Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до відповідача про звільнення майна з-під арешту зазначивши, що вона є власницею будинку, розташованому по [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог позивач вказала, що 18.12.2014 року вона отримала постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 27.11.2014 року ВП № 2141553, відповідно до якої було накладено арешт на все майно боржника, яке належить [PERSON], про що раніше їй не було відомо. Разом з тим, [PERSON] є її дочкою, яка померла [INFO]. Вважаючи рішення відповідача таким, що порушує її права та інтереси, позивач з даним позовом звернулася до суду. Позивач та представник позивача у судове засідання з`явилися, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини позов підтримали та просили задовольнити. Представник відповідача у судове засідання з`явився, позовні вимоги не визнав, в задоволенні позову просив відмовити. Співвідповідач [PERSON] у судове засідання з`явився, пояснив, що діти на утримання яких його колишня дружина [PERSON] повинна була сплачувати аліменти з приводу чого має борг по аліментам дорослі, будь-яких претензій матеріального характеру він не має, тому проти задоволення позову не заперечував. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи та надавши оцінку доказам у їх сукупності суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до архівної довідки № 111716 від 22.09.2014 року, виданої ОКП «Кіровоградське ООБТІ», позивач є власником ? частини будинку [ADDRESS] на підставі договору дарування від 22.10.1987 року № 2- 3680 та власником ? частини вказаного будинку, згідно з рішенням Ленінського нарсуду від 06.07.1977 року. 27.11.2014 року державним виконавцем Ленінського відділу державної виконавчої служби Улюшевим Б.В., на підставі виконавчого листа № 2-1475 від 06.06.2006 року, виданого Ленінським районним судом м. Кіровограда про стягнення аліментів з [PERSON] було накладено арешт на все майно, що належить боржнику [PERSON]. У відповідності до Витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна від 10.12.2014 року, до Державного реєстру обтяжень рухомого майна внесено реєстраційний запис, відповідно до якого на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, 2141553, 27.11.2014 року, державним виконавцем Ленінського відділу державної виконавчої служби Улюшевим Б.В. накладено арешт на все рухоме майно, належне [PERSON], [INFO], код: [NUMBER], [ADDRESS]. Згідно зі свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 23 березня 2011 року, виданого Міським відділом по державній реєстрації смертей Головного управління юстиції у Кіровоградській області, 22 березня 2011 року, [PERSON] померла. З урахуванням вищевикладеного, оскільки державним виконавцем Ленінського відділу державної виконавчої служби Улюшевим Б.В. накладено арешт на все майно боржника [PERSON] та зазначено адресу її проживання: м. Кіровоград, туп. Прирічний,11, яка є адресою позивача, яка на праві приватної власності за вказаною адресою має нерухоме майно, суд вважає, що з метою захисту прав та інтересів позивача, позов в частині звільнення майна з-під арешту належного позивачу майна, підлягає задоволенню. Разом з тим, суд не вбачає підстав для задоволення позову в частині зобов'язання відповідача винести постанову про закінчення виконавчого провадження у зв'язку зі смертю боржника, оскільки позивач не є стороною виконавчого провадження, а підстави щодо обов'язкового зупинення виконавчого провадження визначені Законом України «Про виконавче провадження». Відповідно до ст.5 Закону України «Про виконавче провадження» вимоги державного виконавця щодо виконання рішень обов'язкові для всіх органів, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб на території України. Згідно зі ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Відповідно до ч.2 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Згідно зі ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачене законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За ст. 11 ЦПК України про диспозитивність цивільного судочинства, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущення. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином, враховуючи вищевикладене та

Outcome: partial