Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 15.06.2018р. перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, з яким має малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Донька проживає з позивачем, на її утримання та на утримання позивача відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, тому просила стягнути з відповідача 1/4 частину всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття та на своє утримання 1/3 частину всіх видів заробітку до досягнення дитиною трьох років. 13 березня 2020 року постановлена ухвала про прийняття до розгляду та відкриття спрощеного позовного провадження у зазначеній цивільній справі. 11 червня 2020 року відповідач подав відзив на позовну заяву, к якому зазначив, що щомісяця матеріально допомагає позивачці шляхом переведення грошових коштів, надання продуктів харчування, одягу для дитини. У зв`язку із введенням карантину його заробіток значно знизився, однак він продовжує допомагати позивачці з утриманням доньки. Визнав позов в частині стягнення з нього аліментів на утримання дитини в розмірі ј всіх видів заробітку, на утримання позивачки до досягнення дитиною трьох років в розмірі 1/6 частини, оскільки його заробіток не дозволяє відраховувати заявлений в позові розмір аліментів, що складає 50 % його доходу. Будь-яких інших заяв по суті справи до суду також не надходило. Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, на задоволенні позовних вимог наполягала з підстав, наведених у позові. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, у відзиві зазначив, що просить провести розгляд справи без його присутності.. Суд, враховуючи нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінивши докази, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони з 15.06.2018 перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с.7). Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.9). Згідно довідки про склад сім`ї №02-19/82 від 30.01.2020р. дитина проживає за адресою: [ADDRESS] з матір`ю - [PERSON] (а.с.10). Відповідач [PERSON] зареєстрований: [ADDRESS] (а.с.13). Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 Сімейного кодексу України визначено способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Як установлено судом відповідач мешкає окремо від сім`ї, позивач мешкає разом із дітьми, матеріальної відповідач допомоги на утримання дитини не надає. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 183 Сімейного кодексу України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Згідно ч.1ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Таким чином, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача в частині стягнення аліментів на дитину в розмірі ј частини всіх видів заробітку обґрунтовані та підлягають задоволенню. Згідно ч.1, ч. 4 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму встановленого законом. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Згідно статті 84СК України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частина 4 статті 84СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що рішенням суду з відповідача стягуються аліменти в розмірі ј частини всіх видів доходу на утримання малолітньої дитини, відповідач працює водієм автотранспортних засобів ФОП « [PERSON] » та не має стабільного доходу, що зокрема підтверджено довідкою про його доходи, тому стягнення 1/4 частини усіх видів доходу може поставити відповідача у скрутне матеріальне становище. З огляду на викладене, виходячи з принципу розумності та справедливості, а також з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд приходить до висновку, що, а тому доцільно частково задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача (аліменти) на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу) щомісячно. Згідно ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial