Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 950 грн. щомісячно до закінчення сином навчання. На обґрунтування вимог позивач в позовній заяві зазначила, що сторони мають спільного сина [PERSON], [INFO]. Сторони проживають окремо. Син знаходиться на утриманні позивачки та навчається на першому курсі Високовського державного сільськогосподарського професійно-технічного коледжу на денній формі навчання. Добровільно відповідач не надає допомогу на утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання. Посилаючись на викладене, позивачка просила про задоволення позову. Від позивача надійшла заява про підтримання позову та розгляд справи за її відсутності. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позов. Відповідач в судовому засіданні підтвердив наявність у сторін спільного сина, який досяг повноліття та продовжує навчання. Відповідач вказав, що працевлаштований та має змогу надавати матеріальну підтримку сину, який продовжує навчання, але вважає, що з нього аліменти мають стягуватись в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши наявні у справі матеріали, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог і можливість часткового задоволення позову. На підставі наявних у справі документів (копії свідоцтва про народження; довідки Високовського державного сільськогосподарського професійно-технічного коледжу № 341 від 29.12.2017 року; довідки виконкому Баштанської міської ради Баштанського району Миколаївської області від 02.01.2018 року № 1; копії рішення Баштанського районного суду Миколаївської області від 07.05.2014 року №468/764/14-ц; довідки Баштанської ЦРЛ від 12.02.2018 року №127; довідки про доходи відповідача) в судовому засіданні встановлено, що сторони мають спільного сина [PERSON], [INFO]. Сторони проживають окремо. Син знаходиться на утриманні позивачки та є студентом І курсу денної форми навчання Високовського державного сільськогосподарського професійно-технічного коледжу Республіки Білорусь. Сторони не досягли домовленостей про участь відповідача в утриманні повнолітнього сина, що продовжує навчання. Зазначені правовідносини врегульовані ст.ст. 198-201 Сімейного Кодексу України, із змісту яких слідує, що батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Для виникнення обовязку матері, батька утримувати повнолітніх дочку, сина, мати, батько мають бути матеріально забезпеченими, здатними забезпечувати дочку або сина. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надати матеріальну допомогу. Вирішуючи питання про можливість стягнення аліментів з відповідача, суд враховує те, що [PERSON] навчається на денному відділенні, що свідчить про те, що він потребує матеріальної допомоги. При цьому, відповідач працевлаштований на постійній основі, інших утриманців не має. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які підлягають стягненню, суд виходить з наступного. Згідно з ч.1 ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~ст. 182 цього Кодексу. При цьому, зі змісту ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України слідує, що мінімальний розмір аліментів на одну особу не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковим мінімумом є вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» у 2018 році прожитковий мінімум на працездатну особу в розрахунку на місяць з 1 січня становить 1762 гривні. В даному випадку на час розгляду справи судом мінімальний розмір аліментів, який має стягуватись з відповідача на користь сина, який продовжує навчання, становить 881 грн. (1762 х 50%). З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку про можливість часткового задоволення позовних вимог і стягнення аліментів з відповідача на користь позивача в твердій грошовій сумі в розмірі 900 грн. щомісячно. Своїми діями відповідач порушує право повнолітнього сина, що продовжує навчання, на одержання утримання та матеріальної підтримки від батька. Зазначене є підставою для задоволення позову. Оскільки за даною категорією справ позивач звільнений від сплати судового збору, а ст. 141 ЦПК України, якою врегульовано порядок розподілу між сторонами судових витрат, в тому числі і судового збору, не передбачає можливість стягнення судового збору на користь держави, тому суд не в праві вирішувати питання про стягнення з відповідача на користь держави судового збору за розгляд даної справи. На підставі ст.ст. 198-201 Сімейного Кодексу України та

Outcome: partial