Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини - [PERSON], [INFO]. В позовній заяві позивач зазначила, що 30.09.2016 року уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. На даний час відповідач проживає окремо та нерегулярно та не в повній мірі надає допомогу позивачу на утримання дітей. Позивач витрачає значні кошти на утримання дитини (харчування дитини, підгузки, ліки), приблизно 3000 грн. в місяць, половину яких має нести відповідач. Просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Від позивача надійшла заява про підтримання позову та розгляд справи за її відсутності, у зв'язку з чим суд ухвалив про розгляд справи за відсутності позивача. Відповідач в суді підтвердив, що сторони перебувають у шлюбі та мають спільну дитину, при цьому, відповідач вказав, що не працює та лише отримує пенсію у зв'язку з інвалідністю, рішенням господарського суду йому заборонено здійснювати підприємницьку діяльність та він має на утриманні ще одну дитину, у зв'язку з цим відповідач вважав, що з нього слід стягнути аліменти на користь позивача на утримання їх спільної дитини в мінімальному розмірі - 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 24.01.2018 року в даній справі було відкрито провадження та вирішено про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. 19.02.2018 року по справі було ухвалене заочне рішення, повний текст якого складений 22.02.2018 року. 16.03.2018 року від відповідача надійшла заява про перегляд заочного рішення суду, яка ухвалою від 20.03.2018 року залишена без руху. 18.04.2018 року заява відповідача про перегляд заочного рішення суду задоволена, заочне рішення Баштанського районного суду по даній справі від 22.05.2018 року скасоване та справа була призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження на 22.05.2018 року. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши наявні у справі матеріали (копію свідоцтва про шлюб, копію свідоцтва про народження [PERSON], копію довідки про реєстрацію місця проживання [PERSON], довідку відділу державної реєстрації виконавчого комітету Баштанської міської ради від 19.01.2018 року №238 про зареєстроване місце проживання [PERSON], копію ухвали Господарського суду Миколаївської області від 14.07.2015 року, довідку Баштанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області від 29.03.2018 року №224/02, копію свідоцтва про народження [PERSON]), суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог і можливість часткового задоволення позову. В ході судового розгляду встановлено, що сторони уклали шлюб 30.09.2016 року, мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. Сторони проживають окремо та не дійшли згоди щодо участі батька в матеріальному утриманні власних дітей. Дитина проживає з позивачем, оскільки має зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання: [ADDRESS] яке є зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання позивача. Відповідач має дохід у виді пенсії інваліда ІІІ групи, має дочку [PERSON], [INFO], відповідно до ухвали Господарського суду Миколаївської області від 14.07.2015 року обмеження щодо зайняття підприємницькою діяльністю припиняються в нинішньому році, за такого відповідач спроможний та зобов'язаний надавати матеріальну допомогу позивачці на утримання їх спільної дитини, наявність в нього іншої дитини враховується судом при визначенні розміру таких аліментів. Зазначені правовідносини врегульовані ст.ст. 180-184 Сімейного Кодексу України, із змісту яких слідує, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги до досягнення дітьми повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька (матері), або у твердій грошовій сумі. Частка доходу батька (матері) визначається судом з врахуванням матеріального становища платника аліментів та наявності у нього інших дітей. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. За такого, лише одержувач може ініціювати питання стягнення аліментів в твердій грошовій сумі, і з врахуванням описаних вище обставин, щодо наявності у сторін малолітньої дитини, яка проживає з позивачем, та за відсутності обставин, які звільняють відповідача від його обов'язку по сплаті аліментів, з врахуванням наявності у відповідача іншої дитини, суд приходить до висновку про доцільність стягнення аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі - 1000 грн., що перевищує визначений законом мінімальний розмір аліментів на дитину та забезпечить належну участь батька в утриманні власної дитини. Оскільки за даною категорією справ позивач звільнений від сплати судового збору, а ст. 141 ЦПК України, якою врегульовано порядок розподілу між сторонами судових витрат, в тому числі і судового збору, не передбачає можливість стягнення судового збору на користь держави, тому суд не в праві вирішувати питання про стягнення з відповідача на користь держави судового збору за розгляд даної справи. На підставі ст.ст. 180-184 Сімейного кодексу України та

Outcome: partial