Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-31 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання посилаючись на те, що відповідач [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з її матір`ю [PERSON] з 13 травня 2000 р. до 12 липня 2004 р. В цьому шлюбі [INFO] народилася вона, їх дочка [PERSON] . З часу її народження і до досягнення повнолітнього віку вона виховувалася і проживала з матір`ю. Батько з липня 2004 року з ними не проживав, жодної участі у її вихованні не брав, з нею не спілкувався і ніколи її життям не цікавився. Відповідно до виконавчого листа, виданого на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці, яке набрало законної сили 29.05.2003 р., починаючи з 20.05.2003 р. і до її повноліття [PERSON] сплачував аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісячно. Останні платежі зі сплати аліментів ним були здійснені в період з січня по квітень 2021 року включно в розмірі по 1500 грн. Після досягнення нею віку 18-ти років відповідач перестав надавати їй будь-яку матеріальну підтримку. За адресою, зазначеною у постанові про закінчення виконавчого провадження він не проживає, а належний йому на праві власності будинок під [ADDRESS] , він продав і на даний час проживає в селі Михальча Чернівецького (раніше Сторожинецького району) Чернівецької області. З 01 вересня 2021 року вона навчаєся в Чернівецькому кооперативному фаховому коледжі економіки і права на 1-му курсі відділення туристично-ресторанного обслуговування та харчових технологій денної форми навчання на платній основі відповідно до договору № ГРС-11/35 від 16.08.2021 року. Термін навчання для здійснення підготовки фахового молодшого бакалавра становить 1 рік і десять місяців, а загальна вартість освітньої послуги складає 34500 гривень (16500 грн. за перший рік навчання і 18000 грн. за другий рік навчання). 18.08.2021р. за навчання її мати [PERSON] сплатила перший платіж в розмірі 8250грн. за 1-й семестр 2021/2022 навчального року. Мати самостійно несе зазначені витрати, однак отримуваної нею заробітної плати, середній розмір якої складає 5640,49грн., недостатньо для їхнього з нею повноцінного існування. В зв`язку з денною формою навчання вона не має самостійного заробітку і потребую матеріальної допомоги батьків на його оплату, придбання одягу, харчування, лікарських засобів, навчальних підручників, посібників, наукової літератури тощо, а також на проїзд та оплату комунальних послуг. Вважає, що відповідач зобов`язаний приймати участь в утриманні своєї повнолітньої дочки і спроможний надавати їй матеріальне утримання в зв`язку з продовженням навчання. [PERSON] працює в ПП «Багіра», де постійно отримує заробітну плату, яка не може бути меншою від встановленого законом мінімального розміру. Надати документальне підтвердження розміру доходу відповідача вона не може через конфіденційність зазначеної інформації. Відповідач є працездатною особою, непрацездатних батьків, інших дітей і осіб, яких б він за законом мав утримувати, у нього немає. Стягнення за виконавчими документами на даний час з нього не проводяться. А тому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23-х років. Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Стягнути з відповідача також понесені нею судові витрати в розмірі 1500 грн. Згідно з ч.4 ст. 19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ст. 274 ч. 1 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 08 жовтня 2021 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Крім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Позивач в судове засідання не з`явилася, звернулася з письмовою заявою, в якій просила суд справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явився, звернувся з письмовою заявою, в якій просив суд справу розглянути у його відсутність позовні вимоги в частині стягнення аліментів визнав повністю, просив зменшити вимоги в частині сплати на правничу допомогу. Дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № З від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років: продовження ними навчання: потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно з ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів визначає суд, відповідно до ст. 200 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Судом встановлено, позивач [PERSON] дійсно навчається в Чернівецькому кооперативному фаховому коледжі економіки і права на 1-му курсі відділення туристично-ресторанного обслуговування та харчових технологій денної форми навчання на платній основі, що підтверджується договором про надання освітніх послуг від 16.08.2021 р. № ГРС-11/35 (а.с.10) та довідкою від 06.09.2021 за №347 (а.с.12), ніде не працює. Згідно з договором та довідкою термін закінчення навчання 16 червня 2023 р. Відповідач по справі є її батьком, що підтверджується копією свідоцтва про її народження (а.с.6). Відповідач є працездатним і має можливість надавати матеріальну допомогу своїй доньці. Відповідач повинен вживати всіх можливих заходів для власного забезпечення належних умов життя, так і своїх дітей. Відповідач за законом зобов`язаний утримувати свою повнолітню доньку, оскільки вона продовжує навчання на денній формі навчання, не працює і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги. А тому суд вважає, що з відповідача на користь позивача дійсно необхідно стягнути аліменти на її утримання, в розмірі 2000 грн. в місяць, які необхідно стягнути з 01 жовтня 2021 року і до 16 червня 2023 року, включно, тобто на час навчання позивача, задовольнивши позовні вимоги. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, а позивачі за подання позовів про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України стягує з відповідача судовий збір в дохід держави в сумі 908,00 грн. Що ж стосується стягнення витрат за надання правничої допомоги в сумі 1500,00 грн., то необхідно зазначити наступне. 20.09.2021 року між адвокатом Рендюк Л.І. та позивачем Мельник укладено договір про надання правничої допомоги. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Згідно ч. 1ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч. ч. 4-5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. У своїй заяві до суду відповідач просив зменшити розмір витрат на правничу допомогу. Враховуючи складність справи, виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також значення справи для сторін, суд вважає за необхідне зменшити розмір витрат на правничу допомогу та стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу у сумі 750 грн. задовольнивши в цій частині частково позовні вимоги. Враховуючи вищенаведене суд вважає, що в задоволенні іншої частини вимог необхідно відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: partial