Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом до відповідача в якому просить визнати за нею право власності на нерухоме майно, а саме на земельну ділянку розміром 0,13 га, що призначена для обслуговування житлового будинку і господарських споруд, розташованою за адресою: Полтавська область, Полтавський район, с. Новоселівка, вулиця Жовтнева, 17, як за спадкоємцем за законом після смерті [PERSON]. В обґрунтування позову посилається на те, що оформити свої спадкові права вона не має можливості в звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на нерухоме майно. Позивач в судове засідання не зявилася, попередньо надавши заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала та прохала їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, попередньо надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність, при розгляді справи по суті покладався на розсуд суду. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 03 жовтня 2013 року померла мати позивача - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-КЕ № 247205 від 04 жовтня 2013 року, видане Новоселівською сільською радою Полтавського району Полтавської області, актовий запис №32 (а.с.9). Після її смерті відкрилася спадщина, право на яку за законом, має донька померлої, позивач - [PERSON]. Згідно матеріалів спадкової справи спадкоємець за законом - [PERSON] від належної йому частки спадщини відмовився. До складу спадщини входили: житловий будинок з господарськими будівлями та приватизована земельна ділянка загальною площею 0,13 га, передана для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, що знаходиться в с. Новоселівка, вул. Жовтнева 17, Полтавського району, Полтавської області, який [PERSON] успадкувала за законом від свого чоловіка. Позивач двічі змінювала прізвище, а саме: 28 квітня 1990 року внаслідок укладення шлюбу з [PERSON] змінено з дівочого прізвища [PERSON] на [PERSON], що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00014285914 від 07 серпня 2014 року. Після розірвання шлюбу 19 серпня 1999 року вона залишила собі прізвище [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серія І-КЕ №065711 від 19.08.1999 р., видане відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського райвиконкому м. Полтава, актовий запис № 175; 18 серпня 2007 року внаслідок укладення шлюбу з [PERSON] з прізвища [PERSON] на прізвище [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія 1 -КЕ №031645 від 18 серпня 2007 року, видане Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, актовий запис №142 (а.с.7,8,10). 10.11.2009 року, після смерті батька позивачки [PERSON], відкрилася спадщина на житловий будинок з господарським будівлями за адресою с. Новоселівка, вул. Жовтнева17, Полтавського району, Полтавської області та приватизовану земельну ділянку загальною площею 0,13 га Його дружина, мати позивачки, [PERSON] 27 травня 2010 року отримала свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок з господарським будівлями за адресою с. Новоселівка, вул. Жовтнева17 та земельну ділянку загальною площею 0,13 га, переданою для обслуговувння останнього, яка належала померлому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І- ПЛ №015901, виданого Новоселівською сільською Радою народних депутатів 17.10.1997 року, зареєстрованому в книзі записів державних актівна право приватної власності на землю за номером 206. (а.с.14) 14.06.2015 року вона була зареєстрована як єдиний власник житлового будинку з господарськими будівлями, що підтверджується витягом №26397599 про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 14.06.2010 р., що видане КП «Бюро технічної інвентаризації та містобудування Полтавського району» (а.с.15). Державний акт на приватизовану земельну ділянку залишився той самий на ім'я [PERSON], а у самому акті нотаріусом було зроблено запис, що право власності на цю земельну ділянку переходить до [PERSON] (а.с.11). 18.03.2014 року позивач звернулася з заявою до Полтавської районної державної нотаріальної контори для прийняття спадщини, проте 06.07.2016 року Полтавською районною державною нотаріальною конторою їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку у зв'язку з тим, що правовстановлюючий документ на зазначену земельну ділянку - виготовлений на ім'я [PERSON] - батька позивачки, який помер 10.11.2009 року (а.с.12). Оформити належним чином спадщину на земельну ділянку позивачка не має змоги, оскільки за життя спадкодавець [PERSON] не виготовила на своє ім'я державний акт на земельну ділянку, яка належала її чоловіку [PERSON] на підставі рішення №28 Новоселівської ради народних депутатів від 29.07.1997 року. Оскільки вирішити вищезазначене питання поза судовим порядком неможливо, позивач змушена звертатися до суду. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття прав власності не встановлена судом. Згідно з ч. ч. 1-2 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно з ч. 2 ст. 1299 ЦК України, право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином суд дійшов висновку, що земельна ділянка розміром 0,13 га, що призначена для обслуговування житлового будинку і господарських споруд, розташованою розташована на території с. Новоселівка, Новоселівської сільської ради ( державний акт на право приватної власності на землю серії І- ПЛ №015901 ) належала [PERSON] на час смерті та входила до кола спадкового майната, а отже з часу відкриття спадшини належить позивачу, як його спадкаємцю за законом. За нормами ст.391,392 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ст.16 ЦК України одним із способів захисту права є його визнання. Неможливість оформлення права власності позивачем на спірну земельну ділянку порушує її законні права власності на спадкове майно, а тому позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved