Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-15 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування, покликаючись на те, що [INFO] помер [PERSON], який був батьком [PERSON] та [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина. При зверненні до нотаріуса щодо отримання свідоцтва про право на спадщину по 1/2 частині квартири [ADDRESS], однак у зв'язку з відсутністю документу реєстрації права власності спадкодавця, не можливо видати нотаріусом таке свідоцтво. Просить визнати за [PERSON], [INFO] право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO], визнати за [PERSON], [INFO] право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO]. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги, давши пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, просить позов задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила, хоча належно була повідомлена про час та місце слухання справи, наслідки неявки, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує, а тому згідно ст. 169 ЦПК України, суд вважає, що справу можна слухати у її відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов'язки та взаємовідносини сторін. Представник відповідача в судовому засіданні при вирішенні справи покликається на розсуд суду. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Залізничної районної адміністрації в судовому засіданні позов підтримала, просить його задовольнити. Третя особа приватний нотаріус Миронович А.І. в судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила, хоча належно була повідомлена про час та місце слухання справи, наслідки неявки, а тому згідно ст. 169 ЦПК України, суд вважає, що справу можна слухати у її відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов'язки та взаємовідносини сторін. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити за його безпідставністю. Судом встановлено, що [PERSON], який був батьком [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], помер [INFO]. /а.с. 11, 13, 14/ Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS]. Відповідно до абз. 2 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Суд враховує позицію Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ викладену у абз. 12 п. 1 Листа № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року у разі якщо відсутність умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину не підтверджена належними доказами, а саме відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, це може бути підставою для відмови у позові. Згідно ч. 3, 4 ст. 49 Закону України «Про нотаріат» нотаріусу або посадовій особі, яка вчиняє нотаріальні дії, забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову. На підставі наведеного, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити, оскільки [PERSON] та [PERSON] можуть успадкувати по 1/2 частині квартири [ADDRESS] після смерті [PERSON] шляхом видачі нотаріусом свідоцтва про право на спадщину та позивачами чи їх представником не надано суду належних та допустимих доказів щодо відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, так як не надано суду постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Крім того, зі змісту ст. 3 ЦПК України випливає, що кожна особа має право звернутися до суду лише за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів та потреба в такому захисті виникає тоді, коли зазначені права порушені, невизнаються чи оспорюються іншими особами, натомість позивачами та представником позивача не надано суду жодних належних та допустимих доказів того, що відповідач Львівська міська рада будь-яким чином порушила, не визнала чи оспорювала права, свободи чи інтереси [PERSON] та [PERSON], а відтак суд не вбачає спору між позивачами та відповідачем Львівською міською радою. Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи, які не викликають сумніву у їх об'єктивності. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не знайшли своє ствердження в судовому засіданні, а тому не підлягають до задоволення.

Outcome: dismissed