Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою і просить стягнути на її користь з відповідача аліменти на дитину [PERSON], [INFO], в розмірі 1600 грн., мотивуючи тим, що від спільного проживання з відповідачем вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. 24.02.2017, після чергового скандалу в сімї, вона разом з сином пішла від свого цивільного чоловіка. Рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 18.05.2017 було визначено місце проживання дитини з нею. Однак, навіть після винесення вказаного рішення, відповідачем не було повернуто дитячі речі, а саме: одяг, іграшки, дитяче ліжечко та інші. В травні 2017 року після обстеження в Житомирській обласній дитячій лікарні дитині було встановлено діагноз «Симптоматична епілепсія у вигляді нічних психоиторних приступів. Вторинна кардіологія». В звязку з чим, дитині було назначено постійне лікування та систематичні обстеження. Батько ж дитини працює водієм в ПП «Юридична фірма «Брама Форест»» та отримує заробітну плату в сумі 3200 грн.. Крім того, він має у власності грузовий Автомобіль Мерседес Спрінтер, яким здійснює грузові перевезення; два гаражі в Овруцькому гаражному кооперативі «Північ», в яких надає послуги по виготовленню та продажу кованих виробів, дохід від якого складає приблизно 10 000 грн. в місяць. Однак, матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає. В судове засідання позивач не зявилася, але надала заяву, в якій просить справу розглядати без її участі. Позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не зявився, але надав заяву, в якій просить справу слухати у його відсутність. Позовні вимоги визнав частково та просить стягувати з нього аліменти в розмірі 713 грн.. 07.11.2017, тобто на минуле судове засідання, ним було подано заперечення, в якому він просив стягувати з нього аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підтвердження своїх заперечень зазначав, що він з липня 2017 року перебуває на обліку в Овруцькому районному центрі зайнятості як безробітний. Підприємницькою діяльністю не займається, на обліку фізичних осіб-підприємців не перебуває. Крім того, вказував, що він не заперечує проти свого обовязку утримувати дитину та брати участь у додаткових витратах на неї. Проте, позивач жодного разу не повідомила його щодо необхідності несення додаткових витрат на дитину, що викликані особливими обставинами. А також, через неприязні відносини між ними, забороняє спілкуватись йому із сином, бачитись із ним, приймати участь у його житті та забезпечувати йому належний життєвий рівень. Врахувавши письмові доводи сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Від спільного проживання сторони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з матірю та знаходиться на її утриманні. Зазначені факти не заперечуються сторонами та підтверджуються копіями: свідоцтва про народження дитини серії І-СГ №231591 від 27.01.2015, рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 18.05.2017 по справі №286/689/17 та довідкою про склад сімї Першотравневої селищної ради Овруцького району Житомирської області №2188 від 11.08.2017. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Зі змісту даної норми закону слідує, що обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька. Причому обовязком індивідуальним, а не солідарним. Навіть у разі визнання когось з батьків недієздатним не припиняється їх обовязок утримувати дитину. У цьому випадку аліменти стягуватимуться з їхньої пенсії чи іншого доходу на загальних підставах. Обовязок цей не залежить від видів допомог, які отримуються тим з батьків, з яким проживає дитина. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 1 ст. 184 СК України визначено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В ч. 4 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника, не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Копія виписки з медичної карти стаціонарного хворого № 5391 свідчить про те, що [PERSON], [INFO], хворіє. Йому поставлено діагноз: «Симптоматична епілепсія у вигляді нічних психоиторних приступів. Вторинна кардіологія». Так, згідно ч.1 ст.185 СК той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно (ч.2 ст.185 СК). Відповідно, [PERSON] має право на звернення до суду з відповідним позовом щодо стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину. Відповідач зазначив, що він з липня 2017 року перебуває на обліку в Овруцькому районному центрі зайнятості як безробітний. Підприємницькою діяльністю не займається, на обліку фізичних осіб-підприємців не перебуває. Вказані обставини підтверджуються копіями: довідки Державного центру зайнятості Овруцького РЦЗ №4880 від 06.11.2017 та витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 06.11.2017. Позивачем не доведено факту отримання відповідачем заробітної плати в розмірі 3200 грн. та в розмірі 10 000 грн. за надання послуг по виготовленню та продажу кованих виробів. За таких обставин, розглядаючи справу в межах наданих доказів, на засадах змагальності та диспозитивності, виходячи з вимог розумності та справедливості, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1124 грн. щомісячно. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Від сплати судового збору позивачку звільнено на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», а відповідача - на підставі п.10 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», -

Outcome: partial