Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою про встановлення факту проживання однією сім,єю зі [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що з грудня 2010 року вона перебувала з [PERSON], який є єдиним сином [PERSON] у фактичних шлюбних відносинах. Вони спільно проживали у квартирі [ADDRESS] однією сім'єю разом із матір'ю чоловіка, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, піклувалися один про одного. [PERSON] зазначила, що [PERSON] за життя страждала на тяжкі хвороби суглобів, мала 2-гу групу інвалідності і потребувала постійного стороннього догляду та моральної підтримки. Оскільки вона залишилася самотньою жінкою після смерті її сина [PERSON], померлого[INFO], [PERSON] продовжила проживати разом із матір'ю чоловіка, вести спільне господарство, особисто здійснювала за нею постійний догляд, як за членом своєї сім'ї, допомагаючи їй у побуті, у купівлі ліків, вирішуючи побутові питання по квартирі, в якій вони спільно проживали. [INFO] [PERSON] померла.Після її смерті відкрилась спадщина, що складається з квартири [ADDRESS], що належала померлій на праві власності. Протягом строку, встановленого чинним законодавством за заявою позивача Четвертою одеською державною нотаріальною конторою відкрита спадкова справа за № 359\\2016. [PERSON] вважає себе спадкоємцем четвертої черги за законом щодо спадщини померлої [PERSON], оскільки проживала із спадкодавцем однією сім'єю понад п'ять років на час відкриття спадщини. Позивач не може документально підтвердити нотаріусу факт проживання однією сім'єю зі спадкодавцем понад п'ять років на час відкриття спадщини не інакше у спосіб, як через встановлення цього факту судовим рішенням. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] у судовому засіданні позов підтримали, посилаючись на підстави, викладені у позовній заяві. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явилася, про розгляд справи повідомлялася належним чином, в тому числі і через засоби масової інформації (а.с.). Причин неявки суду не сповістила, з заявою про відкладення розгляду справи не зверталася. Враховуючи вимоги ст. 157 ЦПК України та ст.6 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, за згодою позивача, суд вважає розглянути справу за відсутності відповідача. За наявністю умов, передбачених частиною першою ст.224 ЦПК України, та оскільки позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши та проаналізував матеріали справи, допитав свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], та позивачку [PERSON] в якості свідка, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. На початку грудня 2010 року [PERSON] та [PERSON] стали проживати як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу. Вони проживали однією сім'єю спільно з його матір'ю [PERSON] у квартирі [ADDRESS], були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, піклувалися один про одного. [INFO] [PERSON] помер, про що свідчить актовий запис № 10557 відділу реєстрації актів цивільного стану у м.Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції від 18.10.2014 року. [PERSON] здійснила поховання чоловіка, що підтверджується квитанціями (а.с.11-14). Оскільки мати померлого була інвалідом 2-ї групи і потребувала постійного стороннього догляду, [PERSON] продовжила після смерті [PERSON] проживати разом із [PERSON] однією сім'єю у квартирі [ADDRESS], вони вели спільне господарство, мали взаємні права та обов'язки . [INFO] [PERSON] померла, про що свідчить актовий запис № 3430 відділу державної реєстрації актів цивільного стану у .Одесі Одеського міського управління юстиції від 31.03.2016 року. [PERSON] здійснила поховання [PERSON], що підтверджується квитанціями (а.с. 23). На даний час позивач продовжує проживати у вищезазначеній квартирі, несе витрати по її утриманню та підтриманню у стані, придатному для проживання. Допитані в якості свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] підтвердили вищезазначені обставини і показали, що позивач дійсно проживала з [PERSON] однією сім'єю понад п'ять років до її смерті, вони вели спільне господарство, [PERSON] піклувалася про [PERSON], особисто здійснювала за нею постійний догляд, як за членом своєї родини, допомагаючи їй у побуті, у купівлі ліків, вирішуючи побутові питання по квартирі, в якій вони спільно проживали, окрім цього здійснила її поховання. Судом встановлено, що відносно майна померлої [PERSON] протягом строку, встановленого ст. 1268 ЦК України за заявою [PERSON] Четвертою Одеською державною нотаріальною конторою відкрита спадкова справа № 359\\2016. (л.с.38-44). З матеріалів спадкової справи, оглянутої судом вбачається, що інші особи із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не зверталися. До складу спадщини входить квартира [ADDRESS], яка належала [PERSON] на праві власності згідно свідоцтва про право власності на квартиру, виданого управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради 25.09.1998 року, зареєстрованого в реєстрі прав на нерухоме майно 25.11.1998 року. На адресу [PERSON] нотаріусом направлено листа з вимогою надати докази щодо проживання зі спадкодавцем однією сім'єю понад п'ять років на час відкриття спадщини. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» встановлено, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку з цим спадкоємець має право звернутися до суду із зяавою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно ч.6 ст. 235 ЦПК України з урахуванням роз'яснень , наведених у п.2 вищезазначеної постанови, оскільки встановлення факту проживання однією сім'єю може вплинути на спадкові права та обов'язки інших спадкоємців, які теж можуть претендувати на спадщину, що відкрилася після смерті спадкодавця, тобто у даному випадку вбачається спір про право, який має розглядатися в порядку позовного провадження. У відповідності з п.21,23 вищезазначеної постанови та ст. 1264 ЦК України до спадкоємців четвертої черги належить не лише жінка (чоловік), які проживали однію сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право мають також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки. Згідно до роз'яснень Міністерства юстиції України від 11.10.2011 року про окремі питання спадкування, зазначено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини. Cуд вважає, що встановлення факту проживання однією сім'єю позивача і спадкодавця має для [PERSON] суттєве юридичне значення і необхідно для подальшого оформлення спадкових прав після смерті [PERSON] на підставі ст.1264 ЦК України. Враховуючси, що обставини проживання однією сім'єю [PERSON] зі [PERSON] понад п'ять років до часу відкриття спадщини доведені у судовому засіданні і позивач не має іншої можливості аніж встановити ці обставини судовим рішенням, цивільне право [PERSON] підлягає судовому захисту згідно ст.ст.15,16 ЦК України.

Outcome: approved