Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про визначення її додаткового строку для прийняття спадщини після смерті батька - [PERSON] терміном у два місяці. Свої вимоги мотивує тим, що вона є донькою [PERSON] та [PERSON] ЇЇ батьки були зареєстровані та проживали в квартирі [ADDRESS]. [INFO] її батько - [PERSON] помер. Після смерті батька позивачем не було подано заяву про прийняття спадщини у зв'язку із відсутністю даних про наявність у останнього права власності на нерухоме майно - дану квартиру. Мати позивача та відповідач, яка є її сестрою, наголошували про наявність права власності на дану квартиру тільки у матері, правовстановлюючих документів на квартиру позивач ніколи не бачила. [INFO] мати позивача - [PERSON] померла. Після її смерті позивач звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Листом від 29.11.2013 р. їй було повідомлено про те, що її батьком було складено заповіт на ? частину квартири [ADDRESS], в тому числі і на її користь. Також цим же листом позивача було повідомлено про те, що нею було пропущено строк звернення для прийняття спадщини та роз'яснено право звернутися до суду. Позивач вважає, що через її необізнаність про наявність у її батька права власності на частку вищевказаної квартири, нею з поважних причин не було вчасно подано, після його смерті, заяву про прийняття спадщини, що є предметом позовних вимог. Позивач та її представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явилася, проте надала заяву, в якій зазначила, що позивачу було відомо про наявність заповіту та вона мала право в передбачені законом строки подати заяву про прийняття спадщини. Просила розглянути справу у її відсутність та відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, проте надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність та винести рішення згідно чинного законодавства. Суд, вислухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, інших відносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Судом встановлено, що [PERSON] є донькою [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження. (а.с. 4) Батьки позивача були зареєстровані та проживали в квартирі [ADDRESS]. [INFO] батько позивача - [PERSON] помер. Позивач не зверталася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, оскільки їй достовірно не було відомо про наявність у батька права власності на нерухоме майно - вищевказану квартиру. Відповідно до довідки ЖРЕО-408 від 12.03.2014 року (а.с. 10) позивач була зареєстрована за даною адресою з 02.08.1979 р. по 30.06.1988 р. Приватизація вказаної квартири відбулась 02.02.1994 р. між її батьками, в рівних частках. Таким чином, до моменту приватизації квартири позивач в ній не проживала приблизно 6 років, тому їй не було відомо про те, хто є її власником та в яких частках. [INFO] мати позивача - [PERSON] померла. Після її смерті позивач звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак листом від 29.11.2013 року їй було повідомлено про те, що 26.06.2004 р. її батьком - [PERSON] було складено заповіт на ? частину квартири [ADDRESS]. Також цим же листом позивачу було повідомлено про те, що не ю було пропущено строки для прийняття спадщини та роз'яснено право звернення до суду з заявою про надання додаткового строку для прийняття спадщини. Таким чином, як виявилося, станом на момент відкриття спадщини, що залишилася після смерті батька, позивач являється спадкоємицею за заповітом, про наявність якого вона не знала. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживає постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Спадкоємцем за заповітом після померлого [PERSON] є його донька - [PERSON], однак позивачем пропущено шестимісячний строк, встановлений законодавством для прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до абз. 1 п. 5 постанови Пле нуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами справ про спад кування» часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Згідно частини третьої ст.1272 Цивільного кодексу України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Якщо у відношенні до особи, яка пропустила строк для прийняття спадщини, не надійшла до державної нотаріальної контори, за місцем відкриття спадщини, письмова згода про прийняття цією особою спадщини хоча б від одного із спадкоємців, які прийняли спадщину, або якщо ні один із потенційних спадкоємців не прийняв спадщину - спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини має право звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, що урегульовано ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України. Як роз'яснено в пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Узагальнення судової практики розгляду судами справ про надання спадкоємцеві додаткового строку для прийняття спадщини свідчить про те, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов'язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Як убачається з матеріалів справи, [PERSON] у визначений законодавством шестимісячний строк не звернулася до нотаріальної контори для прийняття спадщини за заповітом після смерті батька [PERSON], який помер [INFO], оскільки не знала та не могла знати про заповіт, який був складений останнім 26.06.2004 р., в якому він заповів належну йому на праві власності ? частину квартири [ADDRESS] своїм донькам - [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах кожній. Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що причини, які перешкоджали позивачу своєчасно звернутись із заявою про прийняття спадщини є поважними, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved