Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про позбавлення відповідача батьківських прав відносно її неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню дитини. В добровільному порядку відмовився сплачувати аліменти на утримання дитини, участі у вихованні сина не бере, не цікавиться його життям, інтересам дитини, станом його здоров'я та не бажає спілкуватися з сином. Позивач подала заяву про слухання справи за її відсутністю, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Судом ухвалено провести заочний розгляд справи. З'ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини. Сторони перебували в цивільному шлюбі з початку 2008 року по середини 2010 року. За час шлюбу народився син [PERSON], [INFO], свідченням чого є свідоцтво про народження серії [NUMBER]. Згідно рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 21.03.2014 року з [PERSON] стягнуто на кристь [PERSON] на утримання дитини - [PERSON], [INFO] аліменти у розмірі ? частини від всіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаюся з 06.11.2013 по день досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 13.06.2014 року у рішенні Заводського районного суду м. Миколаєва від 21.03.2014 року виправлено описку, а саме дата народження відповідача та прізвище позивача з [PERSON] на [PERSON]. Розрахунком заборгованості по аліментам, наданого Інгульським відділом державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області від 11.04.2018 року, за № 21279, встановлено, що за виконавчим листом №2/487/704/14 від 28.07.2014 року виданого Заводським районним судом м. Миколаєва про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, існує заборгованість, яка станом на 31.03.18 року становить 46945,16 грн. Відповідно до довідки виданої Миколаївською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів № 34 Миколаївської міської ради від 12.04.2018 року за вих.. № 87, [PERSON] навчається в 2-Б класі ЗОШ № 34. Згідно характеристики наданої Миколаївською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів № 34 Миколаївської міської ради на учня 2-Б класу [PERSON], мати приділяє належну увагу вихованню сина, допомогає у навчанні, підтримує дитину. Батько дитини не приймає участі у вихованні дитини, не цікавиться життям та навчанням свого сина. Відповідно до акту про проживання від 10.04.2018 року, затвердженого житлово-експуатаційною конторою № 10 [PERSON] проживає разом з матір'ю за адресою : [ADDRESS] з 2009 року. Відповідно до висновку виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 03.08.2018 року за вих. № 1755/02.02.01-22/22/14/18, орган опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно дитини [PERSON], [INFO]. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. За змістом ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно із ч. 1 ст. 155 та п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, а ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для позбавлення їх судом батьківських прав. Абзацом 2 пункту 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Таким чином, винна поведінка відповідача та його свідоме нехтування своїми батьківськими обов'язками, свідчить про ухилення останнього від виконання своїх батьківських обов'язків та є підставою для позбавлення його батьківських прав відносно його неповнолітньої доньки. Оцінюючи всі зібрані по справі докази, враховуючи інтереси дитини для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя, повного та всебічного розвитку, та зважаючи на те, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню та утриманню дитини, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved