Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою і просить стягнути з відповідача аліменти на її користь в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею 23-х років, але не більше строку навчання - 30.06.2023, мотивуючи тим, що відповідач сплачував аліменти до досягнення нею повноліття. На даний час вона навчається в Державному університеті «Житомирська політехніка», на контрактній основі відповідно до договору про надання освітніх послуг. Форма навчання - денна. Термін закінчення навчання - 30.06.2023. Вартість навчання за чотири роки становить 67600 грн., тобто вартість освітньої послуги за кожний навчальний рік становить 16900 грн.. Вона проживає в гуртожитку, вартість проживання в якому за навчальний рік становить 5000 грн.. В зв`язку з навчанням потребує матеріальної допомоги, так як стипендії не отримує і гостро потребує коштів для проживання, харчування, придбання необхідних матеріалів для навчання, одягу, а також для витрат на проїзд з місця навчання (м. Житомир) до місця проживання - м.Овруч Житомирської області. Загальновідомими є ті обставини, що дитина має щоденну потребу в їжі, одязі, коштах на хоча б елементарні засоби гігієни, проїзд. Відповідач на її утримання матеріальної допомоги не надає, а мати самостійно утримувати її не в змозі. Розгляд справи проводиться відповідно до положень ст.279 ЦПК України в порядку, спрощеного провадження, з повідомленням сторін. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав з підстав викладених у позові. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча своєчасно та належним чином, відповідно до положень ст.ст. 128-130 ЦПК України, повідомлявся про час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням. Відзив на позов відповідач до суду не надав. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, визначених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.ч. 5-6 ст.81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В ст.89 ЦПК України законодавець закріпив, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є дочкою відповідача, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 02.01.2003 (а.с.7). З довідки Державного університету «Житомирська політехніка» №303/2020 від 04.12.2020 вбачається, що [PERSON] є студенткою 2-го курсу навчання факультету публічного управління та права Державного університету Житомирського державного університету «Житомирська політехніка», денної форми навчання на контрактній основі. Термін навчання з 01.09.2019 по 30.06.2023 (а.с.8). Копія договору про надання освітніх послуг між Державним університетом «Житомирська політехніка» та фізичною (юридичною) особою підтверджує, що позивачка навчається на платній основі і вартість навчання становить 67600 гривень, тобто 16900 гривень за рік (а.с.13-16). Копія договору на тимчасове проживання в студентському гуртожитку Державного університету «Житомирська політехніка» та фізичною особою, в свою чергу підтверджує, що вартість проживання позивачки в гуртожитку становить 6000 гривень в рік. (а.с.11-12). Довідка про відсутність індивідуальних відомостей про особу Пенсійного фонду України від 07.12.2020 та відомість з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків ДПС України про суми виплачених доходів Головного управління ДПС у Житомирській області №397108/06-30-55-72-03 від 04.12.2020 свідчать про відсутність у неї будь-яких інших доходів (а.с.9-10). Копії квитанцій (а.с.17-23) підтверджують факт оплати вартості навчання та проживання позивачем. Враховуючи, що [PERSON] крім затрат на оплату навчання, потребує також і затрат на проживання, харчування, придбання приналежностей для навчання, одягу, проїзду, що є загальновідомим, суд вважає, що вона потребує матеріальної допомоги. Відповідачем, в свою чергу, не надано доказів, які б свідчили про його неспроможність надавати матеріальну допомогу донці в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), а тому наявні правові підстави для задоволення позову. Відповідно до ст.191 СК України аліменти присуджуються з дня подачі заяви в суд. Аналізуючи зміст ст.ст.198, 199 та 200 СК України, в яких передбачено обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги, суд вважає, що встановлений ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину в розмірі не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, не може бути застосований до гл.16 СК України, оскільки це буде суперечити положенням вищезазначених статей, а саме, що батьки повинні утримувати повнолітніх дітей тільки при умові, що вони можуть надавати матеріальну допомогу (наприклад отримують заробітну плату чи мають (можуть мати) інше джерело доходів). Від сплати судового збору позивач звільнена на підставі п.3 ч. 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 908 грн. 00 коп. в доход держави.

Outcome: approved