Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до відповідача про визнання права власності на ? частину спільного сумісного майна (квартири), посилаючись на те, що з 09 лютого 2002 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Спільне життя у них не склалось і 16 жовтня 2014 року шлюб розірвано. Від даного шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Проживаючи однією сімєю вона з відповідачем 06 серпня 2010 року придбали трикімнатну квартиру [ADDRESS], 18/1 в м. Черкаси, право власності на яку було зареєстровано на відповідача. Оскільки мирно розділити майно відповідач відмовляється, тому звернулась з даним позовом до суду. В судовому засіданні адвокат позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив суд визнати за позивачем право власності на ? частину вищевказаної квартири. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином про час та місце слухання справи. Зі згоди адвоката позивача, відповідно до ст. 224 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Заслухавши пояснення адвоката позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами сімейного законодавства. Як встановлено в судовому засіданні, з [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 09.02.2002. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 16.10.2014 року їх шлюб було розірвано. \~Від даного шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO].\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~За час спільного проживання сторони спільно придбали трикімнатну квартиру [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 06.08.2010 року, посвідчений приватним нотаріусом [PERSON]А, реєстровий номер № 2391. Право власності на квартиру було оформлено на відповідача та зареєстроване в ЧООБТІ. Згідно ст. 60 Сімейного Кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст. 70 СК України у разі поділу майно, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Частиною 1 статті 71 СК України встановлено, що майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 69 Сімейного Кодексу України передбачено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Якщо майно набуте подружжям за час шлюбу було зареєстроване лише на ім'я одного із них, не спростовує презумпцію належності його до спільної сумісної власності, підтвердженням чому є і\~п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», відповідно до якого вирішуючи спори між подружжям про майно,\~необхідно встановлювати обсяг спільно\~нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати\~джерело і час його придбання.\~Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті\~60,\~69 СК, ч.3\~ст.368 ЦК), відповідно до частин 2,3\~ст.325 ЦК\~можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту),\~незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені\~грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що спірне майно придбане подружжям під час шлюбу, суд вважає, що позов повністю обґрунтований та такий, що підлягає до задоволення. З відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 640 грн. відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved