Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-11 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з позовом до Першої Луганської міської державної нотаріальної контори про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом зняття арешту та вилучення запису з реєстру. В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначили, що відповідно до свідоцтва про право власності від 05.04.1994 року, виданого відділом по приватизації житлового фонду Луганської міської ради, їм належить у рівних частках по 1/4 кожному квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS] . У 2019 році вони звернулися до приватного нотаріуса з метою нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу вищезазначеної квартири. Однак, при здійсненні перевірки в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна був виявлений запис про заборону відчуження (арешт) вищезазначеної квартири. Дана заборона була зареєстрована 10.01.2006 року реєстратором Першою Луганською державною нотаріальною конторою на підставі ухвали Нарсуду Ленінського району м. Луганська від 18.07.2001. При цьому запис про обтяження не містить номеру ухвали суду, на підставі якої було накладено обтяження, що робить неможливим дізнатися про причини накладення арешту та будь-яку інформацію щодо справи, при розгляді якої була постановлена відповідна ухвала судом. Крім того, народні суди не існують на території України у зв`язку з судовою реформою 1992-1994 р.р., а запис про обтяження містить інформацію про ухвалу народного суду, постановлену у 2001 році. 16.04.2020 року позивачами на запит було отримано лист - відповідь Першої Сєверодонецької державної нотаріальної контори, згідно якого зазначено, що архів Першої Луганської державної нотаріальної контори знаходяться на тимчасово окупованій території, де влада України не здійснює свої повноваження. До Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори архівні фонди Першої Луганської державної нотаріальної контори не передавалися. Вважають, що внесення 10.01.2006 року Першою Луганською державного нотаріальною конторою запису про накладення арешту на вищезазначене майно відбулося без достатньої правової підстави, що в свою чергу призвело до порушення прав позивачів на розпорядження належного їм майна. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. З огляду на зміст статті 31-1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» вимоги про припинення (зняття) арешту в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та його виключення з цього реєстру є належним, ефективним та єдиним способом захисту прав позивачів. Тому позивачі просять припинити (зняти) наступне обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, тип обтяження: арешт (архівний запис), реєстраційний номер обтяження 2776054, зареєстрований 10.01.2006 о 16:45:38 за № 2776054 реєстратором Першою Луганською державною нотаріальною конторою, 93400, Луганська обл., м.Сєвєродонецьк, пр-т Центральний, буд.54б, (06452) 2-19-40, підстава обтяження - ухвала, Б/Н, 18.07.2001, Нарсуд Ленінського району, м.Луганськ, [PERSON] , власник [PERSON] , додаткові дані: Архівний номер: 2751964LUGANSK1, Архівна дата: 19.07.2001, Дата виникнення: 19.07.2001, № реєстра: 250653-6, внутр. №7В01063428F2572С554В, комментарий: р N 177 от 19.07.2001 та вилучити його запис з реєстру. Позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у судове засідання не з`явилися, подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Відповідач про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.124). Представник відповідача - Першої Луганської міської державної нотаріальної контори у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, подавши заяви про розгляд справи у їх відсутність, тому відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що позивачам [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 05.04.1994 року, виданого відділом по приватизації житлового фонду Луганської міської ради, належить на праві спільної часткової власності квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , розмір частки у праві власності кожного позивача становить по 1/4, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 214480156 від 01.07.2020 (а.с. 73-75). У Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна міститься запис про обтяження - арешт вищевказаного нерухомого майна, а саме квартири за адресою: [ADDRESS] , здійснений 10.01.2006 о 16:45:38 реєстратором - Першою Луганською державною нотаріальною конторою /93400, Луганська обл., м.Сєвєродонецьк, пр-т Центральний, буд.54б/ на підставі ухвали б/н нарсуду Ленінського району м.Луганська від 18.07.2001 року, реєстраційний номер обтяження № 2776054, власник [PERSON] , додаткові дані: Архівний номер: 2751964LUGANSK1, Архівна дата: 19.07.2001, Дата виникнення: 19.07.2001, № реєстра: 250653-6, внутр. №7В01063428F2572С554В, комментарий: р N 177 от 19.07.2001, що підтверджується відомостями з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, які містить інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 214480156 від 01.07.2020 (а.с.73-75). З листа Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори № 198/01-16 від 08.04.2020 року вбачається, що архів Першої Луганської державної нотаріальної контори знаходиться на тимчасово окупованій території, де влада України не здійснює свої повноваження, до Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори архівні фонди Першої Луганської державної нотаріальної контори не передавалися (а.с.76). У листі Станично-Луганської державної нотаріальної контори від 03.08.2020 р. № 513/01-16 зазначено, що заборона відчуження (арешт) нерухомого майна - квартири за адресою: [ADDRESS] , була зареєстрована Першою Луганською державною нотаріальною конторою. Архіви Першої Луганської державної нотаріальної контори знаходяться на тимчасово неконтрольованій української владою території, а саме у м.Луганську, тому надати будь-яку інформацію щодо підстав накладення арешту не має можливості ( а.с. 115). Згідно розпорядження Голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.09.2014 року № 2710/38-14 розгляд справ, підсудних Ленінському районному суду м.Луганська, здійснюється Сватівським районним судом Луганської області. Згідно довідки Сватівського районного суду Луганської області від 29.09.2020 року №8/533/2020, справа в порядку цивільного чи кримінального провадження стосовно арешту нерухомого майна, а саме квартири , що розташована за адресою: [ADDRESS] , яка належить на праві власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] з Ленінського районного суду м.Луганська до Сватівського районного суду Луганської області не передавалася. В наявній копії бази даних документообігу Ленінського районного суду м. Луганська відомості щодо ухвали Ленінського районного суду м.Луганська від 18.07.2001 року відсутні ( а.с. 133). Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань, правонаступником Першої Луганської державної нотаріальної контори є Перша Луганська міська державна нотаріальна контра, розташована за адресою: Луганська область, Станично-Луганський район, смт. Станиця Луганська, вул.Москва-Донбас, б. 34 (а.с.79-86). Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного. Процедура реєстрації у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна регламентувалася Положенням про Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 09.06.1999 року N31/5, зареєстрованим в Мінюсті України 10.06.1999 року №364/3657 (зі змінами). Відповідно до п.1.1 Положення, Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна - це електронна база даних, яка містить відомості про обтяження нерухомого майна, а саме: накладені заборони та арешти нерухомого майна; вилучення записів про заборони відчуження та арешти нерухомого майна; тимчасові застереження щодо нерухомого майна та видані витяги з реєстру заборон. Відповідно до п. 2.1 Положення, підставами для внесення до Реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на об`єкти нерухомого майна є накладення (зняття) державною нотаріальною конторою - Реєстратором заборони відчуження на об`єкти нерухомого майна. Пункт 2.6 Положення визначав відомості про обтяження, які вносились до Реєстру заборон, зокрема, такими відомостями є дані про підстави виникнення обтяження: назва документа, його номер та дата, повне найменування органу, що накладає обтяження. Однак, у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна у відповідній графі «підстава обтяження» відсутній номер ухвали суду, на підставі якої було накладено обтяження. З 01.01.2013 року відповідно до ст.8, ст.16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п.2 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року № 868, державну реєстрацію прав шляхом внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно проводить орган державної реєстрації прав. Державний реєстратор - нотаріус є спеціальним суб`єктом, на якого покладено функції державного реєстратора прав на нерухоме майно у випадку, передбаченому вищевказаним Законом. Згідно п.п.5.1 п.5 глави 15 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5, нотаріус, який наклав заборону, знімає заборону відчуження майна, зокрема, за рішенням суду. Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Згідно з ч.1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.ст. 317 та 383 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном, а також на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з положеннями статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 р. №475/97-ВР, Протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції, закріплено принцип непорушності права приватної власності, а саме право особи на безперешкодне користування, володіння і розпорядження своїм майном, право на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Окрім цього, за статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції визнається право людини на доступ до правосуддя, а за статтею 13 Конвенції - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою. Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (стаття 8). Наявність вищевказаного запису про заборону відчуження перешкоджає позивачам у реалізації здійснення їх права власності нерухомим майном, зокрема в частині розпорядження ним, що є порушенням ч. 1 ст.319 ЦК України яка встановлює право власника володіти, користуватися, розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. За ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У ч.2 ст.16 ЦК України визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд вважає, що належним способом усунення перешкод у здійсненні позивачами права користування та розпорядження майном є саме зняття (припинення) обтяження з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (об`єкта обтяження) - квартири, яка належить на праві власності позивачам, та вилучення з даного реєстру заборон відповідного запису про обтяження (арешт). Такий спосіб захисту порушених прав позивачів суд вважає належним. Враховуючи те, що Перша Луганська міська державна нотаріальна контора, яка є правонаступником Першої Луганської державної нотаріальної контори, як реєстратор не має визначених законодавством підстав для зняття за заявою позивачів заборони на відчуження об`єкта нерухомого майна, позивачі позбавлені можливості реалізувати свої права власника нерухомого майна в інший, крім судового захисту, спосіб, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог. Отже, у даному випадку може бути здійснено державну реєстрацію припинення обтяження, зареєстрованого за № 2776054 у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, що є складовою Державного реєстру речових прав на нерухоме майно з урахуванням вимог, передбачених ст.31-1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Outcome: approved