Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просить : - встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт її проживання разом з [PERSON] однією сім'єю з 2007 року; - визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої [INFO]. В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що [INFO] померла [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на зазначену квартиру, яка належала [PERSON] на підставі свідоцтва на право власності на житло від 15 квітня 2014 року. Але після отримання вказаного свідоцтва за життя [PERSON] не зареєструвала своє право власності на квартиру. Позивач у встановлений строк звернулась із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса. Постановою від 28.11.2014 року приватний нотаріус Новомосковського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Бака О.В. відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірну квартиру через відсутність реєстрації права власності на неї за померлою та неможливістю встановити факт родинних відносин між померлою [PERSON] та [PERSON] Однак в 1995 року [PERSON] стала пенсіонеркою, часто хворіла, а позивач постійно за нею доглядала, придбавала для неї харчі та ліки, а з 2007 року фактично проживала разом із нею. За таких обставин, позивач вимушена звернутися з даним позовом до суду для захисту своїх прав. В судовому засіданні позивач пояснила, що з 2007 року вона проживала однією сім'єю та вела спільне господарство з [PERSON], яка тільки но перенесла інфаркт. Остання тяжко хворіла і позивач доглядала її до самої смерті. У зв'язку з чим свої позовні вимоги підтримує повністю і просить їх задовольнити. Представник позивача [PERSON] підтримала позов і просила його задовольнити з огляду на вказані обставини. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, відповідач надав суду заяву про розгляду справи без участі його представника, оскільки з позовними вимогами згоден у повному обсязі. Третя особа надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та її представника, дійшов до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.5,42). За життя [PERSON] отримала у власність квартиру [ADDRESS] на підставі рішення виконкому Вільненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області від 10.04.2014 року за № 8 (а.с.6), що підтверджується копією свідоцтва на право власності на житло від 15 квітня 2014 року (а.с.6 зворот). Однак за життя [PERSON] не зареєструвала своє право власності на спірну квартиру. Із спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON], померлої [INFO], суд вбачає, що позивач [PERSON] у встановлений строк звернулась із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Новомосковського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Бака О.В. (а.с.41). Постановою від 28.11.2014 року нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру у зв'язку з відсутністю реєстрації права власності за померлою [PERSON] на спірну квартиру та неможливістю встановити факт родинних відносин між померлою [PERSON] та позивачкою [PERSON] (а.с.9). Згідно довідки виконавчого комітету Вільненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області за №1069 від 13.10.2015 року гуртожик за адресою [ADDRESS] знаходиться на землях Вільненської сільської ради. Суду також надано копію технічного паспорту на житлове приміщення №8, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, [ADDRESS], який належить [PERSON] (а.с.7,8). З огляду на зазначене суд вважає, що [PERSON] за життя набула право власності на спірну квартиру, і лише не здійснення нею державної реєстрації цього права на своє ім'я, на думку суду, не може бути підставою для позбавлення спадкоємців [PERSON] права на отримання спадщини після її смерті, оскільки це не відповідає принципам розумності та справедливості, а також положенням ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 04.11.1950 року). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Судом не встановлено, що за життя [PERSON] склала заповіт, а тому спадкування в даному випадку після її смерті повинно здійснюватися за законом. Згідно зі ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згічно зі ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 ЦК України. Відповідно до ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON], кожен окремо, пояснили, що позивачка є їхньою матір'ю, а померла [PERSON] була їм тіткою. [PERSON] постійно хворіла і з 2007 року позивачка доглядала і проживала з нею однією сім'ю до самої смерті. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що позивачка з померлою [PERSON] перебувала в добрих відносинах. З 2007 року позивачка доглядала [PERSON] через її постійний хворобливий стан та проживала разом з нею, готувала їжу на двох, купувала харчі та ліки також і для [PERSON] Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що [PERSON] хворіла на серце та шлунок, була дуже маленького зросту близько 1,4 м, потребувала постійного догляду і допомоги. [PERSON] постійно допомагала їй, готувала для неї їжу та фактично проживала з нею разом. Це все почалось близько 7-8 років тому коли тяжко захворів чоловік [PERSON] З довідки наданої квартальним комітетом від 12.08.2015 року суд вбачає, що позивач [PERSON] з 2007 року проживала та вела спільне господарство з померлою [INFO] [PERSON], яка мешкала за адресою: [ADDRESS] (а.с.54). Оцінюючи наведені докази та пояснення позивача в їх сукупності суд приходить до висновку, що вищезазначені обставини свідчать про те, що [PERSON] дійсно проживала та вела спільне господарство з померлою [PERSON] і, відповідно, проживала з нею однією сім'єю не менш як п'ять років до часу її смерті. Отже, з урахуванням викладеного, суд вважає за можливе встановити факт проживання [PERSON] разом із [PERSON], померлої [INFO], однією сім'єю з 2007 року. Тому суд вважає, що [PERSON] має право на спадкування за законом після смерті [PERSON] у четверту чергу. Судом враховано, що інформації про інших спадкоємців, які крім позивача прийняли спадщину після смерті [PERSON], матеріали справи не містять. А тому за позивачем також необхідно визнати право власності на спірну квартиру в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON], померлої [INFO]. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved