Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом і просить позбавити відповідача батьківських прав по відношенню до дочки - [PERSON], [INFO]; стягнути на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини - дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття; стягнути понесені судові витрати. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який 29.08.2008 року було розірвано. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. На даний час, вона уклала новий шлюб і разом з чоловіком, донькою [PERSON] та сином від другого шлюбу проживають однією родиною. Відповідач з 2008 року і по теперішній час ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не надає грошові кошти на утримання дитини та її лікування, участі у її вихованні не приймає, не турбується її здоров'ям. Вихованням доньки [PERSON] займається тільки вона і дитина знаходиться повністю на її утриманні. Ухвалою судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 22.10.2018 було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 20.12.2018 закрито підготовче провадження і справу призначено до судового розгляду. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Неповнолітня [PERSON], в порядку ст.. 171 СК України, в судовому засіданні позов про позбавлення батьківських прав [PERSON] підтримала та вказала, що батько ніяким чином не цікавиться її життям, не допомагає, участі у її вихованні не приймає. Відповідач у судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому порядку, відповідно до ст. 128 ЦПК України, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи та відзиву на позовну заяву не подав. Представник третьої особи в судовому засіданні висловив думку про доцільність позбавлення батьківських прав. Суд в порядку ч.1 ст.281 ЦПК України ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у матеріалах справи доказах. Вислухавши пояснення представника позивача, представника третьої особи, думку дитини [PERSON], [INFO], яка наполягала на позбавленні відповідача батьківських прав, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Як вбачається із свідоцтва про народження серії [NUMBER], батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] (а.с.12). Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу [PERSON] та [PERSON], перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 29 серпня 2008 року, актовий запис №784 (а.с.11). 28.08.2009 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на «[PERSON]» (а.с.13). [PERSON] зареєстрована і проживає разом з матір'ю, вітчимом та братом за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою ПП «КСК «Альп» від 15.08.2018 №113 (а.с.14). З акту обстеження умов проживання від 14.09.2018, складеного комісією у складі спеціалістів служби у справах дітей Новозаводської районної у м. Чернігові ради, вбачається, що в помешканні створено усі умови для проживання малолітньої [PERSON] Для виховання та розвитку дитини є всі необхідні умови (а.с.23). Згідно довідки ДНЗ № 75 від 14.08.2018, під час відвідування дошкільного навчального закладу [PERSON] приводила та забирала тільки мати, яка відвідувала батьківські збори і свята, завжди цікавилась життям доньки та проводила оплату за харчування дитини. Тата дитини, [PERSON], вихователі батька дитини жодного разу не бачили (а.с.15). Відповідно до довідки № 148 від 15.08.2018, [PERSON] навчається у Чернігівській ЗОШ І-ІІІ ступенів №35, за період її навчання батько дівчинки - [PERSON] до школи не приходив, батьківських зборів та класних заходів не відвідував, з класним керівником не спілкувався. [PERSON] забезпечувала всім необхідним її мати (а.с.16). Згідно довідки № 01-16/972 від 17.08.2018, [PERSON] перебуває під наглядом КНП «Дитяча поліклініка №1» ЧМР з 27.01.2011 року та за інформацією дільничного лікаря, на прийом до поліклініки дитину завжди супроводжує мати - [PERSON] (а.с.19). Відповідно до довідки № 49 від 20.08.2018, [PERSON] з 2016 року відвідує ЧО ДЮСШ, за весь час відвідування батько - [PERSON] жодного разу не з'являвся ні на тренуваннях, ні на змаганнях, ні на батьківських зборах, з тренером не спілкувався (а.с.22). Рішенням виконавчого комітету Новозаводської районної у м. Чернігові ради від 24.09.2018 № 210 затверджено висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до малолітньої дитини [PERSON], [INFO] (а.с.24- 25). Відповідно до пункту 2 частини першої статті 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно із статтею 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до п.п. 15,16 Постанови Пленуму ВСУ від 30.03.2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» - позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав - лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. За вказаних вище обставин, суд дійшов висновку, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню малолітньої [PERSON], [INFO], що передбачено ст. 150, 151, 155 Сімейного Кодексу України, а отже, на підставі ст.ст. 164, 165 Сімейного Кодексу України має бути позбавлений батьківських прав. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. 2 ст. 166 Сімейного Кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 цієї статті визначено мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та одержувача аліментів, відсутність відомостей про стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, а також враховуючи, що позивач в силу закону також зобов'язана утримувати дитину та інші обставини, що мають істотне значення, і вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити, стягнувши з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 01.10.2018 в силу ст. 191 Сімейного Кодексу України та до повноліття дитини. Суд визнає необхідним застосувати п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України і допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно квитанції №138975 позивачем 25.07.2018 року було сплачено 13000,00 грн. за надання правової допомоги (а.с.57). На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати пов'язані з наданням правничої допомоги у розмірі 13000,00 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 704,80 грн., на користь держави - у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved