Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Шпиківської селищної об`єднаної територіальної громади про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є рідною дочкою [PERSON] , померлої [INFO] . Після смерті останньої залишилась спадщина у вигляді квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , житловою площею 25 кв.м. Позивач є спадкоємцем після смерті матері, яка залишила заповіт на її ім`я. Однак, позивач не мала можливості вчасно звернутись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, оскільки заповіт спадкодавця було нею отримано в Шпиківській селищній об`єднаній територіальній громаді лише в липні 2020 року, так як вона була відсутня на території Тульчинського району Вінницької області. Просить суд визначити їй додатковий строк терміном два місяці для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлої [INFO] в с. Білогородка, Києво-Святошинського району, Києвської області, згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Позивач в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача - Шпиківської селищної об`єднаної територіальної громадив судове засідання не з`явився. В матеріалах справи наявний лист Шпиківської селищної ради про визнання позову та розгляд справи без участі представника. Відповідно до ст. 223, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою всіх учасників справи, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, так як це не суперечить вимогам закону, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази у справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 23.11.2012 виконкомом Шпиківської селищної ради Тульчинського району Вінницької області, [INFO] померла [PERSON] (а.с. 18). Копіями технічного паспорту, виданого Тульчинським МБТІ 26.01.1993 (а.с. 15, 16) підтверджується, що спадкодавець володіла квартирою, яка розташована, за адресою: [ADDRESS] . Згідно копії свідоцтва про народження від 28.10.1950 (а.с. 17), [PERSON] , [INFO] , є дочкою [PERSON] . За життя [PERSON] 25.06.2009 склала заповіт на ім`я [PERSON] , яким заповіла їй все своє майно (а.с. 19). Відповідно до листа Тульчинської державної нотаріальної контори № 558/01-16 від 24.12.2020 (а.с. 32), спадкова справа щодо майна [PERSON] , померлої [INFO] , не відкривалась. Статтею 15 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 20 ЦК України, право на захист особа здійснює на свій розсуд. Згідно ч. 1ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву при прийняття спадщини, що передбачено ч. 1 ст. 1269 ЦК України. У відповідності до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття і вищевказана норма закону зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України, можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви і ці обставини визнані судом поважними. Відповідно до п. 24 ПП ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини, при цьому суд повинен виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, не переборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до позиції висловленої у постанові КЦС ВС від 21 вересня 2020 року у справі № 130/2517/18 на нотаріуса покладено обов`язок щодо повідомлення спадкодавця про необхідність подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом чи про відмову від її прийняття, щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини. Враховуючи викладене, суд вважає поважними причини пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини, а тому вважає можливим визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Нормами ч. 1 ст. 81 ЦПК України, визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Враховуючи положення ст. 141 ЦПК України та характер спору, суд не знаходить підстав для відшкодування відповідачем позивачу судового збору, і залишає судовий збір за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved