Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження нерухомим майном, визнання відповідача втратившим право на користування житлом, розірвання договору найма житла, виселення, зняття з реєстрації місця проживання. В обгрунтування вимог зазначила, що позивач з 1994 року є власницею квартири [ADDRESS] Луганської області, загальною площею 57,9 кв.м., що підтверджується свідоцтвом про право власності від 09.07.1994 року, та витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 23.10.2013 року. У 2010р. позивач передала у найм (оренду) відповідачу належну їй квартиру з умовою, що він буде щомісячно сплачувати рахунки за комунальні послуги, утримувати квартиру у належному стані. Однак у разі, якщо власниця житла вирішить розпорядитися своїм нерухомим майном на свій розсуд, тобто жити в ній, подарувати або продати квартиру, він негайно повинен її звільнити та не буде чинити їй перешкоди. На цих умовах [PERSON] надала свою згоду, як власник квартири, на те, щоб зареєструвати відповідача у її квартирі та щоб він пожив в ній, тобто фактично передала в найм. А оскільки між ними були нормальні стосунки, не наполягала на оформленні договору у письмовій формі. У липні 2013 року [PERSON] попередила відповідача, що має намір продати квартиру, у зв'язку із чим договір найму квартири між сторонами припиняється, та попросила його висилитися та знятися з реєстрації за місцем проживання. Оскільки позивачу стало відомо, що [PERSON], утримує квартиру у неналежному стані, не сплачує рахунки за комунальні послуги, внаслідок чого, станом на 01.11.2013 року за період з 28.07.2010 року по 01.11.2013 року створилась заборгованість за утримання будинку і прибудинкової території на загальну суму 2202 грн. 72 коп., які будуть стягнуті з позивача, як з власника квартири. При цьому [PERSON] псує житлову квартиру, забруднює її, обідрав зі стін шпалери, чим створив не придатні умови для проживання в ній. Більш того, відповідач змінив замок у квартирі і коли у листопаді 2013 року [PERSON] приїхала до м. Красний Луч, не змогла відчинити двері та потрапити у свою власну квартиру та була змушена жити деякий час у знайомих. За таких обставин [PERSON] змушена звернутися до суду, оскільки те що відповідач користується її майном і при цьому вішає на неї борги, по утриманню квартири, її не влаштовує. Все це свідчить, що [PERSON] не виконує умови договору найму. На своє законне прохання висилитися з її квартири, [PERSON] отримала відмову відповідача, якою він створює перешкоди у реалізації її права власника. Внаслідок невиконання істотних умов договору найма, як сплата за комунальні послуги, відповідач втратив право користування житловою квартирою [ADDRESS] та проживати в ній. Права власності на зазначену квартиру відповідач не має. Тому позивач звернулася до суду з даним позовом та просить зобов'язати [PERSON] усунути перешкоди для реалізації її права власності на користування та розпорядження квартирою [ADDRESS] Луганської області; визнати відповідача таким, що втратив право користування житловою квартирою [ADDRESS]; розірвати договір найма житлової квартири [ADDRESS] Луганської області, укладений в усній формі між сторонами; висилити та зняти з реєстрації місця проживання [PERSON] з квартири [ADDRESS] Луганської області. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, та надав пояснення відповідно до позовної заяви. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі та пояснив, що в червні 2010р. він приїхав з міста Харків до м. Красний Луч, та став проживати разом зі своїм батьком в спірній квартирі, яка на праві власності належить його бабусі, яка постійно мешкає за межами міста Красний Луч, та яка є позивачкою по цій справі. Після того, як в липні 2010р. помер його батько, то позивач пояснила, що ця квартира залишається відповідачу, після чого він продовжив в ній проживати. На час його проживання в цій квартирі вже була заборгованість за утримання будинку і прибудинкової території, в зв'язку з чим він в жовтні 2010р. уклав з ОСББ «Добробут» договір про реструктуризацію боргу. В 2013р. позивач попередила його, що бажає продати квартиру, та щоб він виїхав, тому він перестав погашати борг. Також він не псує квартиру та не забруднює її. Він лише почав ремонт який не закінчив, в зв'язку з відсутністю грошей. Йому нікуди подітися, оскільки в цей час не працює та не має іншого житла. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, за наступних підстав. Так, судом встановлено, що позивач з 1994 року є власницею квартири [ADDRESS] Луганської області, загальною площею 57,9 кв.м., що підтверджується свідоцтвом про право власності від 09.07.1994 року, та витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 23.10.2013 року. Також позивач є бабусею відповідача. Тому, після того, як у 2010р. приїхав відповідач то позивач дозволила йому проживати в своїй квартирі разом зі своїм батьком, який проживав в ній раніше. В липні 2010р. помер батько відповідача і зі згоди позивача відповідач продовжував проживати в її квартирі. В цей час позивач вирішила розпорядитися своїм майном та продати власну квартиру, в зв'язку з чим вона в липні 2013р. попередила відповідача, щоб він залишив її квартиру. І, оскільки відповідач в добровільному порядку не залишає її квартиру, позивач звернулася з цим позовом до суду. Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 150 Житлового кодексу України, громадяни які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до абз. 4 ст. 168 Житлового кодексу України, договір найму жилого приміщення, укладений як на визначений так і на невизначений строк, може бути розірвано за вимогою наймодавця, якщо наймач або особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи одному будинку, а також у разі систематичного невнесення наймачем квартирної плати і плати за комунальні послуги. Відповідно до ст. 169 Житлового кодексу України, у разі припинення договору найму жилого приміщення в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, наймач і особи, які проживають разом з ним, зобов'язанні звільнити жиле приміщення, а в разі відмовлення - підлягають виселенню в судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. У відповідності до ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно до ч. 1 ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. У відповідності до ч. 2 ст. 386 цього Кодексу власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Тому суд вважає за необхідне захистити право власності позивача та усунути перешкоди у здійсненні правом користування та розпорядження нерухомим майном шляхом виселення та зняття з реєстрації відповідача з квартири позивача, задовольнивши позовні вимоги в цій частині позову. Разом з тим, суд вважає за неможливе задовольнити позовні вимоги про розірвання договору найму між сторонами, укладеного в усній формі, оскільки цей договір не укладений у формі, передбаченій законодавством, та позивач або його представник не зазначив дату його укладання. На підставі викладеного,

Outcome: partial