Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом на нерухоме майно. В заяві зазначила, що [INFO] сталася смерть її чоловіка [PERSON] , якому належало право власності на 1/50 частину нерухомого майна, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Інші частки в праві власності на означену нерухомість належать відповідачу. У зв`язку із смертю спадкодавця позивач у встановлений законом строк звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Звернення позивача до нотаріальної контори увінчалось винесенням постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії через відсутність правовстановлюючого документа на спадкове майно. Наведена підстава для відмови у вчиненні нотаріальної дії зумовлена тим, що відповідач на межі 2010-2011 років самостійно, без погодження з власником 1/50 частини нерухомості [PERSON] , відокремив об`єкт, належний чоловіку позивача, від решти нежитлових приміщень шляхом демонтажу внутрішніх дверних отворів та закладання їх цеглою, внаслідок чого площа об`єкту зменшилася з 113,9 квадратних метрів до 112,3 квадратних метрів. Окреме приміщення у відповідності до частки спадкоємця в праві спільної часткової власності на нерухоме майно за даними технічної документації набуло нової назви приміщення № 13 допоміжного промислового приміщення дільниці товарів широкого вжитку літ. Л, інв. № 3, 4. Право власності на перетворену частку в праві спільної власності чоловік позивача у встановленому порядку не зареєстрував. У зв`язку з викладеним просить визнати за нею право власності на означену нерухомість у порядку спадкування за законом після смерті її власника. Ухвалою судді від 29.10.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в справі за правилами загального позовного провадження. Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися. Судом витребувано матеріали спадкової справи після смерті [PERSON] у приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Масловець Л.С. Позивач до суду не з`явилася, надавши письмове звернення, яке містить прохання про задоволення позову, вирішення справи у її відсутність, згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді. З аналогічною заявою, яка містить повне визнання позову, звернувся представник відповідача. За згаданих обставин суд у відповідності до ст. ст. 211, 233 ЦПК України знаходить за можливе розглядати справу у відсутність її учасників. З письмового відзиву відповідача випливає, що відповідач визнає вимоги [PERSON] у повному обсязі, зауважуючи на тому, що на межі 2010-2011 років товариство «Два-Холдінг» без погодження з іншим учасником права спільної часткової власності - [PERSON] - відокремило належну [PERSON] частку в праві на нерухомість від решти нежитлових приміщень шляхом демонтажу внутрішніх дверних отворів та закладання їх цеглою, що потягло зменшення площі частки [PERSON] в праві спільної власності з 113,9 квадратних метрів до 112,3 квадратних метрів. З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, з наступних міркувань. Судом встановлено, що позивач є дружиною і спадкоємцем першої черги за законом [PERSON] , чия смерть сталася [INFO] (а. с. 42). [PERSON] за життя набув право власності на 1/50 частину нерухомого майна, зазначеного в технічній документації як інв. № 3, 4, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а. с. 11). Як випливає з матеріалів спадкової справи, після смерті [PERSON] 9 листопада 2018 року до нотаріальної контори звернулася позивач із заявою про прийняття спадщини (а. с. 41). Звернення позивача до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини потягло отримання нею трьох свідоцтв про право на спадщину: на Ѕ частину квартири [ADDRESS] , на автомобіль KIA CEED 16 D, реєстраційний номер [NUMBER] , на неотриману пенсію в сумі 3073 грн. 06 коп., а також винесення постанови нотаріуса від 01.08.2019 року про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину на частку в праві власності на нежилу нерухомість за адресою: [ADDRESS] , через відсутність правовстановлюючого документа на реконструйоване приміщення (а. с. 19). За змістом ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до наведеного положення цивільного законодавства позивач є спадкоємцем першої черги за законом померлого [PERSON] . Право на спадкування здійснюється шляхом прийняття спадщини. Згідно із ст. ст. 1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини протягом шестимісячного строку, який починається з часу відкриття спадщини. Фізична особа, яка в силу ст. 12 ЦК України є вільною у здійсненні своїх прав, вправі прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Позивач здійснила право на прийняття спадщини, вчасно звернувшись до нотаріуса з відповідною заявою. Склад спадщини утворюють всі права та обов`язки, які належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини та не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Як встановлено судом, спадкодавець [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 24.11.2005 року набув право власності на 1/50 частину нерухомого майна, зазначеного в технічній документації як інв. № 3, 4, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а. с. 11), яка була виділена в натурі шляхом реконструкції нерухомості та набула в технічній документації нове найменування, а саме: приміщення № 13 . Право власності на перетворене нерухоме майно спадкоємець не зареєстрував За роз`ясненнями п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Звернення позивача до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкоємця увінчалося винесенням постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а. с. 19). Разом з тим відсутність правовстановлюючого документа на спадкове майно не повинна звужувати право учасника цивільних правовідносин, оскільки за правилами законодавства до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину, за змістом ст.1296 ЦК України. Діючи розумно і добросовісно, позивач здійснила дії, спрямовані на реалізацію права на спадкування, а неможливість отримання свідоцтва про право на спадщину з незалежних від його волі причин, не може бути підставою для відмови в отриманні судового захисту. Відмова нотаріуса не припиняє права спадкоємця на отримання спадщини, а його право в такому випадку підлягає судовому захисту. Встановлені судом обставини справи і відповідні їм правовідносини підтверджуються сукупністю вивчених судом фактичних даних, що дає суду всі підстави для ухвалення рішення на користь позивача.

Outcome: approved