Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-08 00:00:00

Позивачі 06.03.2020 року звернулися до Кілійського районного суду Одеської області з позовною заявою до Кілійської міської ради про встановлення факту належності 44/100 частини будинку [ADDRESS] померлій [INFO] [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] померлому [INFO] , [PERSON] , [PERSON] та визнання права власності за позивачами на вказані частини будинку. В обґрунтування викладених позовних вимог позивачі зазначили, що згідно свідоцтва про право особистої власності на будівлю від 29.12.1997 р. № 1218 виданого виконкомом Кілійської міської ради, [PERSON] та членам її сім`ї - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] належала квартира [ADDRESS] . [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої залишилася спадщина у вигляді 11/125 частини вищевказаної квартири житлового будинку [ADDRESS] у вигляді квартири № 2 . [PERSON] після смерті матері [PERSON] є спадкоємцем за законом першої черги та спадщину прийняла шляхом подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, внаслідок чого нотаріусом 12.01.2008 р. була заведена спадкова справа № 07/2008, однак у прийнятті частини власності на даний момент нотаріусом було відмовлено, через невідповідність діючому законодавству документа, що посвідчує право власності спадкодавця на нерухоме майно, реєстрації прав, а також наданої технічної документації на нерухоме майно та нотаріусом рекомендовано звернутися до суду для вирішення цього питання. [INFO] помер [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] після смерті чоловіка та батька [PERSON] є спадкоємцями за законом першої черги та спадщину прийняли шляхом подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, внаслідок чого нотаріусом 23.09.2011 р. була заведена спадкова справа № 07/2008, однак на даний момент нотаріусом у прийнятті частини власності було відмовлено, через невідповідність діючому законодавству документа, що посвідчує право власності спадкодавця на нерухоме майно, реєстрації прав, а також наданої технічної документації на нерухоме майно та рекомендовано звернутися до суду для вирішення цього питання. [PERSON] від прийняття своєї частини спадкового майна після смерті батька [PERSON] відмовився. Відповідно до технічного паспорту, складеного КП КРР «РБТІ», 44/100 частин житлового будинку по [ADDRESS] в цілому складаються з: прим. 2-1; 2-2; 2-3; 2-4; 2-5; 2-І в літ. А - житловому будинку, загальною площею 72,8 кв.м. в т.ч. житловою площею 34,4 кв.м.; літ. Д - сарай; літ. Е - убиральня - 1/2 частина; літ. Ж - комора; літ. З - баня; 1-5; І - надвірні споруди. Відсутність у позивачів належних правовстановлюючих документів, у тому числі і належної державної реєстрації речових прав спадкодавця, унеможливлює оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку, що стало підставою для звернення до суду з вимогою про захист невизнаних прав. Відповідачі, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, в матеріалах справи знаходяться заяви від них про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Представник Кілйської міської ради Одеської області, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи є відзив на позовну заяву, відповідно до якого Кілійська міська рада просить розглянути справу без участі представника відповідача згідно діючого законодавства. На підставі вищезазначеного суд ухвалює рішення за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою, в порядку передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Як зазначено у ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. У відповідності до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно зі ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дослідивши надані письмові докази та розглянувши справу у межах заявлених позовних вимог, суд достовірно встановив такі факти та відповідні їм правовідносини: [INFO] померла [PERSON] , актовий запис №196, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 19.06.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області серія [NUMBER] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Кілійським рай ЗАГС, [INFO] народилась [PERSON] , актовий запис № 305, батьками якої записані [PERSON] та [PERSON] . 05.06.1976 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, актовий запис № 87, прізвище дружини після укладення шлюбу - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим районним ЗАГС м. Кілія. [INFO] народився [PERSON] , актовий запис № 246, батьками якого записані [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим районним відділом ЗАГС м. Кілія. [INFO] народився [PERSON] , актовий запис № 262, батьками якого записані [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим районним відділом ЗАГС м. Кілія. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим державним нотаріусом Кілійської районної державної нотаріальної контори 12.01.2008 року за реєстровим № 59, на підставі ст..1261 ЦК України спадкоємцем майна [PERSON] , яка померла [INFO] є її дочка, [PERSON] . Спадкова справа № 7/2008р.. [INFO] помер [PERSON] , актовий запис № 308, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 02.11.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим 23.09.2011 року державним нотаріусом Кілійської районної державної нотаріальної контори за реєстровим № 1822, на підставі ст..1261 ЦК України спадкоємцями [PERSON] , який помер [INFO] є його: дружина [PERSON] - в розмірі Ѕ частки та син [PERSON] - в розмірі Ѕ частки. Спадкова справа № 311/2011р.. Відповідно до свідоцтва про власності № [NUMBER] , видане виконкомом Кілійської міської ради 29.12.1997 року, 44/100 частин будівлі, що знаходиться в [ADDRESS] , що становить квартиру № 2 , належить [PERSON] та членам її сім?ї: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на підставі розпорядження Кілійського міськвиконкому № 198 від 25.11.1997 року. З довідки № 124, виданої Комунальним підприємством Кілійської міської ради «Бюро технічної інвентаризації» 19.02.2020року вбачається, що право власності на 44/100 частин житловгно будинку зареєстровано Кілійльським БТІ в реєстр.кн.41, стор.65, реєстровий № 9110 за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до технічного паспорту, складеного КП КРР «РБТІ», 44/100 частин житлового будинку по [ADDRESS] в цілому складаються з: прим. 2-1; 2-2; 2-3; 2-4; 2-5; 2-І в літ. А - житловому будинку, загальною площею 72,8 кв.м. в т.ч. житловою площею 34,4 кв.м.; літ. Д - сарай; літ. Е - убиральня - 1/2 частина; літ. Ж - комора; літ. З - баня; 1-5; І - надвірні споруди. Як вбачається з листів-роз?яснень щодо спадкової справи № 311/20144 та спадкової справи № 7/2008, виданих Теплодарською міською державною нотаріальною конторою Одеської області 13 лютого 2020 року, [PERSON] було відмовлено в оформленні спадщини на об?єкт нерухомого майна, розташований за адресою: [ADDRESS] . У відповідності до ст. 41 Конституції України кожен має право, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими Правилами державної реєстрації об`єктів нерухомого майна, що знаходиться у власності юридичних та фізичних осіб, затвердженими наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13.12.95 року № 56, які були чинними на момент реєстрації в БТІ права власності позивачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та спадкодавцям [PERSON] та [PERSON] на спірну частину житлового будинку. Таким чином, оскільки державна реєстрація спірної частини житлового будинку позивачами та спадкодавцями була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, вказаний будинок відповідає критеріям нерухомої речі на яку може переходити право власності в порядку спадкування. Згідно п.5 ч. 2 ст. 234, ст. 256 ЦПК України, встановлення фактів, що мають юридичне значення віднесено до компетенції суду. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до п.п 4.15 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. У відповідності до ст. 41 Конституції України кожен має право, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. В ч. 1, 2 ст. 182 ЦК України вказано, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Згідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності на встановлена судом. Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до положень ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно положень ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. З досліджених доказів судом встановлено, що спадкоємцем [PERSON] є позивач [PERSON] , а спадкоємцями [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] , відповідно до ст..1261 ЦК України. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем . Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом також встановлено, що в зв`язку з відсутністю належних правовстановлюючих документів на спадкове майно позивачі не мають можливості отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріуса, в зв`язку з чим суд приходить до висновку, що право позивачів на спадщину підлягає судовому захисту в порядку ст. 16 ЦК України шляхом його визнання, а позов - задоволенню.

Outcome: approved