Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на її користь на утримання малолітніх дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі по 3000 грн., щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дітьми повноліття. Позов обґрунтовує тим, що з 06.09.2003 перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох малолітніх дітей. Діти проживають з нею та повністю перебувають на її утриманні. Відповідач має змогу надавати матеріальну допомогу, однак не допомагає, ухиляється від виконання батьківських обов`язків з утримання та виховання дітей, не надає жодних коштів на їх утримання. Враховуючи ціни на продукти харчування, ціни на одяг та взуття, необхідність їх постійного оновлення у зв`язку з ростом дітей, вартістю ліків при необхідності, придбання різних предметів для їх фізичного та розумового розвитку, вважає, що аліменти слід визначити у розмірі по 3000 грн. на кожну дитину, щомісячно. Просить позов задовольнити. Ухвалою суду від 18.06.2020 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивач не прибула, подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач за викликом суду не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у зазначений строк не надав суду відзив на позовну заяву без поважних причин. Суд за згодою позивача, відповідно до ст.280 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу заочно на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального права, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно із ст. 76, 77, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до положень статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що 06 вересня 2003 року сторони уклали шлюб у Ластівківській сільській раді Турківського району Львівської області, актовий запис № 5. Позивач та відповідач є батьками [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] , [NUMBER] . Встановлено, що діти сторін [PERSON] та [PERSON] перебувають на утриманні матері, позивачки по справі, проживають за адресою: [ADDRESS] . У статті 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і обов`язків і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Враховуючи те, що батьки проживають окремо, діти проживають з позивачем, потреби дітей, їх стан здоров`я та вік, суд погоджується з доводами позивача, що слід стягувати аліменти з відповідача на користь позивача на утримання дітей в твердій грошовій сумі. Разом з тим, суд вважає необгрунтованим розмір аліментів, заявлений позивачем і приходить до переконання про те, що розмір аліментів по 2000 грн. на кожну дитину щомісячно, з врахуванням наданої допомоги матір`ю дітей, здатний забезпечити дітям умови для існування. Доказів про матеріальну можливість відповідача щомісячно сплачувати аліменти у розмірі 3000 грн. на кожну дитину, позивачем суду не надано, тому доводи є голослівними та не підтверджені належними доказами у справі. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Задовольняючи частково позовні вимоги, суд присуджує аліменти на дітей від дня пред`явлення позову, а саме з 15.06.2020. Відповідно до ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 840,80 грн. в дохід держави. При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. На підставі ст.ст.141, 166, 180, 181, 184, 191 СК України та

Outcome: partial