Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням в якому посилається на те, що згідно укладеного договору купівлі продажу від 06.10.2021 року вона є власником квартири [ADDRESS] . Зазначає, що у вказаній квартирі зареєстрований родич колишнього власника - [PERSON] . Зазначає, що при укладенні вказаного договору, відповідач обіцяв знятись з реєстрації місця проживання із вказаної квартири, однак до цього часу це не зробив. У зв`язку із викладеним позивач просить ухвалити рішення, яким визнати відповідача таким, що втратив право користування вищевказаною квартирою та зобов`язати уповноважений орган знати відповідача з реєстрації. У судове засідання позивач не з`явилась, однак надіслала до суду письмову заяву з проханням справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримуює у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280-282 ЦПК України. Дослідивши наявні матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову та необхідність його часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу серії НРМ 146070 від 06.10.2021 року, а також копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 06.10.2021 року № 278393050 [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Згідно довідки, виданої «Дозвільним центром» Чернівецької міської ради № 344380 від 20.10.2021 року у квартирі [ADDRESS] зареєстрований відповідач [PERSON] , який є родичем колишнього власника квартири, який після набуття майна у власність позивачем не знявся з реєстрації місця проживання. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Судом встановлено, що [PERSON] не являється членом сім`ї позивача чи наймачем вказаного житла, а є членом сімї попереднього власника майна, який після набуття позивачем права власності на вказане житло в добровільному порядку з реєстрації не знявся. Цивільне законодавство не передбачає збереження права користування житлом за громадянами, які хоча і правомірно вселилися у спірну квартиру власника, але на час розгляду справи не є членом його сім`ї. За таких умов, втрата права користування житловим приміщенням є наслідком припинення права власності на житлове приміщення у колишнього власника житла. Разом із тим, згідно ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи або остаточного рішення суду. Виходячи зі змісту зазначеної норми права, поняття «знаття з реєстрації» нерозривно пов`язане з поняттям «житлові права» (право власності на житлове приміщення, право користування житловим приміщенням, визнання особи такою, що втратила право такого користування, виселення із займаного приміщення та інше). У зв`язку із цим, обов`язок щодо зняття з реєстрації за місцем проживання особи можливий для застосування при вирішенні спору про житлові права. Враховуючи викладене, обов`язок уповноваженого органу зняти з реєстрації особу, виникає з моменту остаточного рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а тому відсутні підстави зобов`язувати уповноважені органи суду на зняття відповідача з реєстрації. Таким чином, оскільки позивач є власником вказаної квартири, а відповідач є членом сімї колишнього власника, останній втратив право користування даним житлом. Таким чином,

Outcome: partial