Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з уточненою позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на малолітню дитину у розмірі 400 (чотириста) грн. щомісячно, до досягнення сином повноліття. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що з відповідачем перебувала в шлюбних відносинах з 11 липня 2003 року. Від шлюбу мають малолітнього сина [INFO]. 12 лютого 2008 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. Відповідач не приймає участі у вихованні та утриманні свого сина, який проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні, коштів які отримує позивач для нормального утримання дитини не достатньо. Позивач в судове засідання не зявилася, однак надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Уточнені позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, однак надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Уточнені позовні вимоги визнав повністю. При визнанні позову суд ухвалює рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, прийшов до наступного висновку. З копії свідоцтва про одруження серії 1-КИ № 175813 виданого 11 липня 2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Синельниківського міського управління юстиції Дніпропетровської області вбачається, що [PERSON] та [PERSON] 11 липня 2003 року уклали шлюб. Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-КИ № 084889 від 12 лютого 2008 року, 12 лютого 2008 року шлюб між сторонами по справі розірвано. Згідно свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], серія 1-КИ № 240940 від 19 листопада 2003 року, встановлено, що його батьками є сторони у справі. Згідно довідки, виданої начальником СМКП «ЖЕК-2» від 10.09.2015 року, склад сімї [PERSON], [INFO] складається з: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Згідно вимог ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способом виконання батьками цього обовязку відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України є в тому числі й присуджені за рішенням суду кошти (аліменти) у частці від доходу матері, батька. В ч.1 ст. 179 СК України аліментами, які одержані для утримання дитини, є власністю того з батьків, на імя кого вони виплачуються, і мають використовуватись за цільовим призначенням. При визначенні розміру аліментів враховується наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, стан здоровя дитини, т. ін., мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що передбачено ст. 182 СК України. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову у частці заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, яка відповідно до ч.1 ст.183 СК України визначається судом. Частиною 1 ст.184 СК України передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Таким чином, суд, враховуючи вищевикладене, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки підтверджені документально. На підставі викладеного, ст.ст. 179, 180, 181, 182, 184, 191 СК України,

Outcome: approved