Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-30 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до відповідача про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Мотивує свій позов тим, що вона є спадкоємицею за заповітом після смерті своєї матері [PERSON], яка померла 26 грудня 2015 року. Позивач на час відкриття спадщини володіла та користувалася спадковим майном і, вважала, що являється такою, що прийняла спадщину. Просить визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявився, однак подав до суду письмову заяву в якій позов підтримав повністю, просив його задовольнити, а справу слухати у його відсутність. Представник відповідача Жабченської сільської ради Горохівського району Волинської області в судове засідання не зявився, однак подав до суду письмову заяву в якій позов визнав повністю, жодних заперечень немає, а справу просив слухати у його відсутність. Враховуючи, що в дане судове засідання не з'явилися всі особи, які беруть участь у справі, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Згідно з свідоцтвом про смерть [PERSON] померла 26 грудня 2015 року. Свідоцтвом про народження та свідоцтвом про одруження стверджується, що позивач є дочкою померлої [PERSON] Довідкою Жабченської сільської ради Горохівського району Волинської області №128 від 29 серпня 2016 року стверджується, що спадкоємцем майна померлої [PERSON] за заповітом є її дочка [PERSON], тобто позивач. Заповіт [PERSON] посвідчувався в сільській раді 09 липня 2002 року, який зареєстрований в реєстрі за №31, не змінений і не скасований. Відповіддю Горохівської державної нотаріальної контори від 24 квітня 2017 року за №735/01-09 стверджується, що після померлої 26 грудня 2015 року [PERSON] спадкова справа не заводилася. Згідно з ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Як передбачено ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст.1270 ЦК України). Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Відповідно до п.26 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за №7 «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що суди відкривають провадження у справі за позовом особи про визначення додаткового строку для прийняття спадщини у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця за місцем відкриття спадщини, наявність обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку про прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Як роз'яснено у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» вбачається, що «суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права». Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 року вбачається, що при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Враховуючи, що [PERSON] пропустила строк для прийняття спадщини з поважної причини, оскільки володіла і користувалася спадковим майном і, відповідно, вважав, що прийняла спадщину, суд позов задовольняє.

Outcome: approved