Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 26 у будинку 105 на вулиці Любінській у м. Львові та примусово зняти його з реєстраційного обліку у вказаній квартирі. Свої вимоги мотивує тим, що спірна квартира належить їй, крім неї у зазначеній квартирі зареєстровано ще колишній її чоловік [PERSON]. Після розлучення відповідач не проживає у квартирі, квартирою не цікавиться та не оплачує комунальні послуги. У звязку із наведеним, просить позов задовольнити. У судовому засіданні позивач позов підтримала, дала пояснення аналогічні вищенаведеному, просить позов задовольнити. Додатково пояснила, що квартира № 26 по вул. Любинській у м. Львові була придбана нею за півроку до укладення шлюбу, а від так належить лише їй. Крім того зазначила, що сторони проживають окремо з лютого 2015 року. Відповідач у судовому засіданні позов заперечив. Додатково пояснив, що вказана квартира дійсно належить лише позивачці [PERSON], однак визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщення та зняття його з реєстраційного обліку, позбавить його можливості бачитись з дітьми. Суд ухвалив справу розглядати без участі третьої особи, яка будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, у судове засідання не зявився без поважних на те причин, а матеріалів справи достатньо для прийняття рішення по суті. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до вимог ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.2 ст 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ст. 71 ЖК України, суд може визнати особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням, якщо доведено, що вона не користується цим приміщенням більше шести місяців без поважних причин. Статтею 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ч. 2 ст.405 ЦК України Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві власності позивачу [PERSON], відповідно до договору купівлі продажу квартири та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно. /а.с. 6 - 7/. Крім останньої у зазначеній квартирі зареєстрований, однак фактично не проживає, колишній чоловік позивача [PERSON], що підтверджується актом ЛКП «Нове». /а.с. 3/, Шлюб між сторонами розірваний згідно рішення Залізничного районного суду м. Львова від 09.07.2015 року /а.с.8 - 9/. Таким чином, судом встановлено, що відповідач не проживає у спірній квартирі без поважних причин з лютого 2015 року.

Outcome: approved