Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом, який представник підтримав у заяві про розгляд справи без його участі, та вимоги мотивує тим, що 08.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований у Реєстрі за №106124, про стягнення із [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» суми заборгованості за кредитним договором №AG9235963 від 10.05.2019 року в розмірі 23555,00 грн., а також 50,00 грн. за вчинення виконавчого напису. Даний виконавчий напис став підставою для відкриття приватним виконавцем виконавчого округу Сумської області Савенком О.Ю. виконавчого провадження №66355508. У відповідності до постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року по справі №826/20084/14, стягнення кредитної заборгованості на підставі виконавчих написів, станом на 08.06.2021 року, можливе виключно за нотаріально посвідченими угодами. Разом з тим, між сторонами не укладався будь-який правочин, що нотаріально посвідчувався, яким визначено грошове зобов`язання [PERSON] перед ТОВ «Вердикт Капітал». Крім того, оскаржуваний виконавчий напис був вчинений нотаріусом, який тимчасово не діє, згідно даних Єдиного реєстру нотаріусів. Тому позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №106124 від 08.06.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. про стягнення із [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором №AG9235963 від 10.05.2019 року. Ухвалою суду від 13.09.2021 року відкрито спрощене позовне провадження в даній цивільній справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті з викликом сторін. Представник ТОВ «Вердикт Капітал, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., приватний виконавець виконавчого округу Сумської області Савенко Ю.О., повідомлені належним чином про час та місце судового розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не сповістили, будь-яких пояснень з приводу заявлених вимог не надали, що не перешкоджає розгляду справи по суті у їх відсутність на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши матеріали справи у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 08.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем було вчинено виконавчий напис, зареєстрований у Реєстрі за №106124, про стягнення із [PERSON] , [INFO] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (код ЄДРПОУ 36799749), якому ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» відступило право грошової вимоги, суми заборгованості за кредитним договором №AG9235963 від 10.05.2019 року за період з 31.10.2019 року по 07.06.2021 року в розмірі 23555,00 грн., що включає: заборгованість за тілом кредиту - 7000,00 грн.; несплачені відсотки за користування кредитом - 16555,00 грн., а також 50,00 грн. за вчинення виконавчого напису, разом в сумі 23605,00 грн. (а.с.3). 03.08.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Сумської області Савенком Ю.О. відкрито виконавче провадження №66355408 з примусового виконання виконавчого напису №106124, вчиненого 08.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., щодо із [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 23605,00 грн. (а.с.4). Позивач вважає даний виконавчий напис необґрунтованим і таким, що вчинений с порушенням встановленого законом порядку. Між сторонами виникли цивільно-правові відносини, які регулюються ЦК України, ЗУ «Про нотаріат», а також Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5. Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Пунктом 19 статті 34 ЗУ «Про нотаріат» визначено, що нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії, як виконавчі написи. Згідно ст. 87 ЗУ «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 ЗУ «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затверджений Наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року. Згідно п. 3.1 та п. 3.2 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року, нотаріус вчиняє виконавчі написи: 1) якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; 2) за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 №1172. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року по справі №826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, саме: п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Установлені судовим розглядом обставини справи свідчать, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 08.06.2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року по справі №826/20084/14. Відповідно до пункту 1 Переліку, в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису, «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання». Згідно положень ст.ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази на підтвердження того, що укладений 10.05.2019 року між ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» і [PERSON] кредитний договір №AG9235963, який став підставою для вчинення оскаржуваного виконавчого напису, був нотаріально посвідчений. Викладене свідчить про наявність засад для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, саме у зв`язку з недотриманням умов його вчинення щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірного розміру заборгованості боржника. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду №172/1652/18 від 21.10.2020 року. Крім того, позивач оспорює факт укладення 10.05.2019 року абияких кредитних договорів з ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро». Жодних доводів на спростування вказаних тверджень представником відповідача суду надано не було. В обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог кредитора. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен відмовити у здійсненні виконавчого напису. Згідно правового висновку ВСУ, викладеного у постанові Касаційного цивільного суду від 14.08.2019 року по справі №569/8884/17, вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з переліком документів. Для правильного застосування положень ст.ст. 87, 88 закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент учинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час учинення нотаріусом виконавчого напису. У п. 10 «Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07.02.2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Суд звертає увагу, що з матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису нотаріус отримав від банку первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), у зв`язку з чим, у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком та суми відсотків, зазначені у написі, є безспірними. Крім того, суд зауважує, що [PERSON] вимоги про можливе стягнення заборгованості за кредитним договором, шляхом вчинення виконавчого напису, не отримувала. Також боржнику не було представлено можливості надати будь-які пояснення чи аргументи на предмет наявності ознак безспірності заборгованості, яку визначено до стягнення у оскаржуваному виконавчому написі нотаріуса. Викладене свідчить, що на момент вчинення виконавчого напису від 08.06.2021 року були наявні обставини, які викликають обґрунтовані сумніви щодо існування безспірної заборгованості [PERSON] перед стягувачем ТОВ «Вердикт Капітал» за кредитним договором №AG9235963 від 10.05.2019 року. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наданих позивачем доводів у їх сукупності, оскільки відповідачем не представлено суду жодних аргументів на спростування тверджень позивача та на підтвердження існування безспірної заборгованості за кредитним договором, за наявності якої було б можливим вчинення виконавчого напису, тому суд приходить до висновку, що оскаржуваний виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. №106124 від 08.06.2021 року повинен бути визнаний таким, що не підлягає виконанню. За таких обставин, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 908,00 грн. в рахунок повернення судового збору.

Outcome: approved