Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, яким просить розірвати шлюб, укладений з [PERSON] та стягнути аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO]. та на її утримання. Свої вимоги обґрунтовує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів, між ними постійно виникають сварки, конфлікти, які інколи завершуються застосуванням насильства, зловживання відповідачем алкогольними напоями, шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть більше двох місяців. Подальше спільне життя і збереження сім'ї позивач вважає неможливим. У зв'язку з наведеними обставинами просить розірвати шлюб. Крім того, просить стягнути аліменти на утримання сина [PERSON], оскільки він проживає разом з нею, перебуває на її утриманні. З моменту фактичного припинення шлюбних відносин, відповідач не утримує сина, не приймає участі у вихованні, не спілкується. Крім того, зазначила, що весь свій час приділяє маленькому сину і не має можливості працювати та забезпечувати себе. Просить стягнути аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі 500грн. щомісячно, оскільки відповідач не має постійного місця роботи та має мінливий дохід та просить стягнути аліменти на її утримання по 400 грн. щомісячно. Позивач в судовому засіданні уточнила позовні вимоги, а саме просила розірвати шлюб та стягнути аліменти на утримання сина [PERSON] в твердій грошовій сумі по 500 грн. щомісячно, позовні вимоги в частині стягнення аліментів на її утримання не наполягала, просила залишити цю вимогу без розгляду. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, надав письмове заперечення, в частині розірвання шлюбу просив надати йому термін на примирення строком 6 місяців, щодо аліментів погодився сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] по 400 грн. Ухвалою суду від 01.03.2016р. у задоволенні клопотання відповідача про надання подружжю строку для примирення відмовлено. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Компаніївського РУЮ, актовий запис 07.06.2014 року № 17, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 07.06.2014р. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України (надалі - СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною третьою ст.109 вказаного Кодексу передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. Згідно ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу подружжя, оскільки примирення між ними не можливе із-за небажання зберегти сім'ю. Суд вважає поважними причини розірвання шлюбу, зазначені позивачем і вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя. Позивач не виявила бажання змінювати прізвище після розлучення з відповідачем. Крім того, судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження виданого на ім'я дитини серії [NUMBER] від 03 грудня 2014 року. Дитина проживає із матір'ю та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою виданою виконавчим комітетом Компаніївської селищної ради Кіровоградської області № 150 від 21.01.2016 року. Відповідно до статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Питання про належне утримання дитини, між сторонами в добровільному порядку не вирішено. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до ст. 184 СК України. Враховуючи матеріальний стан відповідача, наявність в нього другої дитини, відсутність постійного заробітку та власного житла, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь позивача аліменти в розмірі 400 грн. на утримання сина та судові витрати по справі 551,20 грн.

Outcome: partial