Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду шляхом пред'явлення позову до [PERSON], який в подальшому неодноразово уточнювала та в остаточній редакції просила: -змінити співвласнику [PERSON] право власності з ? частини на 69/100 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані за адресою: [ADDRESS] та виділити [PERSON] в натурі наступне майно, що відповідає 69/100 частин вказаного домоволодіння, а саме: котельню 2-1 площею 4,2 кв.м.; кухню 2-2 площею 7,8 кв.м.; житлову кімнату 2-3 площею 16,3 кв.м.; житлову кімнату 2-4 площею 9,3 кв.м.; житлову кімнату 2-5 площею 8,9 кв.м.; частину житлової кімнати 1-4 площею 15.0 кв.м; санвузол площею 4,0 кв.м; колонку літ. «К1»; сарай літ. «Б»; сарай літ. «З»; вбиральню літ. «И»; вигрібну яму № 8; хвіртку № 7; ворота №6; -визнати за [PERSON] право власності на виділену в натурі частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані за адресою: [ADDRESS], що відповідає 69/100 частин вказаного домоволодіння, а саме: котельню 2-1 площею 4,2 кв.м.; кухню 2-2 площею 7,8 кв.м.; житлову кімнату 2-3 площею 16,3 кв.м.; житлову кімнату 2-4 площею 9,3 кв.м.; житлову кімнату 2-5 площею 8,9 кв.м.; частину житлової кімнати 1-4 площею 15.0 кв.м; санвузол площею 4,0 кв.м; колонку літ. «К1»; сарай літ. «Б»; сарай літ. «З»; вбиральню літ. «И»; вигрібну яму № 8; хвіртку № 7; ворота №6; -змінити співвласнику [PERSON] право власності з 1/2 частини на 31/100 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані за адресою: [ADDRESS] та виділити [PERSON] в натурі наступне майно, що відповідає 31/100 частині вказаного домоволодіння, а саме: коридор 1-1 площею 5,2 кв.м.; коридор 1-2 площею 4,1 кв.м.; житлову кімнату 1-3 площею 9,8 кв.м; частину житлової кімнати 1-4 площею 8,0 кв.м.; кухню 1-5 площею 8,7 кв.м.; літню кухню літ. «В»; сарай літ. «Г»; вбиральню літ. «Д»; альтанку літ. «Ж»; ворота № 2; огорожу №3; колонку літ. «К»; -визнати за [PERSON] право власності на виділену в натурі частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані за адресою:[ADDRESS], що відповідає 31/100 частині вказаного домоволодіння, а саме: коридор 1-1 площею 5,2 кв.м.; коридор 1-2 площею 4,1 кв.м.; житлову кімнату 1-3 площею 9,8 кв.м; частину житлової кімнати 1-4 площею 8,0 кв.м.; кухню 1-5 площею 8,7 кв.м.; літню кухню літ. «В»; сарай літ. «Г»; вбиральню літ. «Д»; альтанку літ. «Ж»; ворота № 2; огорожу №3; колонку літ. «К»; -залишити [PERSON] та [PERSON] у спільному користуванні огорожу № 1; -стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію в розмірі 144 167 гривень; -стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір в сумі 1163,50 гривень4 -покласти та [PERSON] роботи з перепланування, а саме: демонтаж стіни між приміщеннями 1-3 та 1-4 переопирання несучих конструкцій житлового будинку, зведення перегородки в приміщенні 1-4, влаштування приміщення двох житлових кімнат площею не менше ніж 15,0 кв.м. кожна, влаштування дверного прорізу між приміщеннями 1-4 та 2-4, встановлення дверного блоку. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 28 листопада 1990 року є власником 1/2 частини житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], інша 1/2 частина житлового будинку з надвірними будівлями належить [PERSON]. Відповідно до технічного паспорту на вказаний житловий будинок, він складається з квартири 1, а саме: коридору площею 5,2 кв.м.; коридору площею 4,1 кв.м.; житлової кімнати площею 9,8 кв.м.; житлової кімнати площею 23,0 кв.м.; кухні площею 8,7 кв.м. та квартири 2, а саме: котельні площею 4,2 кв.м.; кухні площею 7,8 кв.м.; житлової кімнати площею 16,3 кв.м.; житлової кімнати площею 9,3 кв.м.; житлової кімнати площею 8,9 кв.м.; санвузла площею 4,0 кв.м. Разом з тим, між сторонами існують протиріччя щодо визначення їх реальних часток в будинку, що створює постійні конфліктні ситуації та унеможливлює співіснування двох родин під одним дахом. В позасудовому порядку вирішити спір щодо користування житловим приміщенням неможливо. На підставі ухвали Харківського районного суду Харківської області від 13 жовтня 2016 року була проведена судова будівельно-технічна експертиза, відповідно до висновку якої було запропоновано два варіанти поділу домоволодіння з відступом від ідеальних часток співвласників. Ознайомившись з висновком зазначеної експертизи, позивач просить поділити вищевказане домоволодіння відповідно до 2 варіанту, такий варіант її повністю влаштовує. Також позивач зазначив, що між сторонами склався фактичний порядок користування зазначеним домоволодінням, а саме: в користуванні [PERSON] знаходиться житлова кімната 2-4, житлова кімната 2-5 в житловому будинку літ. «А-1», прибудова літ. «а», сарай літ. «Б», сарай літ. «З», вбиральня літ. «И», ворота №6, хвіртка №7, вигрібна яма №8, колонка літ. «К1», в користуванні [PERSON] знаходяться: коридор 1-2, житлова кімната 1-3, житлова кімната 1-4, частина приміщення 1-5 в житловому будинку літ. «А-1», прибудова літ. «А1-1», літня кухня літ. «В», сарай літ. «Г», вбиральня літ. «Д», альтанка літ. «Ж», огорожа №1, ворота №2, огорожа №3, ворота №4, хвіртка №5, колонка літ. «К». Також в користуванні позивача знаходяться частина житлового будинку та будівель і споруд, які не відповідають належній їй ? частці в праві власності, оскільки вона користується значно меншою часткою. Прибудова літ. «А2-1», прибудова літ. «а», сарай літ. «Б», сарай літ. «З», вбиральня літ. «И», ворота №6, хвіртка №7, вигрібна яма №8, колонка літ. «К1» були особисто збудовані позивачем за власні кошти. В лютому 2018 року позивачем було замовлено обстеження щодо встановлення технічного стану несучих і огороджувальних конструкцій житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], відповідно до висновку якого перепланування приміщень житлового будинку пов'язана з посилення отвору (дверного пройому) і конструкціями балок в міжкімнатних перегородних стінах негативно не вплине на несучу здатність і експлуатаційну надійність будівельних конструкцій житлового будинку в цілому. Оскільки сторони не можуть дійти домовленості щодо порядку користування житловим приміщенням добровільно, позивач просить вирішити зазначене питання у судовому порядку. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 06 квітня 2016 року провадження у справі відкрито. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 13 жовтня 2016 року задоволено клопотання позивача [PERSON] про призначення експертизи, у справі призначено судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено експертам ХНДІСЕ ім. М.С. Бокаріуса. 25 липня 2017 року на адресу суду надійшов висновок судової будівельно-технічної експертизи №10541/11510/11511 від 30 червня 2017 року. Позивач та її представник [PERSON], який діє на підставі довіреності, у судове засідання не з'явилися, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, в якій просили задовольнити позовні вимоги, викладені в уточненій позовній заяві від 21 травня 2018 року та поділити спірне домоволодіння відповідно до 2 варіанту висновку судової будівельно-технічної експертизи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно і належним чином, в матеріалах справи мається її заява про розгляд справи за її відсутності, в якій вона проти задоволення позовних вимог заперечує. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 28 листопада 1990 року, посвідченого нотаріусом Першої державної нотаріальної контори Харківського району за реєстровим №3-3797 належить ? частина житлового будинку літ. «А-1» житловою площею 42,40 кв.м. з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] (право власності зареєстровано в Харківському міжміському бюро технічної інвентаризації за реєстровим номером 18 від 12 грудня 1990 року). [PERSON] належить інша ? частина зазначеного житлового будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 09 березня 1999 року, посвідченого державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори Богуновою Н.В. за реєстровим №2-416 (право власності зареєстровано в Харківському міжміському бюро технічної інвентаризації за реєстровим номером 18 від 24 березня 1999 року). Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок [ADDRESS] та довідки КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» №261 від 15 травня 2018 року, на земельній ділянці за зазначеною адресою розташовані: житловий будинок літ. «А-1» двоквартирний загальною площею 99,30 кв.м, житловою площею 69,10 кв.м., прибудови літ. «А1-1», «А2-1», «а», літня кухня літ. «В», сараї літ. «Б», «Г», «З», альтанка літ. «Ж», льох літ. «Е», вбиральні літ. «Д», «И», огорожі №1-7, вигрібна яма №8, колонки літ. «К», «К1». Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи №10541/11510/11511 від 30 червня 2017 року, експертом запропоновано два варіанта поділу домоволодіння [ADDRESS] з відсупом від ідеальних часток співвласників. Суд, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин та досліджених в судовому засіданні наданих доказів, прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, виходячи з наступних підстав. Під час судового розгляду судом встановлено, що позивач та [PERSON] та відповідач [PERSON] проживають у [ADDRESS] та користуються ним. Як вбачається зі змісту висновку судової будівельно-технічної експертизи №10541/11510/11511 від 30 червня 2017 року між сторонами склався фактичний порядок користування спірним домоволодінням, а саме: в користуванні [PERSON] знаходиться житлова кімната 2-4 площею 9,3 кв.м., житлова кімната 2-5 площею 8,9 кв.м. в житловому будинку літ. «А-1», прибудова літ. «А2-1», прибудова літ. «а», сарай літ. «Б», сарай літ. «З», вбиральня літ. «И», ворота №6, хвіртка №7, вигрібна яма №8, колонка літ. «К1»; в користуванні співвласника [PERSON] знаходиться коридор 1-2 площею 4,1 кв.м., житлова кімната 1-3 площею 9,8 кв.м., житлова кімната 1-4 площею 23,0 кв.м., частина приміщення 1-5 площею 4,5 кв.м. в житловому будинку літ. «А-1», прибудова літ. «А1-1», літня кухня літ. «В», сарай літ. «Г», вбиральня літ. «Д», альтанка літ. «Ж», огорожа №1, ворота №2, огорожа №3, ворота №4, хвіртка №5, колонка літ. «К», окрім того встановлено, що льох літ. «Е» - знесений. Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Відповідно до ст..356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно ч. 1 ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є в спільній частковій власності. Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. За змістом ст. 358 ЦК України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього, він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи №10541/11510/11511 від 30 червня 2017 року, з технічної точки зору провести розподіл житлового будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS] між співвласниками відповідно до ідеальних часток не надається можливим, експертом запропоновано два варіанти розподілу спірного житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами з відступом від ідеальної частки співвласників. Згідно ІІ варіанту судової будівельно-технічної експертизи, на якому наполягає позивач, позивачу виділяються наступні приміщення та надвірні будівлі: в житловому будинку літ. «А-1» - житлову кімнату 2-4 площею 9,3 кв.м., житлову кімнату 2-5 площею 8,9 кв.м., частину житлової кімнати 1-4 площею 15,0 кв.м.; по надвірним будівлям: огорожу №1 та особисто збудовані: прибудову літ. «А2-1», прибудову літ. «а», сарай літ. «Б», сарай літ. «З», вбиральню літ. «И», ворота №6, хвіртку №7, вигрібну яму №8, колонку літ. «К1», а всього по житловим та надвірним будівлям на загальну суму 249129,5 гривень, при цьому частина позивача за зазначеним варіантом складатиме 69/100 частин відступ від ідеальної частки позивача буде менше 24492 гривень; співвласнику [PERSON] пропонується виділити: в житловому будинку літ. «А-1» коридор 1-2 площею 4,1 кв.м.; житлову кімнату 1-3 площею 9,8 кв.м; частину житлової кімнати 1-4 площею 8,0 кв.м.; частину кухні 1-5 площею 4,5 кв.м.; прибудову літ. «А1-1» площею 7,4 кв.м., з надвірних будівель - літню кухню літ. «В»; сарай літ. «Г»; вбиральню літ. «Д»; альтанку літ. «Ж»; ворота № 2; огорожу №3, а всього по житловим та надвірним будівлям на загальну суму 113459,50 гривень, при цьому частина відповідача за зазначеним варіантом складатиме 31/100 частин, відступ від ідеальної частки відповідача буде більшим на 24492 гривень. Огорожу №1 за зазначеним варіантом пропонується залишити в загальному користуванні. Для здійснення запропонованого варіанту розподілу житлового будинку, необхідно провести наступні переобладнання: 1.стіну між приміщеннями 2-4 та 2-5 демонтувати, влаштувати приміщення житлової кімнати не менш ніж 15,0 кв.м., провести заходи щодо переопирання несучих конструкцій житлового будинку. 2.влаштувати дверний проріз між приміщеннями 1-4 та 2-4, вставити дверний блок. За зазначеним варіантом [PERSON] необхідно сплатити позивачу грошову компенсацію у розмірі 144167 гривень. Позивачем в ході судового розгляду наданий висновок про технічний стан несучих та огороджувальних конструкцій житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] наданий на її замовлення ТОВ «СПФ «Градостройпроект» (кваліфікаційний сертифікат експерта [PERSON] АЕ №004156), відповідно до якого вищевказані переобладнання з технічної точки зору є допустимими. Разом з тим, суд вважає неприйнятним для використання та реалізації при вирішенні питання щодо розподілу спірного домоволодіння такий поділ спірного домоволодіння, за яким позивачу та відповідачу виділяються приміщення по житловим будівлям та надвірні споруди зі здійсненням переобладнань згідно ІІ варіанту висновку судової експертизи, враховуючи наступне. Виходячи з аналізу змісту норм ст. ст. 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Відтак визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно до своєї частки в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), передає співвласнику частку житлового будинку та нежитлових приміщень, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі. Під неспівмірною шкодою господарського призначення слід розуміти суттєве погіршення технічного стану житлового будинку, перетворення в результаті переобладнання житлових приміщень на нежитлові, надання в рахунок частки приміщень, які не можуть бути використані як жилі через невеликий розмір площі або через неможливість їх використання (відсутність денного світла тощо). У тих випадках, коли в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина житлового будинку, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію й зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на будинок (постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 3 квітня 2013 р. у справі №6 -12цс13). Разом з тим, в силу положень статей 21, 24, 41 Конституції України та статей 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, у тому числі щодо захисту права спільної часткової власності. Правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування і розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права. При вирішенні будь-якого спору, що виникає з реалізації права спільної часткової власності, крім спеціальних норм варто враховувати і загальні засади цивільного законодавства (стаття 3 ЦК України) щодо справедливості, добросовісності та розумності, у взаємозв'язку і поєднанні з принципом врахуванням прав та інтересів усіх співвласників А тому при розгляді справи зазначеної категорії, суд має встановити наступне: чи є можливим виділ належної позивачу частки в натурі; чи допускається такий виділ згідно із законом; чи користуються спільним майном інші співвласники - відповідачі по справі; чи спроможні інші співвласники виплатити позивачу грошову компенсацію та чи не становитиме це для них надмірний тягар, тобто слід враховувати, що правовий режим спільної часткової власності має враховувати інтереси всіх її учасників і забороняє обмеження прав одних учасників за рахунок інших. Враховуючи викладене, оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, не зважаючи на наявність технічної можливості виділу частки майна позивача зі спільної часткової власності, вважає неможливим здійснити поділ майна в натурі за ІІ варіантом судової будівельно-технічної експертизи, на якому наполягає позивач, оскільки такий варіант взагалі не відповідає фактичному порядку користування, який склався між сторонами, при такому поділі відступ від ідеальних часток співвласників є значним. Матеріали справи не містять доказів того, що рівень доходу і матеріальний стан відповідача надає їй можливість сплатити позивачу визначену експертом суму компенсації у розмірі 144167 гривень і така сума не буде становити для неї надмірний тягар, а згода відповідача на таку компенсацію в матеріалах справи також відсутня. Крім того, для здійснення запропонованого варіанту розподілу житлового будинку, необхідно провести переобладнання у тій частині домоволодіння, яку пропонується виділити відповідачу, однак під час судового розгляду згоди на здійснення таких переобладнань відповідач не надавала, в тому числі у разі їх здійснення позивачем за власні кошти. Вимога позивача щодо покладення на неї обов'язку щодо здійснення всіх переобладнань за її рахунок взагалі не ґрунтується на вимогах закону, оскільки, у разі задоволення позову в частині визнання за відповідачем права власності на приміщення, в яких передбачається проведення переобладнань для здійснення запропонованого ІІ варіанту розподілу житлового будинку, здійснення таких переобладнань позивачем може призвести до порушення права власності відповідача, що є неприпустимим відповідно до вимог, передбачених ст. 391 ЦК України, ст. 41 Конституцією України, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. З підстав викладених вище, суд вважає несправедливим, нерозумним та неприйнятним розподіл домоволодіння і за варіантом № І судової будівельно-технічної експертизи, за яким позивачу пропонується виділити частку, яка складає 64/100, відповідачу - 36/100, оскільки при такому поділі відступ від ідеальних часток співвласників є також значним, а грошова компенсація, яка підлягає присудженню позивачу, більшою, аніж за ІІ варіантом, а саме 237744 гривень, крім того, такий варіант поділу домоволодіння передбачає проведення переобладнань, згода на які жодною із сторін не надана. Обґрунтовуючи свої вимоги про виділ частки майна в натурі, позивач посилається на те, що між нею та відповідачем існують протиріччя щодо фактичного визначення реальних частин будинку з господарськими будівлями та спорудами, що призводить до конфліктних ситуацій. Разом з тим, позивачем не надано жодних доказів щодо неможливості спільного користування майном, що знаходиться у спільній частковій власності сторонами. Надані позивачем письмові звернення, направлені на адресу [PERSON] щодо вирішення питання про виділ в натурі майна, що знаходиться у спільній частковій власності у добровільному порядку, жодним чином не свідчать про неможливість спільного користування майном та про наявність будь-яких протирічь між сторонами з приводу такого користування. В матеріалах справи також відсутні відомості щодо звернення сторін із вимогою про встановлення порядку користування житловим будинком та надвірними спорудами і будівлями. Крім того, суд звертає увагу на те, що позивач неодноразово уточнювала свої позовні вимоги та подавала уточнені позовні заяви в різних редакціях, в тому числі просила поділити спірне домоволодіння то за І варіантом судової будівельно-технічної експертизи, то за ІІ варіантом, що свідчить про відсутність її твердої позиції щодо поділу спірного домоволодіння. В уточненій позовній заяві в остаточній редакції від 21 травня 2018 року просила виділити їй та відповідачу приміщення та надвірні будівлі і споруди у спірному житловому будинку, які не співпадають із тими, що зазначені в ІІ варіанті поділу домоволодіння, запропонованого експертом у судовій будівельно-технічній експертизи, на якому вона наполягала, та не були предметом розгляду експертизи щодо можливості такого поділу з технічної точки зору. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Враховуючи викладене, суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі, відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір та судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються на позивача. Враховуючи викладене та

Outcome: dismissed