Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з цим позовом, в якому зазначає, що: 15 листопада 2013 року між нею та відповідачем СФГ «Таврічеське» було укладено договір безпроцентної позики №15-11/13-Ф відповідно до умов якого позивач позичальник передала відповідачу позичальнику у борг кошти у розмірі 1018000 грн., а позичальник зобов'язався повернути позикодавцю кошти у визначений договором строк - до 01 вересня 2014 року рівними частками відповідно до графіку повернення коштів; · відповідно до умов зазначеного договору поверненню підлягає сума у гривнях, еквівалентна 127361,44 доларів США, яка розраховується позичальником самостійно та визначається за офіційним курсом долара США на день проведення платежу; · позивачем умови договору виконані, було перераховано відповідачу відповідно до квитанцій до прибуткових касових ордерів частками кошти на загальну суму 1018000 грн., проте відповідачем взяте на себе зобов'язання з повернення позичених коштів не виконано; · позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором позики із врахуванням індексу інфляції у розмірі 2000937,50 грн., штраф у розмірі 1018000 грн., тридцять відсотків річних від простроченої суми за невиконання грошового зобов'язання у розмірі 169536,44 грн., пеню у розмірі 147875,67 грн. та суму сплаченого судового збору у розмірі 3654 грн. Згодом позивач, посилаючись на збільшення офіційного курсу гривні до долару США, збільшення строку прострочення виконання зобов'язання на час розгляду справи, а в зв'язку з цим суми штрафу, пені, інфляційних витрат, уточнила позовні вимоги, просить стягнути з відповідача на свою користь із врахуванням суми витрат від інфляції заборгованість за договором позики у розмірі 3778689,02 грн., штраф у розмірі 1018000 грн., тридцять відсотків річних від простроченої суми за невиконання грошового зобов'язання у розмірі 259288,04 грн., пеню у розмірі 245022,16 грн. та суму сплаченого судового збору у розмірі 3654 грн. У судове засідання позивач та її представник не з'явилися, представник позивача надіслав до суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за його відсутності, зазначивши, що на задоволенні позову з урахуванням уточнення позовних вимог наполягає. У судове засідання представник відповідача не з'явився, до суду надіслав заяву, в якій просить суд розглянути позов без його участі на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши позов, заяву про збільшення позовних вимог, розрахунок заборгованості, докази в справі, зокрема надані позивачем: копії квитанцій, договору безпроцентної позики №15-11/13-Ф, листа-вимоги, повідомлень, паспорту, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що 15 листопада 2013 року між позивачем [PERSON] та відповідачем СФГ «Таврічеське» було укладено договір безпроцентної позики №15-11/13-Ф відповідно до умов якого позивач позичальник передала відповідачу позичальнику у борг кошти у розмірі 1018000 грн., а позичальник зобов'язався повернути позикодавцю кошти у визначений договором строк - до 01 вересня 2014 року рівними частками відповідно до графіку повернення коштів у гривнях у розмірі, еквівалентному 127361,44 доларів США, яка розраховується позичальником самостійно та визначається за офіційним курсом долара США на день проведення платежу. Позивачем було перераховано відповідачу відповідно до квитанцій до прибуткових касових ордерів частками кошти на загальну суму 1018000 грн. Відповідач порушив взяті на себе зобов'язання зі своєчасного повернення позики, до даного часу кошти позивачеві не повернув. Цю обставину сам відповідач не заперечує, про що свідчить повідомлення СФГ «Таврічеське» від 16 грудня 2014 року №3. Таким чином заборгованість відповідача з повернення позики підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до наданого розрахунку стягненню підлягає заборгованість у розмірі 5300999,22 грн. Крім цього, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 3654 грн. Відповідно до ч.1 ст.509 зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та у порядку, що встановлені договором. Відповідно до положень ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved