Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом і свої вимоги обґрунтовує тим, що 25.04.2015 року між нею і відповідачем [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сумського районного управління юстиції у Сумській області, актовий запис за №35. Від шлюбу вони мають сина, [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач по справі. У них відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, втратили почуття любові та поваги. Вважає, що їх сім'я розпалася і примирення є не можливимо. При таких обставинах вважає за необхідне шлюб розірвати. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 25.04.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сумського районного управління юстиції у Сумській області, актовий запис за №35, стягувати з відповідача аліменти на утримання сина, [PERSON], [INFO], щомісячно, у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на її користь, починаючи стягнення з часу звернення до суду з позовною заявою і до повноліття дитини та стягнути судові витрати. В підготовче засідання представник позивача надала письмову заяву про розгляд справи без її участі та підтримала повністю позовні вимоги та просила їх задовольнити. В підготовче засідання відповідач надал письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги про розірвання шлюбу та стягнення з нього аліментів на утримання його неповнолітнього сина підтримав повністю. Згідно з ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Судом встановлено, що 25.04.2015 року між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сумського районного управління юстиції у Сумській області, актовий запис за №35 (а.с.8). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.9). За час перебування у шлюбі сімейні стосунки між позивачем і відповідачем не склалися через різні погляди на шлюб та сім'ю. Сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. Примирення між сторонами неможливе. За таких обставин суд вважає, що сім'я існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, суперечить як їх інтересам, так і інтересам їхньої дитини, тому шлюб необхідно розірвати. Відповідач як батько дитини, відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України зобов'язаний утримувати свою неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття, тому з нього належить стягувати аліменти. Відповідач [PERSON] є особою працездатного віку, працює та отримує стабільний дохід, інших утриманців не має. Оскільки дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні, суд з врахуванням обставин, викладених в ст.182 СК України - матеріального становища відповідача, який є особою працездатного віку, має стабільний дохід, матеріального становища дитини, яка перебуває на утриманні матері, визначає розмір аліментів, які підлягають стягненню щомісячно з відповідача на користь позивача на утримання сина - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позовні вимоги, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову даного характеру, тобто 352 грн. 40 коп. Інші 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову даного характеру у сумі 352 грн. 40 коп, згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved