Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Руськоіванівської сільської ради про визнання втраченим державного акту та прийняття спадщини, та уточнивши свої позовні вимоги 03.07.2017 року остаточно просить суд визнати втраченим державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД № 005417 виданий 06.03.2003 року Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією на підставі розпорядження від 22.11.2002 року №973/2002 на ім`я [PERSON], на земельну ділянку площею 4,16 гектарів в межах згідно з планом, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Руськоіванівської сільської ради, масив 1, ділянка 1 та визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 4,16 гектарів, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Руськоіванівської сільської ради, масив 1, ділянка 1, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], вказуючи, що 18.03.2009 року помер спадкодавець батько [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 4,16 гектарів в межах згідно з планом, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Руськоіванівської сільської ради, масив 1, ділянка 1. Він бажає прийняти спадщину після померлого, звернувся до нотаріуса стосовно отримання свідоцтва про право на спадщину, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельну ділянку. До смерті батька він фактично мешкав разом із ним, доглядав його, купляв ліки, фактично прийнявши спадщину. Позивач в судове засідання не зявився, від його представника надійшла заява про розгляд справи за відсутності, з проханням позовні вимоги задовольнити . Представник відповідача у судове засідання не зявився, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи без представника сільської ради, проти задоволення позовних вимог не заперечує та підтримує позов. Суд розглядає справу за відсутність сторін, відповідно до наданих заяв. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що дійсно 18.03.2009 року помер спадкодавець [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖД №491098, виданим Білгород-Дністровським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області . /л.с. 8/ Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки, площею 4,16 гектарів в межах згідно з планом, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташованої на території Руськоіванівської сільської ради, масив 1, ділянка 1. /л.с. 26/ Позивач є рідним сином померлого 18.03.2009 року [PERSON], що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження. Позивач бажає прийняти спадщину після померлого, звернувся до нотаріуса стосовно отримання свідоцтва про право на спадщину, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено, у звязку із відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно. Земельна ділянка, площею 4,16 гектарів в межах згідно з планом, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Руськоіванівської сільської ради, масив 1, ділянка 1, належала померлому [PERSON] відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-ОД № 005417 виданого 06.03.2003 року Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією на підставі розпорядження від 22.11.2002 року №973/2002, однак оригінали вказаних документів у позивача відсутні, вони були втрачені. /л.с. 26/ Позивач надав до газети «Слово Придністровя» обяву про те, що Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД № 005417 виданий 06.03.2003 року Білгород-Дністровською районною державною адімінстрацією на підставі розпорядження від 22.11.2002 року №973/2002 - втрачений. Якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає\~ст.392 ЦК України, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути предявлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. У відповідності до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 2 ст.1220 ЦК України, час відкриття спадщини є днем смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У відповідності до ст.1261 ЦК України ,у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Так, відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. \~Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст..1270 ЦК України). Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Враховуючи вищевикладене, а саме те, що позивач по справі є спадкоємцем до майна померлого за законом, який звернувся до нотаріальної контори з приводу оформлення своїх спадкових прав, та не відмовився від неї, тобто юридично прийняв спадщину, а також враховуючи те, що позивач на день смерті проживав разом із спадкодавцем в с.Руськоіванівка, доглядав його, тобто фактично також прийняв спадщину, та враховуючи, що державний акт серії ІІІ-ОД № 005417 виданий 06.03.2003 року Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією на підставі розпорядження від 22.11.2002 року №973/2002 дійсно був втрачений, про що свідчить надання позивачем об`яви в газеті «Слово Придністровя, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved