Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-14 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що в шлюбі з відповідачем у них народилося двоє синів, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Шлюб між ними розірвано, а тому вона з дітьми проживає окремо та самостійно утримує їх. Відповідач ухиляється від свого обов`язку щодо утримання дітей, будь якої матеріальної допомоги в добровільному порядку не надає, хоча має змогу таку надавати, оскільки працює за кордоном та отримує заробіток в сумі сорок тисяч гривень в місяць, а тому просить стягувати аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 гривень щомісячно. Ухвалою від 28.11.2019 було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач, у встановлений судом строк, на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надав. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З врахуванням положень ч.ч. 2, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Судом встановлено, що згідно свідоцтв про народження серія [NUMBER] від 12.08.2013 та від 11.06.2016 (а.с.4-5), [PERSON] та [PERSON] являються батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Судом безспірно встановлено, що неповнолітні діти проживать з матір`ю [PERSON] та перебувають на її утриманні, доказів протилежного суду відповідачем не надано. В той же час позивач в позові зазначає, що відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей не надає, хоча має змогу таку надавати, оскільки працює за кордоном та отримує заробіток в сумі сорок тисяч гривень в місяць. А тому, з врахуванням наведеного, вимога позивача про стягнення аліментів з відповідача на утримання неповнолітніх дітей є підставною та підлягає задоволенню. При визначенні розміру аліментів, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача суд виходить з наступного. За загальним правилом, відповідно до вимог ст.ст.181,182 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В той же час, ч.1 ст.184 Сімейного кодексу України визначено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів, суд враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище дітей, те, що відповідач є здоровою та працездатною людиною, інших аліментних зобов`язань не має та виходячи з визначеного законодавством рівного обов`язку батьків щодо утримання неповнолітніх дітей, прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, приходить до висновку про те, що слід визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 1200,00 грн., але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, що з врахуванням наданої допомоги матір`ю дітей, забезпечить їм, належні умови для існування, повноцінного розвитку та належних умов проживання, а тому в цій частині позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. Разом з тим, суд приходить до переконання про те, що визначення позивачкою розміру аліментів на дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 2500,00 гривень щомісячно є безпідставними, оскільки позивачем не підтверджено відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України жодними належними та допустимими доказами наявності у відповідача доходів, що здатні забезпечити виплату ним аліментів у запропонованому позивачкою розмірі.

Outcome: partial