Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-20 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів про стягнення заподіяної внаслідок залиття квартири [ADDRESS] матеріальної шкоди у розмірі 92123,00 грн. та моральної шкоди у розмірі 5000 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилалася на те, що позивач є власником квартири [ADDRESS] . На момент подання позову до суду власником квартири [ADDRESS] ,яка розташована над квартирою позивача , був [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . З моменту смерті власника зазначеної квартири до моменту її відчуження , тобто до 24.11.2018 року , фактичними користувачами квартири були відповідачі по справі. 28 вересня 2018 року відбулося залиття квартири позивача ,яке завдало матеріальну шкоду її майну. Відповідно до акту обстеження квартири позивача від 03 жовтня 2018 року складеного комісією КП «Жилкомсервіс» дільниця №20 у присутності представника КП «ХТМ» , залиття квартири відбулося внаслідок халатного відношення відповідачів до санітарно - технічних приладів у своїй квартирі. 05.10.2018 року [PERSON] повністю визнав свою вину та зобов,язався відшкодувати позивачу матеріальну шкоду , надавши на підтвердження цього власноручно написану розписку. Але на теперішній час відповідач [PERSON] ухиляється від відшкодування шкоди .Згідно звіту про оцінку майна від 12.11.2018 року матеріальна шкода завдана майну позивача , внаслідок залиття квартири , а також вартість відновлювальних робіт склала 9012,00 грн. Вартість експертної оцінки складає 2000 грн. Також позивач зазнала моральних страждань , що полягало у тривалих хвилюваннях , незручностях у побуті , значних витратах часу та сил на відновлення пошкодженого майна , а так само від усвідомлювання того, що відповідачі навмисно ухиляються від відшкодування шкоди, моральну шкоду позивач оцінює у розмірі 5000 грн. Ухвалою суду від 27 лютого 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду , відкрито провадження у справі та справу призначено до підготовчого засідання за правилами загального позовного провадження . 25 березня 2019 року до суду надійшов відзив представника відповідача , в якому він просив у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі ,посилаючись на те, що відсутні будь-які докази залиття квартири позивача внаслідок неправомірних дій відповідачів та доказів того , що майнова шкода позивачу завдана їх неправомірними діями чи бездіяльністю та з вини саме відповідачів. Також , представник відповідачів зазначив, що звіт було складено 07.11.2018 року , тобто через півтора місяці після залиття . За цей час розмір збитків значно збільшився (вплив грибку та здуття дерев,яних компонентів в квартирі [ADDRESS] з часом посилювався) , вказане свідчить про штучне завищення позивачем розміру шкоди. Звіт містить суттєві протиріччя . З огляду на вищезазначені чисельні протиріччя , звіт не можна вважати допустимим та достовірним доказом. Позовна вимога , щодо стягнення моральної шкоди є похідною від позовної вимоги про стягнення матеріальної шкоди ,яка на думку представника відповідачів задоволенню не підлягає, та представник відповідачів вважає недоведеною наявність вини відповідачів у завданні моральної шкоди позивачеві затопленням квартири останньої , а тому позовні вимоги [PERSON] у цій частині задоволенню також не підлягають. Крім того , відповідач [PERSON] не є належним співвідповідачем , адже вона з [PERSON] не спілкується та вона з 26.10.1994 року по 05.10.2018року до квартири жодного разу не заходила і ніякого відношення до цієї квартири не має. 17 квітня 2019 року ухвалою суду в задоволенні заяви позивача про забезпечення позову відмовлено. 15 травня 2019 року ухвалою суду клопотання представника позивача про витребування доказів , представника позивача та представника відповідачів про виклик та допит свідків задоволено, підготовче засідання закрито та справу призначено до судового розгляду . Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити . Представник відповідачів в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував. Суд, вислухавши вступне слово учасників справи, допитавши свідків , дослідивши докази в їх сукупності , прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить позивачу [PERSON] , що підтверджується копією договору купівлі- продажу від 01.07.2014 року , посвідченого ПН ХМНО Коссе Л.М. за р. №1648. 03 жовтня 2018 року комісією у складі : начальника дільниці №20 КП «Жилкомсервіс» , інженера дільниці ,майстра дільниці проведено обстеження квартири [ADDRESS] . При комісійному обстеженні встановлено , що 28.09.2019 року о 23-00 год. виникло залиття квартири [ADDRESS] , залиття відбувалося з квартири [ADDRESS] на 11-му поверсі , також були залиті приміщення [ADDRESS] [INFO] поверх). Згідно висновку комісії: 03.10.2018 року було надано доступ до квартири [ADDRESS] співробітникам КП «ХТМ» теплової дільниці №5. Дефектів на внутрішньоквартирному трубопроводі слюсарем- сантехником КП «ХТМ» не виявлено . Зі слів жильця квартири [ADDRESS] в квартирі був залишений у відкритому стані кран гарячої води на сантехнічному приборі в приміщенні кухні . Слюсарем - сантехником КП «ХТМ» була включена подача гарячого водопостачання на під,їзд [ADDRESS] у квартирі [ADDRESS] не було. В житловий будинок [ADDRESS] подача гарячого водопостачання с ТРП [ADDRESS] ,яка була відключена на ПЗР (планово попереджувальні роботи ) з 18.08.2018 року по 28.09.2018 року. Відповідно до Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно , Державного реєстру Іпотек , Єдиного реєстру заборон відчуження об.єктів нерухомого майна від 30.11.2018 року квартира [ADDRESS] належить [PERSON] . Відповідно до звіту про оцінку майна виконаного ТОВ «Промексперт» від 12.11.2018 року розмір майнової шкоди , спричиненого власнику квартири [ADDRESS] складає 90123 грн. Вартість проведеного звіту ТОВ «Промексперт» складає 2000 грн, яка сплачена позивачем [PERSON] , що підтверджується квитанцією від 07.11.2018 року . Відповідно до розписки від 05.10.2018року відповідач [PERSON] зобов`язався відшкодувати матеріальну шкоду пов`язану з залиття квартири [ADDRESS] . Як вбачається з листа приватного нотаріуса ХМНО Шефель Д.С. від 31.05.2019року відчужувачем квартири [ADDRESS] , за договором купівлі- продажу від 24.11.2018року за р. [ADDRESS] 1508 по пров [ADDRESS] є [PERSON] . Згідно інформації наданої на виконання ухвали суду Четвертою Харківською міською державною нотаріальною конторою від 18.06.2019 року , у [PERSON] ХДНК11.06.2018 року заведена спадкова справа №219/2018 після смерті [PERSON] ,померлого [INFO] ,який був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . 11 червня 2018 року у встановлений законом строк до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини звернувся син спадкодавця [PERSON] . Батько спадкодавця [PERSON] помер [INFO] , мати спадкодавця [PERSON] померла [INFO] . На момент смерті спадкодавець у зареєстрованому шлюбі не перебував. Інших заяв про прийняття або відмову від спадщини до нотаріальної контори не надходило. Відповідно до частин першої та другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна (частина перша та друга статті 23 ЦК України). Згідно з частинами першою та другою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила , що вона є співробітником КП «Жилкомсервіс» у складі комісії та була присутня при складанні акту від 03.10.2018 року . 29.09.2018 року відбулося залиття квартири [ADDRESS] .03.10.2018року складений акт візуального огляду квартири відповідача , в якій був відкритий кран гарячого водопостачання. Акт складений у присутності свідка , сусідів квартири [ADDRESS] та позивача. Після залиття квартири працівниками КП «ХТМ» було перекрито водопостачання, для зупинки залиття. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона працює бухгалтером на дільниці №20 КП «Жилкомсервіс». З під,їзду №1 по [ADDRESS] . [ADDRESS] рік потому телефонували жильці під.їзду та повідомляли про залиття. Співробітники КП «Жилкомсервіс» написали записку та залишили у вхідних дверях квартири відповідачів , після чого у будинку була перекрита подача гарячої води. Через деякий час до дільниці прийшла жінка та молодий чоловік з квартири [ADDRESS] та повідомили, що вони нікого не заливали. Допитаний в судовому засіданні свідок - відповідач по справі [PERSON] пояснив, що у травні 2018 році він втратив батька , після чого почав займатися продажем квартири [ADDRESS] ,почав звільняти квартиру ,чим займався все літо. 05.10.2018 року йому подзвонила троюрідна сестра та повідомила про залиття квартири . Крани у квартирі завжди були перекриті ,як виникло залиття свідок пояснити не може. Останній раз свідок знаходився у своїй квартирі 02 вересня 2018 року , а коли прийшов до квартири 05.10.2018 року крани були відкриті, але вода не текла . При складанні акту він присутній не був , акт отримав ,коли отримав позовну заяву з суду. На момент залиття в квартирі позивача проходив ремонт . Свідок [PERSON] написав позивачу розписку , що зобов.язується виплатити шкоду пов,язану з залиття її квартири , тому що був готовий відшкодувати шкоду 05.10.2018року у розмірі 500-1000 грн., а залишок суми після продажу свої квартири . Свідок працював у галузі будівництва, а тому він знає ціни на будівельні матеріали та був готовий самостійно відремонтували квартиру позивача . Допитана в судовому засіданні відповідач [PERSON] пояснила, що 05.10.2018 року їй подзвонила позивач та повідомила , що її квартира залита . Свідок з відповідачем [PERSON] відразу приїхали та син свідка [PERSON] написав розписку позивачу про відшкодування шкоди . Акт огляду квартири свідок отримала з позовною заявою з суду. З акту КП «Жилкомсервіс» дільниці №20 від 03 жовтня 2018 року вбачається, що в ньому не зазначені конкретні причини залиття квартири та особи, які допустили таке залиття, відсутній висновок щодо встановлення вини особи, яка вчинила залиття. В указаному акті не зафіксовано відомості щодо винної сторони. Вказаний акт складений через 5 днів від імовірного затоплення . В акті вказано про ймовірність причини залиття, при цьому відповідач [PERSON] не перешкоджав у доступі до своєї квартири, було здійснено огляд внутрішньоквартирного трубопроводу квартири [PERSON] , однак сліди протікання води не було виявлено. У матеріалах справи відсутні докази щодо участі представника організації, яка відповідно до укладеної угоди обслуговує внутрішньобудинкові системи опалення та гарячого водопостачання, під час огляду квартир сторін по справі. Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року № 927/11207 (далі - Правила), передбачено, що у разі залиття квартири складається відповідний акт (пункт 2.3.6 Правил). В додатку № 4 до цих Правил зазначено, що факт залиття квартири та його наслідки фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньо-будинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою. В акті повинно бути відображено: дата складання акта (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття. Відповідно до частини другої статті 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Враховуючи викладене, суд вважає, що вищевказаний акт від 03 жовтня 2018 року не відповідає вимогам, викладеним у Правилах, в ньому не зазначені конкретні причини залиття квартири та особи, які допустили таке залиття, інші необхідні для такого документа реквізити. Тому цей акт не може бути належним і допустимим доказом заподіяння відповідачами майнової шкоди. Крім того, позивачем не подано до суду належних та допустимих доказів проведення ремонтних робіт з метою усунення пошкоджень, заподіяних внаслідок залиття його квартири. Відповідно до ч.ч.3, 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно з ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Належним доказом розміру матеріальної шкоди може слугувати, наприклад, висновок експертизи, кошторис складений відповідною будівельною організацією (зазначені висновки містяться в ухвалах ВССУ від 16 листопада 2016р. у справі № 644/11576/15-ц; від 31 травня 2017 року у справі № 761/10016/13-ц; від 17 серпня 2017 у справі № 667/8086/15-ц). Оскільки, розмір завданої шкоди є істотною обставиною, яка підлягає доведенню, і суд, виходячи із принципу диспозитивності, за відсутності належних доказів, не може на власний розсуд визначати розмір завданої шкоди, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено належними, допустимими, достатніми доказами розміру завданої шкоди. Згідно з положеннями ч.ч. 1-4 ст. 12, ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі викладеного, суд,оцінивши належність,допустимість,достовірність,достатність доказів, вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідачів матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям квартири, задоволенню не підлягають, оскільки не доведено розмір заподіяної шкоди позивачу, не встановлено винність дій відповідачів, причинно-наслідковий зв`язок між шкодою та діями відповідачів. Питання про судові витрати суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України На підставі викладеного і

Outcome: dismissed