Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на її утримання до досягнення дітей трьох років посилаючись на те, що вона перебуває у шлюбі із відповідачем, однак в лютому 2018 року їхні відносини припинились та він залишив сімю. В даний час вона залишилась сама із дітьми та не має змоги працювати, оскільки доглядає за дітьми. Просить стягнути із відповідача на її утримання 2500 гривень до досягнення дітьми трьох років. Крім того, позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] по 2500 гривень, посилаючись на те, що відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. Ухвалою Новоселицького районного суду від 14.03.2019 року обидві цивільні справи були обєднані в одне провадження. Відповідно до вимог ст.274 ЦПК України\~справи щодо спорів про стягнення аліментів розглядаються у порядку спрощеного позовного провадження. З метою всебічного, повного, обєктивного, безпосереднього дослідження доказів та зясування всіх обставин справи суд з власної ініціативи викликав сторони в судове засідання. 05.03.2019 року від представника відповідача надійшли відзиви в яких вона позов про стягнення аліментів на утримання дружини не визнала, а позов про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей визнала частково, зокрема відповідач погоджується сплатити по 813 гривень на кожну дитину. 14.03.2019 року від представника позивача надійшли відповіді на відзиви. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов про стягнення аліментів на утримання дружини не визнала, а позов про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей визнала частково та пояснила, що її довіритель згідний платити аліменти на утримання дітей в розмірі по 1200 гривень. Крім того, зазначила, що сукупний дохід відповідача за один місяць становить приблизно 5000 гривень. Суд, вислухавши пояснення позивача, її представника, представника відповідача, дослідивши письмові докази, вважає, що в задоволенні позову про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років слід відмовити, а позов про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що відповідач є батьком неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачем, а тому він зобов'язаний приймати участь в їх матеріальному забезпеченні. Відповідно до вимог ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує також стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей. Як визначено в ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Стан здоров'я і матеріальне становище відповідача дозволяють йому сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей. У зв'язку із тим, що відповідач офіційно ніде не працює, аліменти з нього слід утримувати в твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» від 07.12.2017 р. № 2246-VIII прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років з 1 грудня 2018 року становить 1626 гривень. Суд враховує той факт, що відповідач ніде не працює, в даний час не має стабільного доходу, і його заробіток має сезонний характер, враховуючи вищевикладене та вимоги закону, виходячи із засад справедливості та захисту прав неповнолітніх дітей, беручи до уваги вимоги ч.2 ст.182 СК України, суд дійшов висновку, що з відповідача необхідно стягувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі наближеному до рекомендованого прожиткового мінімуму для відповідного віку та визначити їх по 1300 гривень щомісяця, оскільки відповідач отримуючи щомісячний дохід 5000 гривень спроможний сплатити таку суму. В задоволенні решти суми аліментів слід відмовити за недоведеністю. Щодо вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, то в її задоволенні слід відмовити, виходячи з наступного. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Згідно ч.2, ч.4 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Позивач просить стягнути з відповідача на її утримання аліменти в розмірі по 2500 гривень на місяць до досягнення дітьми трьох років, однак нею не було доведено можливість відповідача реально надавати таку матеріальну допомогу на її утримання, а тому в задоволенні цих вимог слід відмовити за недоведеністю. На підставі наведеного,

Outcome: partial