Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] на її користь суму основного боргу за договором позики від 26 квітня 2010 року в розмірі 3000 доларів США, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ станом на 22.05.2018 року становить 78 250 грн. 80 коп. та проценти за користування коштами на рівні облікової ставки НБУ в розміні 2 939 доларів США 25 центів, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ станом 22.05.2018 року становить 76 666 грн. 22 коп. В обґрунтування позову зазначила, що 26.04.2010 року між сторонами було укладено усний договір позики, у відповідності до якого позивач передала відповідачу грошову позику в розмірі 3 000 доларів США. Метою отримання позики було залучення коштів для здійснення підприємницької діяльності, пов'язаної з оптовою торгівлею яйцями. В розписці було зазначено, що відповідач зобов'язаний повернути позику по першій вимозі позивача. Станом на сьогодні ці кошти є життєво необхідними для позивача, тому вона 27.04.2018 року звернулася з письмовою вимогою до відповідача про повернення цих коштів. Вимога була надіслана цінним листом з описом вкладення. 12.05.2018 року лист повернувся відправнику у зв'язку із закінченням встановленого терміну зберігання. На сьогодні відповідач не робить жодної спроби виконати умови зобов'язання, будь - який контакт з боржником у позивача відсутній. Відповідач відзив на позовну заяву не надав. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження, тощо) не застосовувалися. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги виходячи з наступного. Згідно ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтями 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо в зобов'язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню в цей термін. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми . Як вбачається з розписки, яка написана власноруч відповідачем, [PERSON] 24.04.2010 р. взяв у [PERSON] грошові кошти в сумі 3000 доларів США з поверненням за вимогою. Відповідно до ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.. Позивач звернулася з письмовою вимогою до [PERSON] про повернення. Вимога була направлена на адресу вказану в розписці: [ADDRESS]. Вимога була надіслана цінним листом № 6100137800159 з описом вкладення. 12 травня 2018 року лист повернувся відправнику у зв'язку із закінченням встановленого терміну зберігання. Зазначене підтверджується описом вкладення, накладною, фіскальним чеком та вимогою. (а.с.21-28) На підставі викладеного, суд вважає, що позовна заява в частині стягнення суми боргу за договору позики підлягає задоволенню. Позивач в позовній заяві також просить стягнути з відповідача на її користь проценти за користування коштами на рівні облікової ставки НБУ в розміні 2 939 доларів США 25 центів, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ станом 22.05.2018 року становить 76 666 грн. 22 коп. Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Позивачем надано розрахунок з якого вбачається, що за період з 27.04.2010 р. по 25.04.2018 р. розмір процентів складає 2939,25 доларів США. Таким чином суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача суму позики у розмірі 3 000 доларів США та проценти за користування позикою у розмірі 2 939 доларів США 25 центів, а разом 5939 доларів США 25 центів. За курсом НБУ станом на 22.05.2018 року 5939 доларів США 25 центів в гривневому еквіваленті становить 154 917 грн. 10 коп. Судові витрати розподілити відповідно до ст. 141 ЦПК України На підставі викладенного,

Outcome: approved