Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою і просить відібрати у відповідача - [PERSON], який проживає в будинку [ADDRESS] малолітню дитину - [PERSON], [INFO], та повернути його їй на місце її проживання: в будинок [ADDRESS] мотивуючи тим, що з відповідачем по справі вона перебувала у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 05.09.2011. Ініціатором позову була вона, так як відповідач дуже погано вів себе в сім'ї: зловживав спиртними напоями, в присутності малолітнього сина бив її головою об стінку, душив, постійно погрожував вбивством. Син залишився на проживання з нею. Після розірвання шлюбу відповідач продовжував себе вести по відношенню до неї як і до розірвання шлюбу. Вона вимушена була звертатися із скаргами в сільську раду та до дільничного працівника міліції. Відповідач змінив місце проживання та вже майже рік проживає із співмешканкою в смт. Білозерка, але приїздить в с. Бондарі до своїх батьків. В травні 2016 він прийшов до неї та повідомив, що хоче сина повезти на море, щоб оздоровити перед школою, але обіцяв привезти його до школи. Однак, обманув і не привіз. До неї претензій щодо виховання сина ні у нього, ні в місцевої влади не було. Вона виконувала свої материнські обов'язки сумлінно. На її вимоги вернути сина відповідач не реагує. Вона не знає жінку, з якою він зараз проживає, але якщо вона веде такий спосіб життя, який вів він, то є реальна небезпека для здоров'я та життя дитини. В Овруцькому ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області, куди вона звернулася за допомогою, їй порадили звернутися до суду. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали. Сторона відповідача щодо задоволення позову заперечує. Представник органу опіки та піклування Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області в судовому засіданні вважає, що дитина має проживати з матір'ю. Представник органу опіки та піклування Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області щодо задоволення позову заперечує, зазначивши, що син - [PERSON] має проживати з батьком, що буде відповідати його інтересам. . Вислухавши пояснення сторін, їх представників, показання свідків, думки представників органів опіки та піклування, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Під час судового розгляду справи встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. Рішенням Овруцького районного суду від 05.09.2011 шлюб між сторонами було розірвано. При цьому було вирішено питання щодо визначення місця проживання дитини. Сина сторін - [PERSON], [INFO], було залишено на проживання з матір'ю. Спору щодо місця його проживання на той час не виникало. Орган опіки та піклування до участі у справі не залучався. Вказані обставини підтверджуються копією рішення Овруцького районного суду від 05.09.2011 (а.с.6). Після розірвання шлюбу між подружжям 05.09.2010 дитина залишилася проживати з матір'ю в с.Бондарі Овруцького району, де він перебував і з народження. З червня 2016 року дитина проживає з батьком - відповідачем, за адресою: [ADDRESS] Квартира належить співмешканці останнього - [PERSON]. Батько без згоди матері - позивача змінив місце проживання дитини, забравши хлопчика за її згодою та за погодженням з Бандарівським сільським головою для оздоровлення на морі. Однак, до місця проживання не повернув, посилаючись на те, що дитина не бажає проживати з матір'ю. При цьому, [PERSON], тобто відповідач пояснював спеціалістам служби у справах дітей, що він забрав дитину від матері, в зв'язку з тим, що вона неналежно піклується про сина, зловживає алкоголем, б'є хлопчика. Дані факти підтверджуються свідченнями жителів с. Бондарі Овруцького району: [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Хлопчик спеціалістам пояснив, що не хоче повертатися до мами, так як вона його била, не давала їсти, залишала одного, не піклувалася про нього (а.с.101-102). Однак, в судовому засіданні вказані обставини не знайшли свого підтвердження. Так, допитані в судовому засіданні свідки: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] пояснили, що про [PERSON], тобто відповідача, нічого поганого сказати не можна. Вона хороша мама. Не п'є, не гуляє, піклується про дітей. Діти в неї завжди охайні. Приходила з дітьми в бібліотеку за книжечками. В магазин завжди з ними приходила. Алкоголь ніколи не купувала. [PERSON] до школи, водила на підготовчі заняття. Вона виживала самостійно з маленьким [PERSON] після того як позивач - [PERSON] залишив її без засобів до існування, забравши все з хати, на чужині. Вона сирота і він її привіз в с. Бондарі і залишив. Їй допомагали виживати всім селом, хто чим міг. В нього ж характеристика була вкрай негативна. Він зловживав алкоголем, бив дружину, навіть в стані вагітності, вів розгульний спосіб життя. Зі сторони відповідача з'явилася лише один свідок - [PERSON], яка в судовому засіданні надала показання, що [PERSON] стала випивать після розлучення, а потім зазначила, що після того як Павліка забрали. Однак, показання вказаного свідка не можуть бути покладені в основу рішення по справі, так як її показання не узгоджуються з показаннями всіх інших свідків. В правовій нормі ст. 171 СК України знайшло законодавче закріплення врахування думки дитини при вирішенні питань, що стосуються її життя. Зокрема, дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім'ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім'ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. В судовому засіданні безпосередньо було вияснено думку дитини. Малолітній [PERSON] висловив бажання проживати разом з батьком, зазначивши, що з мамою він жити не хоче і втіче. Відповідно до ч.ч. 4, 5, 6 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. З висновку органу опіки та піклування Білозерської райдержадміністрації Херсонської області про визначення місця проживання малолітнього [PERSON] № 01-10-75/0/17/601-18 від 01.02.2017 та з висновку органу опіки та піклування Овруцької райдержадміністрації про визначення місця проживання малолітньої дитини №02-25/922 від 10.05.2017 (а.с. 101-102, 114) вбачається, що орган опіки та піклування Білозерської райдержадміністрації вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього [PERSON], [INFO], з його батьком - [PERSON]. Орган опіки та піклування Овруцької райдержадміністрації вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього [PERSON], [INFO], з його матір'ю - [PERSON]. Рішенням Овруцького районного суду від 15.06.2017 по справі між сторонами про визначення місця проживання дитини №286/560/17, з врахуванням правового висновку Верховного Суду України у справі № 6-2445цс16 від 14.12.2016, згідно якого мають бути доведені виняткові обставини для розлучення дитини з матір'ю, було визначено місце проживання малолітнього [PERSON], [INFO], з матір'ю - [PERSON]. Рішенням же апеляційного суду Житомирської області від 22.11.2017 вказане рішення було скасовано та ухвалено нове, яким було визначено місце проживання дитини з батьком - [PERSON]. Відповідно до ч.1 ст.162 СК якщо один з батьків або інша особа самочинно, без згоди другого з батьків чи інших осіб, з якими проживала малолітня дитина, або дитячого закладу (установи), в якому за рішенням органу опіки та піклування або суду проживала дитина, змінить її місце проживання, у тому числі способом її викрадення, суд за позовом заінтересованої особи має право негайно постановити рішення про відібрання дитини і повернення її за попереднім місцем проживання. Таким чином, оскільки, на даний час рішенням апеляційного суду Житомирської області від 22.11.2017 визначено місце проживання дитини з батьком - [PERSON], рішення набрало законної сили, тому відсутні правові підстави для задоволення позову. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп. в доход держави.

Outcome: dismissed