Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, який нею був в подальшому уточнений, в якому вона просить визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житлом за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позову зазначено, що позивач є власником квартири [ADDRESS] . У 2009 чи 2010 році дідусь позивача [PERSON] попросив надати згоду на реєстрацію відповідача за вказаною адресою, у зв`язку з тим, що останній був громадянином США та йому потрібно було бути зареєстрованим у м. Харків, аби залишитись проживати та працювати у місті Харків, а в подальшому- отримати громадянство України. Позивач погодилась на прохання дідуся та надала згоду на реєстрацію відповідача у квартирі. Однак останній жодного дня не проживав у помешканні. Позивач зазначає, що їй достеменно відомо, що декілька років відповідач проживає у Росії, проте його адреса та контактний телефон їй невідомі. Весь час, що відповідач не проживає у помешканні за місцем реєстрації, позивач змушена сплачувати послуги з надання газопостачання та постачання тепла у житло і за зареєстрованого у квартирі відповідача. Відповідно до ухвали суду від 10.07.2019 провадження у справі відкрито та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликам сторін. Позивач та представник позивача в судовому засіданні позов підтримали та просили задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, відзив на позовну заяву не надав, у зв`язку з чим суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Суд, вислухавши позивача та її представника, дослідивши надані докази в їх сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 25.04.1994 року та договору дарування від 22.04.2011 року, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , 30.08.2014 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , після чого змінила прізвище на « [PERSON] ». Згідно довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 10.07.2019 року, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відповідно до листа Основ`янського відділу поліції ГУНП в Харківській області від 17.09.2019 за № 92аз/119-63/01/12-2019 [PERSON] із заявами про чинення йому перешкод у користуванні квартирою з адресою: [ADDRESS] , не звертався. Згідно відповіді АТ «Укрпошта» від 24.09.2019 року № 21-Ф-16222, кореспонденція на ім`я [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , не надходить. Відповідно до листа КНП «Міська поліклініка № 25» ХМР від 16.10.2019 року № 01/0.33-1188/0/536-19, [PERSON] за медичною допомогою останній раз звертався 27.03.2014 року, декларацію про вибір лікаря не укладав. За клопотанням позивача у судове засідання у якості свідків були викликані [PERSON] та [PERSON] . Свідки [PERSON] та [PERSON] повідомили, що є сусідами позивача та їм відомо, що [PERSON] тривалий час за місцем реєстрації не проживає, його особисті речі відсутні, витрати по утриманні квартири він не несе. Згідно ч. 1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Частиною 1 ст.319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. З ч. 2 ст.405 ЦК України вбачається, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. На підставі наданих доказів, суд вважає доведеним, що відповідач втратив право користування жилою площею за адресою реєстрації, тому що не проживає в квартирі понад 1 рік без поважних причин, що підтверджується наданими доказами. Наявних даних, що позивач порушив права відповідача на проживання, суду не надано, в зв`язку з чим суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі. Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місце проживання в України», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Outcome: approved