Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду с позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В заяві вказує, що з 9 вересня 2009 року перебувала з відповідачем у шлюбі, який розірвано на підставі рішення суду від 20.01.2016 року, що набрало законної сили. Малолітній син сторін [PERSON], [INFO], перебуває на утриманні позивача. Позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1/3 частини із всіх видів заробітку щомісяця до його повноліття. В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги позову. Просить про його задоволення. Представник відповідача позов визнав частково, пояснивши, що відповідач визнає свій обовязок утримувати дитину. Проте просить суд врахувати, що він має статус фізичної особи-приватного підприємця третьої групи на єдиній системі оподаткування зі ставкою податку 5 %, тобто не отримує заробітну плату. Доход відповідача від здійснення підприємницької діяльності є мінливим і нерегулярним. У звязку з викладеним представник відповідача вважає, що визначення аліментів у твердій грошовій сумі є оптимальним способом участі в утриманні дитини, який забезпечить дієве виконання рішення суду. У звязку з викладеним просить визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн., заявивши, що крім вказаної суми, відповідач готовий прийняти на себе тягар сплати витрат, повязаних з навчанням дитини, розвитком його спортивних здібностей. Вислухавши пояснення учасників справи, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з таких міркувань. Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], який перебуває на утриманні позивача (а. с. 6, 8). Згідно із ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Як випливає зі змісту 3 ст. 180 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України). В силу ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З наведених положень сімейного законодавства в їх системному аналізі випливає, що вибір способу участі в утриманні дитини (шляхом стягнення аліментів в частці від заробітку або в твердій грошовій сумі) є прерогативою того з батьків, з яким проживає дитина. У звязку з викладеним суд не приймає до уваги твердження представника відповідача про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі, оскільки, як зазначено, право вибору того чи іншого способу участі в утриманні дитини, які передбачені законом, належить виключно позивачеві, і суд не вправі посягати на цей вибір. Визначаючи вказаний спосіб участі батька в утриманні дитини, обраний стягувачем аліментів, суд керується положеннями ст. 182 СК України і враховує обставини, які належить враховувати при визначенні розміру аліментів, та доходить висновку про відсутність обставин, які могли б зумовити стягнення аліментів в розмірі 1/3 частини від заробітку відповідача, тому

Outcome: partial