Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду із даним позовом та заявленою в ньому вимогою про стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача суми коштів в розмірі 260 911,50 грн. відповідно до п. 5.4.Попереднього договору №254 від 19 квітня 2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Тернівського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Молодих С.І. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 19.04.2019 р. між позивачем та відповідачем був укладений попередній договір, відповідно до якого (п.1.1) сторони взяли зобов`язання в майбутньому укласти договір купівлі-продажу квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , за яким відповідач буде продавцем, а позивач - покупцем майна. Відповідно до п. 2.1 вказаного договору сторони домовилися укласти та нотаріально посвідчити основний договір не пізніше 18.06.2019 р., ціна - 249 519,00 грн., що за курсом НБУ станом на дату укладання договору еквівалентно 9 300 доларів США. Як зазначається позивачем, вона передала продавцю (відповідачу) всю суму за майбутній продаж житлової квартири в розмірі 249 519 грн., які відповідач отримав для підготовки документів, необхідних для укладення основного договору. Факт передачі коштів в сумі 249 519 грн. підтверджується підписами сторін у договорі. Однак, у передбачений попереднім договором строк, тобто до 18.06.2019 сторони попереднього договору не уклали договору купівлі-продажу вказаної квартири. Позивач вказує, що 19.06.2019 р. рішенням виконавчого комітету Тернівської міської ради №132 надано дозвіл на продаж квартири [ADDRESS] , право користування якою має малолітня дитина. Після отримання даного рішення відповідач став ухилятися від укладання основного договору купівлі - продажу. На переконання позивача, враховуючи те, що у передбачений попереднім договором строк сторони не уклали договору купівлі-продажу спірного нерухомого майна, що платіж, переданий позивачем відповідачу за попереднім договором в розмірі 249 519 грн., не є завдатком, а тому підлягає поверненню позивачу, як власнику в повному розмірі; пунктом 5.4. укладеного сторонами попереднього договору передбачено, що у випадку ухилення від укладання основного договору купівлі - продажу першою стороною (тобто продавцем), ним має бути повернуто суму 9300 доларів США. Станом на момент подання позовної заяви за курсом НБУ 1 долар США = 28,1 195 грн., що еквівалентно 261 511,35 грн. У судове засідання учасники справи не з`явилися; позивач надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, повідомила про те, що позов підтримує повністю, та просила його задовольнити. Відповідач в окремо поданій заяві повідомив про визнання позову у повному обсязі та просив розглядати справу у його відсутність. Процесуальні дії у справі: - ухвалою суду від 09.10.2020 р. відмовлено в задоволенні заяви позивача про забезпечення позову. Як встановлено судом на підставі доказів, наданих у порядку ст.ст. 76-80, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, 19 квітня 2019 року між [PERSON] (відповідач) та [PERSON] (позивач) укладено попередній договір купівлі-продажу житлової квартири, загальною площею 41,3 кв.м, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , який був посвідчений приватним нотаріусом Тернівського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Молодих С.І. за реєстровим №254 (а.с. 9-10). Відповідно до умов п.2.1. попереднього договору сторони домовилися укласти та нотаріально посвідчити Основний договір не пізніше 18.06.2019 за ціну 249 519,00 грн., що за курсом НБУ станом на дату укладання договору еквівалентно 9300 доларів США. Згідно умов п.п.2.2 попереднього договору встановлено, що покупець (позивач) передала продавцю (відповідачу) всю суму за майбутній продаж житлової квартири в розмірі 249 519 грн., які відповідач отримав, та своїми підписами у договорі сторони підтвердили передачу грошей у вказаній сумі та факт повного розрахунку за майбутній продаж житлової квартири та про відсутність у продавця (відповідача) будь-яких фінансових претензій до покупця (позивача). Основний договір купівлі-продажу не був укладено. Спірні правовідносини виникли є договірними (виникли з попереднього договору купівлі-продажу нерухомого майна від 19.04.2019). Дослідив докази в межах заявлених вимог, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частина перша статті 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Відповідно до ч. ч. 1\~ст. 635 ЦК України\~попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Законом може бути встановлено обмеження щодо строку (терміну), в який має бути укладений основний договір на підставі попереднього договору. Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. Частиною 3\~ст. 635 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. Так, за\~ст. 635 ЦК України\~суть попереднього договору полягає в тому, що його сторони зобов`язуються в майбутньому укласти основний договір. При цьому попередній договір визначає умови, на яких сторони зобов`язуються в певний строк укласти основний договір, тобто, за попереднім договором виникає лише двостороннє зобов`язання сторін укласти основний договір у майбутньому, позаяк, укладенням попереднього договору лише обумовлюються наступні дії його сторін, а не відбувається фактичне вибуття із власності продавця предмету продажу, а покупець не набуває право власності на це майно з укладенням попереднього договору. Відповідно до частини першої статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно зі\~статтею 570 ЦК України\~завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Отже, ознакою завдатку є те, що він слугує доказом укладення договору, на забезпечення якого його видано, одночасно є способом платежу та способом забезпечення виконання зобов`язання. Аванс не має забезпечувальної функції. Якщо основний договір не укладено з ініціативи будь-якої зі сторін, то аванс повертається його власникові. Як встановлено судом, у відповідності до умов п.п.2.2 попереднього договору покупець (позивач) передала продавцю (відповідачу) всю суму за майбутній продаж житлової квартири в розмірі 249 519 грн., які відповідач отримав, та своїми підписами на договорі сторони підтвердили передачу грошей у вказаній сумі та факт повного розрахунку за майбутній продаж житлової квартири та про відсутність у Продавця (відповідача) будь-яких фінансових претензій до Покупця (позивача). В свою чергу, пунктом 5.4. попереднього договору передбачено, що у випадку ухилення від укладання основного договору купівлі - продажу продавцем, тобто відповідачем, ним має бути повернуто суму 9300 доларів США, яка станом на момент подання позовної заяви еквівалентно 261 511,35 грн. З огляду на викладене, встановивши, що у передбачений попереднім договором строк (до 18 червня 2019 року включно) сторони не уклали договору купівлі-продажу нерухомого майна, суд приходить до висновку про те, що платіж, переданий позивачем відповідачу за попереднім договором в розмірі 9300 доларів США, що на момент пред`явлення позовної заяви (18.09.2020) еквівалентно 261 511,35 грн., підлягає поверненню власникові у вказаному розмірі. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як встановлено судом, відповідач визнав позов та таке визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до ч. 2 ст. 133, ч. 1 ст. 141, ч. 1 ст. 142, п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі\~укладення мирової\~угоди до\~прийняття рішення\~у справі\~судом першої\~інстанції,\~відмови позивача\~від позову,\~визнання позову\~відповідачем до\~початку розгляду\~справи по\~суті суд\~у відповідній\~ухвалі чи\~рішенні у\~порядку,\~встановленому законом,\~вирішує питання\~про повернення\~позивачу з\~державного бюджету\~50\~відсотків судового\~збору,\~сплаченого при\~поданні позову.

Outcome: approved