Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-07 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] 06 вересня 2018 року звернулися в Київський районний суд м. Полтави з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Посилалися на те, що є співвласниками житлового будинку № 8 по вул. Клубнична в м. Полтаві, відповідач [PERSON] зареєстрований в будинку, але не проживає за місцем реєстрації з 2012 року. Просили суд визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою м. Полтава, вул. Клубнична, 8. Згідно з ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 06 вересня 2018 року відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи про дату, час та місце розгляду. В судовому засіданні позивачі повністю підтримали подану до суду позовну заяву, посилаючись на викладені в ній обставини. Відповідач в судове засідання не зявився, будучи повідомленим про час та місце розгляду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, відзив на позовну заяву не подавав, про причини своєї неявки суд не повідомив, з жодними клопотаннями до суду не звертався. Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши зібрані в справі докази, приходить наступних до висновків. Судом встановлено, що позивачі [PERSON] та [PERSON] є співвласниками житлового будинку № 8 по вул. Клубнична, 8 у м.Полтаві відповідно до Договору дарування від 11 жовтня 2005 року, посвідченого державним нотаріусом Другої Полтавської державної нотаріальної контори [PERSON] Право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 11 жовтня 2017 року №1-2863. Відповідач [PERSON], [INFO], в житловому будинку №8 по вул. Клубнична в м. Полтаві знаходиться на реєстраційному обліку, але не проживає з 2012 року. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Норми ст. ст. 386, 391 ЦК України передбачають умови та порядок захисту права власності. Відповідно до ст. ст. 386, 391 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад 1 рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як встановлено дослідженими судом доказами, відповідач [PERSON] не проживає в житловому будинку №8 по вул. Клубнична в м. Полтаві з 2012 року, що підтверджується актом від сусідів по будинку, засвідченим головою ОСН «Яківці» [PERSON] 27.08.2018 року. Наявність реєстрації відповідача в будинку, співвласниками якої є позивачі, порушує їх права на вільне володіння та користування приватною власністю, а саме позивачі несуть додаткові витрати на оплату комунальних послуг. З цих підстав порушене право підлягає захисту. Обираючи спосіб захисту порушеного права, суд виходить з того, що порушення прав позивача не повязане з позбавленням власності, тому вважає за можливе визначити спосіб захисту порушеного права шляхом визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Тому позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню. При вирішенні справи суд також виходить з того, що рішення суду, яке набрало законної сили, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, є підставою для зняття особи з реєстрації за такою адресою. Також відповідно до норм ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені та документально підтверджені судові витрати в розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved