Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду ізпозовом та вказала, що сторони є подружжямз 26 грудня 2003 року, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Рубіжанського міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 478. Від спільного подружнього життя мають дитину - доньку [PERSON], [INFO]. За час спільного проживання придбали у власність квартиру [ADDRESS]. Шлюбні відносини остаточно припинені. Позивач вважає, що сім'я не може бути відновлена та просить розірвати шлюб. Представник позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, проти заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки не повідомив. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних доказів по справі, з постановленням заочного рішення. 21 листопада 2016 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає,що позов обґрунтований та підлягає повному задоволенню на підставі наступного. Як встановлено в судовому засіданні сторони перебувають у шлюбі з 26 грудня 2003 року, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Рубіжанським міським управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 478, свідоцтво [NUMBER] (а.с. 4). Від спільного подружжя мають малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. (а.с. 7). Відповідно до ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно до ст. 105 ч. 3 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Як вбачається з ст. 110 ч. 1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Статтею 112 СК України передбачено, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З огляду на викладене суд дійшов висновку, що сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, мешкають окремо, втратили взаємну повагу та довіру один до одного, позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу. Тому суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного з них, або їх дитини, що мають істотне значення, шлюб є добровільним, отже позов підлягає повному задоволенню . На підставі викладеного, ст. ст. 104, 105 ч. 3 , 110 ч. 1,111,112, 113 СК України та

Outcome: approved