Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, укладений 20.08.2013 року між нею та відповідачем, який зареєстрований Виконкомом Холмківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області. Свої вимоги мотивувала тим, що сімейне життя з відповідачем не склалося, зокрема через розходження поглядів на шлюб та сім'ю, відсутність взаєморозуміння. Шлюбні відносини припинилися з лютого 2017 року, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. У шлюбі у них народилася дитина - [PERSON], [INFO] На переконання позивача подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. У судове засідання позивач не з'явилася, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить розірвати шлюб. Відповідач у судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечує. З урахуванням викладеного, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом зі свідоцтва про шлюб серія [NUMBER], виданогоВиконкомом Холмківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області 20.08.2013 року встановлено, що 20.08.2013 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований Виконкомом Холмківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, про що складено відповідний актовий запис № 14. Прізвища після реєстрації шлюбу: чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON]. У шлюбі у подружжя народилася дитина -[PERSON], [INFO] (Свідоцтво про народження Серія [NUMBER], видане Виконкомом Холмківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області 19.11.2014). Дитина проживає разом з матір'ю [PERSON] Судом також встановлено, спільне життя між подружжям не склалося в силу різних причин, зокрема через розходження поглядів на шлюб та сім'ю, відсутність взаєморозуміння, що призвело до фактичного припинення спільного проживання та ведення спільного господарства. Шлюбні відносини між подружжям припинилися з лютого 2017 року. На переконання позивача подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. У зв'язку з наведеним, позивач просить розірвати їхній шлюб. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Відповідно до положень ст. ст. 24, 56 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року №11, проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи наведене та з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини даного позову, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім'я розпалася остаточно, збереження шлюбу може суперечити інтересам позивача, а отже, укладений між [PERSON] та [PERSON] шлюб підлягає розірванню. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved