Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до Територіальної громади в особі Франківської районної адміністрації у м.Львові, третя особа: приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу [PERSON], про визначення частки померлої у спільному майні. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 22.01.2015р. померла мама позивачки [PERSON], яка на момент смерті постійно проживала за адресою: [INFO]. Позивачка є єдиним спадкоємцем першої черги до майна померлої [PERSON]. Спадкову справу відкрито 06.04..2015р. у приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу [PERSON] На підставі свідоцтва про право власності №234495 на квартиру виданого 23.01.2008р. Управлінням комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради, згідно з наказом від 23.01.2008р. на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] належить приватизована квартира за адресою: м.Львів, вул. В.Великого, 59а/89. Право власності на квартиру зареєстровано 22.04.2008р. Обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» за реєстраційним номером: 23020987. Позивачка зазначає, що відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012р. за №296/5 нотаріус за місцем відкриття спадщини має видати спадкоємцю свідоцтво про право на спадщину. Статтею 1226 ЦК України передбачено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. При цьому необхідно визначити якою є доля спадкодавця у праві спільної сумісної власності. Однак нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом чи за заповітом після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після виділення (визначення) частки померлого у спільному майні. Вищевказана квартира приватизована згідно Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». Позивачка, зазначає, що на даний момент не має доказів, що свідчили б про домовленість між співвласниками щодо розміру часток у спільному майні або рішення суду з цього приводу. Оскільки другий співвласник квартир брат позивачки, [PERSON] проживає за кордоном з 2008р. Просить позов задоволити та визначити за [PERSON], яка померла 22.01.2015р., ? частку в квартирі [ADDRESS]. Позивачка в судовому засіданні наддала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, просить позов задоволити. Представник відповідача в судовому засіданні не заперечив проти позову. Третя особа приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу [PERSON] у судове засідання не зявилася, про причини неявки суд не повідомила, хоча належним чином повідомлялась про час та місце розгляду справи. На адресу суду направила спадкову справу, що була заведена після смерті [PERSON], померлої 22.01.2015 року. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 22 січня 2015р. померла [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть від 22.01.2015р. серія І-СГ №383277 виданим Франківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції (5 а.с.). Як вбачається із свідоцтва про народження виданного повторно 05.03.2015р., серія І-СГ №449280 [PERSON] народилась 09.08.1974 р., її батьками є [PERSON] та [PERSON] (6 а.с.) Згідно свідоцтва про одруження серії І-СГ №010709 від 22.02.1997р. [PERSON] одружилась із [PERSON] 22.02.1997 року (7 а.с.). Як вбачається із свідоцтва про право власності на квартиру №234495 від 23.01.2008р. (9а.с.) та Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №18602426 від 22.04.2008р. квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON]. Дана квартира є приватизованою згідно Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. Згідно матеріалів копії спадкової справи №10/2015, заведеної 06.04.2015р. після смерті [PERSON], яка померла 22.01.2015р., [PERSON] склала заповіт 11.11.2010р. згідно якого заповіла своїй донці [PERSON] всю належну їй на праві власності частку квартири №89 в будинку №59а, що знаходиться у м.Львові по вул. Володимира Великого. Позивачка 06.04.2015р. подала заяву про прийняття вищезгаданої спадщини. Згідно ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно ч.2 ст.372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Згідно ст. 1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Субєкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. Окрім того, вищенаведене підтверджується п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування», у разі смерті співвласника приватизованої квартири частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними. В матерілах справи відсутні докази, які б свідчили про домовленість між співвласниками щодо розміру часток у спільному майні або рішення суду з цього приводу. З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача щодо визначення за [PERSON], яка померла 22 січня 2015 року, 1/2 частки в квартирі [ADDRESS] підлягає до задоволення з огляду на те, що [PERSON] є однією із співвласників на праві спільної сумісної власності зазначеної квартири, яка на підставі Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» є приватизованою та згідно ч.2 ст.372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. В матеріалах справи відсутні будь-які докази, які можуть свідчити про домовленість між співвласниками щодо розміру часток у спільному майні або рішення суду з цього приводу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі наведеного, у звязку із задоволенням позову на переконання суду, доцільно стягнути з відповідачів на користь позивача судовий збір у мінімальному розмірі, встановленому Законом України Про судовий збір 487,20 грн. (чотириста вісімдесят сім гривень 20 коп.).

Outcome: approved