Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини . В обґрунтування позову зазначає, що шлюб існує формально, відповідач є батьком малолітньої дитини [PERSON], [INFO] та не надає належну матеріальну допомогу на її утримання, а тому просить стягнути на її користь на утримання малолітньої дитини аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку /доходів/, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. До судового засідання сторони надали заяви про підтримання позову , визнання позову повністю та розгляд справи у їх відсутність (а. с. 25,26). Згідно ст.169 ЦПК України, суд вирішує справу розглядати за даної явки і наявних матеріалів у справі .. Судом встановлено наступні факти і відповідні їм правовідносини. Сторони уклали шлюб 17.10.2014 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а. с.6). Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження ( а.с.7), яка проживає разом з позивачем та знаходяться на її утриманні, що підтверджується довідкою б/н від 16.05.2017 року (а. с. 8). Згідно до ст.24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не припускається Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. При ухиленні батьків від цього обов'язку кошти на утримання дітей стягуються з них в судовому порядку. Відповідно до ст.51 Конституції України, батьки зобов»язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно до ст.150 СК України, батьки зобов»язані піклуватися про здоров»я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитини повної загальної середньої освіти; готувати її до самостійного життя. Згідно Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року передбачає, що кожна дитина має право на достатній життєвій рівень. При цьому, виховання в сім»ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за вихання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов»язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров»я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність людини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Одним iз способiв такого утримання дитини є сплата алiментiв тим з батьків, хто проживає окремо вiд дитини, на користь того з батькiв, хто проживає разом з дитиною. Дослідивши матеріали справи, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд дійшов висновку щодо задоволення позову повністю, оскільки сторони не дійшли спільної думки щодо збереження сім»ї шлюб підлягає розірванню; відповідач не виконує свій батьківський обов'язок по утриманню дитини, з нього на користь позивача підлягають до стягнення аліменти в розмірі 1/4частини всіх видів заробітку /доходів/, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно , починаючи з 17.05.2017 року до досягнення дитиною повноліття тобто до 31.03.2033 року . Згідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає справу в межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Згідно ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави 640 грн. судового збору та з відповідача на користь позивача 640 грн. сплаченого судового збору. На підставі ст.ст. 24, 104,109,180-182 СК України,

Outcome: approved