overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. У позовній заяві вона вказала, що вона є власником житлового будинку [ADDRESS]. Формально у вказаному житловому будинку зареєстровані відповідач [PERSON] разом з неповнолітніми дітьми [PERSON] та [PERSON] Відповідач разом з дітьми більше року не проживають у вказаному житловому будинку, оскільки разом з батьком проживають у державі Ізраїль. Просить визнати вказаних осіб такими, що втратили право користуванням житловим приміщенням в будинку [ADDRESS]. До судового засідання надано належним чином завірену заяву відповідача та третьої особи [PERSON] про визнання ним позовних вимог. Також до судового засідання не з'явився представник управління служб у справах дітей департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, який про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Дослідивши надані до суду сторонами докази по справі суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS]. Також у вказаному будинку зареєстрований відповідач [PERSON] разом з неповнолітніми дітьми [PERSON] та [PERSON] Відповідно до довідки Міністерства внутрішніх справ Держави Ізраїль відповідач [PERSON] прибув до вказаної країни 30 вересня 2014 року, [PERSON] та [PERSON] - 29 березня 2015 року. Таким чином судом встановлено, що вказані особи більше року не проживають на території України і відповідно в будинку [ADDRESS]. Згідно ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За таких обставин суд вважає, що відповідач разом з неповнолітніми дітьми повинні бути визнані такими, що втратили право користування житловим приміщенням в будинку [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житлом в квартирі [ADDRESS] [PERSON] У судовому засіданні пояснила, що вона є основним квартиронаймачем вказаної квартири, квартира була виділена їй, її чоловікові, який помер у 1979 році, і дитині згідно ордера від 17.03.1967 року. У 2008 році в квартирі був зареєстрований її онук [PERSON], який жодного дня в ній не проживав, оплату комунальних послуг не здійснював. Нині в квартирі, яка є двокімнатною з суміжними кімнатами, проживає вона і її непрацездатний син, який є батьком відповідача. У неї невелика пенсія, тому оплачувати комунальні послуги їй важко, вона не має можливості оформити субсидію, оскільки в квартирі зареєстрований онук. Крім того, відповідач протягом з дня народження по теперішній час проживає зі своєю матір'ю в квартирі, яка належить їй на праві власності. Просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житлом в квартирі [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що з дитинства проживав з матір'ю за адресою [ADDRESS], в спірній квартирі не проживав, речей його там немає, оплату комунальних послуг не здійснював, проте позов не визнає оскільки зареєстрований в квартирі з 2008 року. Третя особа - [PERSON] у судове засідання не явився, хоча про час розгляду справи був повідомлений в передбаченому законом порядку. Представник третьої особи ЖКП « Житло - Центр» позовні вимоги [PERSON] підтримав. Свідок [PERSON] суду пояснила, що її син відповідач [PERSON] дійсно був в 2008 році зареєстрований в спірній квартирі, проте ніколи в спірній квартирі не проживав, з дитинства проживає з нею в квартирі, що належить їй, за адресою [ADDRESS]. Суд, вислухавши позивача, відповідача, свідка, дослідивши матеріали справи, вважає необхідним задовольнити заявлені вимоги з наступних підстав: Згідно ордера №15854 від 17.03.1967 року квартира №18 будинків № 23 по вул. Зелинського в м. Маріуполі, що складається з двох кімнат житловою площею 30.19 кв.м. була надана [PERSON] на сім'ю з трьох чоловік. Суду представлений особистий рахунок № 1815 з якого вбачається, що [PERSON] є наймачем вказаної квартири, в квартирі також зареєстровані [PERSON] її син та [PERSON] її онук. Згідно з актом обстеження від 25.08.2015 року [PERSON] не проживає в квартирі з 2008 року. Згідно ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається житлове приміщення протягом шести місяців. Приймаючи до уваги пояснення відповідача, свідка, акт про непроживання відповідача у вказаній квартирі з 2008 року, суд вважає за необхідне задовольнити заявлені вимоги.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, посилаючись на те, що вона є власником квартири [ADDRESS], згідно свідоцтва про право власності. У зазначеній вище квартирі зареєстроване місце проживання сина позивача, який більше чотирьох років не проживає у вказаній квартирі. Позивач просить визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування жилим приміщенням, що по [ADDRESS], посилаючись на те, що він не проживає у будинку більше чотирьох років та у добровільному порядку не виписується з будинку. В судове засідання позивач та її представник не з'явилися, однак від представника позивача надійшла письмова заява про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали, просили позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак направив до суду телеграму про розгяд справи у його відсутності у зв'язку з неможливістю явки до суду, визнавши позовні вимоги. Судом встановлено, що позивач являється власником квартири, яка знаходиться в [ADDRESS], що підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло виданого 08.12.1993 р. (а.с.8). За вказаною адресою зареєстрований [PERSON], згідно довідки виконкому Сторожинецької міської ради, виданої 27 травня 2014 року за №2627 (а.с.6). Відповідач, являється сином позивача, тобто є членом сім'ї позивача, однак переїхав проживати до іншої країни, що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов сім'ї (а.с.7), тобто змінив місце проживання. Згідно статті 405 ч.2 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом, а відповідно до ст.107 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Виходячи з викладеного та зважаючи на те, що відповідач змінив місце проживання вибувши з житлового будинку позивача і вже більше 4-х років в цьому житлі не проживає, а позивач згідно ст.391 ЦК України має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, суд знаходить, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст.ст., 64, 107 ЖК України, ст.ст.391, 405 ЦК України ст.ст. 10, 57, 60, 174, 212, 213, 215 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою, посилаючись на те, що вона на підставі ордера на житлове приміщення №110 від 29.01.1990 року є наймачем квартири [ADDRESS] . В названій квартирі зареєстровано місце проживання відповідача [PERSON] , [INFO] . Позивач просила визнати [PERSON] , [INFO] таким, що втратив право на користування квартирою, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 11.09.2020 року відкрито провадження по справі та справу призначено до підготовчого судового засідання на 05.10.2020 року, також 05.10.2020 року підготовче провадження було закрито та призначено справу до розгляду по суті на 03.11.2020 року. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, однак, направила письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила суд позов задоволити. Відповідач [PERSON] , в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений судом належним чином. Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, суд знаходить можливим здійснити розгляд справи без участі відповідача та ухвалити заочне рішення. Судом встановлено, що на підставі ордера на житлове приміщення №110 від 29.01.1990 року позивач є наймачем квартири [ADDRESS] (а.с.8) За вказаною адресою, згідно довідки за №1511 від 13.08.2020 року виданої КП «Сторожинецьке ЖКГ» (а.с.9), зареєстрований [PERSON] , [INFO] , відповідач по справі. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрований у житлі позивача, але за місцем реєстрації відсутній з 2012 року, що підтверджується актом обстеження від 27.08.2020 року №362 (а.с. 10). Згідно статті 405 ч.2 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом, а відповідно до ст.107 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Виходячи з викладеного та зважаючи на те, що відповідач змінив місце проживання вибувши з квартири позивача і вже більше одного року в цьому житлі не проживає, а позивач згідно ст.391 ЦК України має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, суд знаходить, що позовні вимоги про визнання [PERSON] таким, що втратив право проживання в квартирі позивача підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 64, 107 ЖК України, ст.ст.391, 405 ЦК України ст.ст.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою, посилаючись на те, що їй на праві власності належить квартира [ADDRESS]. Однак вона не має можливості в повному обсязі на власний розсуд користуватися та розпоряджатися власною квартирою, оскільки в ній зареєстрований відповідач по справі, який фактично в квартирі не мешкав. У зв*язку з чим просить визнати відповідача таким, що втратив право користування спірною квартирою та зняти його з реєстраційного обліку. Позивач в судовому засіданні підтримала позов, просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з*явився, про день та час розгляду справи був повідомлений судом належним чином, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст. 224 ЦПК України. В судовому засіданні встановлено наступне. Квартира [ADDRESS] належить на праві власності позивачу ( згідно договору купівлі-продажу від 09.03.1994 року, зареєстрованого в КП «ХМБТІ» 18.04.1994 року за реєстровим № П-5-10764 ). Відповідно до довідки КП «Жилкомсервіс» дільниця № 31 № 2753 від 13.10.2015 року відповідач зареєстрований за спірною адресою. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] підтвердила факт непроживання відповідача в спірній квартирі більше 1 року без поважної причини. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Матеріалами справи встановлено, що відповідач в спірній квартирі не мешкає, що свідчить про те, що відповідач втратив інтерес до спірної квартири та відмовився від проживання та користування нею. За таких обставин суд задовольняє позов, визнає відповідача таким, що втратив право користування квартирою №56 по вул. Роберта Ейдемана,15-В в м. Харкові. Приймаючи до уваги вищенаведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою, посилаючись на те, що їй на праві власності належить квартира [ADDRESS]. Однак вона не має можливості в повному обсязі на власний розсуд користуватися та розпоряджатися власною квартирою, оскільки в ній зареєстрований відповідач по справі, який фактично з квартири виселився. У зв*язку з чим просить визнати відповідача таким, що втратив право користування спірною квартирою та зняти відповідача з реєстрації. Позивач в судовому засіданні підтримала позов, просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з*явився, про день та час розгляду справи був повідомлений судом належним чином, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи в судове засідання не з*явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений судом належним чином. В судовому засіданні встановлено наступне. Квартира [ADDRESS] належить на праві власності позивачу ( згідно рішення Московського районного суду м. Харкова від 06.12.2005 року, зареєстрованого в Харківському міськБТІ 08.01.2006 року за [NUMBER] ). Відповідно до довідки КОЖК «ПРИЗМА № 293» № 104 від 06.02.2015 року відповідач зареєстрований за спірною адресою. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] підтвердили факт непроживання відповідача за спірною адресою більше одного року. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Матеріалами справи встановлено, що відповідач в спірній квартирі не мешкає, що свідчить про те, що відповідач втратив інтерес до спірної квартири та відмовився від проживання та користування нею. За таких обставин суд задовольняє позов, визнає відповідача таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] та знімає його з реєстрації. Приймаючи до уваги вищенаведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-06 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом, покликаючись на те, що відповідач зареєстрований у квартирі №38 на вул. Широкій, 92 у м. Львові, однак тривалий час не проживає, не цікавиться квартирою та не сплачує комунальні послуги. Просить визнати відповідача таким, що втратив право проживання та користування квартирою №38 на вул. Широкій, 92 у м. Львові. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, давши пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належно був повідомлений про час та місце слухання справи, наслідки неявки, а тому згідно ст.169 ЦПК України, суд вважає, що справу можна слухати у його відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обовязки та взаємовідносини сторін. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши інші матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити. Судом встановлено, що у квартирі №38 на вул. Широкій, 92 у м. Львові зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON] Відповідно до ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як встановлено в судовому засіданні в квартирі №38 на вул. Широкій, 92 у м. Львові зареєстрований [PERSON], який без поважних на те причин, не проживає у квартирі №38 на вул. Широкій, 92 у м. Львові з 20 січня 2015 року, за квартиру та комунальні послуги не оплачує, що стверджується актами ЛКП «Левандівка» від 14 вересня 2015 року, від 14 вересня 2016 року, 03 березня 2016 року, 01 жовтня 2015 року. Отже, як безспірно встановлено в судовому засіданні, відповідач не проживає у квартирі №38 на вул. Широкій, 92 з 20 січня 2015 року, за квартиру та комунальні послуги не оплачує, догляду за квартирою не здійснює, спірною квартирою взагалі не цікавиться, а тому відповідача [PERSON]М слід визнати таким, що втратив право на проживання та користування квартирою №38 на вул. Широкій, 92 у м. Львові. Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи, які не викликають сумніву у їх обєктивності. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє повне ствердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про визнання Петрова [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: будинком [ADDRESS] Таврійської міської ради, Херсонської області, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що в цьому належному їй на праві приватної власності будинку зареєстрований відповідач, який добровільно з реєстрації не знявся, хоча з серпня 2013 року у вищевказаному приміщенні не проживає. Тому, на підставі ч. 2 ст. 405 України, вона просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування ним. В судове засідання позивач не з'явилася, надала до суду письмову заяву, в якій просила справу розглядати без її участі, на позовних вимогах наполягала, просила їх задовольнити. Представник позивача вимоги позивача підтримав з наведених в заяві підстав, додавши, що відповідач проживав з позивачем на правах члена сім'ї, був її співмешканцем, вів з нею спільне господарство, проти заочного вирішення справи не заперечував. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляв. На підставі ст. 224 ЦК України, зі згоди позивача, суд вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачу на підставі договору купівлі-продажу від 29.10.2005 року, на праві приватної власності належить жиловий будинок [ADDRESS] Згідно з копією домової книги відповідач - [PERSON] зареєстрований у цьому будинку з 10.07.2013 року. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], яка, до речі, є рідною донькою позивачки, а тому добре обізнана про особисте життя останньої та [PERSON] пояснили, що відповідач постійно проживав разом з позивачкою, вів з нею спільне господарство, оскільки був її співмешканцем. В спірному житлі проживав до літа 2014 року. Відповідно до ч. 2 ст. 64 ЖК України до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство, тобто [PERSON] був членом сім'ї власника житла [PERSON]. Отже, правовідносини, які склалися між сторонами, регулюються ст. 405 ЦК України. Згідно з ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч. 3 ст. 47 Конституції України ніхто не може бути примусово позбавлений житла, не інакше як на підставі закону, за рішенням суду. Оскільки, судом достовірно встановлено, що відповідач в спірному будинку не проживає менше чим понад один рік, позовні вимоги позивачкою заявлені передчасно та задоволенню не підлягають

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про визнання права власності будинок в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову вказала, що 16.02.2005р. помер її батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої також входить і будинок, що знаходиться за адресою: вул.Садова,2 с.Харитонівка Коростишівського району. Спадкоємцем всього майна померлого є позивач та [PERSON], яка відмовилася від прийняття спадщини. [PERSON] за життя не оформив правовстановлюючих документів на будинок, а тому позивач не має змоги оформити спадщину після померлого. Позивач в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилася. Подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Суд, вивчивши матеріали справи, заяви позивача, відповідача, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення та про можливість ухвалення рішення. \~ Судом встановлено, що 16.02.2005 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.12). Після його смерті відкрилася спадщина, в тому числі і на нерухоме майно будинок, що знаходиться за адресою: вул.Садова,2 с.Харитонівка Коростишівського району. Спадкоємцем всього майна є позивач, яка звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, у звязку з відсутністю реєстрації права власності на нерухоме майно. Згідно довідки № 5962 від 11.09.2014р. виданої КП «Житомирське ОМ БТІ» Житомирської ОДА право власності на гараж не зареєстровано (а.с.17). Згідно довідки № 1028 від 17.09.2014р. виданої КП «Житомирське ОМ БТІ» Житомирської ОДА, вартість вказаного житлового будинку з надвірними будівлями складає 38 405 грн. (а.с.16). Відповідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Виходячи з наведеного, за позивачем, як спадкоємцем першої черги, відповідно до положень ст.1261 ЦК України, належить визнати право власності в порядку спадкування за законом. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст.328,1216,1217,1261,1268 ЦК України,

Outcome: approved