Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-08 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав, вказуючи, що 05 вересня 2009 року вона уклала шлюб з відповідачем, який 19 січня 2010 року було розірвано. [INFO] у позивачки народилась донька, [PERSON] . Батьком дитини записаний відповідач. [INFO] 2015 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] . Її донька сприймає [PERSON] як рідного батька. З самого дитинства він фактично виховує, піклується та забезпечує малолітню доньку [PERSON] . На даний час він має бажання та намір її удочерити. Відповідач, будучи біологічним батьком [PERSON] , жодного разу не виявляв бажання зустрітися з дочкою, життям, здоров`ям дитини не цікавиться, не виявляє бажання спілкуватись з дитиною та приймати участь у житті доньки, коштів на утримання не надає та матеріально не підтримує, хоча має таку можливість, так як є працездатним. Аліменти на утримання відповідач не сплачує та ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Дитина повністю знаходиться на утриманні матері та її чоловіка. Вона ніколи не перешкоджала відповідачу у спілкуванні з дитиною та його участі у вихованні дитини, він не є позбавлений інформації стосовно місця перебування її та доньки, що свідчить про фактичну можливість виконувати батьківські обов`язки, покладені на нього законом. Також зазначила, що на даний час відповідач засуджений до 12 років позбавлення волі та перебуває у колонії. Враховуючи те, що відповідач проявляв байдужість до своєї дитини, не цікавився нею, її життям та здоров`ям, не виконував свій батьківський обов`язок, вважає, що є всі підстави для позбавлення його батьківських прав, тому звернулась з даним позовом до суду. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 09.12.2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 17 січня 2020 року на 09-00 год. в порядку загального провадження. 19 лютого 2020 року, ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 08 квітня 2020 року на 09-00 год. В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали повністю та просили суд позбавити [PERSON] батьківських прав щодо [PERSON] , [INFO] . Відповідач [PERSON] в судовому засіданні, проведеному в режимі відео конференції з ДУ Старобабанівська виправна колонія № 92 не заперечував проти позбавлення його батьківських прав. Пояснив суду, що розлучився з дружиною ще до народження доньки, з дитиною не спілкується, на даний час відбуває покарання за вироком іншої держави. Представник третьої особи в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, при вирішенні рішення просила захистити права та інтереси дитини, а також врахувати висновок органу опіки та піклування. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як встановлено в судовому засіданні, 05 вересня 2009 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який 19 січня 2010 року було розірвано, про що в Книзі реєстрацій розірвань шлюбів було зроблено відповідний актовий запис за №15 від 19.01.2010 року. [INFO] [PERSON] народила доньку - [PERSON] , про що в Книзі реєстрацій народжень, 16.03. 2010 було зроблено відповідний актовий запис за № 288. В силу п. 2 ст. 122 СК України батьком дитини було записано [PERSON] . [INFO] [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Соснівському району м. Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції було зроблено відповідний актовий запис № 266 від 08.08.2015 року. Як зазначила позивач, [PERSON] сприймає [PERSON] як рідного батька. З самого дитинства він фактично виховує, піклується та забезпечує малолітню. На даний час він має бажання та намір її удочерити. Відповідач, будучи біологічним батьком [PERSON] , жодного разу не виявляв бажання зустрітися з дочкою, життям, здоров`ям дитини не цікавиться, не виявляє бажання спілкуватись з дитиною та приймати участь у житті доньки, коштів на утримання не надає та матеріально не підтримує, хоча має таку можливість, так як є працездатним. Аліменти на утримання доньки відповідач не сплачує та ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не піклується про фізичний та духовний розвиток доньки. Дитина повністю знаходиться на утриманні матері та її чоловіка. Відповідно до розрахунку Соснівського відділу ДВС м. Черкаси відповідач станом на 01 листопада 2019 року має заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 48125 грн. Судом встановлено, що вироком Октябрського районного суду м. Ростов на Дону Російської федерації від 03.09.2015 визнано [PERSON] винним у скоєнні злочинів передбачених пунктом «в» частини четвертої статті 162 (розбій, вчинений із заподіянням тяжкої шкоди здоров`ю потерпілого), частиною четвертою статті 111 (умисне заподіяння тяжкої шкоди здоров`ю, що спричинило з необережності смерть потерпілого) Кримінального кодексу Російської Федерації. Зазначеним вироком суду, [PERSON] , призначено покарання: за п. «в» ч. 4 ст.162 КК РФ, 9 років позбавлення волі; за 4 ст.111 КК РФ, 9 років позбавлення волі. На підставі ч. 3 ст.69 КК РФ, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання, [PERSON] , призначено остаточне покарання у вигляді 12 років позбавлення волі. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 10 січня 2018 року вирок Октябрського районного суду м. Ростов-на-Дону Російської федерації від 03.09.2015 року приведено у відповідність до законодавства України. На даний час відповідач відбуває покарання в ДУ «Старобабанівська виправна колонія (№ 92)». Неповнолітня [PERSON] проживає разом із матір`ю [PERSON] , що підтверджується довідками про реєстрацію місця проживання особи, актом опитування сусідів від 27.11.2019 року. Факт ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків підтверджується також характеристикою неповнолітньої [PERSON] , виданої Черкаським колегіумом «Берегиня» відповідно до якої батько неповнолітньої в школі не з`являвся і участі у вихованні і навчанні дитини не приймав. Згідно висновку виконавчого комітету Черкаської міської ради від 30.03.2020 № 1170/30-03-03 батько тривалий час ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню і утриманню доньки та діє всупереч інтересам малолітньої, тим самим позбавив її права на належне батьківське виховання та утримання. Ч.1 ст. 164 СК України вказує на те, що батько, мати можуть бути судом позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. За змістом роз`яснень, викладених у п.п. 15,16,17 постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результату долі неповнолітньої дитини. Ч. 4 ст. 155 Сімейного Кодексу України вказує, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків є підставою для покладання на них відповідальності, встановленої законом. Як випливає зі змісту положень принципу 6 Декларації прав дитини проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН від 20.11.1959 р. - дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння, вона повинна зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. За положеннями ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Проте, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Частиною першою статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. За таких обставин, суд приходить до переконання, що свідоме і тривале нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками щодо дитини є наслідком винної поведінки відповідача та є підставою для позбавлення його батьківських прав. Відповідно до ч. 2 ст.166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку утримувати дитину. Також підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 768,40 грн., що відповідає вимогам ст. 141 ЦПК України. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved