Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого зазначила, що з відповідачем припинені сімейні відносини, спільного господарства не ведуть, подальше спільне проживання і збереження шлюбу неможливе та суперечить її інтересам. Ухвалою Володарсько - Волинського районного суду Житомирської області від 17.08.2020 року справу прийнято до провадження судді та призначено підготовче судове засідання. В судове засідання сторони не з`явились, про дату та час судового розгляду були повідомлені належним чином. Позивач подала суду клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просила суд не вживати заходів щодо примирення, оскільки збереження шлюбу неможливе. Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає повністю. Згідно з ч. 3 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. На підставі ч. 3 ст. 211 ЦПК України, якою передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності, якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд цивільної справи проведено без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.51 Конституції України та ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Згідно із ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Частина 1 статті 110 СК України передбачає, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 03.09.2005 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №998 (а.сп. 6). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 7, 8). Згідно позовної заяви спору про місце проживання дитини між сторонами не має. Також встановлено, що подружжя не підтримує шлюбно-сімейних відносин, не веде спільне господарство. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач позов визнав повністю. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що рішення позивача про розірвання шлюбу є виваженим та свідомим, причини з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, поновлювати сімейні відносини сторони наміру не мають. Крім того, суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України. Відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Тому позов підлягає задоволенню. На підставі ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати у розмірі 1518,40 гривень.

Outcome: approved