Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Головного територіального управління юстиції в Луганській області про визнання права власності на квартиру у зв'язку із втратою правовстановлюючих документів. В позовній заяві позивач вказала, що вона є власником квартири що знаходяться за адресою: [ADDRESS]. Вищевказаний об'єкт нерухомості належать їй на праві приватної власності, на підставі Договору дарування квартири, який 12.11.2004 року посвідчено приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу Луганської області Кожемякіним А.А. зареєстрованого у реєстрі за № 8400. Правовстановлюючий документ вона зберігала в своєму робочому кабінеті, який знаходився в приміщені Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕДДА ЛТД» за адресою: місто Луганськ, площа Героїв Великої Вітчизняної Війни, 10-а. У зв'язку із збройним нападом на вищевказане приміщення та його пограбуванням, яке було здійснено 30.05.2014 року особами, які представилися армією південного сходу, було викрадено, зокрема, і правовстановлюючий документ на квартиру, яка належать мені на праві приватної власності. Про факт пограбування [PERSON] звернулась із заявою до Генеральної прокуратури України. Листом Генеральної прокуратури від 10.02.2015 №04/2/4-р15 її було повідомлено, що звернення направлено за належністю до прокуратури Луганської області. Як їй стало відомо, що приватна нотаріальна діяльність приватного нотаріуса Кожемякіна А.А. по Луганському міському нотаріальному округу не була припинена Головним управлінням юстиції у Луганській області. Однак, приватна нотаріальна діяльність Кожемякіна А.А. була зареєстрована іншим головним управлінням юстиції у порядку реєстрації приватної нотаріальної діяльності осіб, які були на момент реєстрації діючими приватними нотаріусами Луганської області, однак, з об'єктивних причин (проведення АТО) не мали можливості належним чином оформити припинення своєї нотаріальної діяльності по нотаріальному округу Луганської області. Документи нотаріального архіву та нотаріального діловодства Кожемякіна А.А. як приватного нотаріуса Луганського міського нотаріального округу не були передані до Луганського обласного державного нотаріального архіву. На сьогодні передача документів до архіву не може бути здійснена з тих підстав, що були зазначені вище. Тому видача дублікатів документів посвідчених приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу Кожемякіним А.А. є неможливою. Таким чином, оскільки, отримання дублікату Договору дарування квартири у нотаріуса та в Архіві не можливо, а керівництво Архівом відповідно до пункту 5 Положення про державний нотаріальний архів затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 18.05.2009 № 870/5 здійснює управління юстиції, то вона звернулась до Головного управління юстиції в Луганській області із заявою про видачу дублікату правовстановлюючого документу, а саме Договору дарування квартири, що знаходяться за адресою: [ADDRESS]. Проте листом від 10.02.2015 року № 1634/11/2.5 Головне управління юстиції у Луганській області відмовило їй у видачі дублікату Договору дарування квартири, що знаходиться за адресою [ADDRESS]. Таким чином, отримання дублікату правовстановлюючого документу на вказану квартиру не в судовому порядку немає можливості. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з'явився, надав суду заяву в якій просить суд розгляд даної справи провести без його участі. На задоволенні заяви наполягає, надвши суду у відповідь на заперечення на позовну заяву додаткові пояснення, а саме відповідача вважає належним, обґрунтовуючи свою позицію доводами викладеними у позовній заяві, прохав суд покласти сплату судового збору на позивача. Представник відповідача - Головного територіального управління юстиції в Луганській області Зубков А.А. в судове засідання не з'явився, надав суду заяву в якій просить суд розгляд даної справи провести за його відсутності та прийняти законне рішення, при цьому в запереченні на позовну заяву прохав визнати Головне територіальне управління юстиції в Луганській області неналежним відповідачем по справі. Суд, беручи до уваги заяву представника позивача про розгляд справи за його відсутності та наполяганні на позові та заяву представника відповідача про розгляд справи за його відсутності на наполяганні на ухваленні законного рішення, дослідивши в судовому засіданні надані докази, оцінивши їх у сукупності, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, всебічно з'ясувавши обставини, на які представник позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги [PERSON] в повному обсязі, оскільки судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири що знаходяться за адресою: [ADDRESS] на підставі Договору дарування квартири, який 12.10.2004 року посвідчено приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу Луганської області Кожемякіним А.А. та зареєстрованого у реєстрі за № 8400. (а.с. 8, 10, 11) 30.05.2014 року у зв'язку із збройним нападом на приміщення Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕДДА ЛТД» за адресою: місто Луганськ, площа Героїв Великої Вітчизняної Війни, 10-а та його пограбуванням, було викрадено, зокрема, і правовстановлюючий документ на квартиру, яка належать [PERSON] на праві приватної власності, що підтверджується заявою до Генеральної прокуратури України. Листом Генеральної прокуратури від 10.02.2015 №04/2/4-р15 де її було повідомлено, що звернення направлено за належністю до прокуратури Луганської області. (а.с.14, 15) Відповідно до частин першої та другої статті 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до пункту 1.1 Глави 22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 у разі втрати або зіпсування документа, посвідченого або виданого нотаріусом, за письмовою заявою осіб, за дорученням яких або щодо яких учинялася нотаріальна дія, нотаріусом видається дублікат утраченого або зіпсованого документа. Згідно частин шостої та сьомої статті 14 Закону України «Про нотаріат» приватний нотаріус зобов'язаний забезпечити зберігання документів нотаріального діловодства та архіву приватного нотаріуса протягом усього строку здійснення ним нотаріальної діяльності. У разі припинення приватної нотаріальної діяльності документи нотаріального діловодства та архіву приватного нотаріуса передаються ним до відповідного державного нотаріального архіву в порядку, встановленому законодавством. В обласних центрах, містах Києві, Сімферополі та Севастополі, відповідно до статті 23 Закону України «Про нотаріат» та пункту 1 Положення про державний нотаріальний архів затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 18.05.2009 № 870/5, засновуються державні нотаріальні архіви (далі - Архів), які є складовою частиною Національного архівного фонду і здійснюють тимчасове (до 75 років) зберігання нотаріальних документів. Згідно пункту 3 Положення про державний нотаріальний архів затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 18.05.2009 № 870/5 Архів створюється і ліквідується Міністерством юстиції України. Відповідно до абзацу двадцять два пункту 10 Положення про державний нотаріальний архів затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 18.05.2009 № 870/5 Архів відповідно до покладених на нього завдань видає дублікати документів, що зберігаються в архіві, за письмовою заявою фізичних та юридичних осіб, за дорученням яких або щодо яких вчинялася нотаріальна дія. Відповідно до пункту 5 Положення про державний нотаріальний архів затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 18.05.2009 № 870/5, керівництво архівом, матеріально - технічне, кадрове забезпечення, а також забезпечення архіву необхідним приміщенням, охороною та обладнанням здійснює управління юстиції. Відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що факти, викладені позивачем в позовній заяві в обґрунтування своїх позовних вимог, а також підтверджені письмовими доказами є достовірними, і сумніву у суду не викликають, визнання права власності не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб, у зв'язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved