Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом до відповідача про відшкодування збитків заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, мотивуючи тим, що 17.12.2017 року о 18.32 год. на перехресті вулиць Театральна і Потьомкінська у м.Херсоні, водій [PERSON] керуючи транспортним автобусом А07562, н/з [NUMBER], в порушення вимог п.п.2.3 «б», 10.5, 13.1 Правил дорожнього руху України, здійснив зіткнення з автомобілем який стояв на вулиці Потьомкінська, ВАЗ 11183,н/з [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] В результаті транспортні засобам завдано механічні пошкодження. Відповідно до постанови Херсонського міського суду Херсонської області від 14.02.2018 року дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача. Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості матеріальної шкоди, спричиненої власнику транспортного засобу №АВэ-26 від 29.01.2018 року вартість відновлювального ремонту складає 33626,80 грн. Таким чином, матеріальна шкода спричинена автомобілю відповідачем складає 22383,36 грн.\~\~ ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» прийнято рішення про виплату йому страхового відшкодування за матеріальним збитком, відповідно до ліміту відповідальності із відрахуванням франшизи 510,00грн. 27.04.2018р. його рахунок в АТ «Ощадбанк» перераховано загальна суму 20303,09грн., що підтверджується випискою з карткового рахунку. У звязку із тим, що досудове врегулювання спору із відповідачем з приводу добровільного відшкодування шкоди не досягнено. Відповіді на письмову претензію від 09.03.2018р. не отримано. Та позивачем понесені судові витрати, а саме сплачений судовий збір в розмірі 704,80грн.;послуги судового експерта 1391,25грн.; послуги пошти щодо направлення претензії в сумі 19грн.. У звязку з викладеним, просить суд стягнути з відповідача 15438,76 грн., а саме 13323,71грн. різниця між фактичним розміром шкоди і страховою сумою; 1391,25грн. витрати на послуги експерта; 19,00грн. витрати на поштову кореспонденцію; 704,80грн. сплачений судовий збір. \~\~\~\~\~\~\~\~\~ Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 23.05.2018року справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися, проте відповідачу було встановлено строк в пятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву. На адресу відповідача було направлено копію ухвали суду від 23.05.2018 року, до суду повернулося поштове повідомлення\~ з відміткою про отримання,\~\~ однак відзиву на позовну заяву до даного часу суду не надано. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 17.12.2017 року о 18.32 год. на перехресті вулиць Театральна і Потьомкінська у м.Херсоні, водій [PERSON] керуючи транспортним автобусом\~ А07562, н/з [NUMBER], в порушення вимог п.п.2.3 «б», 10.5, 13.1 Правил дорожнього руху України, здійснив зіткнення з автомобілем який стояв на вулиці Потьомкінська, ВАЗ 11183,н/з [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] В результаті транспортні засобам завдано механічні пошкодження. Своїми діями [PERSON] порушив п. 16.11. ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 14.02.2018р. [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу. Власником автомобіля ВАЗ 2108 н/з 45938ХО, 2006р.в. належить [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії СХТ №453741. Відповідно до висновку експерта №АВэ-26 судової автотоварознавчої експертизи від 29.01.2018 року, ринкова вартість легкового автомобіля [NUMBER], на момент пошкодження в ДТП складає 66822,80 грн. Вартість матеріальної шкоди, спричиненої з технічної точки зору власнику легкового автомобіля [NUMBER], внаслідок його пошкодження в результаті ДТП становить 33626,80 грн.. ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» прийнято рішення про виплату йому страхового відшкодування за матеріальним збитком, відповідно до ліміту відповідальності із відрахуванням франшизи 510,00грн. 27.04.2018р. його рахунок в АТ «Ощадбанк» перераховано загальна суму 20303,09грн., що підтверджується випискою з карткового рахунку. У звязку із тим, що досудове врегулювання спору із відповідачем з приводу добровільного відшкодування шкоди не досягнено. Відповіді на письмову претензію від 09.03.2018р. не отримано. Та позивачем понесені судові витрати, а саме сплачений судовий збір в розмірі 704,80грн.;послуги судового експерта 1391,25грн.; послуги пошти щодо направлення претензії в сумі 19грн.. Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Як передбачено п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку із пошкодженням або знищенням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдану майну фізичній або юридичній особі, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Як розяснено в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Відповідно до ч.3 ст.22 ЦК України збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. В п.9 Постанови Пленуму ВССУ № 4 від 01.03.2013р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» визначено, що особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, не відповідає за шкоду, завдану цим джерелом, якщо доведе, що воно вибуло з його володіння внаслідок протиправних дій інших осіб (наприклад, у разі незаконного заволодіння транспортним засобом), внаслідок непереборної сили (наприклад, у разі стихійного лиха), а не з його вини. Особи, які вчинили ці протиправні дії (неправомірно заволоділи транспортним засобом, механізмом або іншим об'єктом), відшкодовують шкоду на загальних підставах цивільно-правової відповідальності особи, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки. Коли цьому сприяла недбалість її власника або володільця (не була забезпечена належна охорона тощо), відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, може бути покладено на особу, яка неправомірно заволоділа цим джерелом, і на його власника або володільця у частці відповідно до ступеня вини кожного з них, з урахуванням обставин, що мають істотне значення (частина четверта статті 1187 ЦК). Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню в рахунок відшкодування збитків, заподіяних внаслідок ДТП транспортному засобу ВАЗ 11183,н/з [NUMBER], сума в розмірі 13323,71 грн., оскільки страховою компанією відшкодована частина шкоди. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 704,80 грн. Таким чином, з урахуванням викладених обставин справи та вимог закону, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved