Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивувала тим, що знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 11 лютого 2011 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем. Шлюбних відносин не підтримують протягом 2-х місяців, оскільки втратили почуття любові, взаєморозуміння, також відповідачем причинено тілесні пошкодження її батькам, тому вона опасається за своє життя та життя дитини. Суперечок про поділ спільного нажитого майна немає. Строк для примирення не потрібний. Просить розірвати шлюб. 06 лютого 2014 року ухвалою суду сторонам надавався строк для примирення, але протягом встановленого судом строку для примирення сторони не досягли взаєморозуміння. Позивач у судове засідання не з'явилася, про місце і час розгляду справи повідомлена належним чином. До початку судового засідання надала письмову заяву з проханням розглянути справу без її участі, підтримала позовні вимоги. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином. До початку судового засідання надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідив матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню на таких підставах. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 11 лютого 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Торезького міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №23 (а.с.5). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] (а.с.6). Шлюбних відносин не підтримують протягом останніх 2-х місяців, оскільки втратили почуття любові, взаєморозуміння, також відповідачем спричинені тілесні пошкодження її батькам. Позивач вважає таку поведінку відповідача небезпечною для свого життя та життя дитини. Суперечок про поділ спільного нажитого майна немає. Сім'я фактично розпалася і надалі спільне проживання і збереження сім'ї неможливе. У відповідності зі ст.112 ч.2 Сімейного Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу , якщо буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка і жінки і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Судом встановлені саме такі обставини, тому вимоги позивача підлягають задоволенню. При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп., відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» (а.с.1). Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. У зв'язку з вищевикладеним, суд вважає необхідним судові витрати покласти на відповідача. Відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір за розгляд справи про розірвання шлюбу на користь позивача в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved