Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою в якій просить суд визнати за нею право власності на добудоване приміщення аптеки, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 155,4 кв.м, яке складається із приміщення 1 торгівельний зал 33,3 кв. м., приміщення 2 коридор 12,6 кв. м., приміщення 3 туалет площею 2,4 кв.м, приміщення 4 торгівельний зал площею 32,2 кв.м, приміщення 5 склад площею 19,9 кв.м., приміщення 6 коридор площею 12,2 кв. м., приміщення 7 склад площею 32,2 кв. м, приміщення 8 кабінет площею 10,6 кв.м. В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначила, що вона є власницею приміщення аптеки, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 122,7 кв. м, основною площею 32,2 кв.м. 07.11.2008 року Позивачкою було розроблено паспорт прив`язки та прибудовано до приміщення аптеки по [ADDRESS] стаціонарний павільйон загальною площею 33,3 кв.м. Вказана добудова була здійснена з дотриманням будівельних і технічних норм та правил, і не порушує права чи інтереси інших осіб. Наразі позивач вирішила зареєструвати право власності на добудоване приміщення аптеки однак при зверненні до державного реєстратора прав на нерухоме майно з метою проведення реєстрації права власності в Державному реєстрі прав на нерухоме майно, державним реєстратором було надано відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень. Позивач в судове засідання не з`явилася, належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надала заяву про слухання справи без її участі (а.с. 20). Відповідач в судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надав заяву про слухання справи без його участі проти задоволення позову не заперечував (а.с. 21). Якщо всі учасники справи заявили клопотання про розгляд справи у їх відсутність, суд вважає можливим здійснити судовий розгляд на підставі наявних у суду матеріалів, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 211 ЦПК України, та враховуючи визнання позову відповідачами ухвалити рішення по справі, що передбачено ч. 3 ст. 200 ЦПК України. Дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, суд вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] є власницею приміщення аптеки, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 122,7 кв. м, основною площею 32,2 кв.м, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 08.08.2008 року. Згідно рішення виконавчого комітету Чугуївської міської ради Харківської області від 08.10.2008 року №587/5 Позивачці було надано дозвіл на прибудову стаціонарної малої архітектурної форми павільйонного типу розміром 4,50 м x 7,50 м до приміщення аптеки по [ADDRESS] . 30.09.2009 року Позивачці було видано дозвіл №2 на розміщення стаціонарного павільйону розміром 4,50 м x 7,50 м прибудований до приміщення аптеки. Вказаний дозвіл було видано на підставі згоди користувача земельної ділянки ОСББ ЄЖК «Центр» протокол від 20.09.2008 року, та дозволу власника - рішення від 08.10.2008 року №587/5. На підставі вищевказаних дозволів 07.11.2008 року Позивачкою було розроблено паспорт прив`язки та прибудовано до приміщення аптеки по [ADDRESS] стаціонарний павільйон загальною площею 33,3 кв.м. Вказана добудова здійснена з дотриманням будівельних і технічних норм та правил, і не порушує права чи інтереси інших осіб. Наразі позивач вирішила зареєструвати право власності на добудоване приміщення аптеки однак при зверненні до державного реєстратора прав на нерухоме майно з метою проведення реєстрації права власності в Державному реєстрі прав на нерухоме майно, державним реєстратором було надано відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень. В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. У відповідності з ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Згідно із ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав є визнання права. Нормою ст.319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. Такий висновок викладено в Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав». У ст.392 ЦК України зазначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди, тощо) відповідно до ч.2 ст.333 ЦК України виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). У відповідності до ст. 186 ЦК України, річ, призначена для обслуговування іншої (головної) речі і пов`язана з нею спільним призначенням, є її приналежністю. Приналежність слідує за головною річчю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Як передбачено ч.5 ст.376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Виходячи з положень ст.ст.331, 415 ЦК України добудова до приміщення аптеки, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , як новостворена річ є власністю позивачки, якою вона не може належним чином розпоряджатися через відсутність правовстановлюючих документів та неможливістю їх отримати у встановленому законом порядку. Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України, ст. 3 ЦПК України кожній особі надано право на звернення до суду за захистом своїх прав.

Outcome: approved