Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вищезазначеним позовом, після уточнення його в судовому засіданні просить стягнути із [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 2300 грн. щомісяця, починаючи з 01.07.2014р. і до досягнення нею повноліття. Свої вимоги позивач обґрунтувала тим, що 29.05.2003 року вона разом з відповідачем одружилась та проживали однією сім'єю. За час спільного проживання у них народилась донька [PERSON], [INFO] Шлюбні відносини між нею та чоловіком припинено, так як їх шлюб на даний час розірвано. На даний час відповідач не спілкується із дітьми і стосунків не підтримує, про фізичний і духовний розвиток дитини не дбав і не цікавився, здоров'ям, навчанням та вихованням дитини не займався і не цікавився, участі у вихованні дитини не приймав, будь-якої матеріальної допомоги на утримання дітей не надавав. На даний час дитина проживає із позивачкою, яка її самостійно утримує та виховує, а тому вона змушена звернутись до суду із позовом про стягнення на її користь аліментів на утримання дочки. Згоди про добровільну сплату аліментів між нами не досягнуто. У судове засідання позивач з'явилася, позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити та стягнути із відповідача аліменти на дочку у сумі 2300 грн. щомісячно. Відповідач в судове засідання з'явився. Позовні вимоги визнав частково, а саме в частині стягнення із нього аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 13.05.2014 року до її повноліття. Щодо інших позовних вимог заперечував та подав до суду письмові заперечення проти вказаного позову, мотивуючи тим, що за період проживання його із позивачем та дитиною добровільно щомісячно надавав кошти на утримання доньки та приймав участь у її вихованні, на підтвердження, долучив до матеріалів справи копії платіжних доручень. Заслухавши доводи і заперечення сторін по справі, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає заявлений позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про одруження [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 29.05.2003 р. (а.с.4). 25.01.2008р. шлюб між позивачем та відповідачем розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с.3). Під час перебування у шлюбі у них народилась донька [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.5). [PERSON] та [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою УЖКГ «Біличі» (а.с.2). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 цього кодексу передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач як батько неповнолітньої [PERSON] нерегулярно надає кошти на її матеріальне утримання, дочка знаходиться на утриманні позивачки, то суд з врахуванням вимог ст.182, 183 Сімейного Кодексу України стягує з відповідача на користь позивачки аліменти на дитину в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Суд не бере до уваги посилання позивача на той факт, що відповідач у добровільному порядку не надає їй грошові кошти на утримання дитини, оскільки у судовому засіданні встановлено та доведено копіями відповідних платіжних доручень про перерахуванням ним коштів на рахунок позивача. Крім того, суд вважає, що розмір аліментів, на якому наполягає позивачка, не є повністю підтверджений доказами, а тому суд стягує із відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини в розмірі - 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому у зв'язку із задоволенням позовних вимог суд вважає, що із відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved