Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом (після уточнень) в якому просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду та до закінчення навчання, тобто до 25.06.2024. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначила, що 14.09.2002 між сторонами укладено шлюб. За період спільного проживання мають повнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка на даний час є студенткою Черкаського національного університету ім.Богдана Хмельницького ННІ Фізичної культури, спорту і здоров`я, денна форма навчання на бюджетній основі. Через навчання на денній формі вона не має змоги влаштуватися на роботу та самостійно отримувати заробіток. Відповідач відмовляється добровільно надавати матеріальну допомогу та ухиляється від покладеного на нього обов`язку утримувати їх доньку, оскільки вона продовжує навчання. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити (а.с.39). Відповідач у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував проти стягнення з нього аліментів у розмірі 1/6 частини (а.с. 40). Третя особа у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає та просить задовольнити (а.с.41) Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийняті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Справа розглядається за правилами спрощеного провадження, на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, виходячи з принципу розумності та справедливості, оцінивши докази у справі в їх сукупності, враховуючи клопотання відповідача про те, що не заперечує проти задоволення вимог позивача, таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає за можливе розглянути дану цивільну справу без участі сторін, за наслідками чого винести рішення про задоволення позовних вимог, оскільки вони є обґрунтовані та не суперечать законодавству, яке регулює сімейні правовідносини. У судовому засіданні встановлено, що 18.09.2006 шлюб між сторонами розірвано (а.с.25) Згідно із копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] відповідач [PERSON] являється батьком [PERSON] (а.с. 24). Відповідно до свідоцтва про одруження серія [NUMBER] позивач [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.26) Згідно довідки № 94/21 від 13.05.2021 виданої Черкаським національним університетом імені Богдана Хмельницького ННІ Фізичної культури, спорту і здоров`я, [PERSON] навчається на першому курсі ОС Бакалавр денної форми навчання за держзамовленням Навчально-наукового інституту фізичної культури, спорту і здоров`я. Термін навчання 3 роки 10 місяців. Дата вступу 01.09.2020 та дата закінчення 25.06.2024 (а.с. 28). Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України (далі СК України), якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв?язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов?язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч. 1, 2 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. У ч. 1 ст. 182 СК України визначено перелік обставин, які суд враховує при визначенні розміру аліментів. Аналізуючи викладені вище правові норми, судом відзначається, що правовідносини з обов?язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, не є продовженням безумовного обов?язку батьків з утримання неповнолітніх дітей, якими вказаний обов?язок, встановлений щодо обох батьків, більше того, вони регулюються самостійними нормами матеріального права і залежать від можливості надавати матеріальну допомогу. При визначенні суми матеріальної допомоги мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Відповідно до рекомендацій, викладених у п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006, обов?язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов?язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв?язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Судом враховано, що позивач на даний час навчається у Черкаському національному університеті імені Богдана Хмельницького ННІ Фізичної культури, спорту і здоров`я, її витрати пов?язані з проживанням, переїздом до місця навчання, придбанням продуктів харчування, одягу та інших речей, працювати вона не має можливості, оскільки навчається на денній формі, тому суд уважає, що [PERSON] може і зобов?язаний надавати матеріальну допомогу своїй доньці під час її навчання, яка потребує такої допомоги, про що незаперечує і відповідач. Тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір.

Outcome: approved