Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою про стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої дитини в розмірі 1\\4 частки з усіх видів його заробітку, та аліментів на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що знаходиться в шлюбі з відповідачем, зареєстрованому 09.06.2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дзержинського міського управління юстиції у Донецькій області, за актовим записом № 95. У шлюбі у них [INFO] народилася дитина - син [PERSON] . На теперішній час шлюбні відносини фактично припинені, спільне господарство не ведеться. З часу припинення шлюбних відносин, відповідач не надає малолітньому сину матеріальну допомогу на його утримання та матеріальну допомогу на утримання позивача. На думку позивача, відповідач може сплачувати аліменти на утримання дитини та її утримання до досягнення дитиною трирічного віку щомісяця. Позивач у судове засідання не з`явилася, просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує повністю, наполягає на їх задоволенні, проти розгляду справи на підставі ст. 280-282 ЦПК України не заперечує. Відповідач в судове засідання не прибув з невідомої суду причини, про день, місце і час судового розгляду був повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи за його відсутністю суду не надав. Справа розглядається на підставі ст. 280 ЦПК України заочно. Дослідив матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з таких підстав: Судом встановлено, що під час перебування у шлюбі у сторін по справі [INFO] народився син [PERSON] , батьком якого в свідоцтві про народження зазначено відповідача по справі [PERSON] ( а.с.5). Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 2 ст. 84 СК України \~дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Із змісту позовної заяви вбачається, що ніким і нічим не спростовано, малолітня дитина проживає разом з матір`ю, позивачем по справі. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 СК України враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів сім`ї, батьків, дітей. Судом встановлено, що позивач доглядає за дитиною, якій ще не виповнилося 3 років та не отримує матеріальної допомоги від чоловіка. Останній є працездатною особою, і спроможний платити аліменти на утримання дитини та \~дружини, до виповнення дитиною трьох років. Також судом не встановлено факту захворювання відповідача [PERSON] якими-небудь хронічними захворюваннями, а також перебування на його утриманні інших дітей або непрацездатних членів сім`ї. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин, суд вважає, що відповідно до ст. 183 СК України розмір аліментів на утримання дитини може складати 1/4 частку з усіх видів доходу відповідача щомісяця та 1/4 частки з усіх видів доходу відповідача щомісяця на утримання дружини до досягнення дитиною, сином [PERSON] [INFO] , трирічного віку. Сплачуючи аліменти саме в такому розмірі відповідач, як зможе надавати матеріальну допомогу на утримання дитини та дружини, так і вирішувати свої особисті питання матеріального характеру. Відповідно до ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеність перед судом їх переконливості. Таким чином, суд доходить висновку про доведеність заявлених позовних вимог, тому вони підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судовий збір, пов`язаний з розглядом справи, покладається на відповідача. У зв`язку з тим, що позивач [PERSON] на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів, то судовий збір у сумі 840,80 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved