Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом, у якому просить позбавити відповідача [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно доньки - [PERSON], [INFO]. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивач з відповідачем перебували у шлюбі. [INFO] в них народилась донька - [PERSON]. Позивач зазначає, що відповідач разом з ними не живе, жодного разу він не намагався побачити дочку, не цікавиться її життям, не надає матеріальної допомоги на утримання доньки. На підставі викладеного позивач звернулася до суду з відповідним позовом. Позивач в судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку. Представник третьої особи в судовому засіданні вважала, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши пояснення позивача та представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони 01 листопада 2008 року розірвали між собою шлюб, відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серія [NUMBER] (а.с. 4). [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народилася донька - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER], видане Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Костянтинівці Костянтинівського місьрайонного управління юстиції Донецької області від 13.02.2009 року) (а. с. 5). Як зазначає позивач у позові, відповідач не спілкується з донькою, вона не отримує батьківського виховання, моральної та матеріальної допомоги. Згідно довідки, складеної завідувачем ДНЗ № 387 [PERSON], за час перебування [PERSON] в дошкільному закладі вихованням займалася мати [PERSON], а саме: вчасно приводила та забирала дитину, цікавилась перебігом навчального-виховного процесу в групі, активно співпрацювала з вихователем, відвідувала батьківські збори (а. с. 8). Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 19 Сімейного кодексу України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Згідно висновку, що був складений органом опіки та піклування Шевченківської районної в м. Києві 03.10.2017 за № 109/05/41-9108, Шевченківська районна державна адміністрація як орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити громадянина [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON], [INFO]. У відповідності з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно з ч. 1-4 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину. Статтею 164 Сімейного кодексу України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, є хронічними алкоголіками або наркоманами. Відповідно до ст. 15 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до ст. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. За ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа: Служба у справах дітей Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав підлягає задоволенню. Згідно ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину, а тому з відповідача підлягають стягнення аліменти на утримання доньки. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved