Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Тульчинського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про скасування арешту на майно, мотивуючи свої вимоги тим, що її батько [PERSON] відповідно до договору купівлі-продажу являвся власником житлового будинку №23 по вул. Маліновського в м. Тульчині та власником земельних ділянок, розташованих по вул. Маліновського №23 м. Тульчині: - площею 0,0768 га, кадастровий номер 0524310100:01:018:0114, призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; - - площею 0,0232 га, кадастровий номер 0524310100:01:018:0107, призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; - площею 0,0232 га, кадастровий номер 0524310100:01:018:0113, призначеної для ведення особистого селянського господарства. 06.02.2016 її батько [PERSON] помер і після його смерті відкрилася спадщина за законом на усе його майно. Вона являється єдиним спадкоємцем першої черги за законом майна її батька і спадщину вона прийняла та після спливу шести місяців після смерті батька звернулася в Тульчинську державну нотаріальну контору з метою оформлення спадкового майна на своє імя. Однак вияснилося, що на все рухоме та нерухоме майно її батька постановою про відкриття виконавчого провадження №33706898 від 01.08.2012 державним виконавцем відділу ДВС Тульчинського РУЮ [PERSON] накладено арешт, а тому оформити своє право власності на спадкове майно батька вона не може. Тому вона звернулася в Тульчинський районний відділ ДВС головного територіального управління юстиції у Вінницькій області для вирішення питання про зняття арешту. Але їй було письмово повідомлено, що виконавчих проваджень відносно її батька [PERSON] немає, а тому надати копії документів Тульчинський районний відділ ДВС головного територіального управління юстиції у Вінницькій області та зняти арешт із майна вони не можуть. Оскільки відносно її батька відсутні виконавчі провадження, необхідність в арешті його рухомого та нерухомого майна відпала, а тому арешт на все його рухоме та нерухоме майно необхідно зняти. В звязку з даними обставинами вона змушена звернутися до суду з даним позовом. Просить скасувати арешт на все рухоме та нерухоме майно [PERSON], який було накладено постановою про відкриття виконавчого провадження №33706898 від 01.08.2012р. державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Тульчинського районного управління юстиції [PERSON]. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримує. На задоволенні позову наполягає. Відповідач - представник Тульчинського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області в судове засідання не зявився. Направив суду заяву в якій просить справу розглянути в його відсутність. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника відповідача, на підставі наявних в матеріалах справи доказах. Заслухавши позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що є підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки вимоги позивача є законними та достатньо вмотивованими і ґрунтуються на наявних у справі доказах. В судовому засіданні встановлено, що 06.02.2016 помер [PERSON], який в свою чергу являвся батьком позивача, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія І-АМ №347951 (а.с.7), копією свідоцтва про народження серія ІІІ-АМ №449403 (а.с.8), копією свідоцтва про шлюб серія І-АМ №015960 (а.с.9), згідно якого позивач уклала шлюб з [PERSON] та змінила своє дівоче прізвище з [PERSON] на Данилюк. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за законом на усе його майно. Позивач являється єдиним спадкоємцем першої черги за законом майна її батька і спадщину вона прийняла. [PERSON] являвся власником житлового будинку №23 по вул. Маліновського в м. Тульчині та власником земельних ділянок площею 0,0768 га (кадастровий номер 0524310100:01:018:0114), площею 0,0232 га (кадастровий номер 0524310100:01:018:0107), призначених для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та земельної ділянки площею 0,0232 га (кадастровий номер 0524310100:01:018:0113), призначеної для ведення особистого селянського господарства, розташованих по вул. Маліновського №23 м. Тульчині, що підтверджується копією договору купівлі-продажу будинку від 24.06.1997 (а.с.20), копіями свідоцтв про право власності від 13.10.2015 серій СТВ 141042, СТВ 141041, СТВ 141043 (а.с.10, 12, 14) та копіями витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності серій ЕКМ №026530, ЕКМ №026528, ЕКМ №026532 (а.с.11, 13, 15). Судом встановлено, що постановою про відкриття виконавчого провадження №33706898 від 01.08.2012 відділу державної виконавчої служби Тульчинського районного управління юстиції був накладений арешт на все рухоме та нерухоме майно належне [PERSON]В на праві власності, що підтверджується копією витягу щодо обтяження на обєкт нерухомого майна від 16.08.2016 (а.с.5) та копією витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна від 12.09.2012 (а.с.6). З метою зняття арешту позивач звернулась до Тульчинського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області з заявою щодо скасування арешту. Листом від 17.08.2016 (а.с.16) відповідач повідомив позивача, що виконавче провадження, в рамках якого був накладений арешт, було знищено у відповідності до наказу Міністерства юстиції України від 25.12.2008 №2274/5 про затвердження «Порядку роботи з документами в органах ДВС» в звязку з закінченням терміну його зберігання. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. За змістом ст. ст.1216,1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно дост. 1261 ЦК Україниу першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, позивач набула право звернення до суду з вказаним позовом, як спадкоємець померлого власника арештованого майна. Статтею 41 Конституції України\~визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійснені лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно\~ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження»\~особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно до\~ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження»\~у разі закінчення виконавчого провадження арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Згідно п.9.9 «Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008 № 2274/5, строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 (три) роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить 1 (один) рік. У матеріалах справи відсутні докази про те, що на даний час існує потреба в арешті вищезазначеного майна На час розгляду справи виконавче провадження знищено в звязку з закінченням терміну його зберігання відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 25.12.2008 № 2274/5 «Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби», що вказує на незаконність перебування майна під арештом, однак унеможливлює звільнення майна з-під арешту у позасудовому порядку. Таким чином, зважаючи на встановлені судом обставини та враховуючи наявність накладеного арешту на майно спадкодавця [PERSON], неможливість скасування арешту в позасудовому порядку та оскільки позивач в іншій спосіб, крім звернення до суду з позовом про зняття арешту захистити своє порушене право не може, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та необхідність захисту їх права шляхом скасування такого арешту, а відтак і про задоволення позову. На підставі наведеного,

Outcome: approved