Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулись в суд з позовом до відповідачів: 1.Овруцької міської ради Житомирської області, 2.Соболь [PERSON], в якому, з врахуванням уточнення позовних вимог, просять визнати за ними право власності на 29/100 (по 29/300 кожному) частин житлового будинку [ADDRESS], які належали померлому 03.12.2013 року [PERSON]; визнати недійсним в 3/4 частинах свідоцтво про право на спадщину за законом ВЕТ № 269772, зареєстроване в реєстрі за № 1-1373, видане Овруцькою державною нотаріальною конторою Житомирської області 14.08.2007 року [PERSON] на спадкове майно житловий будинок № 40 по вул.Гетьмана Виговського в м.Овруч Житомирської області; стягнути з [PERSON] судові витрати. Ухвалою суду від 21.03.2017 року на задоволення заяви позивачів залишено без розгляду позов в частині їх вимог до Овруцької міської ради Житомирської області про визнання права власності на 29/100 (по 29/300 кожному) частин житлового будинку [ADDRESS]. Відтак, справа розглядається судом лише в межах позовних вимог до [PERSON] про визнання недійсним в 3/4 частинах свідоцтва про право на спадщину за законом ВЕТ № 269772, зареєстрованого в реєстрі за № 1-1373, виданого Овруцькою нотаріальною конторою Житомирської області 14.08.2007 року [PERSON] на спадкове майно житловий будинок № 40 по вул.Гетьмана Виговського в м.Овруч Житомирської області. В цій частині вимог позов мотивований тим, що 03.12.2013 року помер чоловік та батько позивачів; після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, зокрема на 29/100 (по 29/300 кожному) частин житлового будинку по вул.Гетьмана Виговського, 40, (кв.3), в м.Овруч Житомирської області; позивачі у встановленому законом порядку прийняли спадщину; проте в ході її нотаріального оформлення вони дізнались, що видачі їм нотаріусом свідоцтва про право на спадщину на вказану частину житлового будинку перешкоджає та обставина, що іншому співвласнику цього житлового будинку відповідачу 2 [PERSON] після смерті її чоловіка [PERSON] нотаріусом Овруцької ДНК [PERSON] 14.08.2007 року було видано свідоцтво про право на спадщину за законом ВЕТ № 269772, зареєстроване в реєстрі за № 1-1373, помилково, замість на 1/4 частину житлового будинку по вул.Гетьмана Виговського, 40, (кв.1), в м.Овруч Житомирської області, на весь будинок, співвласниками якого є, крім позивачів, також і треті особи 2, 3; Овруцька ДНК листом від 11.10.2016 року № 1744/02-44 відмовила відповідачу у внесенні виправлень в оскаржуване свідоцтво, оскільки нотаріус, який його оформив, помер; оскаржуване свідоцтво в його 3/4 частинах порушує права позивачів та третіх осіб 2, 3 та є незаконним, а тому підлягає визнанню недійсним. Позивачі подали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримують. Відповідач подала заяву про визнання позову та розгляд справи за її відсутності. Треті особи 2, 3 подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримують. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд дійшов наступних висновків. 03.12.2013 року помер чоловік та батько позивачів [PERSON], що стверджується копіями свідоцтва про смерть серії І-ТП № 220443, свідоцтва про одруження серії VII-УР № 684648, свідоцтв про народження серії І-ТП № 497238, серії І-ТП № 391351, свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІ-ТП № 349233. Після його смерті відкрилась спадщина на майно, в тому числі на належні йому на праві приватної власності 29/100 частин житлового будинку по вул.Гетьмана Виговського, 40, (колишня Леніна, 40 (34), що складає квартиру 3, в м.Овруч Житомирської області, що стверджується копіями договору купівлі-продажу від 22.11.1975 року, посвідченого нотаріусом Овруцької ДНК [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 2452, реєстраційного свідоцтва Коростенського БТІ від 22.11.1975 року, договору про поділ в натурі часток житлового будинку від 10.01.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Овруцького районного нотаріального округу Житомирської області [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 53. Як вбачається з копій матеріалів спадкової справи № 23/2016 року до майна померлого 03.12.2013 року [PERSON], заведеної Овруцької ДНК, позивачі, як спадкоємці за законом першої черги, у встановленому статтями 1268, 1269 ЦК України порядку прийняли спадщину, однак своїх спадкових прав на належний спадкодавцю обєкт нерухомості ще не оформили. Судом встановлено, що перешкодою цьому є та обставина, що нотаріусом Овруцької ДНК [PERSON] у спадковій справі № 340/2007 року до майна померлого 30.11.2006 року [PERSON], який був співвласником 1/4 частини житлового будинку по вул.Гетьмана Виговського (колишня Леніна), 40, було помилково видано 14.08.2007 року відповідачу [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом ВЕТ № 269772 на цілий житловий будинок по вул.Гетьмана Виговського (колишня Леніна), 40, а не на належну їй 1/4 його частину, що стверджується копією цього свідоцтва. Як вбачається із копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «Коростенське МБТІ ЖОР» № 16137190 від 02.10.2007 року, на підставі оскаржуваного свідоцтва за відповідачем зареєстровано право власності також на цілий будинок. Хоча як вбачається із копій договору про поділ в натурі часток житлового будинку від 10.01.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Овруцького районного нотаріального округу Житомирської області [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 53, рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 19.01.2007 року у справі № 2-315/07, яке набрало законної сили 30.01.2007 року, витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «Коростенське МБТІ ЖОР» від 22.02.2007 року № 13659489, договору купівлі-продажу від 18.03.1969 року та реєстраційного напису від 07.04.1969 року, співвласниками житлового будинку є також треті особи 2,3. Відповідач у 2016 році зверталася до Овруцької ДНК щодо внесення змін та виправлення помилки у цьому свідоцтві, однак остання листом від 11.10.2016 року № 1744/02-44 відмовила у внесенні виправлень в оскаржуване свідоцтво, так як нотаріус, який його оформив, помер. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. Частиною 5 ст.1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця (ч.2 ст.1220 ЦК України). Згідно з ч.1 ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. У відповідності до ст.1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Відповідач мала право на спадкування лише того майна, яке належало її померлому спадкодавцю [PERSON], тобто 1/4 частини житлового будинку по вул.Гетьмана Виговського (колишня Леніна), 40 в м.Овруч Житомирської області, і не має права на спадкування майна після померлого [PERSON]. Оскаржуваним свідоцтвом про право на спадщину за законом, яке видано відповідачу, порушено не лише права позивачів, а й третіх осіб 2, 3, як співвласників житлового будинку. За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню. Позивачами сплачено судовий збір в загальній сумі 565,65 грн.

Outcome: approved