Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-15 00:00:00

позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися з позовом до відповідачів - [PERSON], Кобзарівської сільської ради Зборівського району з вимогами: - визнати незаконним та скасувати рішення Кобзарівської сільської ради Зборівського району Тернопільської області №35 від 25 листопада 2005 року «Про оформлення права приватної власності на житловий будинок в селі Вертелка по вулиці Дубина,14»; - визнати недійсним свідоцтво про право власності на житловий будинок по вулиці Дубина,14 в селі Вертелка Зборівського району Тернопільської області, видане Кобзарівською сільською радою 5 червня 2006 року; - визнати недійсним договір дарування житлового будинку від 24 липня 2006 року, укладений між [PERSON] та [PERSON]. У судовому засіданні позивачі та їх представник позовні вимоги підтримали, мотивуючи їх тим, що житловий будинок по вулиці Дубина,14 в селі Вертелка Зборівського району Тернопільської області до 15 квітня 1991 року за суспільною групою мав статус колгоспного двору. Тому, станом на 15 квітня 1991 року, позивачі та відповідач були членами колгоспного двору і мали право спільної сумісної власності на спірний будинок. Відтак, оскаржуване рішення Кобзарівської сільської ради Зборівського району Тернопільської області №35 від 25 листопада 2005 року є незаконним, так як цим рішенням визнано право власності лише на одного співвласника [PERSON] На підставі вказаного незаконного рішення [PERSON] було видано свідоцтво про право власності на будинок, яке на думку позивачів є незаконним. 24 липня 2006 року [PERSON] неправомірно подарував житловий будинок в селі Вертелка по вулиці Дубина,14 відповідачу [PERSON], згідно договору дарування. При цьому інші співвласник не надавали згоду на відчуження частини будинку. Відповідачі, які були належно повідомлені про час і місце розгляду справи, у судове засідання не зявилися, про причини неявки не повідомили, будь яких заперечень не надали.. Враховуючи згоду позивачів, справу слід розглянути без участі відповідачів та постановити заочне рішення. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив, що рішенням Кобзарівської сільської ради Зборівського району Тернопільської області №35 від 25 листопада 2005 року визнано право власності на житловий будинок в селі Вертелка по вулиці Дубина,14 за позивачем [PERSON] На підставі цього рішення 05 червня 2006 року [PERSON] було видано свідоцтво про право власності на будинок по вулиці Дубина,14 в селі Вертелка Зборівського району Тернопільської області. 24 липня 2006 року [PERSON] уклав з відповідачем [PERSON] договір дарування житлового будинку по вулиці Дубина,14 в селі Вертелка Зборівського району Тернопільської області, який був посвідчений приватним нотаріксом Зборівського районного нотаріального округу за реєстровим №653.. Однак, рішенням Зборівського районного суду Тернопільської області від 20 липня 2011 року у цивільній справі за позовом [PERSON], [PERSON], [PERSON] до [PERSON], Зборівського РБТІ, приватного нотаріуса [PERSON], Кобзарівської сільської ради про розірвання договору дарування, скасування рішення сільської ради, визнання недійсним свідоцтва про право власності на житловий будинок, визнаня права власності на частину житлового будинку, позовні вимоги задоволено частково. Зокрема вирішено визнати частково недійсним рішення Кобзарівської сільської ради Зборівського району Тернопільської області №35 від 25 листопада 2005 рок, визнати частково недійсним свідоцтво про право власності на житловий будинок по вулиці Дубина,14 в селі Вертелка Зборівського району, видане 05 червня 2006 року [PERSON]; визнати частково недійсним договір дарування житлового будинку по вулиці Дубина,14 в селі Вертелка Зборівського району від 24 липня 2006 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] ; вирішено визнати за [PERSON], [PERSON] право власності по 1/5 частині житлового будинку по вулиці Дубина,14 в селі Вертелка Зборівського району. Даним рішенням, яке набрало законної сили, встановлено, що житловий будинок по вулиці Дубина,14 в селі Вертелка Зборівського району Тернопільської області до 15 квітня 1991 року за суспільною групою мав статус колгоспного двору. Станом на 15 квітня 1991 року, позивачі та відповідач були членами колгоспного двору та не втратили права на частку у його майні. Позивачі в даний час зареєстровані та проживають у спірному будинку. Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Оскільки спірні правовідносини виникли до 15 квітня 1991року дати введення в дію Закону України Про власність до них слід застосовувати діюче в той час законодавство. Згідно ч.1 ст.120, ч.2 ст.123 Цивільного кодексу Української РСР в редакції 1963 року майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Тобто позивачі та відповідач [PERSON] мали та мають, в рівних частинах, право сумісної власності на житловий будинок по вулиці Дубина,14 в селі Вертелка Зборівського району. Тому, рішення Кобзарівської сільської ради Зборівського району Тернопільської області №35 від 25 листопада 2005 року є незаконним, так як цим рішенням вирішено оформити право власності на цілий будинок лише на одного співвласника [PERSON] Відповідно, є незаконним свідоцтво про право власності на будинок від 05 червня 2006 року, яке видано на імя [PERSON] Відтак, [PERSON] . О. не мав права розпорядитися спірним будинком, відчужуючи його в користь [PERSON], згідно договору дарування від 24 липня 2006 року, оскільки при цьому він порушив права інших співвласників. Інші співвласники не надавали згоди на відчуження будинку. Згідно ж ч.2 ст.369 ЦК України розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена. Згідно ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства. Недодержання цієї вимоги є підставою для визнання правочину недійсним в силу ч.1 ст.215 ЦК України. Враховуючи вказане вище, суд приходить до висновку, що оскаржувані рішення Кобзарівської сільської ради Зборівського району Тернопільської області №35 від 25 листопада 2005 року, свідоцтво про право власності на будинок від 05 червня 2006 року та договір дарування від 24 липня 2006 року слід визнати недійсними. За таких обставин позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved