Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Вказала, що 15 вересня 2009 року між ними було укладено шлюб. За час проживання у спільному шлюбі у них народився син [PERSON], [INFO], який проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач самоусунувся від своїх обовязків щодо забезпечення їхнього неповнолітнього сина, офіційно не працює, має мінливий дохід у вигляді періодичних заробітків на приватних будівництвах, але при цьому жодної копійки на утримання сина не надає. Тому вона змушена звернутися до суду із даним позовом і просити суд постановити рішення, яким стягувати із [PERSON] на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON] а Михайловича, [INFO], аліменти у твердій грошовій сумі по 700 гривень щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення сином повноліття. Позивач [PERSON] у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Вказала, що відповідач має мінливий нерегулярний дохід, однак жодним чином не надає матеріальної допомоги на утримання сина, всіма потребами сімї займається лише вона, тому змушена звернутися до суду із даним позовом. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Просить суд повністю відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON]. Вказав, що відповідач проживає однією сімєю в одному будинку із позивачем та їхнім сином. Приймає активну участь у житті дитини та забезпечує сина всім необхідним. Судом встановлені такі обставини і визначенні відповідно до них правовідносини. Із досліджених судом письмових доказів, що є у справі встанволено, що 15 вересня 2009 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], остання змінила своє дівоче прізвище на прізвище чоловіка [PERSON] (копія свідоцтва про шлюб серії 1-АМ №073306 виданого 15 вересня 2009 року(а.с.2)). Із копії свідоцтва про народження серії І-АМ №154269 виданого 09 грудня 2009 року судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] (а.с.3)). [PERSON] вих№287 від 07 квітня 2017 року виданої виконавчим комітетом Русавської сільської ради Ямпільського району Вінницької області судом встановлено, що [PERSON] зареєстрована у [INFO] і до складу її сімї входить [PERSON] чоловік, [PERSON] син та [PERSON] - син. Оцінюючи усі докази, що є у справі в їх сукупності, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні правовідносини, що полягають в обовязку матері, батька утримувати дітей. Відповідно до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а оскільки відповідач не надає коштів на утримання свого неповнолітнього сина, тому суд має підстави для стягнення з нього аліментів на утримання їхньої спільної дитини.. \~ Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З врахуванням матеріального становища платника аліментів [PERSON], який має нерегулярний, мінливий дохід, а також того, що він не має на утриманні інших дітей, так як ніхто із сторін про це не заявив, враховуючи його стан здоровя, а також стан здоровя дитини, суд має підстави для стягнення з нього аліментів у твердій грошовій сумі щомісячно і до досягнення сином повноліття. Покази представника відповідача [PERSON], щодо забезпечення відповідачем свого сина [PERSON] всім необхідним, а також надання ним матеріальної допомоги на його утримання, суд не приймає до уваги, оскільки жодним чином дані покази не були підтвердженні належними доказами. Те, що відповідач на час розгляду справи ніде офіційно не працевлаштований не може бути підставою для звільнення його від батьківського обовязку утримувати свою неповнолітню дитину. Також по справі не встановлено наявність обєктивних обставин, які б перешкоджали його працевлаштуванню на постійне місце роботи та належному виконанню батьківських обовязків по утриманню дитини. При вирішенні питання про розмір аліментів, суд виходить із того, що мінімальний розмір аліментів відповідно до ч.2 ст.182 СК України не може бути меншим за 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, достовірних доказів про майновий стан, а також про заробіток відповідача суду не надано, а тому суд вважає, що відповідач може надавати матеріальну допомогу дитині. Разом з цим розмір аліментів, які просить стягувати позивач на утримання неповнолітнього сина є надмірним. Станом на 1 травня 2017 року прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років становить 1777 гривень. При цьому слід брати до уваги, що дитині має забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя та повноцінного розвитку. Батьки несуть основну та однакову відповідальність за виховання та розвиток своєї дитини. Враховуючи викладене вище, суд має підстави для часткового задоволення позовних вимог. Захищаючи права та інтереси дитини шляхом стягнення аліментів, суд не може обмежити у нормальному існуванні та проживанні батька дитини. Тому вважаю за можливе стягувати із відповідача на користь його дружини на утримання їхнього неповнолітнього сина аліменти у твердій грошовій сумі 550 гривень щомісячно до його повноліття. Саме такий розмір аліментів дозволить відповідачу допомагати позивачеві утримувати їхню спільну неповнолітню дитину щомісячно до досягнення нею повноліття. Відповідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, а оскільки [PERSON] звернулась до суду із позовом про стягнення аліментів 12 квітня 2017 року за вхід.№2357, тому суд має підстави для стягнення аліментів із 12 квітня 2017 року. В іншій частині заявлених позовних вимог суд приходить до висновку, що необхідно відмовити. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач звільнена від сплати судового збору, а тому у порядку ст.88 ЦПК України суд має підстави стягнути із відповідача у дохід держави судовий збір у сумі 640 гривень. Згідно п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць, тому суд має підстави для негайного виконання рішення суду про стягнення аліментів у сумі платежу за один місяць

Outcome: partial