Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-18 00:00:00

Позивач звернулася з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання дитини, в обґрунтування позову вона зазначає, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , який перебуває на утриманні позивача. Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. У зв`язку з цим позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у твердому грошовому розмірі 10000грн, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення ним повноліття. Позивач у судове засідання не зьявилася, про день час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представник позивача адвокат Постельга І.В. у судовому засіданні зменшила позовні вимоги та погодилася на аліменти у сумі 3000 грн. Відповідач та представник відповідача у судовому засіданні позов визнали частково, відповідач визнав позовні вимоги в сумі 3000 грн. Суд, вислухавши пояснення сторін,дослідивши матеріали справи, вражає,що заявлена позовна вимога підлягає задоволенню за наступними підставами: Згідно копії свідоцтва про шлюб (а.с.7) сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі,з 25 квітня 2014 року, який зареєстрований Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області. Згідно копії свідоцтва про народження (а.с.12) сторони у справі є батьками [PERSON] , [INFO] . Відповідно до довідки від 31 січня 2017року № 568 (а.с.10) позивач взята на облік як внутрішньо переміщена особа за адресою [ADDRESS] . У судовому засіданні встановлено, що дитина мешкає разом з позивачем, проти чого не заперечував відповідач. Відповідно до ч. 2 ст.52 Конституції та ст.180 СК України батьки зобовьязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на імя якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Згідно з ч. 1ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2ст. 182 СК України передбачено, щорозмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи вищевикладене, оскільки позивач зменшила позовні вимоги до 3000грн , а відповідач погоджується сплачувати аліменти в розмірі 3000грн, суд вважає за необхідне задовольнити позовну заяву повністю. Оскільки суд дійшов висновку про необхідність повного задоволення позову, а позивача при звернення з позовом до суду було звільнено від його сплати на підставі п. 3 ч. 1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», суд вважає за необхідне відповідно до ст.141 ЦПК України стягнути судовий збір у розмірі 908 грн з відповідача на користь держави. Крім того, згідно з п. 1 ч. 1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved