Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по виплаті орендної плати. На обґрунтування вимог позивач в заяві зазначила, що їй на праві приватної власності на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку належить земельна ділянка розміром 7,69 га. Згідно договору оренди від25.09.2010 року ця земельна ділянка була передана в платне користування СТОВ «Світоч» терміном на 5 років для вирощування сільськогосподарських культур. Нормативна грошова оцінка ділянки станом на 01.01.2011 року становить 65148 грн. 95 коп. складається із нормативної грошової оцінки землі проведеної станом на 01.07.1995 рік в сумі 20359,05 грн. (базова) та коефіцієнта індексації 3,2. Орендна плата на день укладення договору становить 3200 грн.. Постановою Кабінету Міністрів України від 31 жовтня 2011 року № 1185 «Про внесення змін до «Методики нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів» встановлено коефіцієнт 1,756, однак СТОВ «Світоч» з 2012 по 2015 рік до показників нормативної грошової оцінки землі цей коефіцієнт 1,756 не застосовувало, внаслідок чого, на думку позивача, створилася заборгованість по орендній платі, яка станом на 01.12.2015 рік складає 64396 грн. 93 коп.. При отриманні орендної плати в жовтні 2015 року позивачем було запропоновано головному бухгалтеру здійснити розрахунок орендної плати з урахуванням вищенаведених змін, на що було отримали відмову. Крім того на письмове колективне звернення до СТОВ «Світоч» від 12 жовтня 2015 року про здійснення розрахунку орендної плати з урахуванням вищенаведених змін, також було отримано відмову. 26 листопада 2015 року відповідачу було повторно направлена претензія по погашенню боргу, однак остання залишена без задоволення. В добровільному порядку відповідач відмовляється сплачувати заборгованість по орендній платі. На підставі вищевикладеного просила стягнути на її користь з відповідача заборгованості по орендній платі за користування земельними ділянками по договорам оренди в сумі 31904 грн. 93 коп. та витраті понесені по справі. В судовому засіданні представники позивача заявлені позовні вимоги підтримали повністю. Представники відповідача проти задоволення заявлених позовних вимог заперечували, пояснивши, що при укладенні договору було узгоджено розмір орендної плати в розмірі 5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Власник земельної ділянки погодився як з визначенням нормативної грошової оцінки землі так і з грошовим еквівалентом орендної плати, визначеної в договорі. Орендна плата сплачувалась позивачу щорічно, у встановлені договором строки з врахуванням індексу інфляції. Крім того вважають, що відсутні підстави для застосування Постанови Кабінету Міністрів України №1185 від 31.10.2011 року, оскільки нормами цієї постанови передбачено застосування коефіцієнта 1,756 для оцінки земельних ділянок, грошова оцінка яких була проведена станом на 01 липня 1995 року, тоді як розрахунок вартості земельних часток (паїв), на підставі яких позивачем отримано у власність земельні ділянки, було проведено у 1996 році і затверджено розпорядженням Баштанської районної державної адміністрації від 02 липня 1996 року №226. Вислухав пояснення сторін та дослідивши письмові докази наявні в матеріалах справи, суд приходить до висновку про необґрунтованість заявлених вимог і відсутність підстав для їх задоволення. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] (позивач по справі) є власником земельної ділянки площею 7,69 га призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташованої в межах території Новопавлівської сільської ради Баштанського району Миколаївської області, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку [NUMBER], виданого Баштанською районною державною адміністрацією Миколаївської області 29 жовтня 2004 року на підставі розпорядження Баштанської райдержадміністрації №538-Р від 21.06.2004 року. В судовому засіданні також встановлено, що 25 вересня 2010 року між позивачем та відповідачем було укладено договір оренди землі, згідно умов якого орендодавець - позивач по справі, передав, а орендар СТОВ «Світоч» прийняв в користування земельну ділянку площею 7,69 га нормативно грошова оцінка якої становить 65148,96 грн.. Строк дії договору визначено 5 років, до 31.12.2015 року. Відповідач повинен сплачувати орендодавцю щорічно плату за користування земельною часткою. До закінчення строку дії договір не розривався та не змінювався. За умовами договору, а саме п.9 СТОВ «Світоч» повинен сплачувати орендодавцю щорічно плату за користування земельною ділянкою в розмірі 5% нормативної грошової оцінки землі, що на день укладення договору визначено було в 3200 грн.. Відповідно до п.11 договору, орендна плата вноситься у строки не пізніше до 31 грудня кожного року. Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ст..ст. 626, 627, 629, 651 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Відповідно до п. 3 укладеного договору оренди земельної ділянки сторонами було визначено нормативну грошову оцінку земельних ділянок . П. 9,10 та 13 вищевказаних договорів передбачено, що орендна плата вноситься у розмірі 5% формі, від нормативної грошової оцінки земельної ділянки на день укладання договорів становить 3200 грн.. Спосіб внесення готівкою. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції. Розмір орендної плати переглядається щорічно у разі: зміни розмірів земельного податку, у тому числі внаслідок інфляції, погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами, в інших випадках передбачених законом. В усіх інших випадках розмір орендної плати не переглядається. Згідно ст.ст. 1,3,4 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Об'єктами оренди є земельні ділянки, що перебувають у власності громадян, юридичних осіб, комунальній або державній власності. Орендодавцями земельних ділянок є громадяни та юридичні особи, у власності яких перебувають земельні ділянки, або уповноважені ними особи. Згідно статті 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний заплату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. За змістом ст. 23 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядається за згодою сторін. Постановою Кабінету Міністрів України №1185 від 31.10.2011 року, на яку посилається позивач, було внесено зміни до Методики нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 23 березня 1995 р. N 213, дія якої поширюється лише щодо визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності. В п.1 вказаної Методики так і зазначено, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок здійснюється з метою визначення розміру земельного податку, державного мита при міні, спадкуванні та даруванні земельних ділянок згідно із законом, орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, а також під час розроблення показників та механізмів економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель. Із зазначених в договорах нормативної грошової оцінки землі відповідачем вираховувався із орендної плати і земельний податок. Відповідно до ст. 201 ч. 4 ЗК України при здійсненні цивільно-правових угод щодо земельних ділянок використовується експертна грошова оцінка. Як слідує з пояснень представників позивача така грошова оцінка спірних земельних ділянок не проводилась. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. За такого суд вважає, що заявлені позивачем позовні вимоги не доведено, оскільки у встановленому законом порядку зміни до договору щодо визначення іншого розміру орендної плати не вносились та відсутні передбачені законом підстави щодо збільшення нормативної грошової оцінки земель, переданих в оренду позивачем. Доводи відповідача щодо виплати орендної плати в обумовленому умовами договору розмірі протягом строку дії договорів підтверджені дослідженими в судовому засіданні доказами. Зазначене є підставою для відмови в задоволенні позову.

Outcome: dismissed