Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом, яким просить позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно малолітнього сина [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 2007 року. [INFO] у них народився син - [PERSON]. З цього ж часу відповідач втратив інтерес до сімейного життя, не займався виховання сина, не забезпечував сім'ю матеріально. 23 жовтня 2008 року шлюб між сторонами був розірваний, дитина залишилася проживати разом з нею. Рішенням Люботинського міського суду Харківської області з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання дитини, проте, відповідач аліменти не сплачує, має заборгованість у розмірі 28424,84 гривень. У період часу з 2009 по 2012 року відповідач відбував покарання в місцях позбавлення волі, але після звільнення не цікавився долею сина, не спілкувався з ним, не приділяє уваги вихованню та навчанню дитини. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні зазначив, що не має часу на спілкування з сином, тривалий час його не бачив, аліменти на його утримання не сплачує, позов визнав, про що надав відповідну заяву. Третя особа Служба у справах дітей Люботинської міської ради Харківської області у судове засідання не з'явилася, начальник служби Губська Н.А. надала суду заяву про розгляд справи у відсутність представника служби за наявними у справі документами, відповідно до чинного законодавства. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі, який був зареєстрований 10 листопада 2007 року Жовтневим відділом РАЦС Харківської області. Від даного шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане 28 травня 2008 року відділом РАЦС Люботинського міського управління юстиції) Шлюб між сторонами було розірвано, про що відділом РАЦС Люботинського міського управління юстиції Харківської області 23 жовтня 2009 року зроблено актовий запис № 85 та видано свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER]. Після розірвання шлюбу дитина залишилася проживати з матір'ю за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою виконавчого комітету Люботинської міської ради № 03-10/394 від 02 березня 2015 року. Як вбачається з характеристики з місця проживання, [PERSON] за час проживання за вищевказаною адресою зарекомендувала себе з позитивної сторони, гарна мати, з річного віку виховує сина - [PERSON]. Як вбачається з довідки Караванської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів від 02 березня 2015 року № 01-26/52, [PERSON] є учнем 1 класу Караванської загальноосвітньої школи, вихованням хлопчика займається мати, яка систематично контролює результати сина у навчанні, робить усе можливе, щоб дитина здобула міцні знання, звертає увагу на його всебічний розвиток. Батько [PERSON] з сім'єю не проживає, уваги навчанню і вихованню сина не приділяє, за час навчання хлопця жодного разу не був у школі, не цікавився його успіхами. Згідно акту обстеження житлово-побутових умов № 218 від 26 червня 2015 року, [PERSON] проживає разом з матір'ю за адресою: [ADDRESS], батько дитини проживає окремо, вихованням сина не займається. Рішенням Люботинського міського суду Харківської області від 05 серпня 2009 року з відповідача на користь позивача на утримання сина було стягнуто аліменти у розмірі 400 гривень щомісячно, починаючи з 12 грудня 2008 року до досягнення дитиною повноліття. Як вбачається з розрахунку відділу ДВС Люботинського міського управління юстиції Харківської області від 06 березня 2015 року заборгованості за аліментами станом на 28 лютого 2015 року складає 28424, 84 гривень. Згідно ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, повинні забезпечити здобуття дитиною повною загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. В абз.2 п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Таким чином, враховуючи викладені вище обставини, суд прийшов до висновку, що відповідач систематично, протягом тривалого часу не виконує батьківські обов'язки, передбачені ст.ст. 150, 153, 180 Сімейного Кодексу України, по відношенню до свого малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Існування обставин, які перешкоджають участі відповідача у матеріальному утриманні та вихованні дитини, судом не встановлено. Відповідно до ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Виконавчим комітетом Люботинської міської ради було надано висновок від 26 травня 2015 року № 03-36/1783, яким встановлено, що батько дитини не приймає участі у виховання дитини, не спілкується з сином, не телефонує та не навідує його, не дбає про здоров'я дитини. Орган опіки та піклування виконавчого комітету вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітнього [PERSON], [INFO]. За таких обставин, суд дійшов висновку про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав стосовно малолітнього сина [PERSON], [INFO], оскільки це відповідає інтересам дитини. Позивачем при пред'явленні позовної заяви до суду було сплачено судовий збір у сумі 243 гривені 60 копійок, що підтверджується квитанцією ПАТ «ПриватБанк» від 13 березня 2015 року. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, а саме - з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved