Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом і вимоги обґрунтовує тим, що між нею та відповідачем було розірвано шлюбу рішенням Зарічного районного суду м.Суми від 17.09.2020 року. Від шлюбу мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . Дитина перебуває на її утриманні, до суду подана заява про стягнення аліментів. Оскільки вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років та не має можливості працевлаштування, а відповідач не бажає матеріально допомагати, вона опинилась в скрутному матеріальному становищі. Її доходи становлять 860 грн. на місяць по догляду за дитиною. Відповідач є працездатним чоловіком, має змогу працювати і тому вона вважає, що він має можливість надавати допомогу і на її утримання. Відповідно до ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. У зв`язку із складним матеріальним становищем, вона потребує матеріальної допомоги на своє утримання від відповідача. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача, [PERSON] , аліменти на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку, в розмірі ј частини від заробітку (доходу) відповідача щомісячно. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю з зазначених в позові підстав, просила суд їх задовольнити, додатково пояснила, що відповідач надавав їй кошти в розмірі 1500грн. на дитину. Вона не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, отримує 860грн., в місяць на дитину та отримує допомогу як малозабезпечена особа в розмірі 2400грн. в місяць. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] визнав частково, зазначив, що він готовий сплачувати аліменти на утримання дружини, але в меншому розмірі, оскільки він раніше працював кур`єром, однак два місяці тому потрапив в ДТП, тому зараз не працює. Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав: Судом установлено, що 21 вересня 2018 року між сторонами було укладено шлюб, який було розірвано за рішенням Зарічного районного суду м.Суми від 17.09.2020 року (а.с.4). Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] (а.с.5). Після розірвання шлюбу [PERSON] проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідно до ч.ч.2, 4 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що позивачка не працює, здійснює догляд за сином до досягнення ним трьох років. Позивачка [PERSON] отримує щомісячно допомогу на утримання дитини в розмірі 860грн. З індивідуальних відомостей про застраховану особу ПФ України вбачається, що загальний розмір допомоги від держави, яка виплачується Департаментом соціального захисту населення СМР [PERSON] , становив 6000грн. щомісячно протягом січня -березня 2021 року (а.с.8). Відповідач є особою працездатного віку, може працювати і надавати допомогу на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років. З врахуванням викладеного, суд визначає розмір аліментів, які підлягають стягненню на утримання позивача [PERSON] в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трьох років, тобто до [INFO] , починаючи стягнення з 07.07.2021 року. Позивачем не надані докази в обгрунтування вимог про стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача. Згідно з вимогами ст.141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави 908грн. судового збору.

Outcome: partial