Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на своє утримання посилаючись на те, що рішенням Калуського міськрайонного суду від 12.06.2018 року відповідача визнано батьком її дитини - дочки [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Однак, позивачка не працює, так як не має з ким залишити дитину, отримує допомогу на дитину щомісячно по 860 грн.,і даних коштів не вистачає для нормального життєвого рівня. У добровільному порядку відповідач матеріальної допомоги на її утримання та утримання дитини не надає, хоча має таку можливість. Оскільки позивач не в змозі самостійно утримувати себе та дитину, вона просить суд стягнути з відповідача аліменти на своє утримання як жінки, яка не перебувала в зареєстрованому шлюбі, в твердій грошовій сумі у розмірі по 2000 грн. щомісячно , починаючи стягнення від дня пред'явлення позову і до досягнення дочкою трьохрічного віку. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує у повному обсязі та просить суд його задоволити, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач відзив до суду не подав, в судове засідання не зявився з невідомих для суду причин, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області 26 жовтня 2018 року . Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] року народилася [PERSON] , батьками якої в Свідоцтві про народження (а.с. 5) вказані сторони спору. Дитина проживає разом з позивачем. На даний час позивачка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку та отримує матеріальну допомогу в розмірі 860 грн. щомісячно (а.с.6). Відповідно до частини 2 статті 91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої-четвертої статті84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Відповідно ч.2,4 до ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трирічного віку за умови, якщо чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Враховуючи те, що дитина проживає разом з позивачем, а також те, що дочці не виповнилося три роки, у позивача виникло право на отримання аліментів від відповідача на її утримання як жінки відповідно до приписів статті 91 СК України. Відповідно до ст. 79 СК України аліменти на дружину за рішенням суду присуджуються від дня пред'явлення позову. Згідно з положеннями визначеними ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідач не повідомив суд про наявність обставин, що мають істотне значення при вирішенні судом питання щодо розміру аліментів та не надав суду доказів того, що він позбавлений можливості сплачувати аліменти на утримання позивача в запропонованому розмірі. Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання позивача як жінки , з якою він не перебував в зареєстрованому шлюбі , в твердій грошовій сумі у розмірі по 2000 грн. щомісячно та до досягнення дочкою трьохрічного віку. Також, згідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позивача звільнено від сплати судового збору за подачу даного позову, він підлягає до стягнення в дохід держави з відповідача у розмірі 704,80 гривень.

Outcome: approved