overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-26 00:00:00

Позивач звернулася з даним позовом до суду, де в своїх вимогах покликаються на те, що її батькові [PERSON] на праві особистої власності належав житловий будинок в [ADDRESS]. [INFO] батько помер. Спадкоємцем після його смерті була мати [PERSON]. Однак після смерті батька мати спадщину не оформила [INFO] мати померла. Єдиним спадкоємцем після її смерті являється позивачка. В даний час в даному будинку бажає проживати дочка позивачки. При проведенні необхідного ремонту в будинку виявили документи на житло, з якими позивачка звернулася до нотаріуса. Однак, їй в усній формі було відмовлено, оскільки пропустила шестимісячний строк звернення для прийняття спадщини. Даний строк прийняття спадщини позивачка пропустила, оскільки тільки тепер виявили необхідні документи на спадковий будинок. На підставі вищевикладеного просить постановити рішення, яким визначити їй додатковий строк, достатній для подання заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини після смерті батьків. 06.06.2018 року відкрито провадження у справі. Сторони в підготовче судове засідання не з'явилися. Позивачка подала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала, просить його задовольнити. Представник відповідача - представник Бродівської міської ради Львівської області подав суду письмову заяву, в якій позов [PERSON] визнав, просить справу розглядати за його відсутності. Відповідно до ст.211 ч.2 ЦПК України судове засідання проведено у відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Відповідно до ст.200 ч.3 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що факт відкриття спадщини підтверджується свідоцтвом про смерть [PERSON]., яка померла [INFO] (а.с.7). Чоловік [PERSON] помер раніше [INFO]. (а.с.6). [PERSON] на праві приватної власності належав житловий будинок у [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом на право особистої власності від 25.02.1967 р. (а.с.5). Позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги, так як являється рідною дочкою спадкодавця [PERSON] (а.с.8). Із повідомлення нотаріальної контори від 08.06.2018 р. за №709/01-16 випливає, що спадкова справа після смерті [INFO] [PERSON] не заводилася (а.с.12-13). Інших спадкоємців, які б могли претендувати на прийняття спадщини не має. Причини пропуску строку на прийняття спадщини, на які вказує позивач суд визнає поважними. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі ст.ст.1216, 1222, 1261, 1268, 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-02 00:00:00

Позивач звернулася з даним позовом до суду, де в своїх вимогах покликаються на те, що її батькові [PERSON] на праві особистої власності належав житловий будинок з господарськими будівлями в с. Лагодів, по вул.Кутова,5, Бродівського району, Львівської області. 25.11.1996 року батько склав заповіт, яким все своє майно заповів позивачці та її сестрі [PERSON]. [INFO] батько помер. Мати померла [INFO]. Сестра [PERSON] у встановлений законом строк прийняла спадщину. В даний час при зверненні у Бродівську нотаріальну контору для оформлення спадкового майна після смерті батька, їй в усній формі було відмовлено, оскільки пропустила шестимісячний строк звернення для прийняття спадщини. Причиною пропуску строку стало те, що їй не було відомо про існування заповіту. На підставі вищевикладеного просить постановити рішення, яким визначити їй додатковий строк, достатній для подання заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини після смерті батька. 16.10.2018 року відкрито провадження у справі. Сторони в підготовче судове засідання не з'явилися. Позивач подала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала, просить його задовольнити. Представник відповідача - представник Язлівчицької сільської ради Бродівського району Львівської області подав суду письмову заяву, в якій позов [PERSON] визнав, просить справу розглядати за його відсутності. Відповідно до ст.211 ч.2 ЦПК України судове засідання проведено у відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Відповідно до ст.200 ч.3 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що факт відкриття спадщини підтверджується свідоцтвом про смерть [PERSON], який помер [INFO] (а.с.10). [PERSON] належав житловий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] Бродівського району Львівської області (а.с.12) Його дружина [PERSON] померла [INFO]., що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.11). Позивач [PERSON] та її сестра [PERSON] є спадкоємцями за заповітом (а.с.9). Інших спадкоємців, які б могли претендувати на прийняття спадщини не має. Причини пропуску строку на прийняття спадщини, на які вказує позивач суд визнає поважним. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі ст.ст.1216, 1222, 1223, 1268, 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-29 00:00:00

Позивач звернулася з даним позовом до суду, де покликаються на те, що її чоловікові [PERSON] на праві особистої власності належала 1/3 частина квартири [ADDRESS]. На даній житловій площі позивачка проживала разом із чоловіком. Однак зареєстрований чоловік був у селі Петричі Буського району Львівської області. [INFO] чоловік помер. Заповіту не залишив. В даний час при зверненні у Бродівську нотаріальну контору їй було відмовлено в оформленні спадщини та роз'яснено про необхідність звернення до суду з позовом про надання додаткового строку на прийняття спадщини. Встановлений законом строк пропустила через те, що постійно проживала з чоловіком та вважала, що за оформленням спадщини можна звернутися після спливу шести місяців. Крім цього, не було коштів на оформлення спадщини. На підставі вищевикладеного просить причини пропуску строку на прийняття спадщини визнати поважними та надати їй додатковий строк на прийняття спадщини достатній для подання заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини. 31.08.2018 року відкрито провадження у справі. Сторони в судове засідання не з'явилися. Позивач подала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала, просить його задовольнити. Представник відповідача - представник Бродівської міської ради Львівської області подав суду письмову заяву, в якій позов [PERSON] визнав, просить справу розглядати за його відсутності. Відповідно до ст.211 ч.2 ЦПК України судове засідання проведено у відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Відповідно до ст.200 ч.3 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що факт відкриття спадщини підтверджується свідоцтвом про смерть [PERSON], який помер [INFO] (а.с.9). Спадкодавцю [PERSON] на праві власності належала 1/3 частина квартири [ADDRESS]. Позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги, так як являється дружиною [PERSON] (а.с.7). Інших спадкоємців, які б могли претендувати на прийняття спадщини не має. Причини пропуску строку на прийняття спадщини, на які вказує позивач суд визнає поважними. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі ст.ст.1216, 1222, 1261, 1268, 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

Позивач звернулася з даним позовом до суду до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 05 вересня 2015 року між сторонами було укладено шлюб, який зареєстровано у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новоукраїнського районного управління юстиції у Кіровоградській області. Сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Останнім часом подружнє життя з відповідачем не склалося, між сторонами часто виникали сварки та конфлікти по різних побутових питаннях зумовлені несхожістю характерів, сторони припинили подружні відносини з травня 2016 року, більше їх не поновлювали і поновлювати не бажають, тому позивачка просить суд розірвати шлюб між сторонами. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю та проти позову не заперечував. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї неможливе та суперечить інтересам сторін, що відповідно до ст. 112 СК України, є підставою для розірвання шлюбу. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

Позивач звернулася з даним позовом до суду до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 06 вересня 2001 року між сторонами було укладено шлюб, який зареєстровано у відділі реєстрації актів громадянського стану Новоукраїнського районного управління юстиції, від якого мають двох малолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачкою і знаходяться на її утриманні. Останнім часом подружнє життя з відповідачем не склалося, вони є зовсім різними людьми, не можуть знаходити спільної мови у вирішенні спільних сімейних питань та проблем, що призводить до виникнення конфліктних ситуацій, сторони разом проживати більше не можуть, тому позивачка просить суд розірвати шлюб між сторонами. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнавав, пояснивши що строк їм для примирення нічого не дав, але він не бажає припиняти шлюб. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню так, як в судовому засіданні встановлено наступні обставини. 06 вересня 2001 року між сторонами було укладено шлюб, який було зареєстровано у відділі реєстрації актів громадянського стану Новоукраїнського районного управління юстиції, актовий запис № 89. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачкою і знаходяться на її утриманні. Шлюб укладено сторонами вперше. Однак, подружнє життя у сторін по справі не склалося, вони є зовсім різними людьми, не можуть знаходити спільної мови у вирішенні спільних сімейних питань та проблем, що призводить до виникнення конфліктних ситуацій. Примирення між сторонами неможливе. Згідно ч.3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного. Шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка а тому, враховуючи обставини справи, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами існує формально, подальше спільне проживання і збереження сім'ї стали неможливими і суперечить інтересам сторін. Приймаючи до уваги, що шлюб зареєстровано сторонами вперше із відповідача підлягає стягненню в дохід держави держмито за реєстрацію розірвання шлюбу в сумі 17 гривень, звільнивши від сплати позивача, на утриманні якої знаходяться неповнолітні діти.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-06 00:00:00

Позивач звернулася з даним позовом до суду і просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинком №5 по вул. Каласовка в с Ковалин Переяслав-Хмельницького району Київської області. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю і просив їх задовольнити. Відповідач до суду не зявився, повідомлений належним чином, про причини неявки не сповістив, справа розглядалася згідно з ч.4 ст.169 ЦПК України в порядку, передбаченому гл.8 розділу ІІІ ЦПК України (заочний розгляд). Суд, заслухавши позивача та дослідивши матеріали справи встановив наступне. 21 чеврня 2016 року між сторонами по справі укладено договір купівлі-продажу, згідно якого відповідач продав, а позивач купив житловий будинок №5 по вул. Каласовка в с Ковалин Переяслав-Хмельницького району Київської області. Відповідно до п.11 даного договору відповідач зобовязався у строк до 01 серпня 2016 року звільнити будинок та знятися з реєстраційного обліку за зазначеною адресою. Вказаний обовязок виконаний відповідачем лише частково, він звільнив та передав будинок, проте не знявся з реэстраційного обліку за адресою розташування будинку. Дана обставина порушує права позивача, адже заважає йому повноцінно розпоряджатися своєю власністю та впливає на розмір комунальних послуг, які сплачуються позивачем. Зазначені обставини в судовому засіданні були підтверджені свідком [PERSON] Стаття 317 ЦК України передбачає, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Він володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, що передбачено ст. 319 ЦК України. В силу ст. 391 ЦК України власник, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїи майном. На підставі викладеного вище, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-11 00:00:00

Позивач звернулася з даним позовом до суду і просить постановити рішення, яким розірвати шлюб з відповідачем, що був зареєстрований 01 березня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 33. Посилається на те, що сімейне життя з відповідачем не склалось внаслідок того, що вони мають різні погляди на життя, шлюб та сім'ю. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюб носить формальний характер, спільне життя та збереження сім'ї стали неможливими, вони проживають окремо з 2015 року, спільного господарства не ведуть. Позивач подала до суду заяву, в якій позов підтримала у повному обсязі, просить його задовольнити та розглянути справу без її участі. Відповідач позов визнав в повному обсязі, не заперечує проти його задоволення. На підтвердження своєї позиції подав суду письмову заяву про визнання позову та розгляд справи без його участі. Судом було встановлено, що з 01 березня 2008 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають двох неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Між сторонами погіршилися стосунки внаслідок різних складів характерів та різного світосприйняття, різних поглядів на шлюб та сім'ю, виховання дитини. Між сторонами зникло почуття любові, поваги один до одного. Позивач та відповідач не підтримують сімейних стосунків, шлюбні відносини між ними фактично припинені, спільного господарства вони не ведуть. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи обставини справи, відсутність підстав для примирення у сторін, суд за правилами ч.4 ст.206 ЦПК України прийшов до висновку про задоволення позову, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими, шлюб між ними носить формальний характер. Мова про примирення сторін не йдеться, оскільки в силу поведінки сторін можна зробити такий висновок. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір за позовну вимогу про розірвання шлюбу у розмірі 640 грн. 00 коп., який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-05 00:00:00

Позивач звернулася з даним позовом до суду і просить постановити рішення, яким розірвати шлюб з відповідачем, що був зареєстрований 01 березня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 36. Крім того, просить стягнути з відповідача на свою користь судові витрати по сплаті нею судового збору в сумі 640 гривень 00 коп. Посилається на те, що сімейне життя з відповідачем не склалось внаслідок того, що вони мають різні погляди на життя, шлюб та сімю. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Між ними зникло почуття любові та поваги один до одного, відповідач почав проявляти подружню невірність. Шлюб носить формальний характер, спільне життя та збереження сімї стали неможливими, із січня 2017 року вони проживають як чужі люди, спільного господарства не ведуть. Позивач подала до суду заяву, в якій позов підтримала у повному обсязі, просить його задовольнити та розглянути справу без її участі. Відповідач позов визнав в повному обсязі, не заперечує проти його задоволення. На підтвердження своєї позиції подав суду письмову заяву про визнання позову та розгляд справи без його участі. \~ \~ \~ \~ Судом було встановлено, що з 01 березня 2008 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Між ними зникло почуття любові та поваги один до одного, відповідач почав проявляти подружню невірність. Шлюб носить формальний характер, спільне життя та збереження сімї стали неможливими, із січня 2017 року вони проживають як чужі люди, спільного господарства не ведуть. Між сторонами погіршилися стосунки внаслідок різних складів характерів та різного світосприйняття, поглядів на шлюб та сімю, виховання дітей. Позивач та відповідач не підтримують сімейних стосунків, шлюбні відносини між ними фактично припинені, спільного господарства вони не ведуть. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи обставини справи, відсутність підстав для примирення у сторін, суд за правилами ч.4 ст.206 ЦПК України прийшов до висновку про задоволення позову, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сімї стали неможливими, шлюб між ними носить формальний характер. Мова про примирення сторін не йдеться, оскільки в силу поведінки сторін можна зробити такий висновок. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір за позовну вимогу про розірвання шлюбу у розмірі 640 грн. 00 коп., який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-07 00:00:00

Позивач звернулася з даним позовом до суду і просить постановити рішення, яким розірвати шлюб з відповідачем, що був зареєстрований 01 березня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 34. Посилається на те, що сімейне життя з відповідачем не склалось внаслідок того, що вони мають різні погляди на життя, шлюб та сім'ю. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюб носить формальний характер, спільне життя та збереження сім'ї стали неможливими, вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Позивач у підготовчому засіданні позов підтримала в повному обсязі та просить його задовольнити. Відповідач у підготовчому засіданні позов визнав в повному обсязі. Судом було встановлено, що з 01 березня 2014 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Між сторонами погіршилися стосунки внаслідок різних складів характерів та різного світосприйняття, різних поглядів на шлюб та сім'ю, виховання дитини. Між сторонами зникло почуття любові, поваги один до одного. Позивач та відповідач не підтримують сімейних стосунків, шлюбні відносини між ними фактично припинені, спільного господарства вони не ведуть. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи обставини справи, відсутність підстав для примирення у сторін, суд за правилами ч.4 ст.200 ЦПК України прийшов до висновку про задоволення позову, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими, шлюб між ними носить формальний характер. Мова про примирення сторін не йдеться, оскільки в силу поведінки сторін можна зробити такий висновок. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір за позовну вимогу про розірвання шлюбу у розмірі 704 грн. 80 коп., який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved