Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом. Заявлені вимоги мотивує тим, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] . Після смерті останнього залишилося спадкове майно - житловий будинок з господарськими будівлями, який позивач не має можливості успадкувати через відсутність відповідних правовстановлюючих документів, у зв`язку з чим нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину. Позивач є спадкоємцем майна померлого за заповітом, яка прийняля спадщину. Посилаючись на викладене, позивач просила суд, визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] . У підготовче судове засідання позивач не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності та вказала, що позовні вимоги підтримує. Представник відповідача в підготовче судове засідання не з`явився, подав до суду заяву в якій просив справу розглядати за його відсутності та вказав, що заперечень проти позову не має. Представники третіх осіб та третя особа у підготовче судове засідання не з`явилися, належним чином повідомленні про дату час та місце розгляду справи, направили до суду заяви про розгляд справи без їх участі. Відповідно до ч. 1 ст. 198 ЦПК України підготовче судове засідання проводиться за правилами, встановленими главою 6 цього розділу, з урахуванням особливостей підготовчого засідання, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, з якої слідує, що учасник справи, має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Бугаївської сільської ради Глобинського району Полтавської області 20 грудня 2018 року. До складу спадкового майна входить житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] , за життя 12 грудня 2018 року склав заповіт, яким житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] заповів дочці [PERSON] . Заповіт посвідчено секретарем Бугаївської сільської ради Глобинського району Полтавської області Андрейченко М..А. та зареєстровано в реєстрі за № 49, на день смерті не змінено та не скасовано. [PERSON] звернулася до державного нотаріуса Градизької державної нотаріальної контори Глобинського району Полтавської області Захарової О.Д. для оформлення спадкових прав та видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями, що належав померлому батькові [INFO] [PERSON] . 04 серпня 2020 року державний нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва, оскільки [PERSON] не було подано правовстановлюючий документ, який підтверджує право власності померлого на спадкове майно. Як вбачається з дослідженої в судовому засіданні копії спадкової справи, після померлого [INFO] [PERSON] у Градизькій державній нотаріальній конторі Глобинського району Полтавської області заведена спадкова справа № 41/2019 рік, заяву про прийняття спадщини подали [PERSON] та [PERSON] . Спадщина відумерлою не визнана. Відповідно до довідки №02-45/666 від 17.08.2020 виданої виконавчим комітетом Бугаївської сільської ради Глобинського району Полтавської області, згідно запису господарської книги № 5 2016-2020 рр за № 407-3 за [PERSON] (помер [INFO] ) значиться житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок [ADDRESS] від 24.07.2020 та висновку по будівництву відділу містобудування, архітектури, житлово - комунального господарства, інфраструктури, енергетики та захисту довкілля Глобинської районної державної адміністрації Полтавської області № 517/02-04 від 17.08.2020 житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами - збудовані без істотних порушень діючих будівельних норм та правил. Як вбачається із довідки з Комунального підприємства «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації Кременчуцької міської ради Полтавської області» №61/2939 від 24.07.2020, станом на 31.12.2012, право власності на нерухоме майно, розташоване за адресою: [ADDRESS] , не зареєстроване. Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. У відповідності до ст. ст. 1217, 1218 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 5 статті 1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. На час будівлі спадкодавцем будинку (у 1967 році) питання набуття права власності регулювалися Указом Президії Верховної ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» і прийнятою відповідно до цього Указу постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків». Ці правові акти не пов`язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації. Запис в погосподарській книзі сільської ради про належність домоволодіння певній особі, був офіційним доказом права власності даної особи на це домоволодіння. Згідно п. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] за життя на передбачених законом підставах набув право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] . Приймаючи до уваги, що позивач є особою, яка прийняла спадщину за заповітом, позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved