overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-27 00:00:00

Позивач звернулася з даним позовом до відповідача. На обґрунтування позову послалася на те, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 10.01.2018 року. Від подружнього життя мають сина [PERSON] , [INFO] . Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося, проживають окремо, подружні відносини припинені. Ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 20.02.2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання у справі по суті з викликом сторін. Сторони у судове засідання не з`явилися, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позивач зазначила, що позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Відповідач зазначив, що позов визнає в повному обсязі, погоджується на розірвання шлюбу. Відповідно до реч. 2 ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що сторони з 10.01.2018 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від подружнього життя сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя в сторін не склалось, шлюбні відносини між сторонами припинені, проживають окремо, втратили один до одного почуття любові. Відповідно до ст.ст.104-105 СК України шлюб може припинятися внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ст.112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. При таких обставинах, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх сім`ї є неможливе та суперечитиме моральним засадам суспільства, тому шлюб між ними слід розірвати. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 840,80 грн. сплаченого судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-30 00:00:00

Позивач звернулася з даним позовом до відповідача. На обґрунтування позову послалася на те, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 24.07.2008 року. Від подружнього життя мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини припинені, втратили один до одного почуття любові та поваги. Ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 11.02.2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання у справі по суті з викликом сторін. Сторони у судове засідання не з`явилися, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позивач зазначила, що позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Відповідач зазначив, що позов визнає в повному обсязі, погоджується на розірвання шлюбу. Відповідно до реч. 2 ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що сторони з 24.07.2008 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від подружнього життя сторони мають двох синів: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження. Сімейне життя в сторін не склалось, шлюбні відносини між сторонами припинені, втратили один до одного почуття любові. Відповідно до ст.ст.104-105 СК України шлюб може припинятися внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ст.112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. При таких обставинах, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх сім`ї є неможливе та суперечитиме моральним засадам суспільства, тому шлюб між ними слід розірвати. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 840,80 грн. сплаченого судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

Позивач звернулася з даним позовом до відповідача, обґрунтувавши його тим, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 20.12.1986 року. Від шлюбу мають чотирьох дітей, в тому числі неповнолітнього [PERSON], [INFO]. В зв'язку з постійними сварками і суперечками сімейні стосунки між ними припинено і протягом останніх чотирьох років вони проживають окремо і ведуть окремо господарство. Дитина проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Будь - якої участі у вихованні та утриманні дитини відповідач не приймає. Джерела постійного доходу та місце офіційного працевлаштування у відповідача відсутні, в зв'язку з чим просить покласти на нього обов'язок щодо сплати аліментів на дитину у фіксованій сумі у розмірі 500 грн. щомісячно. Просить стягнути аліменти з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. щомісячно починаючи з 18 грудня 2013 року і до досягнення сином [PERSON] повноліття, тобто до [INFO] року. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позові. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. У відповідності до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що відповідач являється батьком [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем ( а.с. 5 ). Приймаючи до уваги вищевикладене, згоду сторін, та враховуючи те, що відповідач офіційно не працює, має нерегулярний дохід, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. починаючи з 18 грудня 2013 року і до досягнення [PERSON] повноліття. Відповідно до ст. ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-09 00:00:00

Позивач звернулася з даним позовом до відповідача про визнання права власності на квартиру [ADDRESS]. У подальшому позивач уточнила позовні вимоги та просила визнання дійсним договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] та визнання права власності на вказану квартиру. Представник позивача надалв до суду заяву, у якій позовні вимоги підтримав та просив суд його задовольнити в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце слухання справи повідомлялася судом належним чином, причини неявки суду невідомі. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, в порядку заочного розгляду. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. 28.08.2003 року між [PERSON] та [PERSON] на Товарній біржі «Юрінформ» був укладений договір № 163 купівлі-продажу квартири [ADDRESS], яка належала відповідачу на підставі «Договору купівлі-продажу» від 27.05.2003 року, посвідченого Нікітіним Р.В, приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу, реєстровий номер №4095, та зареєстрованого в Миколаївському бюро технічної інвентаризації 11.06.2003 року в реєстровій книзі №90 під реєстровим номером №15984. Вказаний Договір купівлі-продажу квартири був зареєстрований у «Журналі угод з нерухомим майном» за №163 від 28.08.2003 року. У відповідності до ч. 2 ст.47 ЦК УРСР, який діяв на час укладення договору, постанови №9 Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників, прокурора вправі визнати угоду дійсною. Сторонами виконані всі суттєві умови договору купівлі - продажу, передбаченіст. 224 ЦК УРСР. Продавець передав майно покупцю, а той в свою чергу передав продавцю обумовлену сторонами вартість майна. Відповідач від нотаріального посвідчення договору ухилився. При таких обставинах, в силу правил, встановлених ч. 2ст. 47 ЦК УРСР, суд дійшов висновку про необхідність визнання спірного договору дійсним. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не забороняється законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не впливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Оскільки права позивача порушуються та усунення порушення прав позивача не є можливим у інший спосіб, за такого слід визнати за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-21 00:00:00

Позивач звернулася з даним позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дочки [PERSON], [INFO]. Позивач позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.. Представник третьої особи\~ вважала позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час та дату судового засідання повідомлена належним чином, заперечень проти позову не надала. Судом ухвалено про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Обставини справи, встановлені судом. [PERSON], [INFO], є матір*ю [PERSON], [INFO]. Відомості про батька дитини записні відповідно до ч. 1\~ст. 135 СК України. Згідно інформації, наданої дошкільним навчальним закладом №128 02.02.2016 року, дитиною [PERSON] опікується бабуся [PERSON] Мати не працює, в дошкільному закладі не з*являється, життям дитини не цікавиться, всі фінансові витрати на утримання дитини здійснює бабуся. За довідкою-характеристикою від 10.03.2016 року, наданою Центральним ВП ГУНП в Миколаївській області, [PERSON] характеризується негативно, зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя, не працює, не приймає участі у вихованні доньки, знаходиться на обліку у Центральну ВП, як «сімейний дебошир». Постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 16.12.2014 року [PERSON] притягувалася до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, а саме ухилення від виконання передбачених законодавством обов*язків щодо забезпечення необхідних умов виконання неповнолітніх дітей. Отже, відповідач піклуванням про фізичний і духовний розвиток дитини не займається, від матеріального утримання та виховання ухиляється. Згідно висновку заступника міського голови, виконком Миколаївської міської ради вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дочки [PERSON], [INFO].. За такого, на підставі ст. ст.164,165 СК України, суд приходить до висновку, що мати не виконує належним чином своїх батьківських обов*язків, участі у вихованні та утриманні дитини не приймає, а тому відповідача слід позбавити батьківських прав відносно дочки. У відповідності дост. 88 ЦПК Україниз відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-15 00:00:00

Позивач звернулася з даним позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав відносно його неповнолітнього сина [PERSON] В обгрунтування позовних вимог позивач вказала на те, що відповідач не виконує батьківського обов'язку щодо сина, не піклується про стан здоров'я дитини, фізичний та моральний розвиток, не надає матеріальної допомоги. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просила позов задоволити. Представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутності та позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, був повідомлений належним чином. Представник третьої особи надав заяву про розгляд справи у його відсутності та вважав позов таким, що підлягає задоволенню. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом досліджено свідоцтво про народження серії 1-ФП № 106204 від 08.12.2000 р. за № 2511, згідно якого 22.11.2000, народився [PERSON], батьками якого є: батько [PERSON], мати- Ревва [PERSON]. Судом досліджено свідоцтво про розірвання шлюбу серії 1-ФП № 033710, згідно якого 19.02.2008 р. розірвали шлюб [PERSON] та [PERSON], про що зроблено відповідний актовий запис № 81. Судом досліджено рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 23.08.2012 р. , згідно якого було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] щомісяця у розмірі 500 грн з подальшою індексацією відповідно до закону, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21 березня 2012 р. до повноліття дитини. Судом досліджено характеристику видану за місцем проживання житлово-комунальним підприємством Миколаївської міської ради «Бриз» від 22.09.2018 року згідно якої мати дитини- Ревва [PERSON] характеризується позитивно, самостійно виховує сина, який повністю знаходиться на її утриманні. Судом досліджено характеристику Миколаївського морського ліцею імені професора [PERSON] щодо [PERSON], згідно якого [PERSON] на уроках завжди був уважний, постійно виконував домашні завдання, має добрий загальний розвиток. Брав активну участь у роботі учнівського самоврядування, у спортивному житті ліцею. Мати [PERSON], приділяє належну увагу сину, постійно відвідувала батьківські збори. За період 2014-2018 навчальних років батько не відвідував навчальний заклад, не цікавився процесом навчання дитини, не брав участь у вихованні сина. Судом досліджено висновок від 13.11.2018 р. про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його неповнолітнього сина [PERSON] № 2595/02.02.01-22/22/14/18 згідно якого орган-опіки та піклування - виконком Миколаївської міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] За такого, на підставі ст. ст.\~164,\~165 СК України, суд приходить до висновку, що батько не виконує належним чином своїх батьківських обов'язків, участі у вихованні та утриманні дитини не приймає, а тому відповідача слід позбавити батьківських прав відносно дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-21 00:00:00

Позивач звернулася з даним позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав відносно малолітньої дочки [PERSON], [INFO]. Позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутності та позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Представник третьої особинадала заяву про розгляд справи у її відсутності та вважала позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та дату судового засідання повідомлений належним чином, заперечень проти позову не надав. Судом ухвалено про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Обставини справи, встановлені судом. Батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 01.08.2008 року [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Прізвище неповнолітньої доньки [PERSON] змінено на «[PERSON]». Як вбачається із довідки Миколаївського обласного центру ресоціалізації наркозалежної молоді від 31.03.2017 року №47, [PERSON] перебуває на реабілітації з 17.06.2016 року по теперішній час, та в майбутньому може продовжити реабілітацію протягом 1,5 року з дня прибуття до Центру. 09.10.2015 року батько дитини [PERSON] надав заяву, посвідчену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кирик О.А. за реєстровим номером №843, згідно якої він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно малолітньої дочки, [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з бабусею [PERSON] та находиться на її утриманні Як вбачається з акту про не проживання від 27.08.2016 року, [PERSON] з 03.03.2016 року не проживає за адресою: [ADDRESS]. Відповідач піклуванням про фізичний і духовний розвиток дитини не займається, від матеріального утримання та виховання ухиляється. Згідно висновку від 24.04.2017 орган опіки та піклування, виконком Миколаївської міської ради вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його малолітньої дочки [PERSON], [INFO]. За такого, на підставі ст. ст.164, 165 СК України, суд приходить до висновку, що батько не виконує належним чином своїх батьківських обов`язків, участі у вихованні та утриманні дитини не приймає, а тому відповідача слід позбавити батьківських прав відносно доньки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-09 00:00:00

Позивач звернулася з даним позовом до відповідача про позбавлення її батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO], посилаючись на невиконання нею батьківських обов*язків на підставі п. 2 ч.1 ст.\~164 СК України. Позивач позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Представник третьої особи\~\~вважала позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідач надала нотаріально завірену заяву про згоду на позбавлення її батьківських прав відносно дитини, просила по розгляд справи у її відсутності. Судом ухвалено про розгляд справи у відсутності відповідача. Обставини справи, встановлені судом. Відповідно до свідоцтва про народження серії І-ФП №026471 матірю [PERSON], [INFO], є [PERSON] Відомості про батька дитини записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 21.10.2008 року [PERSON] визнано винною у чиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.307 КК України, та призначено їй покарання у вигляді позбавлення волі строком на пять років і шість місяців. Рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 26.12.2008 року №2457 [PERSON], [INFO], надано статус позбавленої батьківського піклування, призначено опікуном [PERSON], [INFO], бабусю дитини - [PERSON] Дитина проживає разом з бабусею та находиться на її утриманні Відповідач, звільнившись з місць позбавлення волі, не звернулася з заявою про передачу їй доньки на виховання, з дитиною не проживає, піклуванням про фізичний і духовний розвиток дитини не займається, від матеріального утримання та виховання ухиляється. 27.01.2017 року мати дитини [PERSON] надала заяву, посвідчену державним нотаріусом Першої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області [PERSON] за реєстровим №1-91, згідно якої вона не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно малолітньої дочки, [PERSON],[INFO]. Відповідно до психолого-педагогічної характеристики загальноосвітньої школи №53 м. Миколаєва вихованням дитини займається її бабуся [PERSON] Із довідки від 05.07.2016 року за вих. №513, наданої Центром реінтеграції бездомних громаян, в житловому будинку №47 по вул. Кругова в м. Миколаєві проживають [PERSON] та її бабуся [PERSON] Згідно висновку від 14.02.2017 року виконком Миколаївської міської ради вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дочки [PERSON] За такого, на підставі ст. ст.164,165 СК України, суд приходить до висновку, що мати дитини не виконує належним чином своїх батьківських обов`язків, участі у вихованні та утриманні дитини не приймає, а тому відповідача слід позбавити батьківських прав відносно дочки. У відповідності дост. 88\~ЦПК України\~з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-12 00:00:00

Позивач звернулася з даним позовом до відповідача про позбавлення його батьківських прав відносно малолітнього сина - [PERSON], [INFO], посилаючись на невиконання [PERSON] батьківських обов*язків на підставі ст.ст. ч. 4 ст. 155, 164 СК України. Позивач позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Представник третьої особи вважала позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та дату судового засідання повідомлений належним чином, заперечень проти позову не надав. Судом ухвалено про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Обставини справи, встановлені судом. Батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (свідоцтво про народження [NUMBER]). Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 20.06.2003 року. [PERSON] проживає з матір'ю та знаходиться на її забезпеченні. Відповідач піклуванням про фізичний і духовний розвиток дитини не займається, від матеріального утримання та виховання ухиляється. Відповідно до характеристики Миколаївської загальноосвітньої шкоди №34 м. Миколаєва вихованням [PERSON] займається мати [PERSON] Батька [PERSON] не знає і не пам`ятає. У школі батько не з`являвся жодного разу і не цікавився дитиною. Із довідки від 26.07.2016 року за вих. №1285, наданої ТОВ «Центральний 1», в квартирі [ADDRESS] проживають [PERSON] та його мати [PERSON] Згідно з листом ЦПМСД №3 від 03.08.2016 року №1101, здоров`ям [PERSON] опікуються мати і бабуся. Батько дитини за весь період в догляді за дитиною участі не брав. Згідно висновку виконком Миколаївської міської ради вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO]. За такого, на підставі ст. ст.164,165 СК України, суд приходить до висновку, що батько не виконує належним чином своїх батьківських обов`язків, участі у вихованні та утриманні дитини не приймає, а тому відповідача слід позбавити батьківських прав відносно сина. У відповідності дост. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 551,20 грн.

Outcome: approved