Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, а саме просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, вказуючи, що продовж сумісного життя їх подружні відносини не склалися, що призвело до їх фактичного припинення, з'ясувалося, що між нею та відповідачем різні погляди на шлюб, сім`ю, відсутність спільних інтересів, спільне господарство не ведеться. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи між ним та позивачем постійно виникають сварки, свідком яких нерідко стає дитина. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], однак у зв'язку з тим, що відповідач добровільно розлучатися в органах РАЦС не бажає, позивач була вимушена звернутися до суду. Позивач у судове засідання не з'явилася, про час та місце проведення судового засідання була повідомлена належним чином, згідно наданої до суду письмової заяви просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити з підстав, наведених у позові. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25 серпня 2007 року Третім відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що в Книзі реєстрації шлюбів 25 серпня 2007 року зроблено відповідний актовий запис за №377 (Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]). Позивач та відповідач шлюбні відносини припинили, спільне господарство не ведеться, подружні стосунки не підтримують, кожна сторона має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім'ю. В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи те, що однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу, суд вважає, що у зв'язку з відсутністю вільної згоди позивача на продовження шлюбу, подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечить її інтересам, а також принципу добровільності шлюбу, у зв'язку з чим, є неможливим. Згідно ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, які мають істотне значення. Таким чином, суд вважає, що позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу ґрунтується на законі та є такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved