Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до ТОВ «Укр Кредит Фінанс» про визнання дій протиправними, звільнення від сплати штрафних санкцій, у якому просить суд визнати протиправними дії відповідача та зобов`язати його звільнити позивача від відповідальності за прострочення виконання зобов`язань за кредитним договором № 0338-2952 від 16.03.2020, у вигляді нарахування плати за користування кредитом штраф у розмірі 50 % відповідного двотижневого платежу від суми кредиту, без урахування процентів, що складає 10 % від суми кредиту.. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 16.03.2020 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 0338-2952, за умовами якого Товариство надає позичальнику кредит на поточні потреби в сумі 14500,00 грн., строком дії кредиту 70 днів до 24.05.2020 р. Загальна вартість кредиту становить 24650 грн. та включає в себе проценти за користування кредитом у розмірі 10150 грн. Разом з тим, позивачем сплачено 25810 грн., натомість відповідач вимагає доплати в розмірі 6380 грн. Позивач не заперечує, що вносила платежі несвоєчасно, проте відповідно до законодавства, відповідач не мав права нараховувати штрафні санкції на період дії карантину. 14.01.2021 представником відповідача надано відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, оскільки відповідачем дотримано вимоги щодо внесених змін до ЗУ «Про споживче кредитування» та не нараховуються штрафні санкції за прострочення виконання зобов`язань за кредитним договором у період з 01.03.2020 по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України. А тому, твердження позивача про нарахування відповідачем суми штрафних санкцій за порушення грошового зобов`язання є безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню. Позивач в судове засідання не з`явилася, її представник подала заву про слухання справи за їх відсутності. Представник відповідач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, просив відмовити в задоволені позову. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 5,6 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд, перевіривши матеріали справи, дослідивши письмові докази вважає, позовні вимоги таким, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства. Згідно положення частини 1, 3 статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правам та обов`язками наділені обидві сторони договору. В судовому засіданні встановлено наступні фактичні обставини справи. 16.03.2020 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 0338-2952, за умовами якого Товариство надає позичальнику кредит в сумі 14500,00 грн., строком дії кредиту 70 календарних днів до 24.05.2020 р., на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Як встановлено із змісту кредитного договору № 0338-2952 від 16.03.2020 р., договір укладений в електронній формі, кредит був наданий позичальнику (позивачу) виключно за допомогою веб-сайту кредитодавця (відповідача), за умови ідентифікації позичальника та використання електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором. Вказаним договором № 0338-2952 від 16.03.2020 р. передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування відсотків, неустойка та інші платежі відповідно до договору, у разі наявності. Відповідно до п. 1.4 договору, протягом строку кредиту, що складає 70 календарних днів. За пунктом 1.6 договору, протягом строку кредиту, встановленого п. 1.4 договору, розмір процентів за користування кредитом складає 1% від початкової суми кредиту за кожен день користування кредитом. Проценти за користування кредитом нараховуються з першого дня перерахування суми кредиту позичальнику до закінчення визначеного договором строку, на який надається кредит. Річна відсоткова ставка складає 365 %. Згідно п. 1.7 договору, у разі, якщо позичальник не сплатив та/чи невчасно сплатив двотижневий платіж встановленого розміру, який передбачено графіком платежів, кредитодавець має право нараховувати, а позичальник зобов`язаний сплатити за кожен факт такої несплати/несвоєчасної сплати двотижневого платежу штраф у розмірі 50 % відповідного двотижневого платежу (від суми кредиту (тіла), без урахування процентів), що складає 10 % від суми кредиту (тіла). Таким чином, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору, який оформлений сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Нормою статті 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. За нормою ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. З матеріалів справи вбачається, та не заперечується сторонами, що позивачем сплачено 25810 грн. 00 коп., а саме: 30.03.2020 - 5000 грн. 00 коп., 14.04.2020 - 6890 грн. 00 коп., 10.05.2020 - 2030 грн. 00 коп., 27.05.2020 - 6960 грн. 00 коп., та 21.06.2020 - 4930 грн. 00 коп. Позивач в своєму позові зазначила, що відповідачем нараховані 6380 грн. штрафних санкцій, проте відповідних доказів суду не надала. Відповідно до п. 6 «Прикінцеві та перехідні положення» ЗУ «Про споживче кредитування», у разі прострочення споживачем у період з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит (в тому числі, але не виключно, прострочення споживачем у період з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), виконання зобов`язань зі сплати платежів) споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. В тому числі, але не виключно, споживач в разі допущення такого прострочення звільняється від обов`язків сплачувати кредитодавцю неустойку (штраф, пеню) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з причин, інших ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), наступного за місяцем, в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19) (в тому числі, але не виключно, прострочення споживачем у період з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), наступного за місяцем, в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), виконання зобов`язань зі сплати платежів). Норми цього пункту поширюються у тому числі на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону. Як вбачається з відзиву, Відповідачем здійснюється дотримання вимог щодо внесених змін до ЗУ «Про споживче кредитування» та не нараховуються штрафні санкції за прострочення виконання зобов`язань за кредитним договором у період з 01.03.2020 по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України. На підтвердження викладено, представник відповідача надав довідку про розрахунок суми заборгованості, відповідно до якої сума нарахованої неустойки (пені, штрафу) станом на 04.01.2021 становить 0 грн. Крім того, відповідно до п. 2.2.1.3. договору, позичальник має право, зокрема скористатися правом на пролонгацію договору згідно умов, вказаних у правилах. Відповідно до п. 6.18. Правил, позичальник має право пролонгувати договір. Позичальник має право у будь-який момент до настання дати останнього терміну платежу (включно) пролонгувати договір на 2 (два) тижні. Відповідно до п. 6.23. Правил, кредитодавець інформує позичальника про пролонгацію шляхом відправки повідомлення на електронну пошту зазначену у заявці, та/або шляхом надсилання смс-повідомлення на телефонний номер, зазначений у заявці. Позивачем було тричі використано право пролонгування (пролонгації) договору, в зв`язку з чим відповідачем відповідно було повідомлено [PERSON] на її електронну пошту (зазначену у заявці) - [INFO] та шляхом надсилання смс-повідомлення на телефонний номер (зазначений у заявці) - [NUMBER] про пролонгування (пролонгацію) договору (роздруківки повідомлень додаються). Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України, статтею 36 Господарського процесуального кодексу України та статтею 79 Кодексу адміністративного судочинства України. Відповідно частин 1, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» про визнання дій протиправними, звільнення від сплати штрафних санкцій, оскільки позивачем не доведено факт наявності штрафних санкцій, нарахованих за несвоєчасне повернення кредиту.

Outcome: dismissed