Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що 26 вересня 2014 року вона та відповідач зареєстрували шлюб, від якого сторони мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем у неї не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними. Посилається на той факт, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь, на утримання дитини, в розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення від дня предявлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивач не зявилася, направила заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач до суду не зявився, про час, день та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки судові не повідомив, тому суд зі згоди позивача постановляє рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], що проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. У добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За ч.ч.1,2,3 ст.181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно з вимогами ч.ч. 1, 2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі викладеного, суд вважає за необхідне позов задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 01 жовтня 2018 року та до досягнення дитиною повноліття, а також допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 137 та ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню: на користь держави підлягають судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 704,80 грн., на користь позивача судові витрати по справі, що складаються з витрат на правничу допомогу, в розмірі 500,00 гривень.

Outcome: approved