Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, який був нею уточнений (а.с.77-78) та яким вона просить визнати недійсним договір дарування 186/600 частин домоволодіння [ADDRESS], укладений від її імені на користь [PERSON] та посвідчений 23.03.2012р. приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] в реєстрі за №926. Позов обґрунтовано тим, що спірне нерухоме майно належало позивачці на праві власності на підставі договору дарування, посвідченого 15.10.1985р. державним нотаріусом Першої харківської державної нотаріальної контори в реєстрі за №1-ДН-1263. За останні роки стан здоров'я позивачки значно погіршився. З 2010 року вона хворіє тяжкими захворюваннями: ішемічною хворобою серця, атеросклеротичним кардіосклерозом, катарактою та частковою сліпотою. Коли постало питання про необхідність догляду за нею з боку її рідних, то всі сподівання позивачки були на її онуку - співвідповідачку [PERSON], яка є донькою її сина, оскільки той зловживав спиртними напоями та ображав позивачку. У грудні 2011 року [PERSON] приїхала за позивачкою з м.Дружківка Донецької області, де постійно проживає, та забрала позивачку до себе, пообіцявши здійснювати догляд та утримання, а також сплатити кошти за операцію на очах. Для того, щоб [PERSON] мала можливість одержувати пенсію позивачки у м.Харкові, остання оформила на ім'я [PERSON] довіреність у приватного нотаріуса Дружківського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] У березні 2012 року ставлення [PERSON] до позивачки різко змінилося, вона почала ображати позивачку. Тому позивачка звернулася до свого брата [PERSON], що мешкає у м.Москва, який навідався до будинку позивачки та повідомив їй, що будинок їй вже не належить, його власниками є сторонні люди, які пояснили, що купили його. Оскільки у зв'язку з поганим ставленням онуки до неї позивачка не могла залишатися у м.Дружківка, вона з допомогою брата повернулася до м.Харкова, де дізналася про те, що у березні 2012 року відбулося оформлення спірного правочину дарування на користь [PERSON]. При цьому у спірному договорі було зазначено, що від імені позивачки за довіреністю діє [PERSON], яку позивачка не знає і яку вона не уповноважувала та цей правочин. Позивачка вважає, що її онука [PERSON] ввела її в оману та розпорядилася її власністю всупереч інтересам та бажанню позивачки. На пропозицію позивачки розірвати спірний договір [PERSON] відповіла відмовою. В судовому засіданні позивачка підтримала уточнений позов та пояснила, що у грудні 2011 року її забрала до себе її онука, [PERSON], оскільки вона потребувала догляду у зв'язку з погіршенням стану здоров'я. Онука пообіцяла їй, що буде про неї дбати і допоможе з операцією на очах. У м.Дружківка вона оформила на онуку довіреність, щоб та отримувала її пенсію у м.Харкові. Через деякий час онука сказала їй, що довіреність оформлена не правильно і потрібно оформити нову довіреність. Ще через деякий час онука сказала, що і в новій довіреності виявилися якісь недоліки, тому необхідно ще раз завітати до нотаріуса. Коли вони в третій раз приїхали до нотаріуса, вона не читала документу, якого їй дали підписати, оскільки погано бачила. Але нотаріусу вона не повідомляла про цю обставину і не просила, щоб їй прочитали документ вголос. Під час попередніх візитів до нотаріуса вона також не читала документи, які їй давали підписувати через поганий зір, але нотаріусу вона про це нічого не повідомляла. Після того, як вона підписала довіреність, її відвезли додому, а онука кудись поїхала. [PERSON] повернулася вже наступного дня та сказала позивачці, що продала будинок за 33 тисячі гривень, гроші показала, але позивачці не віддала. У березні 2012 року, коли позивачка збиралася їхати до м.Харкова у гості до своєї знайомої [PERSON], онука сказала, що у Харкові потрібно передати копію її паспорту [PERSON]. Коли позивачка їхала в автобусі з м.Дружківка до м.Харкова, вона зателефонувала на телефон [PERSON], номер якого повідомила їй онука. Вони домовилися зустрітися на автовокзалі. У м.Харкові на автовокзалі позивачку зустрічала її знайома [PERSON] Також на автовокзалі позивачка зустрілася та познайомилася з [PERSON], якій передала копію свого паспорту. [PERSON] розповіла їй про те, що планує зробити ремонт у спірній частині будинку. Зараз позивачка проживає у належному їй на праві власності будинку [ADDRESS]. Представник позивачки - адвокат [PERSON] також підтримала позов з урахуванням уточнень, посилаючись на те, що спірний правочин не відповідав внутрішній волі позивачки та був вчинений усупереч її інтересам, а тому є недійсним. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не визнала позов та пояснила, що на початку 2012 року вона з чоловіком вирішили змінити місце проживання, і знайомий розповів їм про будинок [ADDRESS]. Вона разом з чоловіком вирішили подивитися на цей будинок. Син позивачки [PERSON] показав їм будинок, і той їм сподобався. Через деякий час до неї зателефонувала [PERSON] та запропонувала переоформити будинок. Але коли вони разом з [PERSON] прийшли до нотаріуса, то виявилося, що довіреність від позивачки, яку мала при собі [PERSON] на право розпоряджатися всім майном позивачки, за словами нотаріуса, не підходила для укладення договору дарування. Після цього [PERSON] зателефонувала їй та запропонувала оформити безпосередньо на неї довіреність від [PERSON] Вона погодилася, і через деякий час [PERSON] привезла їй довіреність від імені позивачки на неї, [PERSON], на право розпорядження спірним нерухомим майном. Коли їй знадобилася копія паспорту позивачки для переоформлення будинку, вона зателефонувала [PERSON], і та повідомила, що позивачка приїде до м.Харкова і передасть їй копію свого паспорту. У березні 2012 року вона зустріла позивачку на автовокзалі. Позивачка надала їй копію свого паспорту, а вона, у свою чергу, розповіла позивачці про наміри зробити ремонт у спірній частині будинку. Позивачка спитала її, чи можна їй буде інколи навідуватися до них у будинок, і вона відповіла, що завжди приймуть її. Позивачка також розповіла, в неї проблеми з сином, який зловживає спиртними напоями. Після цієї зустрічі вона позивачку більше не бачила. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти позову та пояснила, що у березні 2012 року вона разом зі своєю матір'ю [PERSON] прийшли до нотаріуса, де було оформлено договір дарування спірного нерухомого майна. В деталі цього правочину вона не вдавалася, оскільки повністю покладалася на матір. Представник співвідповідачів [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] також заперечувала проти позову, посилаючись на відсутність доказів дефекту волі позивачки стосовно спірного правочину. Співвідповідач [PERSON], належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не з'явилася з невідомих суду причин. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. Згідно з копією листа КП «ХМБТІ» від 17.10.2012р. право власності на житловий будинок [ADDRESS] зареєстровано: - за [PERSON] - 148/600 частини на підставі договору дарування, посвідченого 07.04.1971р. 6-ю ХДНК, р.№2310, - за [PERSON] - 92/600 частин на підставі договору дарування, посвідченого 30.09.2005р. приватним нотаріусом ХМНО [PERSON], р.№5084, - за [PERSON] - 174/600 частин на підставі договору дарування, посвідченого 24.03.2011р. приватним нотаріусом ХМНО [PERSON], р.№1261, - за [PERSON] - 186/600 частин на підставі договору дарування, посвідченого 23.03.2012р. приватним нотаріусом ХМНО [PERSON], р.№926 (а.с.926). Як вбачається зі спірного договору дарування, який був укладений 23.03.2012р. у м.Харкові та посвідчений приватним нотаріусом ХМНО [PERSON], р.№926, [PERSON] (в особі представника - [PERSON], яка діяла на підставі довіреності, посвідченої 29.02.2012р. приватним нотаріусом Дружківського МНО Донецької області [PERSON] за реєстровим №1061) подарувала, а [PERSON] прийняла в дар 186/600 частин житлових будинків літ. «А-1» , «Б-1», «В-1» з надвірними будівлями, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] (а.с.7-8). 29.02.2012р. приватним нотаріусом Дружківського МНО Донецької області [PERSON] за реєстровим №1061 було посвідчено довіреність, якою позивачка, [PERSON], уповноважувала співвідповідачку, [PERSON], розпорядитися за ціну та на умовах за її розсудом належними на праві власності позивачці 186/600 частинами домоволодіння з надвірними будівлями та земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] (а.с.83). При цьому повноваження довіреної особи не обмежені якимись умовами, в тому числі, умовою відплатності договору відчуження спірної частини майна або умовою заборони укладення договору дарування цього майна. Відповідно до листа від 13.11.2013р. №103/01-16 приватного нотаріуса Дружківського МНО Донецької області [PERSON], наданого на запит суду, позивачка неодноразово (27.11.2011р., 01.02.2012р. та 29.02.2012р.) особисто та самостійно з'являлася до неї як до нотаріуса за вчиненням нотаріальних дій. Всі нотаріальні дії, у тому числі, довіреність, посвідчена нотаріусом 29.02.2012р. за реєстровим №1061, вчинялися в приміщенні, що є робочим місцем нотаріуса. Кожного разу [PERSON] особисто висловлювала свої наміри та побажання щодо оформлення нотаріальних документів, розуміла їх значення та самостійно прочитувала зміст кожного з них, власноручно підписувала. Особу [PERSON] було встановлено на підставі її паспорту. [PERSON] завжди була у доброму гуморі та почувалася добре, розповідала про своє особисте життя, добре орієнтувалася у подіях, що відбуваються (а.с.82). Свідок [PERSON] показала судові, що позивачка є її знайомою, раніше була сусідкою. Також свідок знає [PERSON], яка є онукою позивачки. Свідкові відомо, що у грудні 2011 році [PERSON] забрала позивачку до себе у м.Дружківку, оскільки син позивачки зловживав спиртними напоями та ображав позивачку. Позивачка скаржилася на стан здоров'я, зокрема, на поганий зір. Після переїзду до м.Дружківка позивачка та її онука приїжджали разом до м.Харкова у середині січня 2012 року. Після цього [PERSON] сама приїжджала до м.Харкова для переводу пенсії позивачки у м.Дружківка. Наприкінці березня 2012 року позивачка приїжджала до м.Харкова у гості до їхньої спільної знайомої [PERSON] Про наміри позивачки подарувати будинок свідкові не відомо, але позивачка розмірковувала про можливість продати будинок. Згодом позивачка розповіла свідкові, що [PERSON] продала належну ій частину будинку [ADDRESS] за 33 тисяч гривень, але грошей позивачці не віддала. Також свідок знає, що позивачці зробили операцію на одному оці у м.Дружківка. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що є сусідкою позивачки та знає співвідповідачку [PERSON] як онуку позивачки. Деякий час тому позивачку забрала до себе її онука [PERSON] Коли свідок телефонувала позивачці, та їй скаржилася, що не бачить одним оком. Про те, що будинок був подарований, свідок дізналася вже пізніше, коли їй телефонувала позивачка та казала, що продала будинок. Коли позивачка приїжджала у м.Харків до свідка у гості, то свідок її зустрічала на автовокзалі, оскільки позивачка погано себе почувала та погано бачила. На автовокзалі позивачка зустрічалася з якоюсь жінкою, але про що вони спілкувалися, свідок не знає. З наданих стороною позивача копії медичних документів без спеціальних знань у відповідних галузях медицини суд позбавлений можливості зробити однозначний висновок щодо стану здоров'я позивачки на момент вчинення спірного правочину та можливості впливати на її дії. Таким чином, проаналізувавши усі докази у їх сукупності та взаємозв'язку, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження ті обставини, на які позивачка посилалася в обґрунтування свого позову. Так, статтею 202 Цивільного кодексу України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. У статті 203 ЦК України, в якій визначено основні критерії чинності правочину, зазначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним та відповідати його внутрішній волі. В той же час, суду не надано достатніх, допустимих та належних доказів на підтвердження відсутності вільного волевиявлення позивачки стосовно спірного правочину, невідповідності її внутрішньої волі та зовнішнього волевиявлення (дефекту волі), а також на підтвердження введення її в оману щодо змісту довіреності від 29.02.2012р. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed