Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-25 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом про зміну розміру аліментів шляхом зміни способу їх присудження, що стягуються з відповідача за рішенням суду на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], та стягувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які підлягають індексації відповідно до закону, щомісячно. Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Верховинського районного суду від 23.06.2011 з відповідача стягуються аліменти на утримання дитини в розмірі ? частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зазначає, що у зв'язку з зростанням економічної кризи в державі її матеріальне становище ускладнилось, ріст цін призводить до необхідності витрачати на утримання дитини більше коштів, а саме: на харчування, одяг, взуття та навчання і їй одній важко утримувати сина згідно його потреб, враховуючи, що він навчається у ліцеї, відвідує різні гуртки, а на кошти, які відповідач сплачує згідно рішення суду, неможливо належним чином утримувати дитину, оскільки розмір аліментів визначений судом не відповідає мінімуму, який встановлений законом на даний час. Просить позов задовольнити. Ухвалою судді від 10.10.2018 було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач, у встановлений судом строк, на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надав. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК Україниякщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно до свідоцтва про народження серії І-НМ №153294 від 15.10.2002, позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] являються батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Як вбачається із виконавчого листа виданого Верховинським районним судом 04.08.2011, на підставі рішення Верховинського районного суду від 23.06.2011 справа № 2/0903/312/11 із [PERSON] в користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] в розмірі ? частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, розпочинаючи з 03.06.2011 та до досягнення нею повноліття (а.с.6). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. За змістом положень статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Таким чином суд вважає, що встановлений розмір аліментів судом може бути переглянутий та збільшений або зменшений судом у випадку наявності для цього передбачених законом підстав. При цьому за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження. Така позиція суду кореспондується із правовими висновками Верховного Суду України, зроблених у постанові за наслідками розгляду справи № 6-143цс13. Одночасно суд враховує, що відповідно до внесених змін у ч.1 ст.184 Сімейного кодексу України на даний час визначено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Тому при наявності заяви одержувача аліментів суд вправі змінити спосіб їх присудження із частки на тверду грошову суму. Позивач ствердила, що неповнолітній син [PERSON] перебуває виключно на її матеріальному утриманні. В той же час відповідач жодної матеріальної допомоги, крім аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання сина не надає. В силу зростання дитини та збільшенні її потреб щодо матеріального забезпечення вона самостійно не в змозі забезпечити матеріальні потреби дитини, а тому бажає змінити спосіб присудження аліментів та стягувати на її користь аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі. Частиною 2 статті 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Однак, рішенням Верховинського районного суду раніше встановлено розмір аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. А тому, враховуючи, що на даний час вік та потреби дитини змінилися, встановлений раніше розмір аліментів не відповідає мінімальному гарантованому розміру аліментів на одну дитину та не забезпечує гармонійного розвитку дитини, позовні вимоги є підставними. В той же час позивачем не доведено перед судом належними, допустимими та достатніми доказами факту достатності заробітку (доходу) відповідача платника аліментів для покладення на нього обовязку сплати аліментів у розмірі, що перевищує гарантований розмір аліментів на одну дитину. Таким чином, суд враховуючи стан здоров'я, матеріальне становище дитини, його потреби, матеріальне становище платника аліментів та виходячи з визначеного законодавством рівного обов'язку батьків щодо утримання неповнолітніх дітей, прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, інфляційних процесів, що відбувалися у державі впродовж періоду з 2011 по 2018 роки, приходить до переконання, що встановлений раніше розмір аліментів рішенням суду підлягає збільшенню шляхом зміни способу їх присудження, та підлягає стягуванню у твердій грошовій сумі у розмірі 1200 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, які відповідач зобов'язаний сплачувати на утримання дитини щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. При цьому такий розмір аліментів є достатнім, та таким, що здатний забезпечити дитині належні умови для існування, повноцінного розвитку та належних умов проживання. У звязку із наведеним слід позовні вимоги задовольнити частково.

Outcome: partial