Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-24 00:00:00

Позивач звернулися до суду з позовом до ПАТ «Український промисловий банк» про розірвання договору. В обґрунтування позовних вимог позивачі посилаються на те, що 06.12.2007 позивач уклав кредитний договір №2091/ФКВ-07 з ТОВ «Український промисловий банк», правонаступником якого є ПАТ «Український промисловий банк», та отримав 72000,00 доларів США строком на 300 місяців. Виконати вказані кредитні зобов'язання не зміг по причині виникнення інфляційного процесу, який супроводжувався обвалом національної валюти - гривни. Позивач, вважає, що кредитний договір має бути розірваним судом, так як він не відповідає вимогам Закону України «Про захист прав споживачів», Правилам надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту. Посилаючись на дані обставини, позивач просив розірвати кредитний договір №2091/ФКВ-07 від 06.12.2007. В судове засідання представник позивача не з?явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, просив задовольнити позовні вимоги з наведених підстав. В судове засідання представник відповідача не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника позивача та відповідача, та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечує проти такого порядку розгляду справи. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 06.12.2007 позивач уклав кредитний договір №2091/ФКВ-07 з ТОВ «Український промисловий банк», правонаступником якого є ПАТ «Український промисловий банк», та отримав 72000,00 доларів США строком на 300 місяців. В позовній заяві, позивач посилаються на те, що виконати вказані кредитні зобов'язання не зміг по причині виникнення інфляційного процесу, який супроводжувався обвалом національної валюти - гривни та на те, що кредитний договір має бути розірваним судом, так як він не відповідає вимогам Закону України «Про захист прав споживачів», Правилам надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту. Разом з тим, відповідно до п. 7.1 договору, сторони погодили, що шляхом підписання цього договору, позичальник підтверджує факт письмового ознайомлення з умовами кредитування банку та отримання копії відповідного листа-повідомлення про умови кредитування банку, за якими надається цей кредит. А також підтверджує те, що уважно ознайомився із змістом цього договору, всі умови цього договору зрозумів, повністю з ними згоден, заперечень, зауважень та запитань не має, та зобов'язується їх дотримуватися та виконувати. Крім того, згідно п. 7.9 договору, шляхом підписання цього договору, позичальник підтверджує, що укладаючи цей договір, він не знаходиться під впливом омани, насильства, погрози, зловмисної дії або збігу важких обставин. Поруч з наведеним, п. 5.1 передбачено, що сторони несуть відповідальність за невиконання та/або неналежне виконання умов цього договору, в порядку передбаченому чинним законодавством України. Також, слід зазначити, що згідно п. 7.3 договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання сторонами взаємних зобов?язань. Статтею 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Крім того, згідно статті 627 ЦК України та відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до статті 628 ЦК України визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ст. 526 та 527 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти зобов'язання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 60 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 1 ст. 3 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 ст. 15 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Проаналізувавши зазначені норми закону та зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що в судовому засіданні не знайшов свого підтвердження факт порушення прав позивача, позивачем не надано доказів наявності протиправності діяння чи без діяння відповідачів, представником позивача та позивачами не надано жодного доказу того, що існують підстави для розірвання кредитного договору №2091/ФКВ-07 від 06.12.2007, а тому у задоволенні позовної заяви, слід відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed