overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що вона знаходиться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 12.03.2016р. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , шлюбно-сімейні відносини не підтримують з 2017 року, спільне господарство не ведуть. Подальше перебування у шлюбі, на думку позивача неможливо. Окрім того, позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 3000 грн. щомісячно,посилаючись на те, що відповідач є батьком їхньої дитини, яка мешкає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги у вихованні та утриманні дитини не надає, у зв`язку з чим позивач вимушена звернутися до суду. Позивач в судовому засіданні підтримала позов, просила його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав заяву в якій просив справу розглядати за його відсутності. Також, надав суду відзив в якому позов визнав частково, не заперечував проти стягнення з нього аліментів в розмірі 1000 грн. щомісячно, посилаючись на те, що не працює, його мінливий заробіток складає приблизно 3000 грн., щомісячно. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог, виходячи з наступного: Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , 12.03.2016 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, місце реєстрації: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Гайворонського районного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 15. Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка «[PERSON] », дружини «[PERSON] ». Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має істотне значення. Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і зберігання сім`ї неможливим. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. Відповідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Тому, виходячи з вимог розумності та справедливості, суд задовольняє позов частково та стягує з відповідача на користь позивача аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 2000 гривень щомісячно, з дня подачі заяви до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача судові витрати. Приймаючи до уваги вищенаведене та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання доньки, мотивуючи свої вимоги тим, що з 21.08.2008 року знаходиться з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого у них [INFO] народилась донька [PERSON], яка в даний час проживає разом з матір'ю. Сімейне життя не склалось за несумісністю характерів, поглядів на життя. Сторони проживають окремо і подружніх відносин не підтримують. Відповідач в добровільному порядку не бажає утримувати свою дитину. Він ніде не працює, проте має нерегулярний, мінливий дохід. Тому позивач просить суд позов задовольнити, розірвати шлюб та стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки в розмірі 500 грн. щомісячно, до її повноліття. Відповідач в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений завчасно. Суд визнав за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за зареєстрованою адресою вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Ознайомившись з матеріалами справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони з 21.08.2008 року знаходяться в зареєстрованому шлюбі, від якого у них [INFO] народилась донька [PERSON], яка в даний час проживає разом з матір'ю. Сімейне життя не склалось за несумісністю характерів, поглядів на життя. Сторони проживають окремо і подружніх відносин не підтримують. Сім'я існує формально і вже не збережеться, тому шлюб слід розірвати. Крім того, відповідач в добровільному порядку не бажає утримувати свою дитину, хоча згідно ст.180 СК України зобов'язаний це робити. Також судом встановлено, що відповідач офіційно ніде не працює, хоча має нерегулярний, мінливий дохід. Таким чином суд, з врахуванням засад розумності та справедливості, з врахуванням того, що ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» встановлений у 2015 році прожитковий мінімум на одну дитину у віці від 6 до 18 років: з 01.09.2015 року у розмірі 1455 гривень, дійшов до висновку, що розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, слід встановити у розмірі 500 грн. Також з відповідача слід стягнути судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Від представника позивача адвоката Малофєєва А.І. до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримує та прохає їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, направивши на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку: Судом встановлено, що 29.06.2013 року сторони зареєстрували шлюб ( а.с. 7 ). Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який знаходиться на утриманні матері. Сімейно-шлюбні відносини сторони припинили, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу , якщо буде встановлено , що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них , інтересам їхньої дитини , що мають істотне значення. Враховуючи, що сторони до примирення не прагнуть, суд вважає, що сім`я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливі, тому шлюб підлягає розірванню . Відповідно до ст.ст. 141, 155, 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, проживання батьків окремо від дитини не звільняє їх від обов`язків щодо дитини. Тому суд, враховуючи обставини, передбачені ст.182 СК України, стан здоров`я та матеріальне становище дитини , стан здоров`я , матеріальний , сімейний стан відповідача , вважає, що [PERSON] в змозі надавати аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітків (доходів) . Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за розгляд справи в розмірі 908 грн. та на користь позивача 908 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що шлюб, який був зареєстрований центральним відділом РАЦС Полтавського міського управління юстиції Полтавської області 18.07.2009 року - розпався і зберегти його неможливо. Відповідач вихованням дитини не займається та матеріальної допомоги не надає на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO]. Позивачка просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, а також стягнути аліменти з [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. від усіх видів заробітку. Строни в судове засідання не з'явилися, попередньо надавши заяви про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили позовні вимоги задовольнити. Судом встановлено, що 18.07.2009 року сторони уклали шлюб, зареєстрований центральним відділом РАЦС Полтавського міського управління юстиції за актовим записом №748 (а.с.3). Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні (а.с. 5-6). Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що шлюб, який був укладений 09 серпня 2003 року та зареєстрований у Супрунівській сільській раді Полтавського району за актовим записом № 14, розпався і зберегти його не можливо. Від цього шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка проживає з матірю та знаходиться на її утриманні. На даний час відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому позивачка просила розірвати шлюб з відповідачем та стягнути з нього аліменти в розмірі 1/ 4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. У судове засідання позивач не зявилася, попередньо надавши суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій позовні вимоги підтримала, та просила задовольнити. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив. За таких обставин, за згодою позивача, проводиться заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 09 серпня 2003 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у Супрунівській сільській раді Полтавського району за актовим записом № 14 (а.с.3). Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с.4), яка проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Сімейно-шлюбні відносини сторони припинили по причині постійних сімейних сварок та непорозумінь на побутовому ґрунті, на час розгляду справи проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів на утриманні також і неповнолітньої дитини. На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 03.06.2014 року у Чернівецькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управляння юстиції у Чернівецькій області, актовий запис №719. Зазначає, що вони мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося, вони мають різні погляди на сімейне життя. Подружні стосунки між ними припинені. Вважає, що подальше фактичне спільне проживання та збереження шлюбу неможливі і є такими, що суперечили б її особистим інтересам. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Вона на даний час не працює, їй не вистачає коштів на утримання сина, потребує матеріальної допомоги. Дохід відповідача є нерегулярним та мінливим. Враховуючи викладене просила суд розірвати шлюб та стягувати з відповідача аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 гривень до повноліття дитини. Позивач в судове засідання не з'явилася, від неї до суду поступила заява, в якій просила розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, від нього до суду поступила заява, в якій просив розглядати справу у його відсутності, щодо задоволення позовних вимог не заперечує.. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, позивач надала суду докази на підтвердження своїх доводів щодо позовних вимог. Судом встановлено, що 03.06.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції між сторонами зареєстровано шлюб, де зроблений відповідний актовий запис №719, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від шлюбу в них народився син - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження. Подружніх стосунків сторони не підтримують тривалий час, обоє втратили почуття кохання, збереження сім'ї неможливе, шлюб носить формальний характер. З врахуванням викладеного, суд вважає, що збереження сім'ї між сторонами неможливе, воно суперечить їхнім інтересам, а тому позовні вимоги щодо розірвання шлюбу між сторонами підлягають задоволенню. Судом встановлено, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини, що підтверджується записом у свідоцтві про народження дитини. Дитина потребує матеріальної допомоги, відповідач, як батько, зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на утримання сина. Враховуючи те, що у відповідача мінливий дохід, постійного місця роботи в нього немає, а тому, суд вважає, що з [PERSON] слід стягувати аліменти на утримання неповнолітнього сина в твердій грошовій сумі по 1000 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. При визначенні розміру аліментів суд також враховує заяву відповідача, в якій він не заперечує проти задоволення позовних вимог. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої вимоги мотивує тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач участі у вихованні та утриманні дитини не приймає. Сімейне життя з відповідачем не склалось, вони з початку 2013 року не підтримують подружні стосунки, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, оскільки втратили один до одного почуття поваги та любові, між сторонами постійно виникали сварки через житлово-побутові проблеми. У зв'язку з чим позивач змушена звернутись до суду з даним позовом. Просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі ? частки від усіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та розірвати шлюб. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити. Відповідач до судового засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Причин неявки та будь-яких заяв про відкладення слухання справи суду не надав. У зв'язку з цим на підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у заочному порядку на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони вступили в шлюб 24 червня 2011 року (а.с.6). Від зазначеного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.8), який проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Сторони з початку 2013 року не підтримують шлюбні стосунки, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння, втратою почуття любові та поваги один до одного. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У відповідності зі ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до її повноліття. Оскільки відповідач не надає необхідної матеріальної допомоги на утримання сина, позивач має право вимагати стягнення аліментів на утримання дитини. Таким чином, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги, розірвати шлюб між сторонами та стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно до досягнення ним повноліття. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої позовні вимоги мотивує тим, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 18.02.2005 року та проживають разом и на момент подання позовної заяви до суду. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з ними, але відповідач на утримання дитини матеріальної допомоги добровільно не надає. Спільне життя не склалося через зловживання відповідачем спиртними напоями, що призводить до постійних сварок, непорозумінь. Позивач в судове засідання не з»явилася. Надала до суду заяву, в якій справу просила розглянути у її відсутність, позов підтримала повністю в частині розірвання шлюбу та просила залишити без розгляду позов в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач в судове засідання не з»явився. Надав до суду заяву визнав повністю позовні вимоги в частині розірвання шлюбу та просив справу розглянути у його відсутність. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 18.02.2005 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження Відділу реєстрації актів цивільного стану Комсомольського міського управління юстиції Полтавської області зроблено запис за № 43. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Сторони припинили подружні відносини, миритись категорично не бажають, їх сім'я розпалась. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, якщо позивач подав заяву про залишення позову без розгляду, суд постановляє відповідну ухвалу. Ухвалою Комсомольського міського суду Полтавської області від 06.03.2014 року позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання аліментів на неповнолітню дитину залишено без розгляду. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04 листопада 2000 року, від цього шлюбу сторони мають сина [PERSON] Владіслава Григоровича, [INFO], доньку [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, подружні стосунки не підтримуються та сторони проживають окремо. Крім того, діти проживають з матірю [PERSON]. та знаходиться на її утриманні. Позивачу судовому засідання свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував. Заслухавши пояснення сторін та розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Дійсно, як встановлено у судовому засідання, [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04 листопада 2000 року, від цього шлюбу сторони мають сина [PERSON] Владіслава Григоровича, [INFO], доньку [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося, подружні стосунки не підтримуються та сторони проживають окремо. Крім того, діти проживають з матірю [PERSON]. та знаходиться на її утриманні. Суд вважає, що сімя між сторонами розпалася остаточно, поновити сімейні відносини між ними неможливо. На момент розірвання шлюбу сторони майнового спору не мають. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На даний момент діти проживають разом з матірю та знаходяться на її утриманні. Спору щодо місця проживання дітей між сторонами немає. Однак, [PERSON] складно однієї утримувати трьох дітей, що потребує значних матеріальних затрат. Відповідач працює трактористом у ТОВ «Дунай-Агрос», має регулярний дохід та може сплачувати аліменти. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3. ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Таким чином, [PERSON] має можливість та зобовязаний надавати матеріальну допомогу на утримання своїх неповнолітніх дітей. На підставі викладеного та

Outcome: approved