overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 28 грудня 2018 року. Подружжя неповнолітніх дітей не має. Спільне проживання у сторін не склалося, з червня 2019 року проживають окремо, спільне господарство не ведуть, шлюб існує формально. Просить суд шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON] . Позивач в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, причини неявки суду не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлений у порядку, передбаченому ч.11 ст.128 ЦПК України. Розгляд справи проведено за відсутності сторін, у порядку ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів, яких достатньо для вирішення справи. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Згідно ст.21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. 28 грудня 2018 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, зареєстрований Бердянським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №107 (а.с.4). Подружжя неповнолітніх дітей не має. Відповідно до ст.3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Статтею 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. На підставі обставин, викладених у позові, судом встановлено та не спростовано під час судового розгляду, що спільне проживання у сторін не склалося, сторони проживають окремо з червня 2019 року, спільне господарство не ведуть, будь-які інші спільні інтереси між ними відсутні, шлюб існує формально. Спір про поділ спільного майна відсутній. За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, оскільки подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе та не відповідає інтересам сторін. Підстав для надання подружжю строку для примирення судом не встановлено. Заявлена позивачкою вимога про залишення прізвища, присвоєного у зв`язку з реєстрацією шлюбу, підлягає задоволенню відповідно до положень ст.113 Сімейного кодексу України. Сплачені позивачем судові витрати (а.с.1) покладаються на відповідача на підставі ст.ст.141, 142 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 28 квітня 2016 року. Подружжя спільних дітей не має. Спільне проживання у сторін не склалося, шлюбні стосунки припинено з січня 2019 року. Просить суд шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з`явилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала, не заперечувала проти заочного розгляду справи, судові витрати просила залишити за нею. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку (а.с.20). Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Згідно ст.21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Між [PERSON] та [PERSON] 28 квітня 2016 року укладено шлюб, зареєстрований Шевченківською сільською радою Скадовського району Херсонській області, актовий запис №01 (а.с.4). Відповідно до ст.3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Статтею 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. На підставі обставин, викладених у позові, та не спростованих під час судового розгляду, судом встановлено, що спільне проживання у сторін не склалося, шлюбні відносини припинені з січня 2019 року, спільне господарство не ведуть, будь-які інші спільні інтереси між ними відсутні, шлюб існує формально. Спір про поділ спільного майна відсутній. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе та не відповідає інтересам сторін. Підстав для надання подружжю строку для примирення судом не встановлено. Позивачем не заявлено вимогу про відновлення дошлюбного прізвища, тому суд вважає доцільним залишити їй прізвище, присвоєне у зв`язку з реєстрацією шлюбу, що узгоджується з положеннями ст.113 Сімейного кодексу України. Судові витрати залишаються за позивачем на підставі заявленого нею клопотання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 28 травня 2009 року. Від шлюбу мають дитину - сина [PERSON], 2009 р. н. Спільне проживання не склалося, почуття любові та взаємної поваги втрачені, шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведуть. Вважає подальше збереження сім'ї неможливим. Просить суд шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позові. Просила шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON] Судові витрати просила покласти на відповідача. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Між [PERSON] та [PERSON] 28 травня 2009 року укладено шлюб, зареєстрований Тарасівською сільською радою Скадовського району Херсонської області, актовий запис № 02 (а.с.4). Спільне проживання у сторін не склалося, стосунки погіршились, що призвело до формального існування шлюбу, сторони понад два роки проживають окремо, спільного господарства не ведуть, будь-які інші спільні інтереси між ними відсутні. Спір про місце проживання неповнолітньої дитини та розділ спільного майна відсутній. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя. Судом було надано сторонам строк для примирення тривалістю один місяць. В судовому засіданні позивач пояснила, що примирення не відбулося, наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач в судовому засіданні підтвердив, що примирення не відбулось, не заперечував проти розірвання шлюбу. За таких обставин суд вважає подальше збереження шлюбу неможливим і таким, що суперечитиме інтересам сторін. Вимога позивачки про залишення прізвища, присвоєного у зв'язку з укладенням шлюбу, підлягає задоволенню на підставі ст.113 СК України, відповідно до якої особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судові витрати покладаються на відповідача на підставі ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 29.08.2009. Від шлюбу мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO] Спільне проживання не склалося, шлюбні відносини припинені з вересня 2014 року, спільне господарство не ведуть. Вважає подальше збереження сім'ї неможливим. Просить суд шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позові, наполягала на розірванні шлюбу, проти примирення заперечувала. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище [PERSON], а також залишити за нею судові витрати. Відповідач в судовому засіданні проти розірвання шлюбу не заперечував. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Між [PERSON] та [PERSON] 29 серпня 2009 року укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Скадовського районного управління юстиції у Херсонській області, актовий запис № 87 (а.с.7). Спільне проживання у сторін не склалося, стосунки погіршились, що призвело до формального існування шлюбу, з вересня 2014 року сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, будь-які інші спільні інтереси між ними відсутні. Спір про місце проживання дитини та поділ спільного майна відсутній. За таких обставин, з урахуванням категоричної позиції позивачки та визнання позову відповідачем, суд вважає подальше збереження шлюбу неможливим і таким, що суперечитиме інтересам сторін. Вимога позивачки про залишення прізвища, присвоєного у зв'язку з укладенням шлюбу, підлягає задоволенню на підставі ст.113 СК України, відповідно до якої особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 29.09.2012. Від шлюбу мають спільну дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Спільне проживання не склалося, шлюбні відносини припинені понад 6 місяців, спільне господарство не ведуть. Вважає подальше збереження сім'ї неможливим. Просить суд шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позові, наполягала на розірванні шлюбу, проти примирення заперечувала. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище [PERSON]. Відповідач в судовому засіданні проти розірвання шлюбу не заперечував. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Між [PERSON] та [PERSON] 29 вересня 2012 року укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Скадовського районного управління юстиції у Херсонській області, актовий запис № 83 (а.с.4). Спільне проживання у сторін не склалося, стосунки погіршились, що призвело до формального існування шлюбу, понад півроку сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, будь-які інші спільні інтереси між ними відсутні. Спір про місце проживання дитини та розділ спільного майна відсутній. За таких обставин, з урахуванням категоричної позиції позивачки та визнання позову відповідачем, суд вважає подальше збереження шлюбу неможливим і таким, що суперечитиме інтересам сторін. Вимога позивачки про залишення прізвища, присвоєного у зв'язку з укладенням шлюбу, підлягає задоволенню на підставі ст.113 СК України, відповідно до якої особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судові витрати покладаються на відповідача на підставі ст..88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 29 жовтня 2010 року. Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON], 2011 р. н. Спільне проживання не склалося, шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведуть. Вважає подальше збереження сім'ї неможливим. Просить суд шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позові, пояснила, що через постійні суперечки та сварки почуття любові та поваги втрачені, шлюб існує формально. Просила шлюб розірвати, прізвище після розірвання шлюбу залишити [PERSON]. Відповідач в судовому засіданні підтвердив викладені обставини, при цьому вважав можливим збереження сім'ї. У подальшому позов визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Між [PERSON] та [PERSON] 29 жовтня 2010 року укладено шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Скадовського районного управління юстиції у Херсонській області, актовий запис № 142 (а.с.4). Спільне проживання у сторін не склалося, стосунки погіршились, що призвело до формального існування шлюбу, сторони зареєстровані за однією адресою, але на час розгляду справи почали проживати окремо, спільного господарства не ведуть, будь-які інші спільні інтереси між ними відсутні. Спір про місце проживання дитини та поділ спільного майна відсутній. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя. Судом було надано сторонам строк для примирення. В судовому засіданні позивач пояснила, що примирення не відбулося, наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач в судовому засіданні підтвердив, що примирення не відбулось, проти розірвання шлюбу не заперечував. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе та не відповідає інтересам сторін. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Заявлена відповідачкою вимога про залишення прізвища, присвоєного у зв'язку з реєстрацією шлюбу підлягає задоволенню, що відповідає положенням ст.113 СК України. Судові витрати покладаються на відповідача на підставі ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 29 січня 2014 року. Спільних дітей подружжя не має. Спільне проживання у сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння, відмінність поглядів на сімейні відносини, через що постійно виникають суперечки та непорозуміння. Спільне господарство не ведуть з березня 2015 року. Спір про спільно нажите майно відсутній. Вважає подальше збереження сім'ї неможливим, оскільки почуття любові та взаємної поваги втрачені. Просить суд шлюб розірвати, прізвище залишити [PERSON]. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлену вимогу підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав, просив задовольнити. Відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Між [PERSON] та [PERSON] 29 січня 2014 року укладено шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Красненської сільської ради Скадовського району Херсонської області, актовий запис №1 (а.с.11). Спільних дітей подружжя не має. Відповідно до ст.3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно ст.ст.21, 24 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. На підставі викладених у позові обставин судом встановлено, та не спростовано відповідачем, що спільне проживання у сторін не склалося, шлюбні відносини припинені, сторони проживають окремо, спільні інтереси між ними відсутні, шлюб існує формально. Спір про поділ спільного майна відсутній. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе та не відповідає інтересам сторін. Заявлена позивачкою вимога про залишення їй прізвища, присвоєного у зв'язку з укладенням шлюбу, підлягає задоволенню відповідно до положень ст.113 Сімейного кодексу України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 29 травня 1982 року. Від шлюбу мають спільну доньку, яка на теперішній час повнолітня. Через відсутність взаєморозуміння, зловживання відповідачем спиртними напоями, в сімї постійно виникають сварки та суперечки, шлюбні відносини припинені з серпня 2015 року, спільних інтересів не мають. Просить суд шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала, не заперечувала проти заочного розгляду справи, просила прізвище залишити [PERSON]. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, повторно не зявився в судове засідання і від нього не надійшло повідомлення про причину неявки чи заяви про розгляд справи за його відсутності. Суд за згодою позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. 29 травня 1982 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, зареєстрований Скадовським районним відділом ЗАГС Херсонської області, актовий запис №69 (а.с.8). Відповідно до ст.3 Сімейного кодексу України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Згідно ст.ст.21, 24 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Спільне проживання у сторін не склалося, шлюбні відносини припинені у серпня 2015 року, що призвело до формального існування шлюбу, будь-які спільні інтереси між сторонами відсутні. Спір поділ спільного майна не заявлено. Неповнолітніх дітей не мають. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. За таких обставин суд вважає подальше збереження шлюбу неможливим і таким, що суперечитиме інтересам позивача. Вимога позивачки про залишення прізвища, присвоєного у звязку з реєстрацією шлюбу, підлягає задоволенню на підставі ст.113 Сімейного кодексу України. Судові витрати покладаються на відповідача на підставі ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 30 вересня 1995 року. Від шлюбу мають спільних дітей: доньок [PERSON], [INFO]., та [PERSON], [INFO] Спільне проживання не склалося, шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Вважає подальше збереження сім'ї неможливим. Просить суд шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON], стягнути з відповідача на її користь судові витрати. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позові, пояснила, що понад півроку має іншу сім'ю, проживають окремо, шлюб існує формально. Просила шлюб розірвати. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно ст.ст.21, 24 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 30 вересня 1995 року, зареєстрований Червонополянською сільською радою Чаплинського району Херсонської області, актовий запис №08 (а.с.3). Подружжя має спільних дітей: доньок [PERSON], [INFO]., та [PERSON], [INFO] (а.с.6). Спільне проживання у сторін не склалося, стосунки погіршились, що призвело до формального існування шлюбу, сторони близько півроку проживають окремо, спільного господарства не ведуть, будь-які інші спільні інтереси між ними відсутні. Спір про місце проживання неповнолітньої дитини та поділ спільного майна відсутній. За таких обставин, з урахуванням категоричної позиції позивачки та визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе та не відповідає інтересам сторін. Заявлена позивачкою вимога про залишення їй прізвища, присвоєного у зв'язку з укладенням шлюбу, підлягає задоволенню на підставі ст.113 Сімейного кодексу України. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на підставі ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved