Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] і після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель площею 0,22 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: 1224881100:01:003:0261. Заповіту чоловік не залишив і позивач є єдиним спадкоємцем першої черги за законом, яка прийняла спадщину, оскільки постійно проживала разом з чоловіком на час відкриття спадщини. 25 травня 2021 року позивач отримала у нотаріуса два свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлого [PERSON] , а також отримала свідоцтво про право власності на нерухоме майно. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищезазначену земельну ділянку нотаріус позивачу відмовив, посилаючись на те, що наявне різне написання назви вулиці місця розташування земельної ділянки (вулиця Дорожна чи Дорожників), а також різного написання номеру (20 чи 22) у Державному акті на право приватної власності на землю, у витязі Державного земельного кадастру про земельну ділянку та у витязі з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки. Позивач просить суд визнати за нею право власності на вищезазначену земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . Позивач завчасно надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача завчасно надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі. Проти задоволення позовних вимог не заперечує. Під час судового розгляду справи по суті судом були оглянуті письмові докази по справі. Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Копією державного акту на право приватної власності на землю підтверджується факт належності [PERSON] на праві власності земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,22 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] . У витязі з Державного земельного кадастру про земельну ділянку місце розташування вказаної земельної ділянки зазначено: [ADDRESS] . Згідно витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки її адреса зазначена як: [ADDRESS] . Отже, різні написання адреси розташування земельної ділянки не є підставою для позбавлення позивача права на вказану земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті батька. Як вбачається з копії свідоцтва про укладення шлюбу 15 вересня 1973 року між позивачем і [PERSON] був укладений шлюб і шлюбне прізвище чоловіка позивача [PERSON] . Згідно копії свідоцтва про смерть чоловік позивача [PERSON] помер [INFO] . Рідна донька спадкодавця [PERSON] від спадщини відмовилася, про що свідчить її письмова заява нотаріусу від 16 лютого 2021 року. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Часом відкриття спадщини згідно ч.2 ст.1220 ЦК України є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У ст.1223 ЦК України зазначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті і лише у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, право на спадкування мають спадкоємці за законом. Відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за його життя та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом з спадкодавцем на момент відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Отже, оскільки позивач проживала разом зі спадкодавцем однією сім`єю і вказаний факт відповідачем не оспорюється і підтверджується також копіями свідоцтв про право на спадщину за законом від 25 травня 2021 року, згідно яких позивач вже отримала свідоцтва про право на спадщину на належне спадкодавцю майно у вигляді Ѕ частини житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , і земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0308 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] , вона вважається такою, що прийняла спадщину. Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, встановленою. На підставі викладеного,

Outcome: approved