Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-07 00:00:00

Позивач звернулася з позовними вимогами до відповідача про визнання місця проживання дитини, припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на наступні обставини. З відповідачем, [PERSON], він перебував у офіційному шлюбі до червня 2012року. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] народження. 14.12.2012року за рішенням Крюківського районного суду м.Кременчука шлюб розірваний. За рішенням суду визначено проживання дитини з матір*ю. В січня 2013року відповідачка прийшла до нього додому з дитиною та прохала доглянути за дитиною, посилаючись на наявність у неї невідкладних справ, та пішла у невідомому напрямку. За дитиною так і не повернулася, і дитина стала проживати з ним. Декілька разів телефонувала, та повідомила його, що вона ще не готова бути повноцінною матір*ю, дитина їй лише заважає. Дитина знаходиться на утриманні позивача, відповідач грошової допомоги на дитину не надає. Прохав суд задовольнити позов. Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, прохав суд задовольнити позов. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не заперечує проти задоволення позову, тому що зараз навчається в Коледжі Національного Фармацевтичного університету, денне відділення, та не має можливості утримувати дитину. Представник третьої особи - служби у справах дітей виконавчого комітету Крюківської районної ради м.Кременчука в судовому засіданні не заперечує проти задоволення позову. Суд, заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що позивач є батьком дитини - [PERSON], [INFO] народження.. Судом встановлено, що відповідач сама добровільно віддала дитину позивачу, вихованням її не займається, матеріальної допомоги добровільно не надає. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. У відповідності зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно рішення виконавчого комітету Крюківської районної ради №50 від 27.02.2014року доцільним вважається змінити місце проживання малолітньої [PERSON], [INFO] народження - визначити місце проживання малолітньої [PERSON], [INFO] народження з батьком [PERSON], надав матері - [PERSON] обов'язкову можливість бачитися з дочкою та приймати участь в її вихованні. Відповідно до довідки Кременчуцької Міської дитячої лікарні №03-10/2105 від 03.12.2013року догляд за дитиною здійснює [PERSON] Відповідно до довідки Дошкільного навчального закладу №24 від 18.11.2013року №120 [PERSON], [INFO] народження дійсно з 01.09.2012року є вихованкою 1 молодшої групи в дошкільному закладі №24. Протягом всього перебування дитини в закладі плату за утримання дитини здійснював батько [PERSON], який також відвідує батьківські збори, надає допомогу у придбанні іграшок в групу. Позивач вказав, що на утримання доньки відповідачка в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги і донька перебуває на повному його утриманні. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Україною 27.02.1991 р., держави учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки, або у відповідних випадках законні опікуни, несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. У відповідності до ст.ст. 180,185 СК України батьки зобов'язані утримувати свою неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття. Між позивачем та відповідачем по справі ускладнилися відносини, сторони проживають окремо один від одного. В добровільному порядку відповідач не надає достатньої допомоги дитині, не допомагає матеріально. Підстав для звільнення відповідача [PERSON] від обов'язку утримувати дитину, судом не встановлено. Договору між батьками про сплату аліментів на дитину не досягнуто, тому він підлягає вирішенню в судовому порядку. При визначенні розміру аліментів судом враховано стан здоров*я та матеріальний стан відповідача [PERSON] , стан здоров*я та матеріальне становище дитини. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов»язком як матері, так і батька, причому обов»язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків. Батьки зобов»язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Виконання передбачених ст.150 СК України обов»язків батьків щодо виховання та розвитку дитини, пов»язане з належним утриманням дитини, від якого залежить забезпечення умов для розвитку дитини здоровою як фізично так і духовно. Тому, визначений на законодавчому рівні прожитковий мінімум для дитини певного віку має забезпечуватись насамперед батьками дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 СК України. Відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред*явлення позову. Відповідно до ч.2 ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв»язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. У разі наявності додаткових витрат на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо) позивач вправі звернутися до суду з відповідним позовом, який не пов'язаний зі сплатою аліментів (ст. 185 СК України). Суд, вивчивши матеріали справи, докази, надані позивачем [PERSON] , приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Підстав для звільнення мати - відповідача по справі відповідача [PERSON] від обов»язку утримувати дитину, або інших обставин, що мають істотне значення - судом не встановлено. Частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, а тому з відповідача необхідно стягнути аліменти в розмірі 14 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, що буде достатнім для дитини відповідного віку. На підставі ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення, в частині стягнення аліментів за один місяць. На підставі ст. ст. 150, 180, 181, 182 ч.1, 183 СК України і

Outcome: approved