Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення сином повноліття. Позов мотивує тим, що з відповідачем перебувають у шлюбі з 12.11.2005 року. Від спільного шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідач працює в Об»єднаному автогосподарстві медичних закладів водієм автотранспортних засобів та отримує заробітну плату, а також пенсію. Зазначила, що відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини. В судове засідання позивач не з'явилась, надала заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги повністю підтримала, покладаючись на обставини викладені в позові, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі та просив розглядати справу за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 12 листопада 2005 року позивач зареєструвала шлюб з відповідачем у Митрофанівській сільській раді Новгородківського району Кіровоградської області, актовий запис № 01, та видано свідоцтво про шлюб від 12.11.2005 року серії [NUMBER]. Від спільного проживання сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Згідно свідоцтва про народження [NUMBER], виданого 06 лютого 2006 року Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського обласного управління юстиції, актовий запис про народження № 211, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5). Як визначено у ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі зазначеного, аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, враховуючи те, що судом достовірно встановлено, що відповідач [PERSON] матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, дитина знаходиться на повному утриманні позивача по справі, при цьому суд враховує сімейний та матеріальний стан відповідача, а також те, що допомоги на утримання інших дітей він не надає, працює має регулярний дохід відповідно до довідки про доходи (а. с. 7), а також те, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька дитини та відповідач має змогу надавати таку допомогу, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання дитини є обгрунтованими та підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України у разі, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved