Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом. Стислий виклад позиції позивача. Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] помер її чоловік - [PERSON] , після смерті якого залишилося спадкове майно. За поважних причин своєчасно не звернулася до нотаріальної контори за оформленням спадщини, так як працює у лікарні, а у 2020 р. був проголошений карантин у зв`язку із поширенням COVID-19 і вона обмежила своє спілкування з людьми та відвідування установ. Просила визначити для неї, додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті чоловіка. Ухвалою від 24.05.2021 р. відкрито провадження по справі. Ухвалою від 23.06.2021 р. закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду. Ухвалою від 19.07.2021 р. задоволено клопотання позивача, витребувані докази по справі. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Суд, дослідивши надані матеріали та проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, прийшов до наступного. 30.08.1986 р. [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та взяла прізвище чоловіка. [PERSON] помер [INFO] . Постановою від 06.01.2021 р. у вчиненні нотаріальних дій було відмовлено у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини . Згідно повідомлення Першої селидівської державної нотаріальної контори, після смерті[PERSON] свідоцтв про право на спадщину не видавалось, заповітів не посвідчувалось. Зазначені обставини встановлені з документів в матеріалах справи. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Згідно з ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. При цьому, зі змісту ст.ст.55, 124 Конституції України та ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод випливає, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Відповідно до положень ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ст. 76-81 ЦПК України засобами доказування у цивільній справі є письмові, речові і електронні докази, висновки експерта, показання свідків. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. У відповідності ст. 1269 ЦК України заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином, необхідною умовою застосування вказаної правової норми є поважність пропуску строку для прийняття спадщини. Відповідно до вимог ч. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивач через поважні причини пропустила строк на прийняття спадщини, а тому позовна заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved