Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про позбавлення батьківських прав відповідача відносно її малолітнього сина: [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідач є матір`ю малолітнього сина, проте не займається належним чином його вихованням, не створює належні умови для розвитку дитини, вживає наркотичні засоби. Просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] . В судовому засіданні представник позивача, позивач на задоволенні позовних вимог наполягали у повному обсязі, просили позов задовольнити. Представник третьої особи проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Відповідач до суду не з`явилася, належно сповіщена про дату, місце та час розгляду справи. Клопотання про відкладення розгляду справи від неї не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, заслухавши пояснення представника позивача, позивача, третьої особи, суд вважає необхідним позов задовольнити повністю за наступних підстав. Між сторонами склалися правовідносини, урегульовані ст.ст. 150, 155, 164 СК України. Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язання виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. У відповідності до вимог ст.155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Судом встановлено, що відповідач є матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] (а.с. 13). Малолітній [PERSON] перебуває на контролі відділу у справах дітей. Мати дитини - [PERSON] , 1991 року народження, ухиляється від виконання батьківських обов`язків (а.с. 5). Відповідач [PERSON] з 20.03.2013 року перебуває на обліку у лікар нарколога з діагнозом «Опійна наркоманія» (а.с. 6). Відповідно до вироку Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 19.06.2014 року [PERSON] , було засуджено за ст.ст. 185 ч. 1, 185 ч. 2, 357 ч. 1 КК України до позбавлення волі на строк два роки. На підставі п. «в» ч.1 ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» звільнено [PERSON] від відбування покарання (а.с. 7, 8). Згідно психолого-педагогічної характеристики, виданої завідувачем я/с № 9 «Оленка», малолітній [PERSON] відвідує дитячий садок, мати жодного разу на телефоні дзвінки не відповідала, вихованням дитини займається бабуся [PERSON] , проживає хлопчик у бабусі, дитина охайно одягнута, доглянута (а.с. 10, 11). Малолітній [PERSON] на диспансерному обліку в КНП «Каховськи РЦПМСД» не перебуває, на даний час дитиною опікується бабуся [PERSON] , яка контролює проведення та стан профілактичних імунізацій (а.с. 12) Згідно висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні малолітнього сина [PERSON] , виконавчий комітет Каховської міської ради вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав у відношенні її малолітнього сина. Згідно ст.164 СК України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною, є хронічними алкоголіками або наркоманами, вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва щодо усіх своїх дітей або когось із них. Пленум Верховного Суду України в п. 15 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач, будучи матір`ю малолітнього сина, свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню дитини, не забезпечує належні умови для проживання і розвитку, та виховання, що є підставою для позбавлення батьківських прав відповідача.

Outcome: approved