Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про визнання права приватної власності на житловий будинок, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що їй належить на праві приватної власності житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований за адресою [ADDRESS] -11/15 часток на підставі свідоцтва про право на спадщину по заповіту, виданого Першою Синельниківською державною нотаріальною конторою за реє\-стром № 1705 від 16.12.1995 року; -4/15 часток на підставі свідоцтва про право на спадщину по заповіту, вида\-ного Першою Синельниківською державною нотаріальною конторою за реє\-стром [NUMBER] від 28.01.1997 року. Станом на 1995 рік житловий будинок, 1923 року побудови, мав загальну площу 81,5 кв.м.(технічний паспорт від 17.03.1995 року). 21 травня 2009 року рішенням виконавчого комітету Синельниківської міської ради № 145 позивачеві дозволено здійснити прибудови до житлового бу\-динку розміром 2,3 м.х9,8 м. та 4,4 м.х2,35м. 09 червня 2009 року Синельниківським регіональним відділом Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю (ДАБК) в Дніпропетровсь\-кій області їй надано дозвіл на виконання будівельних робіт по будівни\-цтву прибудов до житлового будинку в [ADDRESS]. У 2009 році позивач здійснила будівництво прибудов: вбиральні та літнього душу, які не мають фундаменту і не потребують дозволу, будучи спорудами. У 2005 році вона побудувала сарай і гараж. В 2016 році отримала новий технічний паспорт, в якому відображеного, що [PERSON] добудувала житловий будинок і площа добудов складає 29,7 кв.м. (порівня\-ння загальної площі житлового будинку по технічному паспорту 1985 року, де загальна площа житлового будинку складає 81,5 кв.м. та технічному паспорті 2016 року, де загальна площа-111,2 кв.м.) Згідно з рішенням виконавчого комітету Синельниківської міської ради від 21.05.2009 року позивачеві дозволялося дві добудови загальною площею 32,8 кв.м. Різниця в 3,1 кв.м. (32,8-29,7) виникла тому, що в дозволі на прибудову вказано розміри по зовнішньому обміру, тобто вик\-лючаючи товщину стін. Дозвіл на виконання будівельних робіт видавався на два роки, тобто з 09.06.2009 року по 09.06.2011 року. Згідно з законом України «Про планува\-ння і забудову територій» від 20.04.2000 року та Положенням «Про поря\-док надання дозволу на виконання будівельних робіт», затвердженим нака\-зом Держбуду України № 273 від 25.12.2000 року, які діяли на час отриманні позивачем дозволу та виконання робіт по прибудові, після закінчення терміну дії дозволу забудовник повинен завчасно подовжити його в інспекції ДАБК. Якщо дозвіл на виконання будівельних робіт не було завчасно продовжено після закінчення його терміну,то будівництво вважається самовільним. Позивач не зверталася з заявою про подовження терміну на виконання будівельних робіт, маючи поважну причину - так як вона в похилому віці і часто хворіє. У 2016 році позивач звернулася до Департаменту Державної архітектурно-бу\-дівельної інспекції в Дніпропетровській області з декларацією про готовні\-сть об'єкта до експлуатації. З Листа Департаменту ДАБК в Дніпропетров\-ській області вона зрозуміла, що їй відмовлено в прийнятті готового об'єкта в експлуатацію (лист № 1004-1.20/202 від 24.05.2017 року), так як в п. 10 поданої декларації по об'єкту «Будівництво прибудов до житлового будинку по [ADDRESS]» зазначено дозвільний документ, строк дії якого закінчився. Просить визнати за нею право приватної влас\-ності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] а саме: житловий будинок А-1 загальною площею 111,2 кв. метри, житловою площею 72,5 кв.м.; сарай Б-1 ,гараж Г-1, вбиральня В-1, літ\-ній душ Д-1 , водоколонка К-1, погріб П-1, огорожа № 1,2. До початку судового засідання позивач [PERSON] надала заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутності. Проти позову не заперечує. Суд, вивчивши та оцінивши у сукупності матеріали справи, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням згідно ст.212 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси фізичних осіб згідно зі ст1 ЦПК України, приходить до наступного. Згідно довідки КП «Синельниківське МБТІ» №652 від 19.06.2017 року житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований за адресою [ADDRESS], зареєстрований за [PERSON]: -11/15 часток на підставі свідоцтва про право на спадщину по заповіту, виданого Першою Синельниківською державною нотаріальною конторою за реє\-стром № 1705 від 16.12.1995 року; -4/15 часток на підставі свідоцтва про право на спадщину по заповіту, вида\-ного Першою Синельниківською державною нотаріальною конторою за реє\-стром [NUMBER] від 28.01.1997 року. В цілому на земельній ділянці розташовані: житловий будинок А-1 загальною площею 111,2 кв. метри, житловою площею 72,5 кв.м.; літ\-ній душ Д-1 ,водоколонка К-1 ,погріб П-1 ,огорожа № 1-3. Добудова а-1 (2,55 х 4,5), добудова а''-1 (5,2 х 2,55), добудова а'''-1 (2,35 х 4,4), збудовані у 2009 році і внесені у технічний паспорт на 18.10.2016 року сарай Б-1,гараж Г-1,вбиральня В-1. Дозвіл на будівництво добудов надано 21 травня 2009 року №145 виконкомом Синельниківської міської ради. Вказана інформація підтверджується витягом з рішення виконавчого комітету Синельниківської міської ради №145 від 21.05.2009 року на а.с.10; дозволом на виконання будівельних робіт №34/09 від 09.06.2009 року, наданого Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області ( а.с.11). Відповідно до листа Департаменту ДАБК в Дніпропетров\-ській області №1004-1.20/202 від 24.05.2017 року [PERSON] відмовлено в прийнятті готового об'єкта в експлуатацію (лист № 1004-1.20/202 від 24.05.2017 року), так як в п. 10 поданої декларації по об'єкту «Будівництво прибудов до житлового будинку по [ADDRESS]» нею зазначено дозвільний документ, строк дії якого закінчився. Згідно з ч.15 ст.29 Закону України «Про планування та забудову територій» здійснення будівельних робіт без дозволу на виконання будівельних робіт або його перереєстрації також здійснення не зазначених у дозволі будівельних робіт, вважається самовільним. У відповідності до ч.3 ст.376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнано за особою, яка здійснила самочинне будівництво. Згідно з ч.1 ст.376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда і інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Пунктом 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами ст.376 ЦК України» зазначено, що власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно (ч.2 ст.375 ЦК України), тому на вимогу власника земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб (ч.5 ст.376 ЦК України). Вирішуючи справу за позовом власника земельної ділянки про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, суди зобов'язані встановлювати усі обставини справи, зокрема: чи є позивач власником земельної ділянки; чи звертався він до компетентного державного органу про прийняття за\-будови до експлуатації; чи є законною відмова у такому прийнятті; чи є порушені будівельні норми і правила істотними. В п.23 вищезазначеного Пленуму вказано, що при вирішенні питання про те, чи є відхилення від проекту істотним і таким, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, суди повинні в кожному випадку з'ясовувати, зокрема, на скільки збудована будівля за розмірами відповідає площі, поверховості, розміщенню та іншим умовам, передбаченим проектом; як впливає допущене порушення з урахуванням місцевих правил забудови, громадських і приватних інтересів на планування,забудову,благоустрій вулиці,на зручність утримання суміжних ділянок,тощо. Судом встановлено, що земельна ділянка, на якій позивач виконувала будівельні роботи, належить їй на підставі державного акту на право приватної власності на землю, виданого 06.12.2000 року на підставі рішення Синельниківської міської ради від 24.11.1999 року №262, дозвіл на виконання будівельних робіт нею також був отриманий, а зазначені в листі ДАБК порушення полягають лише в тому, що вона не продовжила термін дії дозволу, що не може вважатися судом істотним по\-рушенням будівельних норм і правил. Враховуючи викладене, а також те, що площа дозволених прибудов до житлового будинку відповідає наданому [PERSON] дозволу на виконання будівельних робіт, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, доведеними в судовому засіданні, та такими, що підлягають задоволенню повному обсязі.

Outcome: approved