Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] 07.04.2014 року звернулися до суду з позовною заявою до [PERSON], ПрАТ СК «Граве Україна» про стягнення збитків та моральної шкоди завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, в якій зазначили, що 07 червня 2013 року приблизно о 19 годині 30 хвилин [PERSON], керуючи автомобілем «ВАЗ-21013», номерний знак [NUMBER], по вул. Чкалова м. Гірник Донецької області зі сторони селища Цукурине Донецької області у напрямку вул. Леніна м. Гірник Донецької області, з подальшим її перетинанням, у напрямку селища Курахівка Донецької області, зі швидкістю приблизно 70 км/год., в порушення вимог п. 12.4; 12.9 «Б» та п. 16.11 Правил дорожнього руху України, проявляючи злочинну самовпевненість, не зупинив керований ним транспортний засіб на перехресті вул. Чкалова та Леніна м. Гірник Донецької області, як того вимагав дорожній знак 2.2 Правил дорожнього руху України, продовжив рух через вказане перехрестя, де скоїв зіткнення з рухаючимся по перехрестю вул. Леніна м. Гірник Донецької області, автомобілем «ВАЗ-2114», номерний знак [NUMBER], яким керував [PERSON] з боку залізничного переїзду у напрямку вул. Шевченко м. Гірник Донецької області. В наслідок дорожньо-транспортної пригоди позивачі отримали тілесні ушкодження. Так як цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована в ПрАТ СК «Граве Україна» позивачам було виплачено 28530 грн. 22 коп. та 15 600 грн. 00 коп. утилізаційної вартості, тобто на загальну суму 44 130 грн. 22 коп. Вважають, що [PERSON] як власник джерела підвищеної небезпеки автомобіля ««ВАЗ-21013», номерний знак [NUMBER] повинен відшкодувати їм витрати на проведення оцінки майна з визначення вартості матеріального збитку завданого автомобілю у сумі 900 грн., 75 грн. 24 коп., телеграма відповідачу про дату та час здійснення оцінки автомобіля, сума франшизи в розмірі 1000 гривень. Позивачі також зазначили, що діями відповідача [PERSON] та ПрАТ СК «Граве Україна» їм спричинено моральні страждання та незручності, пов'язані стресом з та фізичним болем після ДТП та його наслідками. Просили суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] різницю між понесеною матеріальною шкодою та виплатою у сумі 1975 грн. 24 коп., моральну шкоду заподіяну пошкодженням майна в розмірі 10 000 грн., стягнути з відповідачів у солідарному порядку на користь [PERSON] моральну шкоду завдану ушкодженням здоровя в розмірі 25 000 грн. та матеріальну шкоду в розмірі 5 000 грн. завдану ушкодженням здоровя, стягнути з відповідачів у солідарному порядку на користь [PERSON] моральну шкоду завдану ушкодженням здоровя в розмірі 20 000 грн. та матеріальну шкоду в розмірі 5 015 грн. 38 коп. завдану ушкодженням здоровя. Позивачі [PERSON], [PERSON] та їх представник [PERSON] не зявилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, надали суду заяву з клопотанням слухати справу без їх участі та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Будучі присутнім в попередньому судовому засіданні, позовні вимоги не визнав, зазначив, що всі витрати повязані зі страховим випадком позивачам були виплачені ПрАТ СК «Граве Україна», крім того, він сплачував [PERSON] та [PERSON] кошти на лікування. В звязку з чим, вважає позовні вимоги необґрунтованими та просив відмовити в задоволенні позову у повному обсязі. Представник відповідача ПрАТ СК «Граве Україна» в судове засідання не зявився про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Надав суду заперечення на позовну заяву в яких зазначив, що позовні вимоги товариство визнає частково, а саме в частині стягнення на користь [PERSON] моральної шкоди завданої ушкодженням здоровя в розмірі 379 грн. 36 коп. та стягнення на користь [PERSON] моральної шкоди завданої ушкодженням здоровя в розмірі 250 грн. 78 коп.. В задоволені решти позовних вимог просили суд відмовити. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази та законодавство, що регулює спірні правовідносини суд у межах заявлених позовних вимог (стаття 11 ЦПК України) встановив наступне. Полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів № АВ/3097413, укладеного між [PERSON] та ПрАТ СК «Граве Україна», було застраховано цивільно-правову відповідальність та забезпечено транспортний засіб марки «ВАЗ-21003» номерний знак [NUMBER]. Вироком Селидівського міського суду Донецької області від 15.10.2013 року [PERSON], було визнано винним у скоєні кримінального правопорушення передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України. У вироку зазначено, що 07 червня 2013 року приблизно о 19 годині 30 хвилин [PERSON], керуючи автомобілем «ВАЗ-21013», номерний знак [NUMBER], по вул. Чкалова м. Гірник Донецької області зі сторони селища Цукурине Донецької області у напрямку вул. Леніна м. Гірник Донецької області, з подальшим її перетинанням, у напрямку селища Курахівка Донецької області, зі швидкістю приблизно 70 км/год., в порушення вимог п. 12.4; 12.9 «Б» та п. 16.11 Правил дорожнього руху України, проявляючи злочинну самовпевненість, не зупинив керований ним транспортний засіб на перехресті вул. Чкалова та Леніна м. Гірник Донецької області, як того вимагав дорожній знак 2.2 Правил дорожнього руху України, продовжив рух через вказане перехрестя, де скоїв зіткнення з рухаючимся по перехрестю вул. Леніна м. Гірник Донецької області, автомобілем «ВАЗ-2114», номерний знак [NUMBER], яким керував [PERSON] з боку залізничного переїзду у напрямку вул. Шевченко м. Гірник Донецької області. Листом ПрАТ СК «Граве Україна» № 12/1174 від 21.06.2013 року [PERSON] надіслано оцінку розміру збитків спричинених ушкодженням транспортного засобу «ВАЗ 211440» державний номер [NUMBER]. Відповідно до п. 2.1. Договору № 295 від 23.09.2013 року про проведення експертного авто товарознавчого дослідження транспортного засобу ВАЗ 211440 державний номер [NUMBER], вартість договору склала 900 гривень. Суд, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного. Частиною 1, 2 статті 22 ЦК України передбачено, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Частиною 1 ст. 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ч. 5 ст. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Забезпечення відшкодування шкоди, нанесеної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди власник автомобілю марки ««ВАЗ-2114», номерний знак [NUMBER] здійснив шляхом укладання договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів № АВ/3097413, укладеного між [PERSON] та ПрАТ СК «Граве Україна». Відповідно до вказаного полісу страховик забезпечує відшкодування шкоди, завданої життю, здоровю та майну третіх осіб під час ДТП, що сталася за участі забезпеченого транспортного засобу та внаслідок цієї пригоди настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована. Згідно ст. 3 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон), обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування заподіяної життю, здоровю та (або) ману потерпілих унаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). У частині 22.1 статті 22 Закону зазначено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. За загальним правилом та з огляду на положення ст. 1192 ЦК України розмір збитків визначається відповідно до реальної вартості втраченого на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 4 своєї Постанови «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01.03.2013 року, зазначив, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Пунктом 13 Постанови передбачено, що враховуючи, що відповідно до статей 386, 395, 396 ЦК положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну. До таких осіб належить і особа, яка керувала транспортним засобом без доручення, але на підставі документів, визначених пунктом 2.1 Правил дорожнього руху України (посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб). З огляду на вищезазначене, суд вважає, що заявлені вимоги щодо стягнення з відповідача на користь [PERSON] різницю між понесеною матеріальною шкодою та виплатою у сумі 1975 грн. 24 коп. підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки дані витрати не покриваються страховою виплатою, але були понесені позивачем в результаті винних дій відповідача. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Згідно ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Вирішуючи позовні вимоги щодо солідарного відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної ушкодженням здоровя внаслідок ДТП з ПрАТ СК «Граве Україна» на користь позивачів, суд вважає їх необґрунтованими, оскільки як зазначено в позові і фактично не заперечується самими позивачами, [PERSON] отримав від ПрАТ СК «Граве Україна» суму в розмірі 44 130 грн. 22 коп. в рахунок відшкодування витрат повязаних із страховим випадком, тим самим позивачі визнали суму страхового відшкодування і страховою компанією в даному випадку виконані всі умови договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Щодо позовних вимог щодо солідарного відшкодування матеріальної шкоди заподіяної ушкодженням здоровя внаслідок ДТП з [PERSON] на користь позивачів, суд вважає, що вони задоволенню не підлягають, оскільки надані в судове засідання докази в підтвердження факту понесених витрат на лікування, а саме квитанції про купівлю медикаментів, є неприйнятними. В звязку з тим, що не дають можливості суду співвіднести їх до отриманих позивачами тілесних ушкоджень та встановити чи саме позивачами куплені дані медикаменти. Таким чином, суд вважає ці докази неналежними. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Крім того, відповідно до наданих відповідачем [PERSON] розписок від 26.07.2013 року та 03.08.2013 року, ним було здійснено оплату лікування позивачам в розмірі 5 000 гривень, натомість позивачами цей факт в позовній заяві не зазначався, що в свою чергу не дає змоги суду встановити, чи враховувалася дана сума при встановлені ціни позову в частині відшкодування матеріальних збитків на лікування. Статтею 23 ЦК України, передбачено, що моральна шкода полягає, зокрема: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з противоправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном, або в інший спосіб. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала,якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Приймаючи до уваги встановлені при розгляді справи безспірні обставини: факт ДТП, яка призвело до отримання позивачів збитків, змін у житті у звязку з пошкодженням майна та ушкодженням здоровя, суд визнає, що позивачам [PERSON], [PERSON] відповідачем [PERSON] завдано моральну шкоду. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначені розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Визнаючи розмір компенсації, що підлягає стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] у відшкодування моральної шкоди завданої пошкодженням майна та ушкодженням здоровя, суд приймає до уваги конкретні обставини справи, вартість пошкодженого майна, сукупність змін у житті позивача, що зумовлено пошкодженням його майна, ушкодженням здоровя та необхідністю його відновлення, характер та глибину повязаних з цим моральних страждань, ступінь вимушеного порушення нормального укладу його життя, та, виходячи із суті позовних вимог, засад розумності і справедливості, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково та стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] в рахунок відшкодування моральної шкоди завданої пошкодженням майна 1000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди завданої ушкодженням здоровя 5000 грн. Визнаючи розмір компенсації, що підлягає стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] у відшкодування моральної шкоди завданої ушкодженням здоровя, суд приймає до уваги конкретні обставини справи, сукупність змін у житті позивача, що зумовлено ушкодженням здоровя та необхідністю його відновлення, характер та глибину повязаних з цим моральних страждань, ступінь вимушеного порушення нормального укладу його життя, та, виходячи із суті позовних вимог, засад розумності і справедливості, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково та стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] в рахунок відшкодування моральної шкоди завданої ушкодженням здоровя 500 грн. На підставі вищенаведеного,

Outcome: partial