Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Київської міської ради, треті особи: Обслуговуючий кооператив «Кооператив Залізничник», Головне територіальне управління юстиції у м. Києві, про визнання права власності на спадкове майно. Просила суд визнати за нею право власності в порядку спадкування на гаражний бокс [ADDRESS]. Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначила, що після смерті [INFO] її чоловіка [PERSON], вона, як спадкоємець за законом, звернулася до Другої Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину. Оскільки померлим за життя не було у встановленому законом порядку оформлено право власності на гараж, після смерті [PERSON], який був членом ОК «Кооператив Залізничник» та сплатив пайовий внесок, нотаріусом не було видано свідоцтва про право власності на спадкове майно, то позивач змушена звернутися з позовом до суду. Позивач підтримала позов та просила розглядати справу за її відсутності. Від відповідача до суду надійшли заперечення на позов з проханням розглядати справу за відсутності його представника та відмовити у задоволенні позову. Від третьої особи Головного управління юстиції у м. Києві до суду надійшли пояснення, в яких третя особа просила розглядати справу за відсутності її представника. Від третьої особи Обслуговуючого кооперативу «Кооператив Залізничник» до суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності її представника. З клопотання вбачається, що третя особа підтримала вимогу позивача. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу. Згідно з вимогами статті 214 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Відповідно до даних свідоцтва про смерть, виданого 05 березня 2012 року, [PERSON] помер [INFO] (а.с. 8). Згідно з даними довідки Обслуговуючого кооперативу «Кооператив Залізничник» від 31 березня 2016 року [PERSON] є власником гаражного боксу [ADDRESS], сума пайового внеску за гаражний бокс у розмірі 500 крб. сплачена у повному обсязі (а.с.10). Як вбачається з повідомлення Обслуговуючого кооперативу «Кооператив Залізничник» від 05 квітня 2016 року [PERSON] був членом кооперативу (а.с.11). Після смерті [PERSON] Другою Київською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу №381/2012 до майна померлого (а.с. а.с. 74-106), позивачем подано заяву про прийняття спадщини (а.с. 76). Інших спадкоємців після смерті [PERSON], як вбачається з матеріалів спадкової справи, немає. З постанови Другої Київської державної нотаріальної контори від 10 червня 2016 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії видно, що видати свідоцтво про право на спадщину на гараж немає можливості, так як [PERSON] не оформив право власності на гаражний бокс, тобто не отримав правовстановлюючий документ, який би підтверджував належність йому зазначеного гаражного боксу на праві особистої приватної власності (а.с. 106). Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, серед іншого і визнання права власності. Згідно зі ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки право власності [PERSON] на гараж після сплати пайового внеску у повному обсязі не було зареєстровано у передбачено законодавством порядку, що унеможливлює отримання свідоцтва про право на спадщину спадкоємцем [PERSON], то суд вважає за можливе визнати за нею право власності на гараж у порядку спадкування за законом після померлого [PERSON] Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved