Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-31 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом до Ставненської сільської ради Великоберезнянського району Закарпатської області про визнання права власності за набувальною давністю на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги мотивує тим, що з 07 липня 1983 року він придбав у громадянки [PERSON] будинок на підставі договору купівлі-продажу і з того часу постійно, безперервно, відкрито проживає в ньому. Зазначений будинок належав продавцю на підставі довідки № 126 від 11.05.1983 року та запису в по господарській книзі № 1 виконкому Ужоцької сільської ради. До сьогоднішнього дня позивач не здійснював реєстрації будинку на своє ім`я та й зазначений договір у державних реєстраторів не може бути зареєстрований. Враховуючи наведене позивач просить позов задовольнити та визнати за ним право власності за набувальною давністю на зазначене майно. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю. Не заперечує проти винесення судового рішення на стадії підготовчого судового засідання. У судове засідання представник відповідача - голова Ставненської сільської ради Мандрик Іван також не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечив, позовні вимоги визнав та не заперечує проти винесення рішення на стадії підготовчого судового засідання. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно договору купівлі-продажу від 07 липня 1983 року [PERSON] придбав від [PERSON] житловий будинок в [ADDRESS] . Вказаний будинок належав [PERSON] на підставі довідки виконкому Ужоцької сільської ради народних депутатів № 126 від 11 травня 1983 року. З технічного паспорту на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, зведеного акту вартості будинків, господарських будівель та споруд в [ADDRESS] виданого КП «Великоберезнянське РБТІ» від 25.03.2013 р. № 5247 значиться власник [PERSON] (позивач). З будинкової книги для прописки громадян, проживаючих в будинку [ADDRESS] . Ужок вбачається, що [PERSON] зареєстрований за вищевказаною адресою. Згідно виданої Ставненською сільською радою довідки № 8 від 12 січня 2021 року [PERSON] дійсно являється головою дворогосподарства за адресою [ADDRESS] . З повідомлення Великоберезнянського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) вбачається, що [PERSON] померла [INFO] (а.з. про смерть № 316 від 22 квітня 1997року). Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ч. 1 ст. 344 цього Кодексу, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Як роз`яснено в п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07 лютого 2014 року при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, що володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні (вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна); володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності (для нерухомого майна протягом 10 років). Відповідно до ч. 4 ст. 344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Враховуючи, що заперечень проти позову не надійшло, позивач спірним майном відкрито, безперервно володіє понад 10 років, таким чином, визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за позивачем в порядку набувальної давності відповідає положенням чинного законодавства України, а заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved