Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-04 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до відповідача з вимогою про розірвання шлюбу. Просить розірвати шлюб, укладений з [PERSON], 08 липня 1986 року, який зареєстрований відділом РАГСУ Компаніївського райвиконкому Кіровоградської області, актовий запис № 32. Свої вимоги обґрунтовує тим, що протягом тривалого періоду сімейного життя між нею та відповідачем виникають непорозуміння, немає довіри, взаємовідносини погіршились, що в кінцевому відношенні привело до припинення шлюбних відносин. Від шлюбу мають чотирьох дітей троє з яких повнолітні, а неповнолітній син [PERSON], [INFO], проживає з позивачем та після розірвання шлюбу буде проживати з нею. Просить розірвати шлюб, та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. В судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву в якій просила суд розглядати справу у її відсутність. В судове засідання відповідач не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, вимоги заяви визнав. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв'язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 08 липня 1986 року, відділом РАГСУ Компаніївського райвиконкому Кіровоградської області, актовий запис № 32, що підтверджується свідоцтвом про шлюб № [NUMBER]. (а.с.11). Сторони є батьками неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO] р.н.(а.с.12) Аналізуючи надані суду документи судом встановлені наступні факти. Позивач та відповідач спільного господарства не ведуть, та припинили сімейні відносини, клопотань про надання часу на примирення до суду від сторін не надходило, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач позов визнав. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Судом встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що між сторонами втрачено почуття любові одне до одного. Сім'я розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч.3 ст.109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу подружжя, оскільки примирення між ними не можливе із-за небажання зберегти сім'ю. Суд вважає поважними причини розірвання шлюбу, зазначені позивачем, а подальше збереження шлюбу може суперечити інтересам подружжя. За змістом ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 294 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Позивач не виявила бажання змінювати прізвище після розлучення Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Оскільки позивачем не заявлено вимогу про стягнення судового збору на її користь, відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Outcome: approved