Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача на свою користь на утримання дитини у розмірі 10135,00 грн. щомісячно, посилаючись на те, що відповідач є батьком їхньої дитини - [PERSON] , [INFO] , яка мешкає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги у вихованні та утриманні дитини не надає, у зв`язку з чим позивач вимушена звернутися до суду. Також, дитина потребує додаткових витрат. [PERSON] необхідні консультації психолога, в зв`язку з тим, що вона тяжко сприйняла розлучення батьків. У зв`язку з чим, позивач просить задовольнити її позовні вимоги та стягнути додаткові витрати в розмірі 300 грн. щомісячно. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження, тощо): не застосовувалися. Відповідач не направляв відзив на позовну заяву. Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає позовні вимоги позивача такими, що підлягають частковому задоволенню. Згідно свідоцтва про народження [NUMBER] , актовий запис № 2297 вбачається, що [PERSON] , [INFO] є донькою відповідача. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. В позовній заяві позивач ставить вимогу про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 10135 грн. щомісячно. Дослідивши письмові докази в справі, суд дійшов висновку про відсутність доказів платоспроможності відповідача сплачувати аліменти в заявленому позивачем розмірі, тому позов підлягає частковому задоволенню. Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим позов задовольнити частково та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 5000,00 грн. щомісяця, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову та до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст.185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом та ін.). Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Наявність особливих обставин, що призвели до додаткових витрат на дитину, може бути підтверджена довідками медичних закладів, а також іншими документами, які свідчать про те, що дитина страждає на тяжке захворювання та про необхідність у зв`язку з цим збільшення порівняно зі звичайними витрат на придбання ліків, спеціальний медичний і звичайний догляд за дитиною, її побутове обслуговування, санаторно-курортне лікування тощо, але всупереч вимогам закону позивачем не надано доказів щодо необхідності перебування дитини у оздоровчому таборі. Разом з цим, суд не знаходить підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 300 грн. щомісячно додаткових витрат на дитину, оскільки позивачем в порушення ст. 81 ЦПК України, не надано суду доказів на підтвердження необхідності відвідування дитиною психологічних тренінгів. З огляду на вказані вище вимоги Закону, позивачем мають бути доведені особливі обставини, які спонукали її до додаткових витрат на дитину. Такими обставинами, на думку суду, можуть бути несподіване захворювання, для лікування якого необхідна значна сума коштів, а також необхідність розвитку здібностей дитини, яка їх має, зокрема, до музики, до спорту, тощо. Саме такі обставини можуть вважатись особливими, їх понесення будь-яким з батьків зумовлює участь іншого в оплаті цих витрат. Суд вважає, що у витратах, понесених при звичайному способі життя, навіть якщо вони і є додатковими, однак не зумовлені вказаними вище особливими обставинами, участь другого з батьків обов`язковою не є. Розмір додаткових витрат на дитину має обґрунтовуватись відповідними письмовими доказами. Наприклад, витрати на додаткове або особливе харчування дитини за нормами, розробленими Міністерством охорони здоров`я, повинні підтверджуватись довідками органів місцевого самоврядування, торгівельних організацій або дирекції ринків про середні ціни на продукти харчування у період їх придбання; витрати на спеціальний медичний догляд довідками медичних закладів про вартість медичних послуг; витрати на лікування, санаторно-курортне лікування виписками з історії хвороби дитини про призначення та рекомендації лікарів, виданими ними рецептами, довідками, чеками і рахунками, проїзними документами тощо. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд дійшов висновку про часткове задоволення заявленого позову. Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача судові витрати. Приймаючи до уваги вищенаведене та

Outcome: partial