Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з цим позовом та просила постановити рішення суду, яким розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрованого 11.02.2005 року міським відділом РАЦС Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції Житомирської області, актовий запис № 32. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище без змін. Неповнолітніх дітей залишити на її вихованні. Свої вимоги мотивувала тим, що на протязі останнього часу спільного проживання з відповідачем виявилося що вони мають протилежні погляди на спосіб спілкування, останній не виявляє до неї поваги і вона повністю втратила до нього почуття любові. Відповідач став їй зраджувати, зловживати спиртними напоями, у звязку з чим між ними виникають сварки та скандали. Зазначає, що з відповідачем практично припинені подружні відносини вже з квітня 2017 року, вони стали проживати окремо один від одного, а тому, вважає, подальше збереження та примирення сімї стало неможливим. У судове засідання сторони не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. У заявах до суду: позивач позовні вимоги підтримала, які просила задовольнити; відповідач позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував, не заперечував і проти того, щоб їх діти після розірвання шлюбу проживали з позивачем, клопотання щодо надання строку на примирення не заявив. Доповівши позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Встановлено, що сторони з 11.02.2005 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що стверджується свідоцтвом про їх шлюб (а.с.5). 02.06.2005 року у них народився син [PERSON], 07.09.2011 року - син [PERSON] та 19.03.2013 року - дочка [PERSON], що слідує з свідоцтв про їх народження (а.с.6-8). Перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сімї, про що свідчить той факт, що останні ще з квітня 2017 року припинили подружні відносин, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Із змісту ст. 160 СК України слідує, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків; яка досягла десяти років, за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки та неповнолітніх дітей сторін, а тому шлюб розриває, при цьому залишає позивачці, за її бажанням, прізвище [PERSON]. Місце проживання неповнолітніх дітей сторін визначає за місцем проживання їх матері, про що у сторін спору не виникло. Вирішує питання розподілу судових витрат та стягує з відповідача на користь позивача сплачений нею судовий збір.

Outcome: approved