Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що у зв'язку з відсутністю у неї правовстановлюючих документів на спадкове майно, а також у зв'язку із тим, що між спадкоємцями виник спір про право вона позбавлена можливості отримати Свідоцтво про право на спадщину в позасудовому порядку. Просила визнати за нею у порядку спадкування за законом право власності на: житловий будинок з допоміжними господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS], та в цілому складається з: «А-1» - житлового будинку (житловою площею 36,6 кв. м.), «Б» - літньої кухні, «б-3» - сараю, «В» - сараю, «Г» - вбиральні, «Е» - літнього душу, «№ 1» - огорожі, «№ 2» - воріт; земельну ділянку площею 0,1203 га, згідно з Державним Актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданим 28.11.2000 року Гребінківською міською радою та зареєстрованого в книгу записів державних актів на право приватної власності на землю за № 194. В судове засідання позивач не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала, просили задовольнити. Представник відповідача, Гребінківської міської ради Полтавської області в судове засідання не з'явився, надіславши до суду заяву, в якій зазначає, що проти позову не заперечує, просить справу розглянути за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву із якої вбачається, що позовні вимоги вона визнає частково, оскільки вважає, що спадкове майно повинно бути розподілено між нею та позивачем в рівних частках по 1/2 частині кожній, оскільки вона також подала до ДНК заяву про прийняття спадщини. Дослідивши матеріали справи в межах наданих письмових доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що [INFO] померла тітка позивача по лінії батька, [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 10 липня 2015 року відділом ДРАЦС РС Гребінківського РУЮ у Полтавській області (а.с. 13). Факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON], як племінниці та тітки підтверджується наступними документами: Свідоцтвом про народження позивача серії [NUMBER], виданим 20 січня 1990 року Гребінківським райвідділом ЗАГС Полтавської області; Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 18 серпня 2012 року відділом ДРАЦС Гребінківського РУЮ Полтавської області, актовий запис 49, відповідно до якого родове прізвище позивача «[PERSON]» змінено на прізвище «[PERSON]»; Свідоцтвом про народження батька позивача [PERSON] серії [NUMBER], виданим 07 травня 1963 року Октябрською селищною радою м. Тайшета Іркутської області; Свідоцтвом про народження рідної тітки позивача [PERSON] серії [NUMBER], виданим 20 листопада 1957 року в с. Березівка Гребінківського району Полтавської області; Довідкою № 6506/5.12, виданою 11 жовтня2007 року центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним центром розвитку сім'ї, із якої вбачається, що 04 грудня 1976 року прізвище спадкодавця [PERSON] було змінено із родового «[PERSON]» на прізвище «[PERSON]» у зв'язку із реєстрацією шлюбу, актовий запис № 3904. Із даної довідки також вбачається, що 15 червня 1982 року у відділі реєстрації актів громадського стану Дніпровського РУЮ м.Києва зареєстровано розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 864 (а.с.07 - 08, 10, 12, 15). За життя спадкодавець [PERSON] мала у власності: 1/2частину житлового будинку з допоміжними господарським будівлями, що знаходиться в [ADDRESS], та в цілому складається з: «А-1» - житлового будинку (житловою площею 36,6 кв. м.), «Б» - літньої кухні, «б-3» - сараю, «В» - сараю, «Г» - вбиральні, «Е» - літнього душу, «№ 1» - огорожі, «№ 2» - воріт; 1/2 частину земельної ділянки площею 0,1203 га, згідно з Державним Актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданим 28 листопада 2000 року Гребінківською міською радою Полтавської області та зареєстрованого в Книгу записів державних актів на право приватної власності на землю за № 194. Дана обставина підтверджується Договором дарування від 01 листопада 2001 року, серії АЕЕ № 610297 (а.с. 18). За час свого життя тітка позивача заповіту не склала. Згідно з ч.2 ст.1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Після смерті тітки позивача, [PERSON], спадкоємцями за законом першої черги могли б бути її батьки, [PERSON] та [PERSON], рідні дід та баба спадкоємця [PERSON] Проте останні померли ще до відкриття спадщини, що підтверджується відповідними Свідоцтвами про смерть серії [NUMBER] від 07 квітня 1997 року, актовий запис № 68 та серії [NUMBER], актовий запис 72 від 28 квітня 2004 року (а.с.17). На час смерті спадкодавець [PERSON] у шлюбних відносинах не перебувала, єдиним спадкоємцем за закон першої черги була її донька, [PERSON]. Оскільки [PERSON] на час смерті своєї матері, [PERSON] проживала разом із спадкодавцем, то вважається такою, що прийняла спадщину, шляхом постійного проживання із спадкодавцем на момент відкриття спадщини. Дана обставина підтверджується копією Домової книги (а.с. 19-23). Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як вбачається із матеріалів справи дочка спадкодавця [PERSON], [PERSON], що була двоюрідною сестрою позивача [PERSON], померла [INFO]. Дана обставина підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 30 червня 2015 року Відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Гребінківського управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 127 (а.с. 09). За життя спадкодавець [PERSON] мала у власності: житловий будинок з допоміжними господарським будівлями, що знаходиться в [ADDRESS], та в цілому складається з: «А-1» - житлового будинку (житловою площею 36,6 кв. м.), «Б» - літньої кухні, «б-3» - сараю, «В» - сараю, «Г» - вбиральні, «Е» - літнього душу, «№ 1» - огорожі, «№ 2» - воріт; - земельну ділянку площею 0,1203 га, згідно з Державним Актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданим 28 листопада 2000 року Гребінківською міською радою Полтавської області та зареєстрованого в Книгу записів державних актів на право приватної власності на землю за № 194. Право власності на належне [PERSON] майно підтверджується Договором дарування від 01 листопада 2001 року, серії АЕЕ № 610297 ( 1/2 частина майна набута за договором дарування, інша 1/2 частина майна в порядку спадкування за законом шляхом спільного проживання на час смерті із спадкодавцем [PERSON]). За життя [PERSON] заповіту не слала. Спадкоємцем за законом після її смерті мав би бути дядько спадкодавця по лінії матері [PERSON], батько позивача, однак останній помер до відкриття спадщини, [INFO], що підтверджується відповідним Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 15 жовтня 2007 року відділом РАЦС Гребінківського РУЮ Полтавської області, актовий запис № 183 (а.с. 11). Відповідно до ч. 4 ст. 1266 ЦК України, двоюрідні брати та сестри спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (тітці,дядькові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. У відповідності з ч.1 ст.1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що позивач [PERSON] має право успадкувати ту частку спадщини, яка б належала за законом її батьку [PERSON], якби він був живий на час її відкриття. Із матеріалів справи вбачається, що з метою переоформлення спадщини, позивач звернулась до Гребінківської державної нотаріальної контори. Проте, у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріус їй відмовила мотивуючи свої дії тим, що у спадкоємця [PERSON] відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, а також у зв'язку із тим, що між спадкоємцями виник спір про право, оскільки заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] подала і [PERSON] Дана обставина підтверджується Довідкою - роз'ясненням № 748/02-14 від 16 грудня 2015 року (а.с.43). Що ж стосується часткового невизнання позову відповідачем [PERSON], та її доводів стосовно того, що спадкове майно повинно бути розподілено між спадкоємцями у рівних долях, а саме по 1/2 частині спадкового майна кожному із спадкоємців, який подав заяву про прийняття спадщини до ДНК, то відповідно до вимог ст. 1265 ЦК України, [PERSON] відноситься до п'ятої черги спадкоємців за законом. Згідно ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі: відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування та у разі неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Таким чином, враховуючи, що [PERSON] є спадкоємцем попередньої черги, відповідач [PERSON] не має права на частку у спадщині в порядку спадкування за законом. Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» … . - при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Пунктом 24 вищевказаної постанови ПВСУ передбачено, що - у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч.2 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч.1, п.1 ч.2 ст.16 Кодексу, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є - визнання права. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7, відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У відповідності до ст. 392 ЦК, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. На підставі викладеного,

Outcome: approved