Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом, в якому просить позбавити відповідача батьківських прав відносно дочки, [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що відповідач перебував у зареєстрованому шлюбі з дочкою позивача - [PERSON]. Від шлюбу вони мають неповнолітню дочку [PERSON], 1999 року народження. 15.03.2005 року шлюб між ними розірвано. Зазначала, що відповідач з родиною разом не проживає, за дитиною не доглядає, допомоги у догляді за дитиною ніколи не надавав, не спілкується з дитиною, фактично відмовився від своєї дитини та не хоче прийняти на себе відповідальність за її життя і долю. 26 лютого 2013 року позивача призначено опікуном над онукою, оскільки її мати [PERSON] померла [INFO]. На той час батько дитини був засуджений та відбував покарання. 04.07.2014 року був звільнений від відбування покарання у зв»язку з амністією. Ніяких батьківських почуттів дочка у відповідача не викликає та останній не намагався виконувати свої обов'язки по його вихованню та утриманню. В судовому засіданні позивач підтримала свої вимоги в повному обсязі. Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову. Представник третьої особи - служби у справах дітей Управління Департаменту праці та соціальної політики виконавчого комітету Харківської міської ради в судовому засіданні проти позову не заперечувала, пояснила, що вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав, про що надала відповідний висновок. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивача, думку прокурора, представника третьої особи, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який 15.01.2013 року розірвано. [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 07.05.1999 року. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] з дочкою не спілкується, участі у його вихованні не приймає та не бажає цього робити. Дитина проживає з опікуном, яка займається її вихованням та забезпеченням. З висновку служби у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради від 19.11.2014 року №522 вбачається, що дитина - [PERSON], 1999 року народження, проживає разом зі своєю бабусею [PERSON], яка створює для дитини необхідні умови для всебічного розвитку. Батько дитини не виконує свої батьківські обов'язки, участі у вихованні та утриманні дочки не бере, зв'язку не підтримує, не цікавиться його життям, здоров'ям та розвитком, не проявляє батьківської турботи та уваги. Посилаючись на вказані обставини Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дочки [PERSON], [INFO]. Згідно із ч. 2 ст. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Частиною 1 ст. 152 СК України передбачено, що право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (зі змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 20 від 19.12.2008 р.) визначено, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справ, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і кожен в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно до приписів ст.164 СК України батьківських прав може застосовуватися лише тоді, коли батько не просто не виконує свої обов'язки по вихованню дитини, а й ухиляється від їх виконання, тобто за умови доведення винної поведінки того з батьків, який свідомо нехтує здійсненням своїх обов'язків, передбачених ст. 150 СК України. Крім того, згідно до довідки Харківської гімназії №12 батько [PERSON] не бере участі у шкільному житті дитини, а саме, не спілкується з вчителем, не забирає дитину додому, не відвідує батьківські збори. Судом встановлено, що відповідач ухиляється та не виконує своїх обов'язків щодо фізичного, морального та духовного виховання дитини, не забезпечує необхідні умови для життя дитини, зокрема, здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. З огляду на вищезазначене, суд приходить до висновку про необхідність позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно дитини [PERSON], [INFO]. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved