Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом, який представник підтримав у судовому засіданні, та вимоги мотивує тим, що, починаючи з 1994 року, [PERSON] та [PERSON] , на підставі ордеру на жиле приміщення № 452 від 22.03.1994 року, проживають у квартирі [ADDRESS] . Згідно рішення виконавчого комітету Сумської міської Ради депутатів трудящих №212 від 04.07.1985 року, квартира за адресою: [ADDRESS] , закріплена за Радгоспом «Тепличний» як службова. 15.12.2020 року [PERSON] звернувся до Управління «ЦНАП у м. Суми» СМР із заявою про виключення вищевказаної квартири з числа службових, на що було одержано відповідь про відсутність законних підстав для задоволення звернення, оскільки виключення жилого приміщення з числа службових провадиться на підставі клопотання підприємства, установи, організації рішення виконавчого комітету відповідної районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. Разом з тим, КСП «Тепличний» було ліквідовано. Сільськогосподарське ТОВ «Агрокомбінат «Тепличний» не є правонаступником Радгоспу «Тепличний»; квартира за адресою: [ADDRESS] , не перебуває у віданні чи управління СТОВ «АК «Тепличний». Викладене позбавляє [PERSON] можливості реалізувати своє право на приватизацію житла у відповідності до ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду». Тому позивач просить суд виключити квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яка надана [PERSON] , з числа службових. Ухвалою суду від 09.02.2021 року відкрито загальне позовне провадження в даній цивільній справі та призначено по справі підготовче судове засідання з викликом сторін. Ухвалою суду від 29.03.2021 року закрито підготовче провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Представник Виконавчого комітету СМР Чувакова О.О. в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, у зв`язку з їх необґрунтованістю. Третя особа [PERSON] , будучи сповіщеним про час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких пояснень з приводу заявлених вимог не надав, що не перешкоджає розгляду справи у його відсутність. Суд, заслухавши думку учасників провадження та вивчивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що починаючи з 1994 року, [PERSON] , [INFO] , на підставі ордеру на жиле приміщення №452 від 22.03.1994 року, разом із своїм сином [PERSON] , [INFO] , проживає у квартирі [ADDRESS] . Даний факт підтверджується копією Ордеру на житлове приміщення, довідками Управління «ЦНАП у м. Суми» СМР та архівним Витягом з рішення виконавчого комітету Сумської міської ради народних депутатів №121 від 17.03.1994 року (а.с.7-8,10,32). Відповідно до рішення виконавчого комітету Сумської міської Ради депутатів трудящих №212 від 04.07.1985 року, квартира за адресою: [ADDRESS] , закріплена за Радгоспом «Тепличний» як службова (а.с.12). 15.12.2020 року [PERSON] звернувся до Управління «ЦНАП у м. Суми» СМР із заявою про виключення квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , з числа службових (а.с.9). У відповідь на звернення останній отримав відмову, яка мотивована тим, що виключення жилого приміщення з числа службових провадиться на підставі клопотання підприємства, установи, організації рішення виконавчого комітету відповідної районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів (а.с.11). Згідно даних, розміщених на головному правовому веб-порталі України «Ліга Закон» за посиланням https://ips.ligazakon.net/document/BK034797, КСП «Тепличне» було ліквідовано (а.с.33). Як вбачається з відповіді Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокомбінат «Тепличний» №102-03 від 01.02.201 року, наданої на адвокатський запит [PERSON] , СТОВ «АК «Тепличний» є правонаступником СТОВ «Ганнівське». Квартира за адресою: [ADDRESS] , не перебуває у віданні чи управлінні СТОВ «АК «Тепличний» (а.с.14). Статтею 47\~Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права. У відповідності положень до ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», за рішенням відповідних рад, квартири зі статусом службових можуть бути переведені до державного житлового фонду, після чого громадяни України отримують можливості постійно користуватися ними та приватизувати їх. Згідно ст. 1 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду», приватизація державного житлового фонду це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Відповідно до п. 2 ст. 2 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду», квартири, віднесені у встановленому порядку до числа службових, не підлягають приватизації. Лише після вирішення питання про зняття з даного житла статусу службового, воно може бути приватизоване на умовах і в порядку, передбаченому Законом. За змістом ст. 118 ЖК Української РСР, службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв`язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. Під службові жилі приміщення виділяються, як правило, окремі квартири. Службові жилі приміщення надаються за рішенням адміністрації підприємства, установи, організації, правління колгоспу, органу управління іншої кооперативної та іншої громадської організації (ст. 121 ЖК УРСР). Порядок надання службових жилих приміщень в будинках державного і громадського житлового фонду і користування ними визначений Положенням про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР, затвердженим постановою Ради Міністрів УРСР від 04.02.1988 року №37. Відповідно до п. 3 Положення №37 від 04.02.1988 року, жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів за клопотанням адміністрації підприємства, установи, організації. В тих випадках, коли підприємство, установа, організація розташована на території одного населеного пункту (району в місті), а жиле приміщення на території іншого, рішення про його включення до числа службових приймається виконавчим комітетом Ради народних депутатів за місцем знаходження приміщення. Згідно норми п. 6 Положення №37 від 04.02.1988 року, жиле приміщення виключається з числа службових, якщо відпала потреба в такому його використанні, а також у випадках, коли в установленому порядку воно виключено з числа жилих. Сам по собі факт проживання в службових жилих приміщеннях робітників і службовців, які припинили трудові відносини з підприємством, установою, організацією, а також громадян, яких виключено з членів колгоспу, або тих, які вийшли з колгоспу за власним бажанням, не є підставою для виключення цих приміщень з числа службових. Виключення жилого приміщення з числа службових провадиться на підставі клопотання підприємства, установи, організації рішенням виконавчого комітету відповідної районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. Згідно положень ст.ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як було встановлено у судовому засіданні і не спростовано жодними належними та допустимими доводами представника відповідача, [PERSON] досить тривалий час, починаючи з 1994 року, на законних підставах зареєстрована та проживає у квартирі [ADDRESS] , однак позбавлена можливості реалізувати належне їй право на безоплатну приватизацію вказаного помешкання, у зв`язку із встановленням квартири статусу службового приміщення, яке закріплено за Радгоспом «Тепличний». Згідно вимог п. 6 Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 04.02.1988 року №37, питання виключення жилого приміщення з числа службових ініціюється за клопотанням підприємства, установи, організації, за яким закріплено відповідне службове приміщення. Разом з тим, будь-які відомості стосовно Радгоспу «Тепличний» в ЄДРПОУ відсутні. Так, свідоцтво про державну реєстрацію Колективного підприємства Госпрозрахункове мале підприємство «СПІЛКПРОМНАЛАДКА» Радгоспу «Тепличний» (юридична адреса: м. Суми, вул.\~Білопільський шлях, 31) скасовано. Згідно відомостей, розміщених на головному правовому веб-порталі України «Ліга Закон» за посиланням [INFO] , КСП «Тепличне» було ліквідовано. Сільськогосподарське ТОВ «АК «Тепличний» не є правонаступником Радгоспу «Тепличний»; квартира за адресою: [ADDRESS] , не перебуває у віданні чи управлінні СТОВ «АК «Тепличний». Жодних інших даних щодо правонаступників Радгоспу «Тепличний», за яким закріплено службове житлове приміщення за адресою: [ADDRESS] , і котре наділене правом звернення до виконавчого комітету Сумської міської ради із клопотанням про виключення квартири з числа службових, матеріали справи не містять. Додатково суд зауважує, що рішенням Сумської міської Ради депутатів трудящих №212 від 04.07.1985 року квартиру [ADDRESS] було закріплено як службову за Радгоспом «Тепличний», яку представлено для користування трактористу цього ж радгоспу [PERSON] . Проте, рішенням Сумської міської Ради народних депутатів № 121 від 17.03.1994 року вказану квартиру, в якості звільненого житлового приміщення, надано [PERSON] , котра перебуває на обліку як потребуюча поліпшення житлових умов з 30.05.1988 року черга № 72. Тобто, викладене свідчить про минування потреби використання квартири за адресою: [ADDRESS] , у статусі службової. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наданих позивачем доводів у їх сукупності, оскільки відповідачем не надано суду жодних аргументів на спростування обставин, встановлених у судовому засіданні, зважаючи, що діючим законодавством України не передбачено іншої альтернативної можливості чи порядку виключення житлового приміщення з числа службових, окрім як рішенням виконавчого комітету міської ради за зверненням/клопотанням керівництва установи/організації, за якою закріплено відповідне службове приміщення, внаслідок чого позивач позбавлена можливості реалізувати своє право на приватизацію житла, тому суд приходить до висновку, що порушені права [PERSON] підлягають захисту у спосіб, обраний позивачем, шляхом виключення квартири за адресою: [ADDRESS] , з числа службових за рішенням суду. За таких обставин, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved