Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про збільшення розміру аліментів, в якому просить збільшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] , на підставі виконавчого листа № 442/8027/13-ц від 09.01.2014, виданого Дрогобицьким міськрайонним судом Льіввської області на користь [PERSON] на дочку [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі по 3000 грн. щомісячно. Позов мотивує тим, що рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області № 442/8027/13-ц вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на дочку [PERSON] , [INFO] , в розмірі по 600 грн. щомісячно, починаючи з 15.11.2013 і до досягнення дитиною повноліття. Вказане рішення слугувало підставою для видачі судом відповідного виконавчого листа. Зазначає про те, що встановлений рішенням суду розмір аліментів не забезпечує дитині належне матеріальне утримання, а розмір її доходу не дозволяє забезпечувати її всім необхідним без допомоги батька. 06.12.2020 суддею направлено запит до Відділу АДР Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області щодо реєстрації місця проживання відповідача, що містяться в картотеці реєстраційного обліку, відповідь на який судом отримано 04.02.2021. Ухвалою від 05.02.2021 в зазначеній справі відкрито провадження та постановлено розглядати дану справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подачі відзиву на позовну заяву. Також позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення. 01.03.2021 відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому просить у задоволенні позову відмовити, оскільки окрім визначеної суми аліментів він додатково надає позивачці кошти на утриманя дочки, купляє їй речі, регулярно спілкується, проводить разом з дочкою час, оплачував святкування Дня народження. Вказує, що працює за кордоном на сезонних роботах, проте має мінливий непостійний дохід, а тому не буде мати змоги щомісячно сплачувати аліменти в розмірі по 3000 грн. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. У відповідності до ч. 2ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цьогоКодексурозгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, суд дійшов наступних висновків. Встановлено, що сторони перебували у шлюбі (а/с 6) і є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] (а/с 4-зворот)). Крім того, встановлено та сторонами не оспорюється, що дитина проживає із матір`ю та перебуває на її утриманні. Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 27.12.2013 позов задоволено та вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на дочку [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі по 3000 грн. щомісячно, починаючи з 15.11.2013 і до досягнення дитиною повноліття (а/с 6). На підставі вказаного вище рішення суду 09.01.2014 Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області видано виконавчий лист, який звернуто до виконання у ДВС Бориславського міського управління юстиції (а/с 7). За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до частини 1 та 2 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Стаття 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. З огляду на вищенаведене, враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Тобто, закон надає право платнику аліментів або стягувачу звернутися до суду про зменшення або збільшення розміру аліментів, що визначені рішенням суду. Підставами для цього є зміна матеріального або сімейного стану сторін, погіршення або поліпшення стану їх здоров`я. Обґрунтовуючи підстави для збільшення розміру аліментів позивач покликалась на збільшення витрат на утримання дитини у зв`язку із віковими потребами на дитину та значним збільшенням прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В заперечення доводів позивача відповідач стверджує, що окрім визначеної суми аліментів він додатково надає позивачці кошти на утриманя дочки, купляє їй речі, регулярно спілкується, проводить разом з дочкою час, оплачував святкування Дня народження. Вказує, що працює за кордоном на сезонних роботах, проте має мінливий непостійний дохід, а тому, не буде мати змоги щомісячно сплачувати аліменти в розмірі по 3000 грн. На підтвердження чого відповідачем разом із відзивом долучено до матеріалів справи копії квитанцій, з яких вбачається, що у період з травня 2020 до грудня 2020 на імя [PERSON] , щомісячно було здійснено переказ коштів в сумі 1020 грн. Крім того, відповідач стверджує, що на його утриманні є його мама - інвалід ІІІ групи, надавши суду Довідку № 391830 та пенсійне посвідчення [PERSON] , з яких вбачається, що остання є інвалідом ІІІ групи безтерміново (а/с 21,22). Однак, суд не бере до уваги такі як докази, оскільки з таких не вбачається, що [PERSON] є матірю для [PERSON] . Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , станом на сьогоднішній день виповнилося 10 років. Прожитковий мінімум в Україні для дитини віком від 6 до 18 років, станом на 01.01.2021 становить 2395 грн. Отже, враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що стягувана з відповідача сума аліментів на дочку [PERSON] , [INFO] , в розмірі 600 грн. щомісячно є значно меншою, ніж передбачено законодавство, а тому не може забезпечити неповнолітній належний фізичний, інтелектуальний, духовний гармонійний розвиток. Оскільки, позивачем обгрунтовано доведено належними та допустимими доказами збільшення витрат на утримання дитини з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів, відповідач є особою працездатного віку та може бути працевлаштований на будь яку кваліфіковану роботу, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог. Враховуючи те, що обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, які повинні забезпечити належне утримання дітей до повноліття незалежно від розміру їх доходів, відповідач є працездатним, фізично здоровим, інших утриманців не має, суд вважає, що аліменти слід визначити в розмірі по 1200,00 грн на дитину щомісячно. Такий розмір аліментів на думку суду є об`єктивним з огляду на розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, узгоджується з встановленими обставинами справи, наданими доказами, вимогами СК України та виходячи із закріплених частиною 9 статті 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, сприятиме гармонійному фізичному та духовному розвитку дитини, а платник аліментів має можливість нести відповідні витрати. Поряд з цим, суд вважає за необхідне роз`яснити, що ч. 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, - що не позбавляє позивачку чи відповідача права за наявності вказаних підстав та доказів звернутись до суду з таким позовом. Відповідно до п. 6 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути 908 грн. судового збору в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial