Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, яким просить усунути перешкоди в користуванні [PERSON] квартирою [ADDRESS]; вселити позивача до вказаної квартири та зобов'язати відповідача не чинити перешкод у користуванні позивачем вказаною квартирою. В обґрунтування вимог позову, позивач зазначає, що перебував в шлюбі з [PERSON] з 1987р. та проживали [ADDRESS]. 15.01.2007р. подружжя уклади з відповідачем договір довічного утримання, яким передали у власність в рівних частках належну ним квартиру [ADDRESS]. Існувала домовленість, що позивач із дружиною буде і надалі проживати в квартирі [ADDRESS]. 16.08.2013р. дружина позивача померла. Доньки дружини позивача [PERSON], після смерті останньої почали вигонять позивача із квартири, в якої постійно проживав. 17.02.2014р. позивача остаточно з речами вигнано з квартири на вулицю і він вимушений проживати у своєї доньки [PERSON] Відповідач також відмовилась впустити до квартири, що зареєстрована за нею за договором довічного утримання, обґрунтовуючи тим, що не має місця для проживання. З боку відповідача порушено право [PERSON] на користування спірною квартирою, що обумовлено договором довічного утримання. Позивач, його представник підтвердили обставини, викладені у змісту позову, підтримали його вимоги і просять позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про день та час слухання справи повідомлена належним чином, заяв про поважні причини своєї неявки до суду не надала, тому суд зі згодою позивача розглядає справу у відсутності відповідача, постановляючи заочне рішення, що не суперечить правилам ст. 224 ЦПК України. Суд вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи та надані докази вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлено, що власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] на підставі договору довічного утримання від 15.01.2007р. Такий факт підтверджено інформацією з Реєстру прав власності на нерухоме майно відділом Державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби ХМУЮ від 10.11.2014р. Також встановлено, що у спірній квартирі зареєстрований [PERSON]П.(а.с.10). Встановлено, що 15.01.2007р. [PERSON] та [PERSON] з одного боку та [PERSON] з іншого боку, уклали договір довічного утримання, за умовами якого остання зобов'язалась довічно утримувати повністю [PERSON] та [PERSON], а останні, в свою чергу, передали у власність [PERSON] в рівних частинах кожний належну ним приватизовану квартиру [ADDRESS] (а.с.4,5). Із п. 4 договору довічного утримання також вбачається, що [PERSON] зобов'язалась зберегти в довічному користування вищевказану квартиру відчужувачам. 16.08.2013р. [PERSON] померла. Між тим, встановлено, що позивач не має можливості користуватися спірною квартирою із-за перешкод, які чинить відповідач. Про такі обставини свідчать відомості Московського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківської області від 23.10.2014р. Відповідно до положень ст.. 750 ЦК України закріплено обов'язок набувача забезпечити відчужувача житлом у будинку (квартирі), який йому переданий за договором довічного утримання. Відповідно до ч.3 ст. 9 ЖК України, ст. 47 Конституції України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Отже, відповідач порушила взяті на себе зобов'язання за договором довічного утримання, чим порушує права користування позивача спірною квартирою, тому вимоги позову є обґрунтованими.

Outcome: approved