Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з цим позовом в якому зазначає, що: 1)12 лютого 2014 року померла її бабуся [PERSON], після її смерті залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 4,37 га, розташованої на території Нестерянської сільради Оріхівського району Запорізької області, якою спадкодавиця володіла на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-ЗП №048385, виданого на підставі рішення Нестерянської сільської ради Оріхівського району 25 грудня 2001 року за №4; 2)після смерті [PERSON] єдиним спадкоємцем був батько позивача [PERSON], який помер 22 липня 2015 року; 3)після смерті бабусі [PERSON] позивач до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не зверталася, а після смерті свого батька [PERSON] позивач знайшла в документах батька заповіт, складений бабусею [PERSON] на її користь, про існування якого вона не знала; 4)при зверненні до нотконтори із заявою про прийняття спадщини, позивач дізналася, що її батько після смерті [PERSON] не подавав заяву про прийняття спадщини та постановою нотаріуса від 12 жовтня 2015 року їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій через пропуск встановленого законом шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини; 5)позивач просить визначити їй додатковий строк два місяці для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] У судове засідання позивач не зявилася, до суду надіслала заяву, в якій просить суд розглянути справу без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує повністю. У судове засідання відповідачі не зявилися, до суду надіслали заяви, в яких просять розглянути справу без їх участі, зазначивши, що позов визнають у повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, а саме: копії паспорту, свідоцтв про народження, свідоцтв про смерть, постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, Державного акту на право власності на земельну ділянку, приходить до наступних висновків. Відповідно до відомостей паспорту серії СВ №316062, виданого 02 березня 2001 року Оріхівським РВ УМВС України в Запорізькій області встановлено, що позивачем є [PERSON], [INFO]. Відповідно до відомостей свідоцтва про народження серії ІІ-ЖС №330986 від 15 лютого 1980 року та свідоцтва про шлюб серії І-ЖС №075535 від 22 грудня 2009 року встановлено, що [PERSON] є донькою [PERSON], який відповідно до відомостей свідоцтва про смерть серії І-ЖС №328548 від 22 липня 2015 року помер 17 липня 2015 року. Відповідно до відомостей Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗП №048385 від 20 серпня 2002 року встановлено, що [PERSON] на підставі рішення Нестерянської сільської ради Оріхівського району від 25 грудня 2001 року №4 було передано у власність земельну ділянку площею 4,37 га у межах згідно з планом, розташовану на території Нестерянської сільради Оріхівського району Запорізької області. Відповідно до відомостей постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12 жовтня 2015 року встановлено, що відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої 12 лютого 2014 року баби [PERSON], яка була зареєстрована за адресою: [INFO], оскільки на день смерті спадкодавця позивач не була зареєстрована та постійно не проживала разом з [PERSON], а також не подала заяву про прийняття спадщини у строк, встановлений ст.1270 ЦК України. У постанові також зазначено, що інший спадкоємець онук [PERSON] [PERSON] подав заяву про відмову від права на спадщину та відмову звертатись до суду з питанням про продовження строку для прийняття спадщини. Таким чином, 12 лютого 2014 року після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка відповідно до відомостей Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-ЗП №048385 від 20 серпня 2002 року, складається із земельної ділянки, спадкоємцем якої є позивач. У встановлений законом шестимісячний строк позивач не звернувся до нотконтори із заявою про прийняття спадщини через юридичну необізнаність. Суд визнає поважною причину пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини та вважає за необхідне задовольнити позов, визначити спадкоємцю додатковий строк для звернення до нотконтори із заявою про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1223 ЦК України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1272 якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Відповідно до ч.3 ст.1272 Цивільного кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п.24 постанови Пленуму ВСУ від 30 травня 2008 року №7, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Outcome: approved