Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що вона є власником [ADDRESS]. В даній квартирі зареєстрований її племінник [PERSON], [INFO], який з 07 вересня 2015 року і по теперішній час в цій квартирі не мешкає, місце його перебування їй не відомо. Оскільки відповідач залишається зареєстрованим в квартирі, яка їй належить на праві приватної власності, у неї не має можливості продати зазначене майно, так як потенційні покупці відмовляються від укладення договору, також вона не має можливості оформити субсидію по оплаті за комунальні послуги. Відповідач, який не є власником зазначеної квартири, безпідставно обмежує її у здійсненні її права власності, він більше трьох років не зявляється за місцем його реєстрації, що дає підстави вважати, що він проживає в іншому місці. У звязку з чим, просить суд усунути їй перешкоди в користуванні правом власності [ADDRESS], шляхом зняття з реєстраційного обліку [PERSON], [INFO]; стягнути з відповідача сплачений нею судовий збір за подання позовної заяви до суду в розмірі 768,40 грн. Позивач у судове засідання не зявилася, надала заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судові засідання не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не зявилися в судове засідання без поважних причин. Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому, суд дійшов висновку, що відповідач повідомлений належним чином про час і місце судового засідання, та зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст. 280 ЦПК України. У звязку із неявкою в судове засідання всіх учасників судового процесу, які належним чином повідомлені про день та час розгляду справи та подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, згідно вимог ч. 2 ст. 247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із матеріалів справи, квартира [ADDRESS], належить [PERSON] на праві приватної власності, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 01 лютого 2019 року, виданого державним нотаріусом Тернівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, зареєстрованим в реєстрі за № 292; витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 01 лютого 2019 року; технічним паспортом на квартиру, виготовленим Комунальним підприємством «Тернівське бюро технічної інвентаризації» 04 лютого 2019 року (а.с. 8, 9, 10-11). Відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO], що підтверджується витягом з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання від 23 червня 2018 року та довідкою про склад сімї від 04 лютого 2019 року, виданої відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Тернівської міської ради Дніпропетровської області (а.с. 7, 12). Згідно акту від 05 лютого 2019 року за вих. № 237, складеного начальником ЖРЄД - 4 та мешканцями будинку квартири № 2, 3, відповідач [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [INFO], але не мешкає з 07 вересня 2015 року по теперішній час (а.с. 13). У відповідності до ст.\~317\~ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ч. 1 ст.\~319\~ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною першою статті 321\~ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Як вбачається з ч. 1 ст.\~383\~ЦК України та ст.\~150\~ЖК УРСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цієювласністю на свій розсуд. Згідно з положень статті 391\~ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Крім того, за нормами міжнародного права, зокрема ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основних свобод людини: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як у громадських інтересах і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права». За положеннями норм статей 16, 386, 391\~ЦК України власник вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS], а відповідач [PERSON] до теперішнього часу залишається в ній зареєстрований, але в зазначеній квартирі не проживає з 07 вересня 2015 року, у добровільному порядку знятися з реєстрації місця проживання не бажає, чим заважає власнику вільно розпоряджатися своїм майном, а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. В звязку з чим, суд дійшов висновку про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартири [ADDRESS], що є підставою для зняття його з місця реєстрації. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову, судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved