Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі ј з усіх видів заробіку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Заявлені позовні вимоги мотивує тим, що 11.06.2010 року у Франківському відділі реєстрації актів цивільного стану Головного міського управління юстиції зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що зроблено актовий запис № 213. Від шлюбу [INFO] у сторін народилася донька, - [PERSON] , [INFO] . За три останні місяці до дня подачі вказаного позову відповідач купив лише продукти харчування, а жодних коштів недає. В сукопністі три покупки складали орієнтовно 900,00 гривень. Контів на інші потриби дитини не надає. Утриманням дитини займається лише вона, а саме орендує квартиру, купляє одяг дитині, продукти харчування та при потребі ліки. Офіційне місце праці відповідача Львівський міжнародний аеропорт імені Данила Галицького. Також відповідач таксує на УБЕРІ та БОЛТ. На підставі вищевикладеного, просить задоволити позовні вимоги. Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 06 серпня 2020 року відкрито провадження у спрощеному порядку без виклику сторін. Судом встановлено, що відповідач відзиву на позов не подав, та клопотання про розгляд даної справи у загальному порядку до суду не надходило, за таких обставин суд приходить до переконання про можливість розгляду справи за наявних у матеріалах справи доказів. З`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. Частиною 1 ст. 5 ЦПК України, передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно роз`яснень п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі», оскільки, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. За вимогами статті 12, 80, 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 11.06.2010 року у Франківському відділі реєстрації актів цивільного стану Головного міського управління юстиції зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що зроблено актовий запис № 213, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу у сторін народилася донька, - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується наявною у матеріалах справи копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Судом встановлено, що відповідач є працездатного віку, що підтверджується наявними у матеріалах справи доказами. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 5 ст. 183 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Разом з тим, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вирішуючи питання про аліменти, які необхідно стягувати з відповідача, суд виходить з того, що відповідно до ст. 183 СК України, судом визначається частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину. Відповідно до ст. 191 ч. 1 СК України, передбачено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно із ст .6 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч. ст. 89 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч. 2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільного права та інтересів є припинення дії, яка порушує право. Суд може захистити цивільне право і інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим . Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. На підставі вищевикладеного, суд приходить до переконання, що заявлений позов є підставний та підлягає до задоволення, так як визначений позивачкою розмір аліментів є обгрунтованим та підтверджується наявними у матеріалах справи доказами. В свою чергу, відповідач проявив байдужість щодо розгляду справи та не надав жодних доводів щодо спростування заявлених позовних вимог. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. А тому суд прийшов до висновку, що з відповідача в користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 840, 80 грн. На основі вищевикладеного,

Outcome: approved