Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач, зазначивши, що 12.12.2013 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] Від шлюбу 09 березня 2016 року народився син - [PERSON], який проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. В теперішній час відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, у зв'язку з чим позивач вимушена самостійно забезпечувати потреби сина, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Просила стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі ? частини зі всіх видів заробітку відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач надала суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач також надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. Враховуючи те, що у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, з урахуванням їх заяв суд розглянув справу за їх відсутності на підставі наданих доказів по справі та згідно з ч. 2 ст. 197 ЦПК України - без фіксування судового засідання технічними засобами. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER], виданого Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, 12 грудня 2013 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище дружині - «[PERSON]». Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого 19.03.2016 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, відповідач є батьком [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що малолітній [PERSON], [INFO], проживає разом зі своєю матір'ю - [PERSON] за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою від 25.01.2017 року, виданою ТОВ «Житло-Плюс». Згідно з довідкою про доходи, виданою ГУ Національної поліції в Донецькій області, [PERSON] працює у зазначеній установі на посаді старшого оперуповноваженого. Загальна сума доходу, за винятком аліментів, за період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року склала 84485,85 гривень. Відповідно до довідки № 022-278, виданої ПрАТ «МК «АЗОВСТАЛЬ» 06.02.2017 року, [PERSON] працює у зазначеному підприємстві. Заробітна плата за вирахуванням обов'язкових платежів за період з 01.02.2016 року по 31.01.2017 року склала 97873,47 гривень. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Одним із способів утримання, відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, є стягнення аліментів за рішенням суду. З урахуванням викладених обставин та з оглядом на те, що відповідач позовні вимоги визнав, і таке визнання позову прийнято судом, оскільки не суперечить закону та не порушує прав, свобод і інтересів інших осіб, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, та з відповідача на її користь підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 16.01.2017 року, до повноліття дитини. Відповідно до вимог статті 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VI та положень ст. 88 ЦПК України, позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні з даним позовом до суду, тому з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640,00 гривень. Рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини за один місяць згідно із положеннями п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України підлягає негайному виконанню. На підставі ст. ст. 180 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved