Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу посилаючись на те, що з відповідачем по справі зареєстрували шлюб 02.05.1998 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Міжгірського району Закарпатської області, актовий запис № 24. Від спільного проживання народився син [PERSON] , [INFO] . Причиною розлучення є несумісність характерів та різні погляди на життя, через що між ними часто виникали сварки та непорозуміння. На протязі 10 років припинили будь-яке спільне проживання та ведення спільного господарства. Тому просить розірвати шлюб. В судове засідання позивачка надала заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, та зазначила, що ухвалою суду від 03.12.2019 року судом їм було надано термін для примирення строком на шість місяців, однак, жодних від відповідача спроб зберегти сім`ю не було. Також вказує на той факт, що відповідач на даний час фактично проживає в іншій країні та має відносини з іншою жінкою. (а.с.26). Відповідач та його представник - адвокат Рішко С.І. в судове засідання повторно не з» явилися, хоча повідомлялися про час та місце розгляду справи. Поряд з цим, 28.05.2020, 27.07.2020 року та 18.08.2020 від представника відповідача адвоката Рішко С.І. до суду надійшли заяви про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що він братиме участь у судовому засіданні в інших судах Закарпатської області, а відповідач перебуває за межами країни. Так, при відкладенні розгляду даної справи за клопотаннями представника відповідача, судом кожного разу брались до уваги дати, на які адвокат Рішко С.І. не мав змоги прибути, оскільки він в ці дні братиме участь у судових засіданнях в інших судах Закарпатської області або ж перебуватиме у відрядженні. Ще, з урахуванням письмового клопотання представника відповідача від 27.07.2020 року про відкладення розгляду справи, останній клопотав не призначати справу до розгляду на 17.08.2020 та 25-26.08.2020 року, що судом при відкладенні і було враховано та призначено розгляд на 18.08.2020 року, на яке він повторно не з`явився та подав заяву про відкладення розгляду справи з вищевказаних причин (а.с.38-39, 43-45). Тому, аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що представник відповідача своїми діями тільки затягує розгляд справи. Зважаючи на викладене неявку представника відповідача - адвоката Рішко С.І., який діє в інтересах відповідача, визнано судом як безпідставну та без поважних причин, а тому, суд постановив розглядати справу без його участі. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 02.05.1998 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Міжгірського району Закарпатської області, актовий запис № 24 (а.с.5). Від спільного проживання народився син [PERSON] , [INFO] (а.с.6), який зареєстрований та проживає разом з позивачем (а.с.9). Причиною розлучення є несумісність характерів та різні погляди на життя, через що між ними часто виникали сварки та непорозуміння. Тривалий час проживають окремо, не ведуть спільного господарства на протязі десяти років. Судом надавався термін на примирення строком на шість місяців, однак за наданий термін сторони не помирилися. Згідно із ч. 2 ст. 104 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом встановлено, що за час спільного проживання сторони не змогли створити міцної сім`ї, що призвело до того, що сторони втратили почуття поваги та любові один до одного. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст. 24 Сімейного кодексу України). Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній (ст. 55 Сімейного кодексу України). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України). Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім`ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. За приписами ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач в заяві зазначила, що після розірвання шлюбу не хоче надалі іменуватися цим прізвищем, а тому після реєстрації розірвання шлюбу прізвище позивачки просила змінити прізвище на дошлюбне. В порядку ч. 2 ст. 115 СК України після набрання даним рішенням законної сили воно підлягає направленню до органу РАЦС за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Сина [PERSON] , [INFO] залишити при матері. На підставі викладеного, ст.ст. 24, 55, 56, 110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved