overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на наступні обставини. З 29 серпня 2007 року подружжя перебувають у шлюбі, який зареєстрували у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю реєстраційної служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції. Від шлюбу подружжя дітей не має. Шлюбні відносини між сторонами фактично припиненні з грудня 2013 року. Спільне подружнє життя не склалося через відсутність взаєморозуміння та несумісність характерів. Внаслідок цього подружжя втратило почуття кохання та поваги один до одного. В судовому засіданні позивач [PERSON] на позовних вимогах наполягала та просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] проти розірвання шлюбу не заперечував. Відповідно доч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення . Як було встановлено судом, сторони перебувають у шлюбі з 29 серпня 2007 року зареєстрованому у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю реєстраційної служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 624 (а.с. 3). Від шлюбу подружжя дітей не має. З грудня 2013 року фактичні шлюбні відносини між подружжям припиненні. Спільне подружнє життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, несумісність характерів, постійні сварки та конфлікти. Внаслідок цього сторони втратили почуття кохання та поваги один до одного. Сторони не виявили бажання примиритися. Тому суд вважає про неможливість подальшого збереження сім'ї. Майнового спору на день розгляду справи між сторонами немає. Суд, розглянувши матеріали справи, дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, а тому шлюб слід розірвати. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на неповнолітню дитину та стягнення аліментів на її утримання. В обґрунтування позову зазначила, що з 7 лютого 2014р. перебуває в шлюбі з відповідачем. Шлюб зареєстровано Шосткинським міськрайонним управлінням юстиції в Сумській області актовий запис №25. В шлюбі народилась дитина [PERSON] [INFO]. Відповідач не утримував родину матеріально, не працював, між ними виникали сварки. Шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться. Відповідач мешкає окремо. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу є абсолютно неможливим. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги в частині розірвання шлюбу підтримала повністю, в частині стягнення аліментів на утримання дитини зменшила розмір зазначивши, що остаточна сума яка підлягає стягненню з відповідача повинна становити 500 грн. щомісячно на її утримання та 800 грн. щомісячно на утримання дитини . Відповідач уточнений позов визнав повністю. Суд, заслухавши сторони, перевіривши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. 07.02. 2014р. [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстровано у Шосткинським міськрайонним управлінням юстиції в Сумській області актовий запис №25. (а.с4) В [PERSON] та [PERSON] [INFO] р. народився син - [PERSON] (а.с.18) який проживає разом з матірью по [ADDRESS] За вимогами ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватись, як аліменти визначається судом. У відповідності зі ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний прибуток, суд за заявою одержувача може призначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно до ч.2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, відсутність у відповідача інших дітей, фінансовий стан відповідача, що він має нерегулярний, мінливий дохід, а також той факт, що позивач проживає разом із малолітньою дитиною, яку вимушена утримувати, суд вважає, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані, та підлягають задоволенню і з відповідача необхідно стягнути на користь позивачки аліменти у твердій грошовій сумі на утримання сина [PERSON] у розмірі 800 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, а також аліменти на утримання позивача [PERSON] у розмірі 500 грн. щомісячно з моменту подачі позову до суду, тобто з 02 липня 2015 р. до досягнення дитиною трирічного віку. Судом також встановлено, що сторони довгий час спільно не проживають, не підтримують шлюбні стосунки та не ведуть спільного господарства. Сім'ю зберегти неможливо. За таких обставин позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Суд вважає, що з відповідача в порядку ст.88 ЦПК України, підлягає стягненню на користь позивача та держави судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. При цьому посилалася на те, що вони із відповідачемперебувають в зареєстрованому шлюбі з 20 жовтня 2012 року. Від спільного проживання мають дочку [PERSON], [INFO]. [PERSON] просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що шлюбні відносини між нею та відповідачем фактично припинені, родина розпалась і більше існувати не може. З лютого 2013 року стала проживати в смт Піщанка, де і народилась донька. Чоловік не бажає проживати в смт Піщанці, вона на даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною, відповідач матеріальної допомоги не надає. Спільного господарства не ведуть, спір про майно відсутній. Вважає, що шлюб існує формально і примирення не можливе. Крім того, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень, оскільки їй невідомі доходи відповідача, а також судові витрати та витрати з надання правової допомоги. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище - [PERSON]. В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги в повному обсязі наполягала на їх задоволенні. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 20 жовтня 2012 року. Від спільного проживання мають дочку [PERSON], [INFO]. Шлюб існує формально, сторони на примирення не погоджуються, припинили ведення спільного господарства та спільне проживання, спір про майно відсутній, а тому, за таких підстав, суд приходить до висновку, що шлюб може бути розірваний. Крім того, на утриманні позивача знаходиться малолітня донька. Правовідносини, які склались між сторонами, відповідають вимогам ст.180 Сімейного кодексу України, згідно з якою батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.184 ч.1 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-17 00:00:00

позивач звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу, укладеного між нею та [PERSON], зареєстрованого 10.07.2010 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №1126. В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що 10.07.2010 року між нею та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №1126. У шлюбі дітей не має. Позивач стверджує, що вже більше шести місяців вони проживають окремо та не ведуть спільного госпдарства. Крім того, [PERSON] схильний до домашнього насильства, зловживає спиртними напоями, внаслідок чого відбуваються конфлікти. Позивач вважає, що можливості зберегти сім»ю немає, оскільки втрачено почуття любові, поваги та взаєморозуміння. Враховуючи вищенаведене, позивач просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, покликаючись на обставини викладені у позовній заяві, просила розірвати шлюб. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги заперечив, покликаючись на те, що вони із [PERSON] дійсно не проживають разом, проте намагалися примиритися. Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши подані докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що 10.07.2010 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №1126. В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що 10.07.2010 року між нею та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №1126. У шлюбі дітей не має. Проте, із подружжям проживала донька позивача від першого шлюбу [PERSON], [INFO]. У подружжя спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини. У сім»ї постійно виникали сварки та конфлікти, у зв»язку з чим примирення та збереження шлюбу є неможливим. Крім того, [PERSON] та [PERSON] спільно не проживають більше шести місяців та не ведуть спільного господарства. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши докази, з'ясувавши взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки шлюб розпався, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, цей шлюб слід розірвати. Після розірвання шлюбу прізвище [PERSON] залишити без змін. Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь позивача понесені нею судові витрати - судовий збір в розмірі 704 гривень 80 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу, який в ході розгляду був уточнений. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 12.02.2010 р. Від шлюбу мають неповнолітню дитину. Сім`я фактично розпалась, шлюбно-сімейні відносини припинені, спільне господарство не ведуть. Подальше перебування у шлюбі, на думку позивача неможливо. Позивач надала заяву, в якій просить справу розглядати за її відсутності, позов підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач надав заяву, в якій просить справу розглядати за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, виходячи з наступного: Відповідно до свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 12.02.2010 р., місце реєстрації: Московський ВРАЦС ХМУЮ, актовий запис № 117. Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка [PERSON] , дружини [PERSON] . З свідоцтва про народження вбачається, що [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є сторони по справі. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і зберігання сім`ї неможливим. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-13 00:00:00

позивач звернулася до суду із позовом, просила розірвати шлюб зареєстрований з відповідачем 05.06.2013, актовий запис № 826. Позовні вимоги мотивує тим, що сімейне життя з відповідачем не склалося, між ними втрачено почуття любові та взаєморозуміння, спільного господарства вони фактично не ведуть та не підтримують шлюбних відносин. Ухвалою судді від 06.08.2019 справу прийнято до розгляду. З метою виконання вимог ч. 1 ст. 189 ЦПК України розпочато підготовче провадження у справі. 29.10.2019 ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання від позивача надійшла заява про розгляд справт без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити. Від відповідача у судове засідання надійшла заява про розгляд справи без його участі, проти розірвання шлюбу не заперечує. Дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Як вбачається із свідоцтва про шлюб (а.с. 4), шлюб між сторонами зареєстровано 05.06.2013. Згідно ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 51 Конституції України, закріплений принцип добровільності шлюбу, зокрема шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Аналогічний принцип закріплений у ст. 24 СК України. Судом встановлено, що шлюб існує формально, сторони не підтримують подружніх стосунків, спільного господарства вони не ведуть, примирення та збереження їх сім`ї є неможливим. Вказані обставини стверджуються матеріалами позову. З огляду на вищенаведене, враховуючи, що сторни не примирилися, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб між ними підлягає розірваню. При цьому, під час ухвалення рішення суд вирішує питання, як розподілити між сторонами судові витрати. Порядок розподілу судових витрат визначений ст. 141 ЦПК України. Як вбачається з оригіналу квитанцій (а.с. 1), позивачем при пред`явленні позовної заяви до суду сплачено судовий збір в розмірі 768,40 грн. Тому з відповідача на користь позивача слід стягнути документально підтверджені судові витрати, зокрема судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-04 00:00:00

позивач звернулася до суду із позовом, просила розірвати шлюб зареєстрований з відповідачем 31.07.1993, актовий запис № 1587. Позовні вимоги мотивує тим, що сімейне життя з відповідачем не склалося, між ними втрачено почуття любові та взаєморозуміння, спільного господарства вони фактично не ведуть та не підтримують шлюбних відносин. Під час шлюбу у них народилось двоє дітей. На даний час вона фактично перебуває у шлюбних відносинах з іншим чоловіком з яким бажає створити сім`ю. 19.12.2019 ухвалою судді від 19.12.2018 справу прийнято до розгляду. З метою виконання вимог ч. 1 ст. 189 ЦПК України розпочато підготовче провадження у справі. 11.02.2019 відповідачем подано відзив на позов у якому останній просить надати строк на примирення. 20.03.2019 ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі та зупинено строком на один місяць у зв`язку з надання сторонам строку для примирення та після минуванням зазначеного терміну вирішено призначити справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити. Відповідач у судове засідання повторно не прибув, про дату час та місце розгляду спрви був повідомлений належним чином. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Як вбачається із свідоцтва про шлюб (а.с. 2), шлюб між сторонами зареєстровано 31.07.1993. Під час перебування у шлюбі у сторін народилось двоє дітей, що підтверджується свідоцтвами про їх народження (а.с. 3,4). Згідно ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 51 Конституції України, закріплений принцип добровільності шлюбу, зокрема шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Аналогічний принцип закріплений у ст. 24 СК України. Судом встановлено, що шлюб існує формально, сторони не підтримують подружніх стосунків, спільного господарства вони не ведуть, примирення та збереження їх сім`ї є неможливим. Вказані обставини стверджуються матеріалами позову. З огляду на вищенаведене, враховуючи, що сторни не примирилися, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб між ними підлягає розірваню. При цьому, під час ухвалення рішення суд вирішує питання, як розподілити між сторонами судові витрати. Порядок розподілу судових витрат визначений ст. 141 ЦПК України. Як вбачається з оригіналу квитанцій (а.с. 1), позивачем при пред`явленні позовної заяви до суду сплачено судовий збір в розмірі 704,80 грн. Тому з відповідача на користь позивача слід стягнути документально підтверджені судові витрати, зокрема судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-15 00:00:00

позивач звернулася до суду із позовом, просила стягувати на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі в розмірі 5000 грн., починаючи з 25.04.2018 року і до досягнення дітьми повноліття. Свої вимоги мотивує тим, у неї з відповідачем у шлюбі [INFO] народилася [PERSON] та [INFO] [PERSON], які на даний час проживають разом із нею та перебувають на її утриманні. Відповідач коштів на утримання спільних дітей не надає. Враховуючи, що обов'язок батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття є рівним, тому просить позов задовольнити у повному обсязі. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала з мотивів наведених у позовній заяві, просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Пояснив, що не заперечує свого обов'язку сплачувати аліменти, однак вважає, що такий розмір є завищеним. З врахуванням свого заробітку він має можливість сплачувати аліменти у розмірі 2500 грн. на місяць. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Сторони є батьками дітей [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження (а.с. 3,4). Позивач у судовому засіданні зазначила, що діти проживають разом із нею і перебувають на її утриманні. Зазначені факти відповідач не заперечував. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень ч.ч 1, 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст. 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В судовому засіданні встановлено, що відповідач має нерегулярний дохід, а тому суд вважає, що позивачем у відповідності до вимог ст. 184 СК України правомірно заявлено позов про стягнення аліментів на утримання дітей у твердій грошовій сумі. Враховуючи матеріальний стан відповідача, а також рівний обов'язок батьків по утриманню дітей суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача на утримання доньки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] в розмірі 2500 грн., починаючи з 25.04.2018 року і до досягнення дітьми повноліття.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-24 00:00:00

позивач звернулася до суду із позовом, просила стягувати на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 5000 грн., починаючи з 19 лютого 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивує тим, 11.03.2011 у неї з відповідачем у шлюбі народився син [PERSON], який на даний час проживає разом із нею та перебуває на її утриманні. З липня 2017 року відповідач проживає окремо та коштів на утримання спільної дитини інваліда не надає. Крім того, у неї на утриманні перебуває дитина від першого шлюбу [PERSON], [INFO] та батько інвалід пенсійного віку [PERSON] Оскільки відповідач не має на утриманні інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, враховуючи, що обов'язок батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття є рівним, тому просить позов задовольнити. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі з мотивів наведених у позовній заяві, просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Пояснив, що не заперечує свого обов'язку сплачувати аліменти, однак вважає, що такий розмір є завищеним. Оскільки він не має стабільного заробітку має можливість сплачувати аліменти у розмірі 2500 грн. на місяць. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Сторони є батьками малолітнього [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про його народження (а.с. 7). Позивач у судовому засіданні зазначила, що дитина проживає разом із нею. Даний факт відповідач не заперечував. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень ч.ч 1, 3 ст. 181 Сімейного кодексу України,\~способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст. 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.\~\~ В судовому засіданні встановлено, що відповідач має нерегулярний дохід, а тому суд вважає, що позивачем у відповідності до вимог ст. 184 СК України правомірно заявлено позов про стягнення аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі. Враховуючи матеріальний стан відповідача, а також рівний обовязок батьків по утриманню дітей суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 2500 грн., починаючи з 19 лютого 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: partial