Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-05 00:00:00

\~ \~ \~ \~позивач звернулася до суду з позовом та просить стягнути з відповідача на свою користь суму моральної шкоди в розмірі 200000,00 гривень. \~ \~ \~ \~В обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що [INFO] року її батько [PERSON] уклав з ПрАТ „АС трудовий контракт №11/11-58, відповідно до умов якого він був прийнятий на роботу до інженерно-авіаційної служби за професією технік по обслуговуванню повітряних суден. Наказом Президента Приватного акціонерного товариства «АС» № 55/2 від 28 листопада 2011 року «Про відрядження працівників» [PERSON] направлений у відрядження разом з іншими працівниками для виконання авіаційних робіт з патрулювання газопроводу населеного пункту Гриценково Сумської області на вертольоті Мі-2 бортовий номер [NUMBER] , який належав відповідачу. 30 листопада 2011 року відповідно до завдання на політ, підписаного віце-президентом з авіаційної діяльності підприємства, командир повітряного судна вертольоту Мі-2 [PERSON] зобов`язаний був здійснити переліт за маршрутом: населений пункт Олішевка Чернігівської області - населений пункт Гриценково Сумської області. На борту вертольоту у складі екіпажу перебував технік [PERSON] 31 листопада 2011 року при зльоті командир вертольоту [PERSON] запросив Центр польотної інформації і отримав відповідні дані про атмосферний тиск та температуру повітря, ввів їх на прибор висотоміру вертольоту. Того ж дня о 14:38 в процесі виконання польоту, біля населеного пункту Жовтневе Конотопського району Сумської області відбулося падіння вертольоту Мі-2 бортовий номер [NUMBER] , який під час зниження зіткнувся з землею та загорівся, в результаті чого [PERSON] отримав велику ступінь опіків: 92% і більше, від яких помер [INFO] . Спеціальним підрозділом Міністерства надзвичайних ситуацій України проведено спеціальне розслідування та встановлено, що вищевказана авіаційна катастрофа сталася внаслідок організаційної та адміністративної недбалості керівництва ПрАТ «АС», рівень професійної підготовки пілота не відповідав допуску його до польотів у складних умовах, польотно-інформаційне обслуговування повітряних суден здійснювалося з відхиленням від вимог п. 4.7.5 Правил польотів, затверджених наказом Мінтрансу України № 293 від 16 квітня 2003 року. Отже, винним у смерті батька позивача - [PERSON] є відповідач. Внаслідок втрати батька, позивач має постійні душевні страждання, оскільки вона завжди проживала з батьком, фактично знаходилася на його утриманні, пишалася ним та брала з нього приклад, вони разом подорожували по різним країнам, з його допомогою вона отримати вищу освіту з очним навчанням та фактично путівку в життя. За вказаних обставин, діями відповідача позивачу завдана велика моральна шкода, що змусило [PERSON] звернутися до суду з позовом. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 01 липня 2019 року відкрито провадження по справі. За наслідками повторного автоматичного розподілу справ автоматизованої системи документообігу, який здійснено відповідно до розпорядження керівника апарату Харківського районного суду Харківської області № 01-02/84 від 08 жовтня 2019 року у зв`язку із звільненням судді Харківського районного суду Харківської області Токарєвої Н.М., позовна заява про відшкодування моральної шкоди передана в провадження судді О.М. Пілюгіної. 26\~листопада 2019\~року представник Приватного акціонерного товариства «АС» подав суду заяву про визнання доказів недопустимими та заяву про відвід судді. Також 26 листопада 2019 року представник Приватного акціонерного товариства «АС» подав суду письмові заперечення щодо позовних вимог, в яких просив повністю відмовити позивачу в задоволенні позову про стягнення моральної шкоди в розмірі 200000,00 гривень, посилаючись на наступне. Висновком спеціального підрозділу Міністерства надзвичайних ситуацій України, на який посилається позивач, не встановлена вина та відповідальність юридичних або фізичних осіб. При цьому, посилаючись на вказаний висновок, позивач не додає до позову копій матеріалів цього розслідування. Повітряним кодексом України передбачено лише один вид розслідування авіаційних подій, який проводиться спеціальним суб`єктом експертною установою з розслідування авіаційних подій, проте результати такого розслідування не можуть мати доказове значення щодо вини або відповідальності будь-яких осіб, а тому посилання позивача на результати спеціального розслідування в підтвердження вини відповідача є необґрунтованим. Також не обґрунтованим є посилання позивача на будь-які судові рішення, як преюдицію певних обставин, зокрема вини ПрАТ «АС», оскільки враховуючи специфіку спорів про відшкодування моральної шкоди, суд повинен встановити необхідні обставини, що можуть вплинути на прийняття рішення, зокрема серед основних елементів, які безумовно підлягають становленню є вина відповідача. Проте, вина будь-якої особи сама по собі не є обставиною. Дослідження судом встановлених обставин справи та наданий правовий висновок щодо того, чи в сукупності обставини з урахуванням положень законодавства можуть доводити винні дії особи і є процесом визнання вини. З огляду на це, результат процесу визначення вини будь-якої особи є перш за все правовою оцінкою суду. 28 листопада 2019 року представник Приватного акціонерного товариства «АС» подав суду письмові заперечення щодо розміру моральної шкоди, просив відмовити в задоволенні позову [PERSON] про стягнення моральної шкоди в розмірі 200000,00 гривень, посилаючись на необґрунтованість заявлених вимог. Також зазначив наступне: доводи позивача, щодо її спільного проживання з батьком, перебування на його утриманні та відвідування багатьох країн світу не підтверджені належними та допустимими доказами, зокрема довідки про зареєстровані місця проживання. Платіжних доручень, чеків, квитанцій на підтвердження факту утримання батьком, тощо. Також до позову не додано доказів на підтвердження, що у позивача відбулись порушення нормальних життєвих зв`язків, стосунків з оточуючими людьми. При цьому, позов поданий позивачем майже через 8 років після загибелі батька та останньою необґрунтовано чому вона звернулася до суду саме через такий час. 09 січня 2020 року позивач подала суду відповідь на відзив, в якій не погодилася з запереченнями представника відповідача та вказала наступне. Нормами Повітряного кодексу України визначено, що усі авіаційні події та пошкодження повітряних суден на землі, що сталися на території України підлягають обов`язковому розслідуванню з метою встановлення їх причин і вжиття заходів щодо запобігання таким подіям. Розслідування повинно провадитися відповідно до Положення про Державну авіаційну службу України, затвердженого Указом Президента України № 398/2011 від 06 квітня 2011 року, відповідно до пункту 1 якого Державна авіаційна служба України є центральним органом виконавчої влади. Діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України, забезпечує реалізацію державної політики у сфері цивільної авіації. Пунктом 169 Положення передбачено, що Державна служба проводить розслідування авіаційних подій та інцидентів з цивільними повітряними суднами, що сталися на території України. Поряд з тим, Постановою КМУ № 228 від 21 березня 2012 року утворено Національне бюро розслідувань авіаційних подій та інцидентів з цивільними повітряними суднами, відповідно до норм якого національне бюро є державною спеціалізованою експертною установою з розслідування авіаційних подій та інцидентів з цивільними повітряними суднами. Проте, до 01 січня 2012 року функції експертної установи з розслідування авіаційних подій здійснює уповноважений орган з питань цивільної авіації. Враховуючи, що авіаційна катастрофа за участі вертольоту Мі-2, в якій загинув батько позивача, відбулася 31 листопада 2011 року та розслідування вказаної аварії проведено спеціальною комісією Державної авіаційної служби України, тому жодних протирічь в цьому не має, а твердження відповідача, що звіт та матеріали розслідування не можуть використовуватися судом для встановлення вини або відповідальності є помилковими. Більш того, рішенням Харківського районного суду Харківської області від 15 липня 2014 року, апеляційного суду Харківської області від 22 жовтня 2014 року задоволено вимоги [PERSON] про стягнення морального відшкодування, та встановлено, що в смерті [PERSON] винен відповідач ПрАТ «АС». Рішення суду набрали законної сили, тому встановлені в них обставини доказуванню не підлягають. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 20 січня 2020 року провадження у справі за позовом [PERSON] до ПрАТ «АС» (Обласний авіаційний центр) про відшкодування моральної шкоди у зв`язку зі смертю батька зупинено до вирішення питання про відвід; передано заяву про відвід для її вирішення іншому судді. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, який здійснено 20 січня 2020 року заява про відвід судді передана в провадження судді Я.А. Шинкарчука. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 21 січня 2020 року заяву представника відповідача Приватного акціонерного товариства «АС» (Обласний авіаційний центр) Бадрудінова О.К. про відвід судді Пілюгіної О.М. від розгляду цивільної справи № 635/4937/19 призначено до розгляду. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 22 січня 2020 року відмовлено у задоволенні заяви представника відповідача Приватного акціонерного товариства «АС» (Обласний авіаційний центр) Бадрудінова О.К. про відвід судді Пілюгіної О.М. від розгляду цивільної справи № 635/4937/19. Позивач у судове засідання не з`явилася, подала суду заяву про розгляд справи без її участі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно і належним чином, шляхом направлення судової повістки, причини неявки суду не повідомив. Враховуючи заяву позивача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити рішення, на підставі наявних у суду матеріалів. Суд, дослідивши докази по справі встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що 31 листопада 2011 року о 14:38 біля населеного пункту Жовтневе Конотопського району Сумської області відбулося падіння вертольоту Мі-2 бортовий номер [NUMBER] , який належав ПрАТ «АС» (Обласний авіаційний центр), про що свідчать дані акту про нещасний випадок пов`язаний з виробництвом за формою Н-1 від 22 листопада 2012 року. Відповідно до вказаного акту, нещасний випадок стався за таких обставин: 30 листопада 2011 року згідно наказу №55/2 від 28 листопада 2011 року Президента ПрАТ «АС» «Про відрядження працівників та завдання на політ», яке підписано віце-президентом з авіаційній діяльності підприємства [PERSON] , командир повітряного судна вертольоту Мі-2 [PERSON] зобов`язаний був здійснити переліт за маршрутом: населений пункт Олішевка Чернігівської області - населений пункт Гриценково Сумської області. Вертоліт Мі-2 бортовий номер [NUMBER] направлявся для виконання авіаційних робіт з патрулювання газопроводу населеного пункту Гриценково Сумської області. На борту вертольоту знаходився технік [PERSON] . Після зльоту командир вертольоту [PERSON] запросив диспетчера Центру польотної інформації і отримав відповідні дані про атмосферний тиск та температуру повітря, ввів їх на прибор висотоміру вертольоту. В 14:38 біля населеного пункту Жовтневе Конотопського району Сумської області трапилося падіння вертольоту Мі-2 бортовий номер [NUMBER] . Спеціальним розслідуванням, проведеним спеціальним підрозділом Міністерства надзвичайних ситуацій, встановлено, що вертоліт потрапив в зону сильного туману і командир повітряного судна [PERSON] прийняв рішення здійснити посадку на майданчик, який він вибрав з повітря; під час зниження вертоліт зіткнувся з землею, що призвело до його руйнування і пожежі. Комісією зі спеціального розслідування встановлені причини авіаційної катастрофи: порушення правил безпеки польотів, а саме: виконання посадки повітряного судна на майданчик підібраний з повітря в умовах короткочасної втрати візуального контролю з земною поверхнею; невиконання посадових обов`язків, а саме: рівень професійної підготовки пілота не відповідав допуску його до польотів у складних метеорологічних умовах, не враховано погодні умови перед вильотом, польотно-інформаційне обслуговування здійснювалося з відхиленням від вимог нормативних актів; не забезпечено функціонування системи управління охороною праці на підприємстві, що підтверджується актом розслідування про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом за формою Н-1 від 22 листопада 2012 року. Також, судом встановлено, що в результаті авіаційної катастрофи, яка мала місце 31 листопада 2011 року о 14:38 біля населеного пункту Жовтневе Конотопського району Сумської області батько позивача - [PERSON] отримав велику ступінь опіків. \~ \~ \~ \~ [INFO] [PERSON] помер, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , що видано 05 грудня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції. Родинний зв`язок [PERSON] та [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , що видано 01 червня 1988 року Генеральним консульством СРСР в Братиславі, де вказано, що [PERSON] народилася [INFO] та її батьками записано: батько - [PERSON] , мати [PERSON] . В якості доказів суду надано: контракт на трудову діяльність з працівником №11/11-58 від 01 липня 2001 року, за даними якого [PERSON] прийнятий на роботу в інженерно-авіаційну службу ПрАТ АС за професією (посадою) технік по обслуговуванню повітряних суден Мі-2; копія наказу Приватного акціонерного товариства «АС» № 31/1-к від 01 листопада 2011 року про прийняття на роботу за контрактом авіаційних спеціалістів, зокрема [PERSON] в інженерно-авіаційну службу ПрАТ АС на посаду техніка по обслуговуванню повітряних суден Мі-2 на умовах укладеного з ним контракту від 01 листопада 2011 року; копія наказу Приватного акціонерного товариства «АС» № 18-к від 01 червня 2011 року про прийняття на роботу зокрема [PERSON] на посаду директора льотної служби з 01 червня 2011 року; виписка з Протоколу загальних зборів акціонерів Приватного акціонерного товариства «АС» (обласний авіаційний центр) № 50 від 07 липня 2010 року; копія договору ОАСЕ №09/11 з обов`язкового страхування членів екіпажу повітряного судна та іншого авіаційного персоналу від 15 листопада 2011 року з додатками до нього від 15 листопада 2011 року; перелік співробітників ПрАТ «АС», які вважаються застрахованими згідно Договору страхування ОАСЕ №09/11 від 15 листопада 2011 року; страховий сертифікат серії ОАСЕ №09/11 від 15 листопада 2011 року; копія рішення Харківського районного суду Харківської області від 23 лютого 2017 року; копія рішення Апеляційного суду Харківської області від 26 вересня 2017 року; копія постанови Верховного Суду від 26 червня 2019 року. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, яка полягає в стражданнях, які виникли у разі каліцтва або іншого ушкодження здоров`я фізичної особи, в душевних стражданнях, які фізична особа протерпіла у зв`язку з протиправною поведінкою відносно неї самої, членів її сім`ї або близьких родичів. \~ \~ \~ \~Згідно зі ст. 1167 ЦК України моральна шкода, спричинена фізичній особі неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її спричинила, при наявності її вини. \~ \~ \~ \~Згідно зі ст. 1168 ЦК України моральна шкода, спричинена смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловіку (дружині), батькам, дітям померлої особи, а також особам, які проживали з ним однією сім`єю. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Враховуючи, що смерть [PERSON] сталась внаслідок нещасного випадку, пов`язаного з виробництвом та наслідком його смерті слугувало порушенням вимог законодавства про охорону праці, а обов`язок по забезпеченню безпечних і нешкідливих умов праці покладається у всіх підприємствах, установах, організаціях на власника або уповноважений ним орган, а також те, що сам факт смерті батька, вже спричинив позивачу великі душевні страждання, вона залишилась в подальшому без будь-якої підтримки рідної людини, смерть батька є непоправною втратою, незалежно від часу події смерті, що викликало наслідком кардинальні зміни звичного укладу життя та вимагає від позивача додаткових зусиль для облаштування подальшого життя без батька, що також призводить до моральних страждань позивача, тому суд стягує з відповідача на користь [PERSON] суму моральної шкоди, яка на засадах розумності, виваженості та справедливості складає 200000,00 гривень і задовольняє вимоги позивача в повному обсязі, при цьому враховує, що відповідачем не надано доказів, що акт розслідування про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом за формою Н-1 від 22 листопада 2012 року скасовано чи визнано незаконним. Також суд враховує, що договором ОАСЕ № 09/11 від 15 листопада 2011 року з обов`язкового страхування членів екіпажу повітряного судна та іншого авіаційного персоналу, страхові виплати на відшкодування моральної шкоди не передбачені. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України та стягує з відповідача на користь держави судовий збір за ставкою, визначеною п.п. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в розмірі 768,40 гривень.

Outcome: approved