Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом і свої вимоги мотивує тим, що перебуваючи у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], але з яким фактично не мешкала з кінця літа 2013 року, народила дитину від іншого чоловіка - [PERSON], - відповідача у справі. У встановленому законом порядку відповідач визнав своє батьківство стосовно сина [PERSON], [INFO], а законний чоловік [PERSON] відмовився від батьківства вказаної дитини. В теперішній час шлюб позивача з [PERSON] не розірвано. Відносини між сторонами не склалися та в теперішній час вони проживають окремо. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, офіційно ніде не працює, отримує нерегулярний і мінливий дохід. Оскільки відповідач не має постійного місця роботи та заробітки його є мінливими, тому просила стягнути аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі у розмірі 700 грн. щомісяця, починаючи стягнення від дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилася, звернулася до суду з письмовою заявою в якій позов підтримала у повному обсязі, просила справу розглядати за її відсутності. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю, та пояснив, що в теперішній час він проживає у с. Високопілля Валківського району Харківської області разом з батьками, офіційно не працює, однак має нерегулярний та мінливий дохід, підробляючи у місцевих підприємців на будівельних роботах, аліменти на утримання інших осіб не сплачує. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність повного задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Із фотокопії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого виконкомом Юр'ївської сільської ради Путивльського району Сумської області 14.01.2015 року вбачається, що сторони є батьками дитини - [PERSON], [INFO] (а.с.7). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька дитини, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Оскільки з матеріалів справи вбачається, що домовленості щодо способу участі в утриманні дитини після припинення сумісного проживання сторонами у добровільному порядку не досягнуто, суд дійшов висновку про наявність підстав для повного задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі по 700 грн. щомісячно, позаяк відповідач позов визнав повністю, отримує неофіційні доходи, розмір яких визначити неможливо, є фізично здоровою особою працездатного віку, інших утриманців не має, а тому повинен таким чином відшуковувати роботу, яка могла б забезпечити як його пристойне існування, так і надання необхідної матеріальної допомоги неповнолітній дитині. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави 243 грн. 60 коп. судового збору.

Outcome: approved