Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом і свої вимоги мотивує тим, що вона з відповідачем перебуває у шлюбі. Від подружнього життя вони мають доньку [PERSON] , [INFO] . В даний час сім`я позивача та відповідача розпалася, подружні відносини припинені, відповідач не надає кошти на утримання дитини. Тому позивач просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між ними та стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі ј частки з усіх видів доходу відповідача, починаючи з дати подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Також, оскільки вона на даний час знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, просить стягувати кошти на своє утримання в розмірі ј частки з усіх видів доходу відповідача, щомісячно, до досягнення дитиною [PERSON] трьох років. В судове засідання позивач та її представник не з`явилися, від представник позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання також не з`явився, направивши заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі. У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Судом встановлено, що сторони по справі вступили в шлюб 30 липня 2016 року, який зареєстровано у Зарічному районному у місті Суми відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, за актовим записом № 352, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 6). Від сумісного життя сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . В зв`язку з тим, що подружжя втратило почуття любові, взаємоповаги та порозуміння один до одного, у них постійно виникають конфлікти та сварки, вони вважають, що їх сім`ю зберегти неможливо. На даний час вони проживають кожен своїм життям і не підтримують шлюбних стосунків. Позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу з відповідачем. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст. 24 СК України). Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним за свою поведінку в сім`ї (ст. 55 СК України). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України). Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. На даний час дитина зареєстрована\~та проживає\~разом з\~матір`юта знаходиться на повному її утриманні, що підтверджується довідкою Н.Сироватської сільської ради Сумського району Сумської області № 368 від 03.06.2019 року (а.с. 8). Згідно з положенням ч. 1 ст. 122 Сімейного Кодексу України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Відповідно до ст. 141 ч. 1 СК України мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно чи перебувають вони у шлюбі між собою. \~ З урахуванням \~п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № N 16 від 12.06.98р. «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України» (Із змінами, внесеними згідно з Постановою \~Верховного Суду \~N 3 від 15.05.2006р.), у частині, яка не суперечить Сімейному Кодексу України при вирішенні таких спорів суди повинні виходити не з формальних міркувань, \~а \~з фактичних інтересів дітей та умов їх нормального виховання. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. \~ Зважаючи на те, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] , то він за законом зобов`язаний надавати матеріальну допомогу на її утримання, а тому з [PERSON] необхідно стягувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини та відповідача, який офіційно працює оператором ТОВ «Технологія», а тому вважає за необхідне стягувати з відповідача аліменти в розмірі ј частини від усіх видій його заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до її повноліття. Також, зважаючи на те, що [PERSON] знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, іншого джерела заробітку немає, то у відповідності до ст. 84 Сімейного Кодексу України суд рахує за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача кошти на її утримання в розмірі ј частини від усіх видій його заробітку, щомісячно, до досягнення дитиною [PERSON] трьохрічного віку, тобто до [INFO] . Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір 768 грн. 80 коп., а також витрати, понесені позивачем на сплату судового збору у сумі 768,40 грн.

Outcome: approved