Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до ЛКП „Львівелектротранс, в якому просить визнати дії директора ЛКП «Львівелектротранс» Сергія Вікторовича Васільєва незаконними, такими, що порушують вимоги ч.6 ст.252 КЗпП, ч.6 ст.41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» та п. 10.7 Колективної угоди ЛКП «Львівелектротранс» на 2014-2015 р.р., що потягнуло за собою перешкоджання ним законній діяльності профспілки; Стягнути з ЛКП «Львівелектротранс» на її користь недоплачену частину заробітної плати в розмірі 387,36 грн., згідно поданого розрахунку. В обгрунтування заявлених вимог покликається на те, що працює у відповідача на посаді водія трамвая з 28.03.2009 року. 03.09.2014 року конференцією трудового колективу була прийнята Колективна угода ЛКП «Львівелектротранс» на 2014-2015 р.р. Первинна профспілкова організація ЛКП «Львівелектротранс» Конфедерації вільних профспілок Львівщини є стороною у колективній угоді. 15.01.2015 року нею був поданий лист до директора ЛКП «Львівелектротранс» з проханням надати вільний від роботи час із збереженням середнього заробітку в розмірі 2 годин на тиждень, а саме: кожної середи тижня. 22.01.2015 року на ім'я голови первинної профспілкової організації ЛКП «Львівелектротранс» Конфедерації вільних профспілок Львівщини надійшов лист директора ЛКП «Львівелектротранс», у якому він у порушення КЗпП та Колективної угодти підприємства відмовив у наданні вільного від роботи часу зі збереженням середнього заробітку в розмірі 2 годин на тиждень, а саме: кожної середи тижня, мотивуючи вкрай важким становищем підприємства. Так, у серпні 2015 року пройшло 4 тижні в яких їй не було надано вільного від роботи часу зі збереженням середнього заробітку в розмірі 2 годин на тиждень. Розмір її середнього заробітку, згідно наданої ЛКП «Львівелектротранс» довідки становить 33,35 грн. На підставі наведеного просить задовольнити позов. В судове засідання позивач не з'явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала, просить задовольнити, з підстав викладених у позовній заяві. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов заперечив. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України та ст. 3 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права. За вимогами ст. ст.10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.11 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як встановлено судом, позивач працює у Львівському комунальному підприємстві «Львівелектротранс» на посаді водія трамвая з 28.03.2009 року. Даний факт стверджено Довідкою ЛКП «Львівелектротранс» від 07.09.2015 року № 16/-1271. Як вбачається із протоколу №1 установчих зборів про утворення первинної профспілкової організації працівників ЛКП «Львівелектротранс» Конфедерації вільних профспілок Львівщини від 01.10.2012 року, позивача [PERSON] було обрано заступником голови первинної профспілкової організації ЛКП «Львівелектротранс» Конфедерації вільних профспілок Львівщини, а також обрано до профспілкового комітету цієї організації. У матеріалах справи наявний лист-звернення голови Первинної профспілкової організації Львівського комунального підприємства «Львівелектротранс» Конфедерації вільних профспілок Львівщини від 15.01.2015 року щодо надання членам виборного органу ППО ЛКП «Львівелектротранс» КВПЛ [PERSON] та [PERSON] вільний від роботи час зі збереженням середнього заробітку в розмірі двох годин на тиждень. У відповідь на таке звернення дтректором ЛКП «Львівелектротранс» С.В. Васільєвим надано письмову відповідь про відтермінування застосування норм законодавсва, яким передбачено надання вільного від роботи часу зі збереженням середнього заробітку, до стабілізації фінансового стану підприємства. Ч.6 ст. 252 КЗпП України встановлено, що членам виборних профспілкових органів, не звільненим від своїх виробничих чи службових обов'язків, надається на умовах, передбачених колективним договором, вільний від роботи час із збереженням середньої заробітної плати для участі в консультаціях і переговорах, виконання інших громадських обов'язків в інтересах трудового колективу, а також на час участі в роботі виборних профспілкових органів, але не менш як 2 години на тиждень. Ч.6 ст. 41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» встановлено, що членам виборних профспілкових органів, не звільненим від своїх виробничих чи службових обов'язків, надається на умовах, передбачених колективним договором чи угодою, вільний від роботи час із збереженням середньої заробітної плати для участі в консультаціях і переговорах, виконання інших громадських обов'язків в інтересах трудового колективу, а також на час участі в роботі виборних профспілкових органів, але не менше ніж дві години на тиждень. П. 10.7 Колективної угоди ЛКП «Львівелектротранс» на 2014-2015 р.р. умови якої є обов'язковими до виконання передбачено надання членам профспілкових комітетів та профкому, не звільненим від основної роботи для виконання громадських обов'язків в інтересах колективу вільний від роботи час зі збереженням середнього заробітку не менше двох годин на тиждень. У відповідності до ст. 252 КЗпП України. Враховуючи наведені законодавчі норми та встановлені обставини справи, вивчивши подані позивачем документи, суд вважає, що відповідачем підставно заявлено вимогу про стягнення з відповідача недоплаченої заробітної плати в розмірі 387,36 грн., позов у цій частині позивачем обгрунтований та підтверджений належними доказами. Так, згідно Розрахунку недоплаченої зарплати [PERSON] за серпень 2015 року та Довідки ЛКП «Львівелектротранс» від 07.09.2015 року № 708, розмір середнього погодинного заробітку останньої становив 33,35 грн. Розмір загальної недоплати згідно вказаних документів становить 387,36 грн. Судом не береться до уваги твердження директора ЛКП «Львівелектротранс» викладене у листі від 22.01.2015 року № 30/78 про відтермінування позивачу надання вільного від роботи часу зі збереженням середнього заробітку, до стабілізації фінансового стану підприємства, оскільки таке не підтверджено жодними доказами. Так, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню недоплачена заробітна плата в розмірі 387,36 грн. При цьому, суд оцінюючи відносини шо склалися між сторонами, вирішуючи спір у межах заявлених вимог вважає, що у задоволенні позовної вимоги про визнання дій директора ЛКП «Львівелектротранс» Васільєва Сергія Вікторовича, якими спричинено перешкоджання законній діяльності самої профспілки слід відмовити, оскільки у цій частині позов не обгрунтований. В силу дії ст.ст. 10; 60 ЦПК України, у задоволенні позову у цій частині слід відмовити. З наведених міркувань,

Outcome: partial