Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом в якому вказала, що 26.10.2007 року із відповідачем зареєстрували шлюб, однак з червня 2006 вони перебували у фактичних шлюбних відносинах. В кінці 2006 року вони спільною працею закінчили цегляний гараж, розташований по вул.. Нафтовиків, в с. Наталине, Красноградського району, Харківської області. Матеріали, які були використані на будівництво покупалися за спільні з відповідачем кошти. Державна реєстрація права власності на гараж здійснена 19.10.2007 року. До початку розгляду справи по суті позивач подала заяву про зміну предмета позову в якій вказала, що проживати однією сім'єю вони почали з листопада 2006 року, вона просить встановити з цього часу факт проживання з відповідачем однією сім'єю та встановити їм належність з відповідачем вищевказаного гаражу на праві спільної сумісної власності ( а.с. 57). В судовому засіданні позивач, її представник адвокат [PERSON] просили позов задовольнити посилаючись на пояснення свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] , допитаних судом за їх клопотанням та на надані ними письмові докази. Відповідач, його представник, адвокат [PERSON] просили в позові відмовити, так як проживати сторони разом почали з 20.02.2007 року, що підтверджується показаннями свідків [PERSON], [PERSON], а також письмовими доказами, які надала сама позивач, з яких видно, що її донька від першого шлюбу [PERSON] почала проживати в с. Натальино, Красноградського району саме з 21.02.2007 року; позивач звільнилася з попередньої роботи 31.02.2007 року і стала на облік в Красноградському районному центрі зайнятості 22.02.2007 року. Крім того, гараж вони не будували, а він був придбаний відповідачем згідно розписки від 20.01.2007 року у гр-ки [PERSON] за 350 доларів США. Також рішенням Красноградського районного суду від 01.10.2007 року за відповідачем визнано право власності на спірний гараж відповідно до положень ст.. 344 ЦК України. Суд, вислухавши сторони, свідків, дослідивши письмові докази, вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав. Із ч.1, ст.. 74 Сімейного кодексу України витікає, що коли жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виник спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Із ч.1, ст.. 64 ЦПК України видно, що письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Таким чином, із вище наведених правових норм позивач повинна була довести належними доказами, факт спільного проживання з відповідачем однією сім'єю на час придбання спірного гаража, тобто на 20.01.2007 року. Однак позивач таких доказів суду не надала. Показання свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], що сторони почали жити однією сім'єю з листопада 2006 року суд не може прийняти до уваги, так як вони суперечать наданими позивачем письмовим доказам, а саме: - листу головного лікаря Красноградської ЦРЛ від 04.11.2013 року, що донька позивача від першого шлюбу [PERSON] з 2007 року перебуває на медичному обліку в Наталінській амбулаторії загальної практики сімейної медицини ( а. с. 10); - копії амбулаторної картки дитини [PERSON], де вказано, що дитина вибуває 21.02.2007 року в [ADDRESS] ( а.с. 11); - довідці директора Наталинського НВК ві. 22.10.2013 року, що [PERSON] відвідувала дошкільний навчальний заклад Наталинського НВК з квітня 2007 року по серпень 2009 року ( а.с. 13) ; - копії трудової книжки [PERSON], що 31.01.2007 року, що вона звільнилася з посади вихователя в КДПЗ, м. Південне, Харківського району, Харківської області і з 22.02.2007 року стала на облік у Красноградському РЦЗ та почала отримувати допомогу по безробіттю ( а. с. 58). Крім того, відповідач надав суду наступні письмові докази, які доводять про належність гаража саме йому: - копію розписки [PERSON], що вона 20.01.2007 року продала за 350 доларів США [PERSON] гараж по вул.. Нефтяників ( а.с. 14); - копію рішення Красноградського районного суду Харківської області від 01.10.2007 року, згідно якого за [PERSON] визнано за набувальною давністю право власності на спірний гараж ( а.с. 45); - копія технічного паспорту на вказаний гараж та витягом «Про реєстрацію права власності на нерухоме майно» КПТІ «Інвентаризатор» від 19.10.2007 року, згідно якого гараж зареєстровано за власником [PERSON] ( а.с. 40, 41); - копію рішення Наталинської сільської ради Красноградського району Харківської області від 15.11.2007 року, згідно якого [PERSON] передано у власність земельну ділянку під вищевказаним гаражем ( а.с. 43). Також із пояснень свідків [PERSON] та [PERSON] витікає, що сторони почали проживати однією сім'єю саме з другої половини лютого 2007 року. Таким чином, вище наведеними доказами встановлено, що сторони спірний гараж не будували, як вказала в позові позивач, а гараж був придбаний відповідачем 20.01.2007 року у громадянки [PERSON] і на час придбання гаража сторони не жили однією сім'єю. Згідно викладеного та

Outcome: dismissed