Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з цим позовом, посилаючись на те, що з відповідачем вона знаходиться у шлюбі з 28 квітня 2012 року, від якого вони мають дитину - доньку, [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Фактичні шлюбні відносини були припинені у липні 2012 року, у зв'язку з тим, що у сторін різні характери та погляди на життя, у зв'язку з чим між ними постійно виникали сварки та скандали. На підставі викладеного, позивач просить суд розірвати шлюб між ними. Визначити подальше місце проживання дитини з нею. Після розірвання шлюбу її прізвище змінити на «[PERSON]». Прізвище дитини змінити на «[PERSON]». Позивач у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні. Відповідач у судовому засіданні заявлені позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає заявлені позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 28 квітня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Перевальського районного управління юстиції у Луганській області, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28 квітня 2012 року /а.с.5/ та мають неповнолітню дитину - доньку, [PERSON], [INFO] /а.с.6/, яка перебуває на утриманні [PERSON] /а.с.7/. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явленим одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені у липні 2012 року, спільного господарства вони не ведуть, втратили один до одного відчуття любові та поваги, на примирення не згодні, що на думку суду є достатніми підставами для розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки при реєстрації шлюбу з [PERSON] позивач змінила своє прізвище «[PERSON]» на «[PERSON]», просить суд відновити її дошлюбне прізвище, суд вважає вказану вимогу обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Так як між сторонами спору про подальше місце проживання дитини - [PERSON], [INFO], яка перебуває на утриманні матері, [PERSON], немає, суд вважає за необхідне подальше місце проживання дитини визначити з матір'ю. Відповідно до ст. 148 СК України у разі зміни прізвища одного з батьків прізвище дитини може бути змінене за згодою обох батьків та за згодою дитини, яка досягла семи років. Оскільки судом вирішено питання про зміну прізвища позивача у справі «[PERSON]» на «[PERSON]», зміна її прізвища веде до беззастережної зміни прізвища маленької дитини, [PERSON] не досягла семирічного віку, відповідач у справі не заперечував проти задоволення вимог в цій частині та визнав їх в повному обсязі, а тому суд вважає позов в цій частині також задовольнити повністю. На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112, 113, 148, 160, 161 СК України,

Outcome: approved