Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів. Свої позовні вимоги мотивує тим, що рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 07.11.2013 року, шлюб між нею та відповідачем розірвано. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] [INFO].На даний час донька проживає з позивачкою, вона здійснює догляд за дитиною, дитина часто хворіє та потребує постійних додаткових витрат на утримання. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання доньки у достатньому розмірі, хоча спроможний це робити. Просить стягнути на утримання доньки [PERSON] аліменти в розмірі 1000 гривень щомісячно, до досягнення донькою повноліття. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила задовольнити їх в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON], проти позову заперечував, з тих підстав, що позивачка перешкоджає відповідачу у спілкуванні з дитиною. Крім того, відповідач знаходиться у скрутному матеріальному становище, оскільки має заробітну плату у розмірі, лише 2327,81грн. на місяць, сплачує аліменти на дитину від першого шлюбу, має на утриманні хворого батька [PERSON], який є інвалідом ІІ групи. Також позивачкою отримано грошові кошти, у звязку з реалізацією спільного майна подружжя, без врахування інтересів відповідача. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 02.12.2011 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 07.11.2013 року у справі №334/9147/13-ц, шлюб між сторонами розірвано. 14.11.2010 року народилась [PERSON] в свідоцтві про народження якої батьками зазначені [PERSON] та [PERSON]. Як встановлено в судовому засіданні малолітня донька сторін проживає разом з позивачкою, що підтверджується довідкою 04-27/4-15203 від 28.08.2017 року виданою Департаментом реєстраційних послуг ЗМР. Відповідач проживає окремо від позивачки та доньки. Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки, в достатньому розмірі, не надає, дитина знаходиться на утриманні позивачки. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною другою статті 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні у грошовій і (або) натуральній формі. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено можливість стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів). Відповідно до роз'яснень, що містяться у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Враховуючи те, що відповідач проживає окремо і участі в утриманні доньки, в достатньому розмірі не приймає, при цьому домовленість між позивачем та відповідачем про сплату аліментів на утримання дитини відсутня, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання їх малолітньої доньки [PERSON]. Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Враховуючи, те що відповідач офіційно працює у ТОВ «ТК «Спрінт-Авто» водієм, отримує заробітну плату, про що свідчить довідка, яка міститься в матеріалах справи, суд вважає за необхідне визначити аліменти на утримання дитини у частці від його заробітку, а не у твердій грошовій сумі. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають значення. Суд врахував, наявність у відповідача другої дитини на користь якої вже стягнуто аліменти однак, вказані обставини не звільняють його від виконання своїх батьківських обовязку по відношенню до доньки - [PERSON]. Тому суд вважає за доцільне стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частинизаробітку (доходу) відповідача, щомісячно. Посилання позивача на знаходження на його утриманні непрацездатного батька та отримання позивачкою грошових коштів у звязку з реалізацією спільного майна подружжя, не знайшло свого підтвердження матеріалами справи. Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Оскільки позивач подала позов 28.08.2018 року, про що свідчить відмітка суду, суд прийшов до висновку, що аліменти підлягають стягненню з 28.08.2018 року. Також, відповідно до ст.141ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640,00гривень. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial