Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом . Заявлені вимоги мотивує тим, що [INFO] року померла [PERSON]. Після смерті останньої залишилося спадкове майно - житловий будинок з господарськими будівлями, який [PERSON] не має можливості успадкувати через відсутність відповідних правовстановлюючих документів, у зв'язку з чим державний нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину. Позивач є єдиним спадкоємцем майна померлої за заповітом, яка прийняла спадщину. Посилаючись на викладене, позивач просила суд, визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований на приватизованій земельній ділянці площею 0,25 га., переданій для обслуговування житлового будинку, за адресою: [ADDRESS]. У судове засідання позивач не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності та вказала, що позовні вимоги підтримує. Представник відповідача в підготовче засідання не з'явився, подав до суду заяву в якій просив справу розглядати за його відсутності та вказав, що заперечень проти позову не має. Відповідно до ч. 1 ст. 198 ЦПК України підготовче судове засідання проводиться за правилами, встановленими главою 6 цього розділу, з урахуванням особливостей підготовчого засідання, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Представник третьої особи в судове засідання не з'явилася, не повідомивши суд про причину неявки, належним чином повідомлена про дату, час і місце засідання. Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без повідомлення причин неявки. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об'єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER], виданим Борисівською сільською радою Глобинського району Полтавської області 10 жовтня 1998 року. До складу спадкового майна входить житловий будинок з господарськими будівлями, розташований [ADDRESS] [PERSON], за життя 27 травня 1994 року склала заповіт, яким все її майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право заповіла [PERSON]. Заповіт посвідчено [PERSON] головою виконавчого комітету Пирогівської сільської ради Глобинського району Полтавської області та зареєстровано в реєстрі за № 87, на день смерті не змінено та не скасовано. [PERSON] (позивач) звернулася до державного нотаріуса із заявою про видачу на її ім'я свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями після померлої [INFO] [PERSON]. 23 травня 2018 року державний нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва, оскільки позивачем не було надано правовстановлюючий документ, який підтверджує право власності померлої на спадкове майно. Як вбачається з дослідженої в судовому засіданні копії спадкової справи, після померлої [INFO] [PERSON] в Глобинській державній нотаріальній конторі Полтавської області 19.02.1999 заведена спадкова справа № 82, заяву про прийняття спадщини подала [PERSON]. Спадкоємцем по заповіту є [PERSON]. Інших спадкоємців по заповіту та в порядку ст.1241 ЦК України немає. Спадщина відумерлою не визнана. Нотаріусом визначено коло спадкоємців та встановлено, що спадкоємцем за заповітом є [PERSON] 16 березня 2001 року за реєстровим № 1-160 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на право на земельну частку (пай) площею 4,2 га., без визначення меж цієї частки в натурі, що належало померлій [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER]. Згідно довідки № 02-25.5/86 від 04.06.2018, виданої виконкомом Глобинської міської ради Полтавської області, за [PERSON], яка померла [INFO]., згідно запису погосподарської книги за 2016-2018 р.р. номер ПГО 0054 лічиться житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок [ADDRESS] від 28.05.2018 та висновку по будівництву №К-02-26/2029 від 15.06.2018 відділу містобудування, архітектури та капітального будівництва виконавчого комітету Глобинської міської ради Полтавської області житловий будинок літ. «А», побудований в 1947 році, прибудова літ. «а» - 1989, навіс літ. «Ан» - 1989, літній душ літ. «Б»- 1990, убиральня літ. «В» - 1960, сарай літ. «Г» - 1947, сарай літ. «Д» - 1970, гараж літ. «Е» - 1990, колодязь літ. «К» - 1947, яма вигрібна літ. «Я»- 1990, вимощення літ. «І» - 1960, огорожа №1 -1960, ворота №2- 1960 - збудовані без істотних порушень діючих будівельних норм та правил. Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Відповідно п.п. 4 та 5 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України цивільний кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності ЦК України. Зважаючи на дату смерті спадкодавця та прийняття спадщини до спадкових відносин у даній справі підлягає застосуванню ЦК УРСР 1963 р. з наступними змінами та доповненнями. Згідно статей 525, 548 ЦК Української РСР (1963 року) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця; прийняття спадщини визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до частини 2 статті 549 ЦК Української РСР (1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. За змістом ст.ст. 524-527 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця, а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця. На час будівлі спадкодавцем будинку питання набуття права власності регулювалися Указом Президії Верховної ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» і прийнятою відповідно до цього Указу постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків». Ці правові акти не пов'язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації. Запис в погосподарській книзі сільської ради про належність домоволодіння певній особі, був офіційним доказом права власності даної особи на це домоволодіння. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] за життя на передбачених законом підставах набула право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в [ADDRESS] Приймаючи до уваги, що позивач є особою, яка прийняла спадщину за заповітом, позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved