overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 02.07.2011 року позивач уклала шлюб із [PERSON]. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] З перших днів подружнього життя у них була дружня сімя, заснована на почуттях любові, поваги та вірності один до одного, але з часом почуття любові, поваги та розуміння згасли і поступово стосунки між ними зіпсувались та все одно вони неодноразово намагались зберегти сімю та жити заради доньки. Однак усі спроби були марними. Відносини тільки погіршувались, а життя друг з другом стало не можливим. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають у неї, він не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім'ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім'ю. Між ними постійно виникали сварки, свідком яких нерідко стає донька, що тяжким чином впливає на її психічний стан та кожен раз спричиняє їй душевні страждання. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. До початку відкритого судового засідання позивач надала суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримала. До початку відкритого судового засідання відповідач надав суду заяву, в якій просить суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнав. Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд, згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також обставини життя подружжя, наявність неповнолітньої дитини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки вони підтверджуються матеріалами справи, а саме: копією свідоцтва про шлюб серія 1-КИ №196488, актовий запис про шлюб №47 від 02 липня 2011 року, зроблений виконавчим комітетом Ювілейної селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області; копією свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], серія 1-КИ №356900 від 26.12.2011 року, з якого вбачається, що сторони є батьками дитини. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбні відносини та ведення спільного господарства між сторонами припинені, у сторін є неповнолітня дитина, між сторонами було відсутнє взаєморозуміння, що призвело до фактичного розірвання шлюбних стосунків. Розірвання шлюбу є зваженим та обґрунтованим рішенням. Таким чином суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги встановлено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 04 жовтня 2014 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб в виконавчому комітеті Партизанської сільської ради Дніпропетровського району, актовий запис №11. Від цього шлюбу у них народилася дочка [PERSON] [INFO]. В січні місяці 2016 року вони припинили з відповідачем сімейні та подружні стосунки і проживають окремо. Причиною розпаду сім'ї стала сварка з матір'ю відповідача. В цьому конфлікті чоловік став на бік своєї матері, після чого постійно її ображав та принижував. З причини противоправної поведінки відповідача, вона змушена була звертатися до Дніпропетровського відділення поліції. 27 січня 2016 року за фактом погроз фізичною розправою та висловлювання нецензурною лайкою [PERSON] був попереджений про кримінальну та адміністративну відповідальність. 21.02.2016 року відповідач знову вчинив конфлікт, про що повторно попереджений про відповідальність згідно чинного законодавства. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. До початку відкритого судового засідання позивач надала суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги щодо розірвання шлюбу підтримала. До початку відкритого судового засідання відповідач надав суду заяву, в якій просить суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнав. Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд, згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також обставини життя подружжя, наявність неповнолітньої дитини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки вони підтверджуються матеріалами справи, а саме: копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER], актовий запис про шлюб №11 від 04 жовтня 2014 року, зроблено виконавчим комітетом Партизанської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області; копією свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], актовий запис про народження №02 від 12.01.2015 року, з якого вбачається, що сторони є батьками дитини. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги встановлено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 05.04.2016 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу спільних дітей не мають. Також в судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO], відбував покарання в Синельниківській ВК-94 Дніпропетровської області з 20.03.2014 року (довідка начальника ВКВСР СВК-94). Згодом, після реєстрації шлюбу, стосунки між подружжям стали різко погіршуватися. Через постійні конфлікти, суперечки, образи та погрози з боку відповідача по відношенню до неї, стосунки стали нестерпними та спільне життя фактично так і не склалося, оскільки відповідач 17.11.2016 року покинув місця позбавлення волі. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. До початку відкритого судового засідання позивачка надала суду заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у відкрите судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надавав, про час, дату та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Тому суд, з урахуванням думки позивача, яка дала згоду на заочний розгляд справи, вирішив провести заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд, згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також обставини життя подружжя, відсутність дітей, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки вони підтверджуються матеріалами справи, а саме: копією свідоцтва про шлюб серія 1-КИ №334934 від 05.04.2016 року, актовий запис про шлюб №25 від 05 квітня 2016 року, зроблений відділом державної реєстрації актів цивільного стану Синельниківського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області; довідкою начальника ВКВСР СВК-94 відносно засудженого [PERSON] та відбування ним покарання. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги встановлено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 06 червня 2015 року між позивачем, [PERSON], та [PERSON] було укладено шлюб. У період шлюбу народився син [PERSON], [INFO], який мешкає з позивачем. З серпня 2015 року відповідач мешкає окремо від позивача. Відповідач живе своїм життям (зі своєю попередньою родиною), а не інтересами теперішньої сім'ї та не має бажання спільно вирішувати питання життя сімї. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Стягнути з відповідача судові витрати по справі. До початку відкритого судового засідання позивачка надала суду заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у відкрите судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надавав, про час, дату та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Тому суд, з урахуванням думки позивача, яка дала згоду на заочний розгляд справи, вирішив провести заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд, згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також обставини життя подружжя, наявність малолітньої дитини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки вони підтверджуються матеріалами справи, а саме: копією свідоцтва про шлюб серія І-КИ №304092 від 06.06.2015 року, актовий запис про шлюб №38 від 06 червня 2015 року, зроблений виконавчим комітетом Ювілейної селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області; копією свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], серія І-КИ №586103 від 21 березня 2016 року, актовий запис №25, з якого суд вбачає, що сторони є батьками малолітньої дитини. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги встановлено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 07.10.2006 року вона та відповідач уклали шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: доньку [PERSON] Дар?ю Василівну, [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося з тих причин, що немає взаєморозуміння між ними, у звязку з чим вона втратила до відповідача почуття кохання та поваги. Шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведуть. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Андрійченко». Стягнути з відповідача на її користь витрати по сплаті судового збору. До початку відкритого судового засідання позивач надала суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач до початку відкритого судового засідання надав суду заяву в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнав. Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд, згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також обставини життя подружжя, наявність неповнолітньої дитини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки вони підтверджуються матеріалами справи, а саме: копією свідоцтва про шлюб серія 1-КИ №055127, актовий запис про шлюб №874 від 07 жовтня 2006 року, зроблений Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області; копією свідоцтва про народження [PERSON] Дар?ї Василівни, [INFO] серія 1-КИ №295015, актовий запис №795 від 23.06.2010 року, з якого вбачається, що сторони є батьками дитини. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбні відносини та ведення спільного господарства між сторонами припинені, було відсутнє взаєморозуміння, що призвело до фактичного розірвання шлюбних стосунків. Розірвання шлюбу є зваженим та обґрунтованим рішенням тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги встановлено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 07 вересня 1996 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу дітей немає. Їхнє спільне життя з відповідачем не склалося, з 2006 року фактично припинено. Вона вимушена звернутися до суду у звязку з тим, що на її прохання добровільно розірвати шлюб відповідач не реагує. Матеріальних претензій з її сторони немає. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. До початку відкритого судового засідання позивач надала суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у відкрите судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надавав, про час, дату та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення. Тому суд, з урахуванням думки позивача, яка дала згоду на заочний розгляд справи, вирішив провести заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд, згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також обставини життя подружжя, відсутність дітей, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки вони підтверджуються матеріалами справи, а саме: копією свідоцтва про укладення шлюбу серія І-КИ №318912, актовий запис про шлюб №310 від 07 вересня 1996 року, зроблений відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Краногвардійської районної ради народних депутатів м. Дніпропетровська. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги встановлено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 08 вересня 2001 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу мають неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO], який мешкає разом з нею. Основна причина розпаду сім»ї це різність характерів, відсутність між нею та [PERSON] взаєморозуміння і довіри. На теперішній час вони майже не спілкуються та не мешкають однією сім»єю тривалий час. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. До початку відкритого судового засідання позивач надала суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала. До початку відкритого судового засідання відповідач надав суду заяву, в якій просить суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнав. Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд, згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також обставини життя подружжя, наявність неповнолітньої дитини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки вони підтверджуються матеріалами справи, а саме: копією свідоцтва про одруження серія [NUMBER], актовий запис про одруження №172 від 08 вересня 2001 року, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Синельниківського міського управління юстиції Дніпропетровської області, копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] актовий запис №185 від 27 липня 2004 року, яким підтверджується факт народження [PERSON], [INFO] року, батьками якого є сторони по справі. Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 листопада 2015 року сторонам надавався тримісячний строк для примирення, але сторони не примирилися. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги встановлено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 08 липня 2011 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу та фактичних шлюбних відносин у них народилася донька [PERSON], [INFO]. Наразі сімейні відносини з відповідачем фактично припинені, оскільки близько півтора року вони фактично спільно не проживають, не ведуть спільного побуту та спільного бюджету, крім того, між ними взагалі відсутні будь-які взаємні сімейні права та обовязки, кожен з подружжя почав фактично жити окремим життям. За час шлюбу відповідач нехтував сімейними цінностями, таким, як повага до дружини, піклування про створення в сімї доброзичливої атмосфери. Натомість, відповідач, систематично ухилявся від виконання своїх сімейних обовязків по матеріальному забезпеченню сімї, вихованню дитини, зловживав спиртними напоями, що призвело до виникнення взаємних звинувачень та сварок, свідком яких нерідко ставав їхня дитина, як наслідок, вказане негативно відображалося на ній та їхній дитині. Крім цього, відповідач неодноразово застосовував до неї та їхньої дитини заходи фізичного та психологічного насильства. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. До початку відкритого судового засідання позивач надала суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги щодо розірвання шлюбу підтримала, витрати по сплаті судового збору просила залишити за нею. До початку відкритого судового засідання відповідач надав суду заяву, в якій просить суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнав. Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд, згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також обставини життя подружжя, наявність неповнолітньої дитини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки вони підтверджуються матеріалами справи, а саме: копією свідоцтва про шлюб серія 1-КИ №196472, актовий запис про шлюб №10 від 08 липня 2011 року, зроблено виконавчим комітетом Олександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, копією свідоцтва про народження серія 1-КИ №045036 актовий запис №120 від 01 лютого 2006 року. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги встановлено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 10 листопада 2007 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу мають неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO]. На разі, сімейні відносини з відповідачем фактично припинено, оскільки, близько трьох років вони проживають окремо та не ведуть спільного побуту, крім того, між ними взагалі відсутні будь-які взаємні сімейні права та обовязок, кожен з подружжя почав фактично жити окремим життям. Спору з приводу поділу майна, що є їхньою спільною сумісною власністю, немає. Спору щодо проживання та виховання дитини немає. Вона з сином проживають окремо від відповідача. Переконана, що після розірвання шлюбу син має проживати разом з нею. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Стягнути з відповідача [PERSON], [INFO] на її користь судовий збір у розмірі 551 грн. 21 коп. До початку відкритого судового засідання позивач надала суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги щодо розірвання шлюбу підтримала, від стягнення на її користь з відповідача витрати по сплаті судового збору відмовилась. До початку відкритого судового засідання відповідач надав суду заяву, в якій просить суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнав. Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд, згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також обставини життя подружжя, наявність неповнолітньої дитини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки вони підтверджуються матеріалами справи, а саме: копією свідоцтва про шлюб серія 1-КИ №098373, актовий запис про шлюб №85 від 10 листопада 2007 року, зроблено виконавчим комітетом Кіровської селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, копією свідоцтва про народження серія 1-КИ №183582 актовий запис №71 від 09 липня 2008 року, яким підтверджується факт народження [PERSON], 28 червня 2008 року, батьками якого є сторони по справі. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги встановлено.

Outcome: approved