Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] посилаючись на те, що син продовжує навчатися, а тому обов`язок батька по утриманню сина не припиняється. Крім того, просила стягнути Ѕ частину понесених додаткових витрат за оплату навчання. Відповідно до вимог ст.274 ЦПК України справи щодо спорів про стягнення аліментів розглядаються у порядку спрощеного позовного провадження. З метою всебічного, повного, об`єктивного, безпосереднього дослідження доказів та з`ясування всіх обставин справи суд з власної ініціативи викликав сторони в судове засідання. Ухвалою Новоселицького районного суду від 11.12.2018 року позовну заяву було залишено без руху. 18.12.2018 року від представника позивача на виконання ухвали про залишення позовної заяви без руху надійшла заява. Ухвалою Новоселицького районного суду від 26.12.2018 року було відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін та надано строк для подачі відзиву. 18.03.2019 року представник відповідача подав заяву про відмову в задоволенні позову в зв`язку із спливом строку позовної давності. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та просив відмовити в його задоволенні, оскільки [PERSON] навчається заочно, та крім того, що до стягнення витрат на навчання слід застосувати строк позовної давності. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він є сином сторін по справі. З 2015 року по 2018 рік він навчався на денній формі в Чернівецькому юридичному коледжі НУ «Одеська юридична академія». На даний час він продовжує навчатись в НУ «Одеська юридична академія» на заочній формі навчання. Поки він був неповнолітнім за навчання сплачувала його тітка [PERSON] , а гроші їй надсилала його мати з-за кордону. Батько йому ніяких коштів на навчання не надавав. В даний час він ніде не працює, оскільки доглядає за старенькою бабусею. Влітку він просив у батька 1000 гривень, однак останній сказав, що в нього не має коштів. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є рідною сестрою позивача, яка в даний час знаходиться на заробітках в [PERSON] . Її племінник [PERSON] навчався на денній формі в Чернівецькому юридичному коледжі НУ «Одеська юридична академія», зараз він продовжує навчання в НУ «Одеська юридична академія» на заочній формі. Позивач надсилала їй кошти та вона проплачувала за навчання [PERSON] . Крім того, вона платила за проживання на квартирі, купляла йому їжу. Відповідач жодних коштів на утримання сина не надавав. За один рік навчання в коледжі вона сплачувала приблизно по 10000 гривень. Суд вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, показання свідків, дослідивши письмові докази по справі, вважає що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст.199 СК України у випадку якщо повнолітні діти продовжують навчання і у зв`язку із цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Враховуючи те, що згідно договору №4057877-2018 Національного університету від 07.08.2018 року [PERSON] був зарахований на навчання до вищевказаного закладу, то відповідно позов в цій частині підлягає задоволенню. У зв`язку з тим, що відповідач ніде не працює, аліменти слід стягувати з нього в твердій грошовій сумі, а саме по 800 гривень щомісяця починаючи з дня подачі позову по моменту закінчення навчання. Статтею 185 СК України передбачено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Встановлено також, що [PERSON] був студентом Чернівецького юридичного коледжу НУ «Одеська юридична академія». З вересня 2015 року по січень 2016 року він був неповнолітнім, оскільки 18 років йому виповнилося 15.01.2016 року. Зміст статті 185 СК України передбачає обов`язок одного з батьків брати участь у додаткових витратах саме на дитину, тобто особу, яка не досягла 18-річного віку. Після досягнення особою повноліття у батьків виникає інший обов`язок, обумовлений ст.199 СК України, тобто утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги до досягнення двадцяти трьох років. Таким чином вік доньки чи сина є істотною обставиною для застосування тієї чи іншої норми СК України при визначенні обов`язку по їх утриманню. Вказана позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року № 6-1296цс15. Оскільки [PERSON] з 15.01.2016 року є повнолітнім, то з відповідача підлягає стягненню половина витрат за навчання в період, коли син був неповнолітнім. Враховуючи те, що рік навчання в Чернівецькому юридичному коледжі НУ «Одеська юридична академія» складав 9720 гривень, та з відповідача слід стягнути половину витрат за період з вересня 2015 року по січень 2016 року, що становить 2430 гривень. Заперечення представника відповідача щодо того, що [PERSON] навчається на заочній формі навчання, а тому не має підстав стягувати аліменти на його утримання не ґрунтуються на законі, оскільки СК України не розрізняє форму навчання в даних правовідносинах. В частині того, що в стягненні додаткових витрат за навчання слід відмовити, оскільки сплинув строк позовної давності, то відповідно до ст.20 СК України позовна давність до сімейних правовідносин не застосовується. На підставі ст.ст.185, 199 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial