Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-13 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем та просить стягнути з відповідача на її користь судові витрати в сумі 229,40 грн. Позов мотивує тим, що 14 жовтня 2005 року зареєстрували шлюб з відповідачем. Від спільного життя дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки чоловік не брав участі у веденні домашнього господарства, не надавав сім'ї належної матеріальної допомоги, нехтував своїми подружніми обов'язками, через що між ним почали виникати сварки, відносини зіпсувалися та з початку вересня 2013 року вона вимушена була переїхати від чоловіка та з того часу вони проживають окремо один від одного. Фактично шлюбні відносини вони припинили з жовтня 2012 року та з того часу не ведуть спільне господарство. Між подружжям зникло почуття любові та подальше сумісне життя і збереження сім'ї суперечить їх інтересам. Відповідач відмовляється добровільно розірвати шлюб в органах РАЦС, а тому вона вимушена звернутись до суду з позовною заявою. Позивач та відповідач про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Сторони подали заяви про розгляд справи у їх відсутність, окрім того відповідач зазначає, що спір про поділ майна буде вирішуватись в окремому порядку. Суд ухвалив провести розгляд справи у відсутність сторін та постановити рішення на підставі наявних матеріалів справи. За таких обставин, згідно ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Дані правовідносини регулюються ст., ст.110, 112 Сімейного кодексу України. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14 жовтня 2005 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від спільного життя неповнолітніх дітей не мають. В зв'язку з тим, що відповідач не згоден на розірвання шлюбу державним органом РАЦСу, позивач звернулась до суду з даним позовом. Згідно позовної заяви подружнє життя сторони фактично припинили з жовтня 2012 року, оскільки за час спільного проживання відповідач не брав участі у веденні домашнього господарства, не надавав сім'ї належної матеріальної допомоги, нехтував своїми подружніми обов'язками, через що між ними виникали сварки, відносини зіпсувалися, шлюбні відносини вони припинили з жовтня 2012 року та з початку вересня 2013 року проживають окремо один від одного. Відповідач не надав до суду письмових заперечень в спростування обставин викладених позивачкою, а подав заяву, де вказав, що на розірвання шлюбу згоден. Позивач примирення вважає не можливим. Суд також не вбачає підстав для застосування ст.111 СК України, так як сторони фактично припинили сімейні стосунки з жовтня 2012 року, а з початку вересня 2013 року проживають окремо. Суд вважає, що при даних обставинах шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, суперечить інтересам сторін. При поданні позовної заяви до суду позивачем сплачено судовий збір в сумі 229,40 грн., що підтверджується квитанцією №QS000010390901 від 26.11.2013 року. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому необхідно стягнути з відповідача на користь позивача сплачений нею, судовий збір в сумі 229,40 грн.

Outcome: approved