Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-27 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 17000 грн. щомісячно з урахуванням індексації, до досягнення дітьми повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожного з дітей. Свої вимоги мотивує тим, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачем. Відповідач протягом останнього року у добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дітей майже не надає, не допомагає у побуті, більше часу у Німеччині, а коли приїжджає в Україну у своїх батьків у Славську. Відповідач має можливість та обов`язок утримувати дітей, оскільки його доходи за кордоном є високими, інших дітей не має, в той час як доходи позивача є незначними, оскільки остання не працює, так як виховує двох малих дітей, тому просить позов задовольнити. Ухвалою від 30.11.2020 постановлено прийняти до розгляду та відкрити провадження у справі; розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; призначити судове засідання для розгляду справи по суті 23.12.2020, в якому за клопотанням представника відповідача оголошено перерву до 28.01.2021. 23.12.2020 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній просить в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Зазначив, що діти дійсно проживають з позивачем, однак останньою не представлено доказів на підтвердження розміру витрат на дітей у заявленому розмірі. Крім цього, після початку всесвітньої пандемії відповідач змушений був повернутися в Україну та на даний час є безробітним. Крім цього, відповідач проживає та піклується про літніх батьків: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у якої рік тому відбувся розрив аневризми та невдала спроба оперативного втручання. 28.12.2020 від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій остання зазначила, що відповідач має право на постійне проживання у Німеччині. Крім цього, позивач, як і відповідач, також має літніх батьків з поганим станом здоров`я. Разом з тим, вважає, що обов`язок дорослих дітей допомагати своїм літнім батькам не звільняє відповідача від обов`язку утримувати своїх малолітніх дітей, тому просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві. Заслухавши пояснення позивача, представників сторін, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно всі обставини справи та оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд встановив наступне. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1, 2 ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. З копій свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] вбачається, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачем, що підтверджується копією довідки з місця проживання про склад сім`ї і прописки. Як вбачається з роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих у п.17 Постанови від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на утримання дітей, суд враховує доходи позивача, разом з тим бере до уваги те, що відповідач є працездатною людиною, має можливість працювати та забезпечувати утримання дітей, відсутність доказів перебування на утриманні відповідача інших осіб, враховуючи потреби дітей, для забезпечення їх гармонійного розвитку, беручи до уваги рівність батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття, а також те, що Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня - 1921 гривня, з 1 липня - 2013 гривень, з 1 грудня - 2100 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення та з відповідача на користь позивача на утримання спільних дітей слід стягувати аліменти у розмірі по 2500 грн. на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову 16 листопада 2020 року та до досягнення дітьми повноліття. При цьому, суд вважає необґрунтованою заявлену позивачем вимогу про стягнення з відповідача аліментів саме у розмірі 17000 грн. щомісячно, оскільки позивачем не представлено суду доказів, що саме такі витрати необхідні для належного утримання дітей. Крім цього, позивачем не доведено і можливість відповідача сплачувати аліменти у такому розмірі, не свідчить про таку і посилання позивача на надане відповідачу право постійного проживання у Німеччині, оскільки не підтверджує отримання ним доходів за кордоном. Разом з тим, суд не бере до уваги посилання відповідача на наявність на його утриманні літніх батьків, оскільки відповідно до ч.1 ст.202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати лише батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги, в той час як доказів на підтвердження тієї обставини, що батьки потребують матеріальної допомоги відповідачем не представлено. Задовольняючи частково позовні вимоги, у відповідності до ст.141 ЦПК України, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, такий у розмірі 840 грн. 80 коп. слід стягнути з відповідача в дохід держави. Крім цього, на підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду у межах суми аліментів за один місяць.

Outcome: partial