overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом, мотивуючи, що відповідач є батьком їх неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO], яка проживає з нею. У звязку з тим, що відповідач проживає окремо і матеріальної допомоги на утримання дитини належним чином не надає, просить суд стягнути з відповідача аліменти у розмірі ? частини його заробітку. Представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги. Представник відповідача [PERSON] з позовом погодився. Вислухавши доводи осіб, що беруть участь у справі, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що позивач та відповідач від сумісного шлюбу мають доньку [PERSON] [INFO], яка мешкає з позивачем. Шлюб між сторонами розірвано 25.09.2015р. Суд, враховуючи матеріальний стан відповідача, що він мешкає від дитини окремо, вважає, що відповідач в змозі сплачувати аліменти, а отже суд стягує з нього аліменти у розмірі 1\\4 частині від його доходів. Судові витрати на підставі ст.88 ЦПК України стягуються з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом посилаючись на те, що існує спір про придбане в період шлюбу майно, уточнила позовні вимоги, просить: виділити їй з спільного майна подружжя у власність кімнату [ADDRESS]; стягнути з відповідача понесені нею судові витрати, витрати на проведення експертизи та витрати на правову допомогу. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити відповідно до варіанту 1 висновку експертизи. Відповідач в судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Заслухавши позивача, представника позивача, вивчивши матеріали справи судом встановлено наступне. З рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 22.04.2013 року, вбачається, що сторони перебували в шлюбі з 24.10.1998 року, від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Що також підтверджується копіями свідоцтв. Відповідно до копії договору купівлі-продажу від 27.12.2007 року, укладеного між ВАТ «Чорноморгідробуд» та [PERSON], останній купив із житлового будинку літ. «А» приміщення [ADDRESS]. Договір посвідчений приватний нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] Що також підтверджується копією витягу з державного реєстру правочинів. Наведене підтверджує, що дане нерухоме майно придбано під час шлюбу та є спільним майном подружжя. Відповідно до висновку №67/13 від 13.12.2013 року запропоновано 2 варіанта розподілу майна подружжя [PERSON]. Згідно варіанту №1, експертом запропоновано виділити у власність [PERSON] в квартирі спільного заселення в житловому будинку літ. «А» [ADDRESS] площею 12,5 кв.м. Запропонований експертом варіант №1 розподілу майна подружжя (висновок судової будівельно-технічної експертизи №67/13 від 13.12.2013 року) відповідає вимогам закону та інтересам сторін, у зв'язку з чим суд вважає можливим виділити позивачу кімнату [ADDRESS] згідно з експертизою від 13.12.2013 року. Згідно із ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. На підставі наведеного, суд вважає, що позовні вимоги в частині виділення у власність кімнати [ADDRESS] обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному об'ємі. Відповідно до ст. 79 ЦПК України - витрати на правову допомогу та витрати пов'язані з проведенням судових експертиз належать до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи. Ст. 88 ЦПК України вказує на те, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а саме: сплачений судовий збір у сумі 229,40 грн., витрати на проведення експертизи в сумі 1897,20 грн., витрати на правову допомогу в сумі 2500 грн. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом про визнання [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування позову зазначила, що на підставі договору дарування від 25.04.2008 р. їй на праві приватної власності належить квартира за вищевказаною адресою. В зазначеній квартирі зареєстрований її колишній чоловік [PERSON], шлюб між ними розірваний 26.02.2013 року, і з того часу відповідач не проживає в даній квартирі. Добровільно знятися з реєстрації відповідач не бажає, а тому позивач вимушена звернутися до суду з вказаним позовом, оскільки факт реєстрації відповідача у вказаній квартирі позбавляє її можливості в повній мірі розпоряджатися належним їй майном. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, надала пояснення по обставинах справи. Відповідач в судове засідання не з»явився, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позов визнав. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS], що підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, копією договору дарування квартири від 25.04.2008 року, довідкою ОКП «КООБТІ» про належність нерухомого майна № 28589 (а.с. 4-6). Згідно із довідкою, яка видана виконавчим комітетом Первозванівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області від 10.06.2014 року № 477, [PERSON], [INFO], дійсно зареєстрований, але не проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9). Відповідно до акту від 07.06.2014 року, [PERSON] та [PERSON], підписи яких засвідчені секретарем Первозванівської сільської ради, підтвердили той факт, що [PERSON] не проживає за вищевказаною адресою з 26.02.2013 року , спільне господарство з [PERSON] не веде (а.с. 10). Згідно із ст. 405 ЦК України члени сім»ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. На підставі викладеного, приймаючи до уваги, що відповідач [PERSON] не проживає більше року (з 26.02 2013 року) у вказаній квартирі, яка належить позивачу на праві приватної власності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, слід задовольнити. На підставі ст.ст. 391, 405ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом про визнання за нею право власності на 1/12 ідеальну частину житлового будинку з господарськими спорудами по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом на обов'язкову частку у спадщині після смерті [PERSON], померлого [INFO]. Свої вимоги обґрунтувала тим, що після смерті батька відкрилася спадщина, у тому числі, і за заповітом на вищезазначений житловий будинок. Вона, як інвалід ІІІ групи, звернулася до нотаріуса з відповідною заявою, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на відповідну частину у вище вказаному житловому будинку, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на нього, а саме: оригінал свідоцтва про право власності на житловий будинок. Так, як оригінал вказаного свідоцтва втрачений, з метою захисту своїх спадкових прав вона звернулася до суду з цим позовом. У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, які просили задовольнити. Представник сільської ради позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, у заяві до суду просив справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги визнав, а тому суд, з урахуванням думок учасників процесу, ухвалив за можливе розглянути справу у його відсутності. Доповівши зміст позовних вимог, вислухавши учасників процесу, дослідивши письмові докази, що знаходяться в матеріалах справи, суд дійшов до наступного. Встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.4). Після його смерті відкрилася спадщина, у тому числі за заповітом, яка складається із житлового будинку з господарськими будівлями [ADDRESS]. Позивач, як спадкоємець за законом на обов'язкову частку у спадщині, звернулася до нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини, однак, отримати свідоцтва про право на спадщину не змогла у зв'язку з відсутністю реєстрації права власності на житловий будинок, що слідує з копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.12). Із копії дубліката свідоцтва про право власності на житловий будинок слідує, що на підставі рішення виконкому Повчинської сільської ради Житомирської області від 31.01.2011 року житловий будинок в цілому, який розташований по [ADDRESS], належить [PERSON] на праві приватної власності (а.с.9). Згідно копії технічного паспорта та оглянутого його оригіналу вказаний будинок 1960 року побудови (а.с.10-11). Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом (ст. 328 ЦК України). Однією з таких підстав, відповідно до ст. 1217 ЦК України, є спадкування майна за заповітом або за законом, у тому числі обов'язкової частки відповідно до ст. 1241 ЦК України. Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Зважаючи на викладене, суд приходить до висновків про обґрунтованість позовної заяви та з метою захисту спадкових прав позивача задовольняє позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом про визнання за нею у порядку спадкування право власності на житловий будинок разом з господарськими будівлями [ADDRESS], що належали її матері, яка померла. В обґрунтування позовних вимог вказано, що після смерті останньої, як спадкоємець за заповітом, вона звернулася до нотаріуса з відповідною заявою, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вище вказаний житловий будинок, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на нього. Мама за життя не оформила свідоцтва про право власності на будинок, хоча він за нею рахувався. З метою захисту спадкових прав відбулося звернення до суду з цим позовом. У судове засідання сторони не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач у письмовій заяві до суду просила справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримала, які просила задовольнити. Від представника відповідача заяв-клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Доповівши зміст позовних вимог, дослідивши письмові докази, що знаходяться в матеріалах справи, суд дійшов до наступного. Встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, копія (а.с.3). Після її смерті відкрилася спадщина, яка складалася у тому числі із житлового будинку з господарськими будівлями [ADDRESS]. Позивач, як спадкоємець за заповітом, звернулася до нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини, однак, отримати свідоцтва про право на спадщину не змогла у зв'язку з відсутністю реєстрації права власності на житловий будинок, що слідує з інформації КП «Новоград-Волинське МБТІ» Житомирської обласної ради за № 1041 від 16.09.2014 року, копія (а.с.7), постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21.10.2014 року, копія (а.с.10). Відповідно до положень ст. ст. 100, 101 ЦК УРСР, 1963 року, громадяни могли мати у власності житловий будинок, причому глава 10 «Особиста власність» цього ж Кодексу не пов'язувала наявність такого права з його обов'язковою державною реєстрацією. Із довідки Барвинівської сільської ради Новоград-Волинського району за № 550 від 14.10.2014 року слідує, що згідно погосподарської книги житловий будинок [ADDRESS] рахується за померлою [PERSON], копія (а.с.9). Згідно технічного паспорта вказаний житловий будинок 1961 року побудови. Враховуючи ту обставину, що будинок побудований до 05.08.1992 року, суд приходить до висновку, що позивач не може належним чином оформити право власності на житловий будинок у порядку спадкування відповідно до «Тимчасового порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом приватних житлових будинків …», затвердженого постановою КМ України від 09.09.2009 року № 1035, а тому з метою захисту її спадкових прав задовольняє позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом про визнання за нею у порядку спадкування право власності на житловий будинок разом з господарськими будівлями [ADDRESS], що належали її чоловіку, який помер. В обґрунтування позовних вимог вказано, що після смерті останнього, як спадкоємець за законом, вона звернулася до нотаріуса з відповідною заявою, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вище вказаний житловий будинок, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на нього. Чоловік за життя не оформив свідоцтва про право власності на будинок, хоча він за ним рахувався. З метою захисту спадкових прав відбулося звернення до суду з цим позовом. У судове засідання сторони не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач у письмовій заяві до суду просила справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримала, які просила задовольнити. Від представника відповідача заяв-клопотань про вікладення розгляду справи не надходило. Доповівши зміст позовних вимог, дослідивши письмові докази, що знаходяться в матеріалах справи, суд дійшов до наступного. Встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, копія (а.с.9). Після його смерті відкрилася спадщина, яка складалася у тому числі із житлового будинку з господарськими будівлями [ADDRESS]. Позивач, як спадкоємець за законом, звернулася до нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини, однак, отримати свідоцтва про право на спадщину не змогла у зв'язку з відсутністю реєстрації права власності на житловий будинок, що слідує з інформації КП «Новоград-Волинське МБТІ» Житомирської обласної ради за № 323 від 21.03.2014 року, копія (а.с.7), постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25.06.2014 року, копія (а.с.5) та відповіді завідувача Новоград-Волинської державної нотаріальної контори Житомирської області від 22.08.2014 року (а.с.15). Відповідно до положень ст. ст. 100, 101 ЦК УРСР, 1963 року, громадяни могли мати у власності житловий будинок, причому глава 10 «Особиста власність» цього ж Кодексу не пов'язувала наявність такого права з його обов'язковою державною реєстрацією. Із довідки Стриївської сільської ради Новоград-Волинського району за № 87 від 25.02.2014 року слідує, що згідно погосподарської книги житловий будинок [ADDRESS] 1980 року побудови рахується за померлим [PERSON], копія (а.с.3). Враховуючи ту обставину, що будинок побудований до 05.08.1992 року, суд приходить до висновку, що позивач не може належним чином оформити право власності на житловий будинок у порядку спадкування відповідно до «Тимчасового порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом приватних житлових будинків …», затвердженого постановою КМ України від 09.09.2009 року № 1035, а тому з метою захисту її спадкових прав задовольняє позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом про визнання за нею, як за єдиним спадкоємцем за законом, у порядку спадкування, право власності на житловий будинок [ADDRESS], що належали її батьку, який помер. В обґрунтування позовний вимог вказано, що після смерті останнього, як спадкоємець за законом вона, звернулася до нотаріуса з відповідною заявою, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вище вказаний житловий будинок, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на нього. Батько за життя не оформив свідоцтва про право власності на будинок, хоча він за ним рахувався. З метою захисту спадкових прав відбулося звернення до суду з цим позовом. У судове засідання сторони не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач у заяві до суду просила справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримала, які просила задовольнити. Від сільського голови надійшла заява у якій останній просив розглядати справу у відсутності представника відповідача, не заперечував проти задоволення позову. Доповівши зміст позовних вимог, дослідивши письмові докази, що знаходяться в матеріалах справи, суд дійшов до наступного. Встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, копія (а.с.12). Після його смерті відкрилася спадщина, яка складалася у тому числі із житлового будинку з господарськими будівлями [ADDRESS]. Позивач звернулася до нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини, однак, отримати свідоцтва про право на спадщину не змогла оскільки батько за життя не оформив належним чином за собою право власності на вказаний будинок, що слідує з інформації КП «Новоград-Волинське МБТІ» Житомирської обласної ради за № 812 від 26.06.2014 року (а.с.10), постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 178 від 04.07.2014 року (а.с.4) та відповіді на запит суду приватного нотаріуса Новоград-Волинського районного нотаріального округу Житомирської області [PERSON] № 188 від 14.07.2014 року (а.с.22). Відповідно до положень ст. ст. 100, 101 ЦК УРСР, 1963 року, громадяни могли мати у власності житловий будинок, причому глава 10 «Особиста власність» цього ж Кодексу не пов'язувала наявність такого права з його обов'язковою державною реєстрацією. Із довідки Токарівської сільської ради Новоград-Волинського району за № 559 від 26.06.2014 року слідує, що згідно погосподарської книги житловий будинок [ADDRESS] рахується за померлим [PERSON] (а.с.8). Згідно копії технічного паспорта вказаний будинок 1971 року побудови (а.с.14-16). Враховуючи ту обставину, що будинок побудований до 05.08.1992 року, суд приходить до висновку, що позивач не може належним чином оформити право власності на житловий будинок в порядку спадкування відповідно до «Тимчасового порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом приватних житлових будинків …», затвердженого постановою КМ України від 09.09.2009 року № 1035, а тому з метою захисту її спадкових прав задовольняє позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач звернулася до суду із позовом про визнання права власності за законом. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Свої позовні вимоги обґрунтовує наступним. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ 28 лютого 2010 року помер його батько [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки, що розташована на території Дачненської сільської ради та належала йому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДН № 037359 від 24 травня 2004 року. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до статті 1261 ЦК України позивач є спадкоємцем першої черги. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У встановлений законом строк позивач не звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу йому свідоцтва про прийняття спадщини, а на теперішній час не має можливості оформити право власності на земельну ділянку. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У судове засідання позивач не зявився, звернувся до суду із заявою, у якій підтримав позовні вимоги, просить суд розглянути справу без його участі. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідачі позов визнали повністю, суду надані їх заяви. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] помер 28 лютого 2010 року. Позивач, як син померлого є спадкоємцем після смерті свого батька першої черги. Земельна ділянка, яка розташована на території Дачненської сільської ради належить померлому [PERSON] на підставі серії ДН № 037359 на підставі розпорядження голови Мар»їнської районної державної адміністрації № 443 від 30 вересня 2003 року площею 3,350 гектарів та призначення для ведення сільськогосподарського виробництва. Відповідно до статті 1261 ЦК України спадкоємцями першої черги за законом є позивачі, як діти спадкодавця. Відповідно до статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 1218,1261 Цивільного Кодексу України, ст.ст.130, 174, 213-215 ЦПК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом про визнання права власності на за давністю володіння на житловий будинок з надвірними побудовами в [ADDRESS]. Приймаючи до уваги складність у виготовленні повної частини рішення, суд вважає за можливе оголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-09 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Позивач звернулася до суду із позовом про визнання права власності на за давністю володіння на житловий будинок з надвірними побудовами в [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Приймаючи до уваги складність у виготовленні повної частини рішення, суд вважає за можливе оголосити його вступну та резолютивну частини. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~

Outcome: dismissed