Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача та просила стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з моменту подачі позовної заяви до суду і до закінчення ним навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона з відповідачем мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . На даний час син сторін [PERSON] досяг повноліття, проте навчається у Київському національному університеті імені Тараса Шевченка на факультеті радіофізики, електроніки та комп`ютерних систем на денній формі навчання, для здобуття ступеня вищої освіти «бакалавр», і є студентом І курсу. Вважає, що син, як студент, що продовжує навчання потребує матеріальної допомоги, оскільки сам заробітку не має. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 12.08.2019 року у справі відкрито спрощене позовне провадження. У встановлений ухвалою строк відзив від відповідача не надійшов. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві. Встановлено, що 05.06.2019 року сину сторін [PERSON] , [INFO] , виповнилось 18 років. Згідно довідки Київського національного університету імені Тараса Шевченка ІV рівня акредитації Факультету радіофізики, електроніки та комп`ютерних систем від 10.06.2019 року за 160, [PERSON] є студентом І курсу денної форми навчання факультету радіофізики, електроніки та комп`ютерних систем для здобуття освітнього рівня «Бакалавр». Термін навчання по 30.06.2022 року. Згідно довідки Ліцею №144 імені Г. Ващенка №28/19 від 08.07.2019 року відповідач [PERSON] працює в ліцеї на посаді вчителя історії. Згідно ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно зі ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно зі ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи майновий стан сторін по справі та їх дохід, а також обставини визначені у ч.1 ст.182 СК України, суд приходить до висновку про необхідність стягнення аліментів з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частини від усіх видів його доходу щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання позову до суду і до закінчення ним навчання, але не більше ніж до досягнення сином двадцяти трьох років. Виходячи з того, що син сторін проживає з позивачем, продовжує навчання і відповідач зобов`язаний надавати йому матеріальну допомогу на його утримання нарівні з позивачем, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими. При цьому суд враховує, що відповідач здоровий, працездатний, може працювати та сплачувати аліменти на утримання сина, а не перекладати свої обов`язки батька на плечі позивача та на інших осіб. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст.191 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь держави суми судового збору 768,40 грн.

Outcome: partial