Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей - доньки [PERSON], [INFO]., та сина [PERSON], [INFO]., мотивуючи свої вимоги тим, що сторони мають спільних дітей, які проживають з нею та знаходяться на її утриманні. Відповідач працездатний, але матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину окремо щомісячно до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала, пояснила, що не працює, самостійно утримувати дітей важко. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав відзив на позов, в якому позов визнав частково, зазначив, що сплачує аліменти на утримання дитини від першого шлюбу, за виконавчим листом, виданим Великоолександрівським районним судом Херсонської області 21.04.2011, вважав можливим визначити йому стягнення аліментів на утримання дітей у розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні правовідносини. Сторони мають спільних дітей - доньку [PERSON], [INFO]., та сина [PERSON], [INFO]. (а.с.3, 4). Сторони проживають окремо, діти перебувають на утриманні у позивачки. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки повинні утримувати своїх дітей до досягнення ними віку повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину, згідно ч.1 ст.181 СК України, визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Статтею 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Враховуючи, що відповідач не заперечував сплачувати аліменти у частці від доходу, суд погоджується, що за таких обставин можливо визначити спосіб виконання відповідачем обов'язку по утриманню дітей в частці від заробітку (доходу). На підставі ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч.1 ст.183 СК України). Частинами 2-3 ст.183 СК України передбачено, що якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, які суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на утримання неповнолітніх дітей, суд враховує положення ст.182 СК України, позицію сторін, що відповідач перебуває у працездатному віці, має на утриманні ще одну неповнолітню дитину. Як вбачається з копії виконавчого листа, виданого Великоолександрівським районним судом Херсонської області 01.05.2011, [PERSON] зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки усіх вдів заробітку (доходу), але не менше 30% встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.22). Також судом враховано відсутність відомостей про стан здоров'я платника аліментів та дітей, наявність рухомого та нерухомого майна. За наведених обставин, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно. Відповідно до ст.79 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судові витрати відносяться на рахунок відповідача відповідно до ст.141 ЦПК України. Одночасно, суд вважає за необхідне роз'яснити сторонам, що відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом; а також положення ст.185 СК України щодо обов'язку того з батьків, з кого присуджено аліменти на дитину, брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). При цьому, відповідно до положень ст.186 СК України контроль за цільовим витрачанням аліментів здійснюється органом опіки та піклування у формі інспекційних відвідувань одержувача аліментів, порядок та періодичність здійснення яких визначаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері усиновлення та захисту прав дітей. За заявою платника аліментів (крім тих, які мають заборгованість зі сплати аліментів) інспекційні відвідування одержувача аліментів здійснюються органом опіки та піклування позапланово, але не більше одного разу на три місяці. У разі нецільового витрачання аліментів платник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України.

Outcome: partial