Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Святошинського районного ВДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління МЮ (м. Київ) про стягнення грошових коштів в загальній сумі 787 579,16 грн. з якої 531 050,00 грн. - безпідставно набуті грошові кошти; 66 519.47 грн. -три відсотки річних та 190 009,69 грн. -інфляційні втрати та судові витрати. В обгрунтування позовних вимог посилалася на те, що на примусовому виконанні у ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві перебувало виконавче провадження № 28973976 з примусового виконання виконавчого напису № 3293 від 22.06.2011р. про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Український інноваційний банк» у розмірі 782 837,65 грн. 23.04.2012р. відбулися прилюдні торги з реалізації належної [PERSON] (боржнику) квартири за результатами проведення яких, переможцем стала [PERSON] 26.04.2012р. згідно протоколу № 1012049/1 [PERSON] відповідно до платіжного доручення № 1 від 26.04.2012р. сплатила кошти у розмірі 531 050,00 грн. За результатами торгів, державним виконавцем складено акт № 352/19 від 27.04.2012р. про прилюдні торги з продажу [ADDRESS] , затверджений начальником ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві 27.04.2012р. рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 19.01.2016р. у справі № 759/18852/14-ц, яке залишене без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 19.01.2016р. визнано незаконним акт № 352/19 від 27.04.2012р. державного виконавця про прилюдні торги з продажу квартири [ADDRESS] ; визнано недійсним свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів, видане 27.04.2012р. ; витребувано з володіння [PERSON] на користь [PERSON] вказану квартиру. Постановою Касаційного цивільного суду ВС від 12.12.2018р. рішення Святошинського районного суду м. Києва та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 19.01.2016р. залишено без змін. Зазначає, що сторонами договору купівлі-продажу, оформлено за результатами проведених електронних торгів, є продавець - державна виконавча служба Святошинського РУЮ у м. Києві та покупець [PERSON] 26.04.2012р. згідно платіжного доручення № 1 від 26.04.2012р. [PERSON] на депозит ВДВС Святошинського РУЮ в м. Києві перераховано кошти у розмірі 531 050,00 грн. та такі кошти перераховано без відповідної на те правової підстави Святошинський районний ВДВС у м. Києві Центрального МЮ (м. Київ), як правонаступник ДВС Святошинського РУЮ у м. Києві зобов`язаний повернути [PERSON] безпідставно сплачені кошти у розмірі 531 050,00 грн. Крім того, у відповідності до статті 625 ЦК України просить стягнути інфляційні нарахування та 3 % річних. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 14. 05.2021р. відкрито провадження у справі за вказаним позовом у порядку загального позовного провадження. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 27.09.2020р. закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача в судове засідання не з`явився про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надав до суду заяву про розгляд справи без його участі та задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача в судове засідання не з`явився про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надав відзив на позовну заяву в якому зазначив, що Святошинський РВДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління МЮ (м. Київ) є бюджетною неприбутковою установою. Кошти отримані від реалізації майна на прилюдних торгах перераховуються Відділом стягувачу згідно виконавчого документу. Отже, ознака «безпідставності» отримання коштів у даному випадку відсутня, адже гроші були набуті за існування достатніх правових підстав,у спосіб, що не суперечить цивільному законодавству, з метою його перерахунку на рахунок стягувача ПАТ «Український інноваційний банк» правонаступником якого є ПАТ «Українська інноваційна компанія», згідно книги обліку депозитних сум за травень 2012р. Просить у задоволенні позову відмовити. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 23.04.2012 року відбулися прилюдні торги з реалізації належної [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] квартири [ADDRESS] , за результатами проведення яких переможцем стала [PERSON] . Відповідно до платіжного доручення № 1 від 26.04.2012р. [PERSON] здійснила оплату на рахунок ВДВС Святошинського РУЮ в м. Києві 531050,00 грн. (оплата за майно згідно протоколу № 1012049/1)/а.с.34/ [PERSON] повністю виконано свої обов`язки як покупця майна та сплачено всі належні кошти, що підтверджено матеріалами справи. Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 18.07. 2012 р. виконавчий напис нотаріуса, зареєстрований у реєстрі за №3293 на договорі іпотеки нерухомого майна від 30.09.2008 року про стягнення з позивача грошових коштів у розмірі 782 837 грн. 65 коп. суми боргу за кредитною угодою №748 від 30.09.2008 року визнано таким, що не підлягає виконанню/а.с.11-15/. Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 19.01.2016р. визнано незаконним акт №352/19 від 27.04.2012 року державного виконавця про прилюдні торги з продажу квартири [ADDRESS] , затвердженого начальником відділу державної виконавчої служби Святошинського РУЮ у м.Києві 27.04.2012 року; визнано недійсним свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів, видане, 04.05.2012 року і зареєстроване у реєстрі за №305, приватним нотаріусом КМНО Т.Тарасюком, яким посвідчено право власності [PERSON] на трикімнатну квартиру [ADDRESS] і належала [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на праві власності, згідно свідоцтва від 26.03.1998 року виданого Головним Управлінням житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації від 26.03.1998 року серія [NUMBER] та витребувано з володіння [PERSON] на користь [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] квартиру , що знаходиться у [ADDRESS] /а.с.16-18/. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 19.01.2017р. вищевказане рішення суду залишено без змін/а.с.19-24/. Постановою Верховного Суду від 12.12.2018р. рішення Святошинського районного суду м. Києві від 19.01.2016р. та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 19.01.2017р. залишено без змін/а.с.25-33/. Судом встановлено, що [PERSON] звернулась до Господарського суду Луганської області з позовом до ПАТ «Українська інноваційна компанія» про стягнення 531 050,00 грн. Рішенням Господарського суду Луганської області від 09.02.2021р. відмовлено у задоволенні позову [PERSON] з підстав до неналежного відповідача ПАТ «Українська інноваційна компанія»/а.с.36-46/. Відповідно до ч.1 ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження» вказує на те, що реалізація арештованого майна, крім майна, вилученого з обігу згідно із законом, та майна, зазначеного в ч.8 ст.57 цього Закону, здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах. Згідно з п.3.1 Тимчасового положення орган державної виконавчої служби укладає із спеціалізованою організацією договір, яким доручає реалізацію майна спеціалізованій організації за визначену винагороду за надані послуги з реалізації арештованого майна, яка встановлюється у відсотковому відношенні до продажної ціни лота. Відповідно до Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 16 квітня 2014 року № 656/5 (який діяв на момент проведення електронних торгів), визначено процедуру проведення електронних торгів. Згідно п. 1 розділу 1 Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, електронні торги - прилюдні торги (аукціон), що здійснюються в електронній формі в Системі. Гарантійний внесок - грошовий завдаток, зарахований на рахунок Організатора, який за одним лотом сплачує фізична або юридична особа - учасник електронних торгів, розмір якого визначений, виходячи зі стартової ціни лота, та дорівнює сумі винагороди організатору електронних торгів за надані ним послуги з реалізації майна. Організатор - державне підприємство, яке належить до сфери управління Міністерства юстиції України та уповноважене відповідно до законодавства на забезпечення здійснення заходів із створення та супроводження програмного забезпечення Системи, технологічного забезпечення, збереження та захисту даних, що містяться у Системі, здійснення організації та проведення електронних торгів, забезпечення збереження майна, виконання інших функцій, передбачених цим Порядком. Згідно п. 1,2 розділу 9 Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, на підставі копії протоколу переможець електронних торгів протягом десяти банківських днів з дня формування протоколу здійснює розрахунки за придбане на електронних торгах майно в такому порядку: зазначена в протоколі електронних торгів сума коштів, яка дорівнює різниці між ціною продажу придбаного лота і сумою винагороди Організатору за цим лотом, перераховується переможцем на рахунок органу державної виконавчої служби; сума гарантійного внеску, зарахованого на рахунок Організатора, визнається частиною оплати переможцем придбаного ним на електронних торгах майна і залишається Організатору в рахунок оплати наданих ним послуг з проведення електронних торгів; різниця між сумою гарантійного внеску та сумою винагороди Організатору перераховується переможцем на рахунок Організатора, у разі якщо майно реалізовано за ціною, вищою від стартової. Гарантійний внесок переможця електронних торгів зараховується до ціни продажу. П. 4 розділу 9 Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, вказує на те, що після повного розрахунку переможця за придбане майно на підставі протоколу про проведення електронних торгів та копій документів, що підтверджують розрахунок за придбане майно, державний виконавець протягом п`яти робочих днів складає акт про проведені електронні торги або акт про реалізацію предмета іпотеки і затверджує його у начальника відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Не пізніше наступного робочого дня з дня затвердження акта про проведені електронні торги державний виконавець виносить постанову про зняття арешту з реалізованого майна, накладеного органами державної виконавчої служби (крім арешту, накладеного на виконання рішення суду про вжиття заходів для забезпечення позову). Копії постанови державного виконавця про зняття арешту з реалізованого майна надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення переможцю та відповідному органу (установі) для зняття арешту. В п. 8 розділу 9 Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, зазначено, що акт про проведені електронні торги є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, у випадках, передбачених законодавством. У випадку придбання нерухомого майна документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, є свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, яке видається нотаріусом на підставі акта про проведені електронні торги. Судом встановлено, що продавцем квартири [ADDRESS] , що підтверджується перерахуванням [PERSON] коштів у розмірі 531050,00 грн. Частинами 1-3 статті 203 ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, тому така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, що встановлені частинами першою-третьою та шостою статті 203 ЦК України. Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24 жовтня 2012 року у справі № 6-116цс12. Відповідно до вимог статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а у разі неможливості такого повернення, зокрема, тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Якщо у зв`язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною. Підпунктом 2 пункту 2 статті 22 ЦК України вказано, що збитками є як реальні збитки, так і доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). За змістом частин першої та другої статті 216 ЦК України правовими наслідками недійсності правочину є реституція (основний наслідок) та відшкодування збитків (додатковий наслідок). Наслідком визнання результату прилюдних торгів, яким фактично є оформлений у вигляді протоколу про результати торгів договір купівлі-продажу, недійсним є повернення сторін договору купівлі-продажу продавця і покупця - до первісного стану, тобто реституція як спосіб захисту, що характерний для зобов`язальних відносин. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що з Святошинського районного ВДВС у м. Києві Центрального МЮ (м. Київ)(правонаступник ДВС Святошинського РУЮ у м. Києві) як з продавця арештованого майна, реалізованого на прилюдних торгах 23.04.2012 року, для поновлення порушених майнових прав позивача та приведення їх до стану, що існував на момент вчинення дії, якою заподіяно шкоди, вважає, що на користь покупця [PERSON] підлягає стягненню 531 050,00 грн. Крім того, відповідно до ч. 1,2 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема окремі види зобов`язань. Враховуючи, що між Святошинського районного ВДВС у м. Києві Центрального МЮ (м. Київ)(правонаступник ДВС Святошинського РУЮ у м. Києві) та [PERSON] виникло грошове зобов`язання з повернення сплаченої суми коштів за результатами придбання майна на електронних торгах, суд приходить до висновку про стягнення з виконавчої служби 3 % річних у розмірі 66 519,47 грн. та інфляційних втрат за порушення зобов`язання у розмірі 190 009,69 грн. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 7 875,79 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved