Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про усунення перешкод у здійсненні права користування, володіння та розпорядження житлом шляхом зобов'язання зняття з реєстраційного обліку. В обґрунтування позову зазначає, що має у власності квартиру [ADDRESS]. Вказав, що за час перебування з відповідачем у зареєстрованому шлюбі він прописав її у своїй квартирі. Після розірвання шлюбу відповідач відмовилася добровільно зніматися з реєстраційного обліку. Зазначив, що не зважаючи на те, що після розірвання шлюбу їх малолітній син залишився на його повному утриманні та виховані, оскільки він не подавав до суду заяви про стягнення із відповідача на його користь аліментів на утримання дитини, він протягом усього часу, а саме з 2011 року сплачує комунальні послуги та утримує квартиру з розрахунку вартості послуг на кількість зареєстрованих у квартирі осіб. Внаслідок обставин, що склалися відповідач позбавляє його як власника квартири самостійно визначати своє право володіння, користування і розпорядження власністю. У судове засідання позивач не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволені позовних вимог наполягав. Відповідач у судове засідання не з'явилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала у повному обсязі. Представник відповідача, Гребінківського районного сектору управління державної міграційної служби України в Полтавській області у судове засідання не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав, проти задоволення вимог не заперечував. Дослідивши матеріали справи та перевіривши фактичні обставини справи у межах наданих письмових доказів, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] має у власності квартиру [ADDRESS], що підтверджується Договором дарування квартири від 10.07.2003 року, а також Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 1108597 від 29.07.2003 року (а.с.06-07). Із матеріалів справи вбачається, що відповідач за місцем своєї реєстрації не проживає, оскільки судову повістку вона отримала за своїм фактичним місцем проживання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення від 03.05.2014 року (а.с.16). Крім того, рішенням Гребінківського районного суду Полтавської області від 23.09.2011 року шлюб між сторонами розірвано, а дитину - [PERSON], [INFO] залишено проживати разом із батьком, що також підтверджує факт відсутності [PERSON] за місцем своєї реєстрації, оскільки із довідки виданої КП Гребінківський ККП вбачається, що [ADDRESS], окрім сторін зареєстрований і їх син (а.с.09). Перераховані вище обставини позбавляють позивача, як власника квартири, самостійно реалізувати своє право власності. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. У відповідності до ч. 1 ст. 321 ЦК, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК передбачено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ст. 316, 317, 321, 391 ЦК України,

Outcome: approved