що [INFO] померла [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй майно до складу якої входить житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований по [ADDRESS]. Вона є спадкоємцем майна померлої за законом першої черги, іншим спадкоємцем є син померлої [PERSON] - [PERSON] на користь якого померла [PERSON] 13.04.1999 року та 08.10.2009 року вчинила заповіти якими заповіла йому все своє майно. [PERSON] спадщину після смерті матері не приймав та на неї не претендує. Вказує на те, що спадщину після смерті [PERSON] вона прийняла, користується всім спадковим майном, звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину у вигляді згаданого житлового будинку нотаріусом було відмовлено, оскільки не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на спадкове майно за [PERSON] Відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно є перешкодою в оформленні спадщини. Саме тому, позивач змушена в судовому порядку визнавати право власності на спадщину. Позивач [PERSON] та її представники [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, від представника позивача [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримують, просив їх задовольнити. Представник відповідача Прилипченського старостинського округу №2 Кострижівської сільської ради в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про визнання позову та прохання розглянути справу у його відсутності. Відповідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, врахувавши заяви сторін, суд вважає, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] в с. Прилипче Заставнівського району Чернівецької області померла [PERSON], що вбачається з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 31.01.2011 року (а.с. 8). Відповідно до ч.ч. 1,1 ст.ст. 1220, 1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Внаслідок смерті [PERSON] по місцю її останнього проживання - [ADDRESS] відкрилася спадщина на все належне їй майно до складу якої входить житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований за вказаною адресою. Вказане вбачається із копії довідки сільської ради №102 від 19.02.2018 року (а.с. 10). За правилами ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а тому прийняття спадщини частинами не можливе. Відповідно до ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Відповідно до заповітів від 08.10.2009 року та 13.04.1999 року все своє майно [PERSON] заповіла синові [PERSON] (а.с. 11, 12). Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Відповідно до п.19 Постанови Пленуму Верховної ради України за №7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» - перелік осіб, які мають право на обов'язкову частку, що визначений ст. 1241 ЦК України є вичерпним і розширеного тлумачення не потребує. На виконання вказаних вимог закону, судом встановлено, що спадкоємці, які б мали право на обов'язкову частку при спадкуванні за заповітом відсутні. Відповідно вимог ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ст.ст. 1268, 1270, 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини Судом встановлено, що [PERSON], будучи спадкоємцем майна померлої [PERSON] за заповітом спадщину після її смерті не прийняв, від неї відмовився та на неї не претендує, про що подав відповідну заяву. Наведене вбачається із матеріалів спадкової справи №287/25017, заведеної до майна померлої [PERSON], яка витребувана судом та досліджена в судовому засіданні (а.с. 36 зворот). Відповідно до ст.ст. 1258, 1261 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За вказаних обставин позивач є спадкоємицею майна померлої за законом першої черги та єдиною претенденткою на спадкове майно. Наведене вбачається із копії рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області від 12.04.2007 року та матеріалів спадкової справи (а.с. 13, 26-43). Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до положення ч.1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Судом встановлено, що позивач на момент смерті спадкодавця [PERSON] разом з нею не проживала, що видно із довідки сільської ради (а.с. 10), однак спадщину прийняла, що підтверджується копією рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області від 05.06.2018 року (а.с. 14-15). З метою оформлення спадщини та отримання свідоцтва про право власності на спадкове майно у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованого по [ADDRESS] позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою, однак у видачі свідоцтва нотаріусом було відмовлено, оскільки нею не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на згадане майно за [PERSON], що видно із заяви (а.с. 26 зворот, витягу пре реєстрацію в спадковому реєстрі №49059193 від 12.09.2017 року (а.с. 9) та постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій №657/02-31 від 21.08.2018 року. Судом встановлено, що житловий будинок по [ADDRESS] належав [PERSON], що підтверджується копією довідки сільської ради №304 від 01.10.2018 року та виписокю із по господарської книги (а.с. 16, 17). Також судом встановлено, що [PERSON] була належним землекористувачем земельної ділянки під вищевказаним будинком, що також вбачається із згаданої довідки сільської ради (а.с. 16). Частинами 3, 4 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. З урахуванням зазначеного, матеріалів справи, враховуючи те, що спадкодавцю [PERSON] на праві власності належала земельна ділянка на якій розташований спірний житловий будинок, суд приходить до висновку, що вона набула право власності на нього проте не оформила право власності належним чином. Відповідно до другого абзацу пункту 3.1 розділу ІІІ Порядку затвердженого Наказом від 19.03.2013р. №95 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. На даний час позивачем [PERSON], як спадкоємицею майна померлої [PERSON] за заповітом, виготовлено технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок (а.с. 20), згідно довідки (а.с. 18), житловий будинок, розташований по [ADDRESS] побудовані у 1940 році, а господарські споруди до нього у 1950, 1978 роках, їх вартість становить 116938 (сто шістнадцять тисяч дев'ятсот тридцять вісім) гривень. Таким чином, сукупність зібраних у справі доказів, дають суду право зробити висновок, що позовні вимоги обґрунтовані і їх слід задовольнити з метою реалізації позивачем своїх законних спадкових прав. На підставі викладеного, ст.ст. 328, 392, 1216, 1217, 1218, 1220, 1222, 1261-1265, 1268, 1269, 1270, 1272, 1297 ЦК України,

Outcome: approved