Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом в якому посилається на ті обставини, що вона перебувала у шлюбі з [PERSON]. Від даного шлюбу, [INFO] народився син - [PERSON] 12.04.1973р. шлюбні відносини між ними було розірвано. [INFO]. колишній чоловік - [PERSON] помер. З 1994р. [PERSON] проживав у незареєстрованому шлюбі з гр..[PERSON], з якою зареєстрував шлюбні відносини в 2012-2013рр. Згідно зі свідоцтвом про право особистої власності на домобудівлю від 17.04.1979р., померлому належав будинок [ADDRESS]. За вказаною адресою зареєстровані були їх син та колишній чоловік. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді зазначеного майна. Про дату смерті чоловіка ні вона, а ні син не знали, а дізналася вона коли прийшла сповістити чоловіка про смерть сина, який помер [INFO] Оскільки син, за законом являвся спадкоємцем першої черги, після померлого батька, вона, як спадкоємиця після померлого сина, звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, де їй повідомили, що перед смертю колишній чоловік склав заповіт на користь своєї дружини - [PERSON], яким заповідав усе належне їй майно в разі його смерті. Вважає, що заповіт складався під-час хвороби [PERSON], яка не давала йому усвідомлення значення своїх дій. В останні роки він страждав на розлад опорно-рухової системи, почастішали випадки не сприйняття дійсних подій, в зв,язку з тим, що він потребував медичної допомоги, але вона йому не надавалась відповідачкою, яка постійно погрожувала йому розправою під час сварок, розпиття спиртних напоїв родичами відповідачки. За таких обставин він не міг правильно розуміти своїх дій та дійсно виявити своє волевиявлення відносно належного йому майна. З сином померлий підтримував дружні стосунки і мав намір заповідати належне йому майно синові, однак відповідач перешкоджала їм у спілкуванні, не пускала сина до батька. Просить визнати заповіт [PERSON] на користь [PERSON] не дійсним. В судовому засіданні позичка та її представник підтримали позовні вимоги, просили позов задовольнити з підстав викладених у позові. Відповідач та її представник позовні вимоги не визнали, посилаючись на те, що померлий не мав фізичних та розумових вад при складанні заповіту. Він чітко усвідомлював те, що він робить, оскільки не мав захворювань, які б перешкоджали йому розуміти значення своїх дій. Складання заповіту на користь дружини, це його вільне і беззаперечне волевиявлення, оскільки дружина доглядала його, піклувалась за ним. З сином він майже не підтримував стосунки, оскільки останній зловживав спиртними напоями. Просять в позові відмовити за необгрунтованністю. Вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов задоволенню не підлягає з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] являється колишньою дружиною [PERSON], померлого [INFO] / свідоцтво про смерть серія [NUMBER]/ та матір,ю [PERSON], померлого [INFO] / свідоцтво про смерть серія [NUMBER]/. Відповідач за позовом - [PERSON] являється дружиною померлого [PERSON] / свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] від 11.09.1999 року/. Згідно свідоцтва про право власності на домоволодіння від 17.04.1979 року, [PERSON] належало домоволодіння [ADDRESS] За час життя, а саме 18.11.2013р. [PERSON] склав заповіт, яким заповідав належний йому будинок, у разі смерті, своїй дружині - [PERSON] Позивач у судовому засіданні посилається на те, що даний заповіт є недійсним, оскільки він складений в порушення норм діючого законодавства, а саме не було вільного волевиявлення його учасника, [PERSON] через розлад здоров,я не усвідомлював значення своїх дій не міг керувати ними, тобто заповіт був складений під впливом обману, помилки. Однак, суд не може погодитись з доводами позивача, оскільки вони не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Так, судом встановлено, що [PERSON] помер від хронічної серцевої недостатності. Доказів про те, що померлий мав розумовий розлад здоров,я , чи тяжку хворобу, яка б заважала йому правильно сприймати свої рішення та дії відповідачем суду не надано. Крім цього, допитана у якості свідка приватний нотаріус [PERSON] суду показала, що вона була запрошена [PERSON]до свого помешкання, для складання чоловіком заповіту. Крім неї були запрошені два свідка, які засвідчили волевиявлення [PERSON] в заповіті та прочитали його в голос. Вона перед складанням заповіту пересвідчилась у дієздатності заповідальника, ніяких сумнівів в його дієздатності та розумінні, що він має намір зробити у неї не виникло. [PERSON] на момент складання заповіту був лежачий у зв,язку з хворобою опорно-рухового апарату, відповідав на її запитання чітко і стверджено. Спілкувалася вона з ним без сторонніх осіб, він заявив, що хоче скласти заповіт на свою дружину. З огляду на кімнату, де знаходився заповідальник, можна було зробити висновки, що за ним добре доглядають, кімната охайна та прибрана, постіль чиста. Після складання заповіту [PERSON] був прочитаний текст, з яким він погодився, після чого він попросив гр..[PERSON] підписати його замість нього, оскільки йому було тяжко писати. Ніякого тиску з боку дружини, щодо складання заповіту не було. Свідки [PERSON] та [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні показали, що вони являються друзями та сусідами сім,ї [PERSON]. В листопаді 2013року вони були запрошені останньою як свідки при складанні чоловіком [PERSON] заповіту. Нотаріус приїхала за місцем проживання [PERSON], який на той час не міг пересуватися, а був прикутий до ліжка. Нотаріус попросила залишити всіх кімнату і осталася з [PERSON] на одинці. Вони спілкувалися деякий час, а потім нотаріус склала заповіт на двох мовах, за їх проханням. Заповіт був вголос ними прочитаний з яким погодився [PERSON], за останнього в заповіті розписалася [PERSON], за його проханням, вони теж поставили свої підписи, засвідчуючи його правомірність. Померлий заповідав усе своє майно дружині, яка за ним доглядала, піклувалася, довгий час прожила в шлюбі. Розмов про те, що він має намір заповідати майно сину не було. Син зловживав спиртними напоями, вони майже не спілкувалися. Ніякого впливу з боку дружини на померлого не було. [PERSON] на момент складання заповіту був дієздатним і розумів значення всіх його дій. Він чітко висловлював своє волевиявлення, щодо належного йому майна. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] суд не находить, оскільки заповіт складений відповідно до вимог ст..203 ЦК України, відповідає волевиявленню заповідальника. Позивачем в свою чергу не представлено суду доказів які б давали підстави, для визнання заповіту недійсним.

Outcome: dismissed