Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на її користь на утримання повнолітньої дитини на час її навчання . В обґрунтування позову зазначено, що відповідач, який є батьком [PERSON], [INFO], не надає матеріальну допомогу на її утримання . Після закінчення школи донька є студенткою 1 курсу Центральноукраїнського державного педагогічного університету імені В. Винниченка, денної державної форми навчання, термін навчання з 01.09.2018 року по 30.06.2022 року . Просить стягнути аліменти на її утримання в розмірі ј частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму, для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення нею 23-років, що вона буде продовжувати навчання, . До судового засідання позивача надала заяву про підтримку позовних вимог та розгляд справи без її участі (а. с. ) . Відповідач в судове засідання надав заяву про не визнання позову, розгляд справи у його відсутність, оскільки частково допомагає дитині , донька користується його пільгами та зареєстрована у його житлі. Згідно ст.223 ЦПК України, суд вирішує справу розглядати за даної явки і наявних матеріалів у справі. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а. с. 10). Від шлюбу мають повнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.10). [PERSON], є студенткою 1 курсу Центральноукраїнського державного педагогічного університету імені В. Винниченка, денної державної форми навчання, термін навчання з 01.09.2018 року по 30.06.2022 року, що підтверджується довідкою №384 від 01.10.2018 року ( а.с.11). Статтею 199 СК України передбачений обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Правовідносини батьків по утриманню повнолітніх дочки, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Відповідно до ч. 1 ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів наповнолітніх дочку,сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених устатті 182цього Кодексу. При цьому враховуються: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до роз»яснення у пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 вказаної частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, виходячи з принципу справедливості та розумності, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню повністю. Сторони перебувають у шлюбі, повнолітня донька згідно довідки проживає з батьками за адресою [ADDRESS], але зареєстрована за іншою адресою , що підтверджується довідкою ОСББ «Злагода-ЛЮКС» ( а.с. 6). Зареєстрована за адресою [ADDRESS], що підтверджується довідкою ( а.с. 9). Згідно позову позивач стверджує, що відповідач допомогу на утримання повнолітньої дитини не надає. Суд виносить рішення згідно ст. 13 ЦПК України щодо розгляду судом справ в межах заявлених вимог і на підставі доказів, наданих сторонами. За встановлених судом обставин, вбачається , що повнолітня донька навчається на денній формі Вищого навчального закладу та отримує стипендію, проживає разом з батьками. Виходячи з принципів , закладених в законодавстві , а саме ч.1 ст 179 СК України, аліменти - це власність дитини, як основоположна ідея щодо посилення захисту прав дитини на належний рівень утримання згідно Закону України № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» . Згідно ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду має той з батьків, з ким проживає , дочка, син, а також самі дочка , син, які продовжують навчання. За вказаних обставин , встановлених судом, суд приходить до висновку , що позивач не має права на звернення до суду з даним позовом, оскільки суду не надано доказів, що донька проживає саме з нею, а батько окремо, що повнолітня донька потребує матеріальної допомоги від батьків, отримуючи стипендію та користується пільгами батька, що позивач як мати сама надає матеріальну допомогу повнолітній доньці. Згідно ст. ст.134,142 ЦПК України судові витрати залишити по їх фактичному понесенню сторонами. На підставі ст. ст..179, 199-201 СК України,

Outcome: dismissed