Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

Позивач звернулася до Харківського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] про стягнення майнової шкоди завданої внаслідок злочину на суму 9000 гривень. В обґрунтування позову позивач зазначила про те, що [PERSON], працюючи на посаді бармена в кафе позивача, фізичної особи підприємця «[PERSON]І.», яке розташоване по вул. Залізнодорожній № 2 в с. Буди Харківського району Харківської області, на підставі договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 01.11.2011 року, прийняла на себе повну матеріальну відповідальність за забезпечення схоронності наданих їй матеріальних цінностей. При виконанні своїх обовязків, в період з 01.11.2011 року по 11.01.2012 року відповідачка діючи умисно, з корисних спонукань, маючи доступ до товарно-матеріальних цінностей, які були їй ввірені та знаходилися в її віданні для наступної реалізації покупцям, без дозволу та відома позивача, присвоїла ввірені їй грошові кошти в сумі 9000 гривень, отримані від реалізації товарно-матеріальних цінностей, чим завдала позивачу матеріальну шкоду на дану суму. За даним фактом відповідачка була притягнута до кримінальної відповідальності та засуджена вироком Харківського районного суду Харківської області від 17.12.2012 року по справі № 1/2034/1307/2012, за ст. 191 ч. 1 КК України. Позивач в судове засідання не зявилася, але надала до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити, та розглядати справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяву про розгляд справи у її відсутність не надала. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповноважними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Як встановлено з матеріалів справи, [PERSON], працюючи на посаді бармена в кафе позивача, фізичної особи підприємця «[PERSON]І.», яке розташоване по вул. Залізнодорожній № 2 в с. Буди Харківського району Харківської області, на підставі договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 01.11.2011 року, прийняла на себе повну матеріальну відповідальність за забезпечення схоронності наданих їй матеріальних цінностей. При виконанні своїх обовязків, в період з 01.11.2011 року по 11.01.2012 року відповідачка діючи умисно, з корисних спонукань, маючи доступ до товарно-матеріальних цінностей, які були їй ввірені та знаходилися в її віданні для наступної реалізації покупцям, без дозволу та відома позивача, присвоїла ввірені їй грошові кошти в сумі 9000 гривень, отримані від реалізації товарно-матеріальних цінностей, чим завдала позивачу матеріальну шкоду на дану суму. Вироком Харківського районного суду Харківської області від 17.12.2012 року, [PERSON], [INFO], визнано винною у скоєнні злочину передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України та призначено покарання. Зазначений вирок суду у передбаченому порядку оскаржений або опротестований не був та набрав законної сили. Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили обовязкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Виходячи з положень ст.61 ЦПК України, яка передбачає вирок суду як підставу звільнення від доказування, суд вважає встановленим, що шкоду майну позивача завдано з вини відповідача. Відповідно ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Ч. 2 ст. 1166 ЦК України, передбачено, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини, проте винність особи доказана вироком суду. Відповідно до ч.4 ст.1166 ЦК України шкода, шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом. Таким чином суд вважає, що відповідач має відшкодувати позивачу шкоду, завдану йому внаслідок неправомірних дій. Згідно вироку Харківського районного суду Харківської області від 17.12.2012 року № 1/2034/1307/2012 шкода завдана неправомірними діями відповідача позивачу складає 9000 грн. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути витрати зі сплати судового збору в сумі 114,70 грн.

Outcome: approved