Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з тих підстав, що [PERSON] являється її донькою, з [PERSON] вона перебувала у шлюбі, від якого вони мають доньку [PERSON] , [INFO] . Потім донька ще двічі виходила заміж і змінювала прізвища. У 2014 році донька виїхала до Російської Федерації, покинувши трьох дітей, зокрема і [PERSON] , на неї. [PERSON] зрідка дзвонить доньці [PERSON] по телефону, майже не надає матеріальної допомоги на її утримання, з того часу не приїздила, [PERSON] до себе не забирала, не піклується про її моральний, духовний стан, не цікавиться її життям, не планує повертати дитину в родину. Щодо двох молодших доньок [PERSON] та [PERSON] [PERSON] вже позбавлена батьківських прав у 2015 році. Рішенням суду від 19.06.2014 батько [PERSON] визначив місце проживання доньки [PERSON] разом з ним, стягнув аліменти на її утримання з колишньої дружини. Деякий час [PERSON] проживала з батьком, але з 2015 року проживає з позивачем. Онука знаходиться на її повному забезпеченні, батько участі у вихованні і утриманні доньки не бере. Батьки дитини фактично самоусунулися від виконання батьківських обов`язків. Враховуючи, що відповідачі ухиляються від виховання своєї неповнолітньої дитини, позивач просила позбавити їх батьківських прав відносно доньки, стягнути аліменти на утримання дитини, залишивши останню їй на виховання. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, від неї надійшла заява з проханням слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] для розгляду справи до суду не з`явились з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, будь-яких заяв або клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило. Представник 3-ї особи Служби у справах дітей Сумської районної державної адміністраціїв судове засідання не з`явився, в своїй заяві просила слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Представник 3-ї особи Нижньосироватської сільської ради Сумського району Сумської області для розгляду справи до суду не з`явилася, просила справу слухати без її участі, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши та вивчивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 164, 165 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Судом встановлено, щовідповідачі являються батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с.6). У лютому 2004 року відповідачі уклали шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.5). У травні 2007 року їх шлюб було розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.7). Відповідач [PERSON] являється донькою позивача, її дівоче прізвище [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.4). Після першого шлюбу, у 2004 році змінила прізвище на [PERSON] , згодом вдруге вийшла заміж у 2009 році, змінила прізвище на [PERSON] , та втретє у 2011 році змінила прізвище на [PERSON] (а.с.5,8,9). Відповідачі обов`язки по вихованню доньки не виконують. У січні 2014 року [PERSON] виїхала до Російської Федерації, покинувши трьох дітей, зокрема і доньку, [PERSON] . Наразі з донькою її мати спілкується зрідка по телефону, майже не надає матеріальної допомоги на її утримання, протягом шести років до неї не приїздила, до себе не забирала, не піклується про її моральний, духовний, фізичний розвиток, не цікавиться її успіхами. Не планує повертати дитину до себе в родину. Щодо двох молодших доньок, [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] позбавлена батьківських прав рішенням Сумського районного суду Сумської області від 30.04.2015, справа № 587/909/15-ц (а.с.11,12). Діти набули статусу позбавлених батьківського піклування та перебувають під опікою позивача. Батько дитини, [PERSON] визначив місце проживання доньки, [PERSON] разом з ним, а також стягнув аліменти з колишньої дружини на утримання доньки рішенням Сумського районного суду Сумської області від 19.06.2014 справа № 587/933/14-ц (а.с.10). Деякий час донька проживала разом з батьком, але з 2015 року [PERSON] проживає разом з позивачем, що підтверджується копією довідки, виданої виконавчим комітетом Нижньосироватської сільської ради Сумського району Сумської області (а.с.14) та знаходиться на її повному утриманні, батько лише зрідка надає дитині кишенькові гроші, зрідка телефонує. Позивач на теперішній час не працює, перебуває у важкому матеріальному становищі, намагалася вирішити питання подальшого проживання дитини з батьком, однак, той уникає розмов про це. Згідно із довідкою від 14.07.2020 № 79, виданою Старосільською ЗОШ Нижньосироватської сільської ради, [PERSON] навчається у школі з 01.09.2015, за час навчання дитини, її батько не брав участі у її вихованні, не спілкувався з учителем, не відвідував батьківські збори (а.с.15). Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов від 01.06.2020, наданого Виконавчим комітетом Нижньосироватськоїсільської ради, в будинку проживає [PERSON] з трьома онуками, діти в достатній кількості забезпечені одягом, взуттям, іграшками, розвиваючою літературою, умови повністю відповідають вимогам проживання дитини (а.с.13). Відповідно до висновку Служба у справах дітей Сумської районної державної адміністрації, служба вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] , [PERSON] стосовно дитини [PERSON] , [INFO] (а.с.51). У зв`язку з тим, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] безвідповідально ставляться до подальшої долі доньки [PERSON] , не виявляють бажання виховувати дитину, не піклуються про стан її здоров`я та розвиток, не надають їй матеріальної допомоги, суд вважає, що вони ухиляються від виконання батьківських обов`язків і таким відношенням порушують права та інтереси неповнолітньої [PERSON] . Згідно з ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 20 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно з абз. 2 п. 18 вищезгаданої постанови Пленуму Верховного Суду України, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Ухилення від виконання юридичного обов`язку - завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Так, батько чи мати вважатимуться такими, що ухиляються від обов`язку по вихованню дитини, коли вони не проявляють до неї щонайменшої батьківської турботи, хоча мають таку можливість.Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пунктом 16 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. З урахуванням викладеного, суд вважає, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] ухиляються від виконання своїх обов`язків стосовно виховання дитини, не проявляють батьківської турботи, не цікавляться здоров`ям, не турбуються про її фізичний та духовний розвиток, матеріальної допомоги на утримання не надають. Наведене свідчить про самоусунення відповідачів від виконання батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дитини. Виходячи із оцінки доказів у справі таке ухилення відповідачів від виконання батьківських обов`язків, суд вважає свідомим та умисним, що дає підстави для обрання крайнього заходу у вигляді позбавлення батьківських прав. Таким чином, оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що у ході розгляду справи встановлено беззаперечні докази повного відсторонення відповідачів від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню неповнолітньої доньки, а тому їх необхідно позбавити батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] . Згідно ч. 2 ст. 166 Сімейного Кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Судові витрати по справі підлягають розподілу відповідно до положень статті 141 ЦПК України.

Outcome: approved