Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-04 00:00:00

Позивач звернулася через своїх представників з позовом до відповідача про визнання поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини та визначення додаткового 6-місячного строку, який буде достатній для подання заяви про прийняття спадщини за законом, яка відкрилась [INFO] після смерті [PERSON] [INFO], починаючи з дня набрання рішенням законної сили. В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали та на обґрунтування позову зазначили, що [INFO], помер гр. [PERSON] [INFO]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до складу якої входить нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] та [ADDRESS]. На момент смерті [PERSON] був у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб ([NUMBER] зареєстрована в СІІІА, штат Невада, округ Кларк 28.04.2014року) та нотаріально посвідчений переклад. Стверджується, що відповідно до положень ст. 1261 ЦК України, позивач є спадкоємцем за законом першої черги, як дружина спадкодавця. Інших спадкоємців першої черги немає. Знаючи, що згідно ст. 1270 ЦК України позивач повинна подати заяву про прийняття спадщини в 6-місячний термін, остання намагалась зробити все можливе, щоб приїхати із Сполучених Штатів Америки, де вона мешкає, до м. Кропивницького, щоб поховати свого чоловіка та прийняти спадщину. Проте через імміграційний статус, їй було заборонено залишати Сполучені Штати Америки без дозволу Міністерства внутрішньої безпеки. Відразу після смерті чоловіка в травні 2016 року вона звернулась до відповідного міністерства, але їй було відмовлено в виїзді. Такий стан речей мав місце до 23 листопада 2016 року включно, що підтверджується копією листа юридичної фірми «Практика Буллока» (яка допомагала [PERSON] у імміграційному оформленні у Міністерстві внутрішньої безпеки) від 23.11.16 р. та його переклад. За вищевказаних обставин, [PERSON] не мала можливості особисто, як це передбачено ч. 2 ст. 1269 ЦК України, подати заяву про прийняття спадщини у встановлений ч.1 ст. 1270 ЦК України, 6-місячний строк. Саме тому зараз вона не може здійснити своє право на спадкування, передбачене ч.1 ст. 1223 ЦК України. Строк для прийняття спадщини, пропущений [PERSON] по поважній причині. Згідно ч.3 ст. 1272 ЦК України слід визначити додатковий строк, достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини. Крім цього, у спадкодавця є рідна сестра, [PERSON], яка прийняла спадщину, як спадкоємець другої черги за законом та отримала відповідні свідоцтва про право на спадщину за законом. Враховуючи зазначене, просять позов задовольнити повністю. В судовому засіданні відповідач позов не визнала, зазначила, що квартира , що є об»єктом спадкування це майно їх сім»ї, про одруження брата вона не знала , він їй зазначив про спільне проживання з жінкою за кордоном, вінчання в церкві , але не офіційне одруження. Стверджує , що у покійного було багато жінок, але він по приїзду не збирався повертатися в Америку. Зазначила, що кошти які йому передала позивач на лікування , зі слів брата, це його кошти , які залишились за кордоном, тому ствердження позивача про допомогу у лікуванні її брата відповідач заперечує. Представник відповідача зазначила, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1270 ЦК України, пп. 3.13. п. 3 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затв. Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 №296/5). Якщо спадкоємець протягом шести місяців з часу відкриття спадщини не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв спадщину (ст. 1272 ЦК України, пп. 3.15. п. З глави 10розділу II Порядку). Представник зазначила, що позивач до нотаріуса відповідну заяву не подала, не звернулась до відповідного консульства України , що здійснює у встановлених законодавством порядку частину нотаріальних дій, чи в інший спосіб не подала заяву про прийняття спадщини і не отримала відмову нотаріуса, що є підставою для звернення до суду . Відповідач у свою чергу надавала допомогу брату та займалась його похованням надалі оформила спадщину як спадкоємець другої черги, а тому просить відмовити в задоволенні позову повністю . Судом встановлено наступні факти і відповідні їм правовідносини. [INFO] помер гр. [PERSON] [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а. с.37 ). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до складу якої входить нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] та [ADDRESS]. На момент смерті [PERSON] був у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб ([NUMBER] зареєстрована в США, штат Невада, округ Кларк 28.04.2014року) та нотаріально посвідчений переклад (а. с. 5). Спадщину після померлого отримала його сестра [PERSON] , що підтверджується матеріалами спадкової справи ( а.с. 30-84). Відповідно до положень ст. 1261 ЦК України, позивач є спадкоємцем за законом першої черги, як дружина спадкодавця. Інших спадкоємців першої черги немає, що підтверджується матеріалами спадкової справи. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином, законодавцем встановлено, що через поважність причини пропуску строку, суд може визначити спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1270 ЦК України, пп. 3.13. п. З глави 10 розділу IIПорядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверд. Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 №296/5). Якщо спадкоємець протягом шести місяців з часу відкриття спадщини не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв спадщину (ст. 1272 ЦК України, пп. 3.15. п. З глави 10розділу II Порядку). Заява про прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлого [INFO], у встановлений законом строк, позивачем не подавалась. Згідно з ч.1 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. В ст. 4 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Зазначена позиція висловлена у п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику справах про спадкування» суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина 2 ст. 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які б могли дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, свідків, оцінивши докази в їх сукупності , суд дійшов висновку , щодо відмови в задоволенні позову, оскільки судом встановлено, що позивач не подала своєчасно нотаріусу заяву про прийняття спадщини, з заявою щодо своїх намірів прийняти спадщину вона не звернулась і на час винесення рішення суду. Твердження представників позивача , що позивач намагалась зробити все можливе, щоб приїхати із Сполучених Штаті Америки, де вона мешкає, до м. Кропивницького, щоб поховати свого чоловіка [PERSON] та прийняти спадщину, проте через імміграційний статус, не мала можливості це зробити, не є доказом поважності пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач мала можливість , навіть будучи громадянкою іншої держави звернутись до консульства України в США , чи консульства тієї держави громадянином якої вона є , щодо надання їй допомоги в оформленні заяви і вчиненні нею вимог щодо подання заяви про прийняття нею спадщини. Наявність листа юридичної фірми «Практика Буллока» (яка допомагала [PERSON] у міграційному оформленні у Міністерстві внутрішньої безпеки) від 23.1 1.16 р. та його переклад не є підтвердженням того , що вона з поважних причин пропустила строк на вступ у спадщину. Крім того, позивач не отримувала постанову нотаріуса чи роз»яснення щодо необхідності звернення до суду з даним позовом щодо визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] зазначив про тісне його спілкування з [PERSON] по його приїзду до України з Америки і до його смерті, який в нього зупинявся, та про свою участь у похованні . Зазначив, що про хворого опікувалась сестра, знав , що в нього заховані кошти у стільці , які віддав сестрі покійного. Допитаний в судовому засіданні свідок позивача [PERSON] зазначив, що був близьким другом померлого, проживає і одруженим в м. Кропивницькому. Стверджував , що дізнався про одруження друга від мами покійного в 2014 році, будучи тяжко хворим [PERSON] хотів до дружини, яка по поважним причинам не змогла приїхати на похорони та для прийняття спадщини. При цьому, покази свідків не містять доказів поважності пропуску строку встановленого законодавством для прийняття спадщини з боку позивача. Окрім того, відсутність звернення позивача до нотаріуса і на день розгляду справи свідчить про відсутність офіційного бажання позивача прийняти спадщину після померлого чоловіка, оскільки законодавець чітко визначив , що бажання спадкоємця прийняти спадщину повинно бути оформлено у письмовій заяві спадкоємця наданій нотаріусу, що позивачем зроблено не було. Судом звернено увагу , що згідно позову до суду подано позов від [PERSON], генеральна довіреність на представника згідно офіційного перекладу від [PERSON]( а.с. 101), свідоцтво про шлюб у його офіційному перекладі не містить зазначення щодо присвоєння прізвища [PERSON] чи його приєднання до попереднього прізвища. Тому позов є безпідставним , необґрунтованим і задоволенню не підлягає. При винесенні рішення , суд керується ст.. 11 ЦПК України , щодо розгляду судом справ в межах заявлених вимог і на підставі доказів , наданих сторонами. Згідно ст.88 ЦПК України суд вирішує судові витрати залишити по фактично понесеним сторонами. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed