Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-10 00:00:00

Позивачі 19.11.2020 року звернулися до суду з вищевказаним позовом, який обґрунтовують тим, що [INFO] померла їх мати, [PERSON] , до складу спадкової маси після смерті якої увійшло право власності на два житлових будинки і п`ять земельних ділянок, розташованих в с. Підгірне та в с. Верхня Білка, Пустомитівського району Львівської області. Своїм майном на випадок смерті [PERSON] розпорядилася, склавши 28.01.2003 року заповіт, яким, все майно, яке знаходиться в с Верхня Білка, Пустомитівського району заповіла своєму синові, [PERSON] , а все майно, яке знаходиться в с. Підгірне, Пустомитівського районузаповіла своїй дочці, [PERSON] . Позивачі постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, протягом шести місяців після відкриття спадщини не заявляли про відмову від такої, а тому вважаються такими, що прийняли спадщину. Спадкоємці які б мали право на обов`язкову частку у спадщині [PERSON] , незалежно від змісту заповіту, відсутні. Однак вони не можуть реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку оскільки втрачені оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно. З цих підстав просять позов задовольнити. У судове засідання позивачі не з`явилися, подали заяву про розгляд справи у їх відсутності, в якій зазначили, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять такі задовольнити. Представник відповідача - Верхньобілківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області в судове засідання не з`явився, однак подав відзив на позов в якому зазначив, що просить проводи при розгляд справи у його відсутності, при прийнятті рішення покладається на суд. Згідно ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Так як всі учасники справи не явилися в судове засідання, фіксування судового засідання технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснюється. Повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, які підтверджені дослідженими в судовому засіданні доказами в їх сукупності, відповідно та з дотриманням норм матеріального та процесуального права суд вважає, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яке видане 24.02.2020 року. [PERSON] своєю власністю на випадок смерті розпорядилася, склавши 28.01.2003 року заповіт відповідно до якого, все майно, яке знаходиться в с. Верхня Білка, Пустомитівського району Львівської області заповіла у власність своєму сину - [PERSON] , а все майно, яке знаходиться в с. Підгірне, Пустомитівського району Львівської області заповіла у власність дочці - [PERSON] . Даний заповіт посвідчений секретарем Верхньобілківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області та зареєстрований в реєстрі 28.01.2003 року за № 2, дані про можливу зміну чи скасування заповіту, відсутні. Враховуючи зазначене, спадкування після смерті [PERSON] відбувається за заповітом згідно ст.1233 ЦК України. До складу спадкової маси після смерті [PERSON] , у відповідності до ст. 1218 ЦК України, увійшло право власності на - житловий будинок в [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 10.01.2006 року; - житловий будинок в [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на майно серії [NUMBER] від 13.02.2012 року; - земельну ділянку площею 0,2012 га, цільове призначення якої будівництво і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована в с. Підгірне, Пустомитівського району Львівської області, кадастровий № 4623684000:02:001:0102, що належала [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 520672; - земельну ділянку площею 0,1586 га, цільове призначення якої ведення особистого селянського господарства, яка розташована в с. Підгірне, Пустомитівського району Львівської області, кадастровий № 4623684000:02:001:0103, що належала [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 520673; - земельну ділянку площею 0,1624 га, цільове призначення якої будівництво і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована в с. Верхня Білка, Пустомитівського району Львівської області кадастровий № 4623680800:01:001:0111, що належала [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 751576; - земельну ділянку площею 0,2400 га, цільове призначення якої ведення особистого селянського господарства, яка розташована в с. Верхня Білка, Пустомитівського району Львівської області, кадастровий № 4623680800:01:001:0112 що належала [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 751575; - земельну ділянку площею 1,1554 га, цільове призначення якої ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Верхньобілківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, та складається з двох земельних ділянок: площею 0,7257га, кадастровий № 4623680800:09:000:0058 та земельної ділянки площею 0,4297 га, кадастровий № 4623680800:07:000:0128, що належала [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛВ № 067465. Згідно ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За змістом норм статей 1268 - 1269 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того, чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Так, відповідно до частини 1 ст. 1269 ЦК спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. З довідки Миклашівського старостинського округу Підберізцівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області № 461 від 24.09.2020 року , слідує що [PERSON] до дня своєї смерті [INFO] , проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] . Разом з нею проживали без реєстрації її син, [PERSON] , [INFO] , та дочка [PERSON] , [INFO] . Таким чином судом встановлено, що позивачі являються спадкоємцями за заповітом майна померлої матері, [PERSON] , які прийняли в порядку спадкування належне померлій вказане вище майно, шляхом постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, тобто набули право власності на таке, проте не мають можливості здійснити своє право на спадкування в позасудовому порядку із-за втрати оригіналів правовстановлюючих документів. Спадкоємці, які у відповідності до вимог ст. 1241 ЦПК України, мали б право на обов`язкову частку у спадщині [PERSON] відсутні. Статтями 328, ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Статтею 16 Цивільного кодексу України, передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту прав та законних інтересів особи є визнання права. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Приписами ст.328 ч.2 ЦК України встановлено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За вказаних вище обставин, беручи до уваги те, що спадкодавець з підстав, що не заборонені законом, а отже правомірно набув право власності на спадкове майно; те, що позивачі на час смерті спадкодавця постійно проживали разом з ним у зв`язку з чим прийняла спадщину; те, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку; суд прийшов до висновку, що заявлені позивачами позовні вимоги підставні та підлягають задоволенню.

Outcome: approved