Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-13 00:00:00

Позивач звернуся в суд із позовною заявою до голови комісії з вирішення майнових спорів Товариства з обмеженою відповідальністю «Постолівське» [PERSON], Постолівської сільської ради Гусятинського району, треті особи: Відділ Держгекадастру у Гусятинському районі, Відділу державної реєстрації актів Гусятинської районної державної адміністрації та просить визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Постолівська» право власності на багаторічні насадження (сад), який розташований на земельній ділянці площею 32,8 га в с. Постолівка Гусятинського району Тернопільської області. Посилається на те, що в листопаді 2011 року ТзОВ «Агрофірма «Постолівська» було проведено взаєморозрахунки з відповідачем щодо врегулювання майнових відносин, а саме: на підставі рішення пайовиків ТзОВ «Постолівське» від 21.11.2004 року (протокол № 3 від 21.11.2004 року) передано позивачу в рахунок погашення заборгованості основні засоби, перелік яких визначений актом розподілу майна від погашення боргів ТОВ «Постолівське», у склад якого, зокрема входили багаторічні насадження (сад) на земельній ділянці площею 32,8 га, яка розташована на території Постолівської сільської ради Гусятинського району Тернопільської області. Позивачем згідно вказаної угоди були виконані всі зобовязання щодо погашення кредиторської заборгованості, а відповідачем передано зазначене майно, у тому числі і багаторічні насадження, у власність позивача та останнім було прийнято на баланс. На неодноразові вимоги позивача до відповідача, голови комісії з вирішення майнових спорів Товариства з обмеженою відповідальністю «Постолівське» [PERSON] щодо вчинення дій з реєстрації зазначеного нерухомого майна, останній ухиляється від таких дій, посилаючись на неврегульованість порядку передачі вказаного майна нормами чинного законодавства. В серпні 2016 року позивач звернувся до Відділу державної реєстрації Гусятинської РДА з відповідним клопотанням щодо проведення державної реєстрації обєктів нерухомого майна, яке перебуває на балансі позивача на є його власністю відповідно до рішення загальних зборів та акту прийомки-передачі від 21.11.2004 року. Відділ державної реєстрації надав відповідь, з якої випливає, що не підлягають державній реєстрації речові права та їх обтяження на рослини. На звернення до Відділу Держгеокадастру у Гусятинському районі позивача проінформовано, що у відповідності до розяснення Державного комітету по земельних ресурсах від 16.07.2004 року № 14-17-/6317 щодо порядку передачі часток земель та майна членам колективних сільськогосподарських підприємств і організацій у власність, що відносини між новими власниками земельної ділянки (паю) та власником багаторічних насаджень (які не підлягають паюванню за п. 21 Методики уточнення складу і вартості пайових фондів майна членів колективних сільськогосподарських підприємств, у тому числі реорганізованих, затвердженої постановою КМУ від 28.02.2001 року № 177) мають бути врегульовані шляхом укладення цивільно-правових угод. В даному випадку така цивільно-правова угода була укладена з відповідачем за згодою зборів пайовиків ТОВ «Постолівське» та оформлена у відповідності до вимог чинного на час укладення законодавства, яке зокрема не передбачало здійснення реєстрації речових прав. Неврегульованість зазначених відносин призвела до порушення прав позивача у використанні зазначеного майна, унеможливлює укладення відповідного договору оренди земельної ділянки, що в свою чергу тягне порушення норм бюджетного законодавства щодо здійснення плати за землю в місцевий бюджет та накладення санкції на позивача за використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів. Таким чином набувши права власності на нерухоме майно (багаторічні насадження) на законних підставах та в порядку, встановленому законом, позивач фактично позбавлений прав здійснювати його використання та експлуатацію (вирощувати сільськогосподарську продукцію) в силу наведених вище причин відсутності механізму оформлення (реєстрації) права власності. Представник позивача [PERSON] в попереднє судове засідання подав заяву, позовні вимоги підтримав повністю, посилаючись на доводи викладені в позовній заяві, просив розглядати справу в попередньому судовому засіданні в його відсутності. Від голови комісії з вирішення майнових спорів Товариства з обмеженою відповідальністю «Постолівське» [PERSON], представника Постолівської сільської ради Гусятинського району надійшли заяви про визнання позову розгляд справи у відсутності відповідачів. Представник третіх осіб Відділу Держгекадастру у Гусятинському районі, Відділу державної реєстрації актів Гусятинської районної державної адміністрації в судове засідання не зявились, подали до суду заяву про розгляд справи у відсутності представників третьої особи, щодо задоволення позову та розгляду справи у попередньому судовому засіданні не заперечували. Відповідно до ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволенню позову. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно з ч.3 п.24\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 р.\~Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Суд, встановивши, що визнання в даному випадку відповідачем позовних вимог не суперечить закону та не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, приходить до висновку, що позов про визнання права власності на майно підлягає до задоволення. Згідно ст. 328, 329 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Юридична особа публічного права набуває право власності на майно, передане їй у власність, та на майно, набуте нею у власність на підставах, не заборонених законом. Згідно зі\~ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа , що який засвідчує його право власності. На підставі наведеного та

Outcome: approved