Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом у якому просить збільшити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] на її користь на підставі рішення Дніпровського районного суду м.Києва від 16.03.2005р. у справі №2-1328/1-05 на утримання сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі з 300 грн. щомісячно до 800 грн. щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили і до досягнення сином 23-х років за умови продовження навчання та стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі по 800,00 грн. щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення сином 23-х років. Вимоги мотивує тим, що з відповідачем з 24.10.1998 р. по 12.12.2004 р. перебували в зареєстрованому шлюбі. [INFO] від шлюбу народився син [PERSON]. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 02.12.2004р.у справі №2-3437/1 шлюб з [PERSON] розірвано та рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 16.03.2005р.у справі №2-1328/1-05р. стягнуто з відповідача аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] у розмірі 300 грн. щомісячно. Відповідач належним чином виконував рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 16.03.2005 р. про виплату аліментів. 15.08.2014р. з Київським технікумом готельного господарства укладено договір №10-РПЗ д/9 про надання освітніх послуг, відповідно до якого [PERSON] буде навчатися в даному закладі чотири роки, тобто до закінчення навчального року в 2018р. Навчання здійснюється на платній основі. Вона намагалась самостійно забезпечувати сина всім необхідним, проте зважаючи на зростання цін, потреб дитини у канцелярських товарах та інших, необхідних для навчання, засобів, харчування та оплату проїзду, вона не має матеріальної можливості в повному обсязі задовольнити матеріальні потреби дитини. Відповідач офіційно не працює, має мінливий дохід та має фінансову можливість сплачувати аліменти в більшому розмірі, ніж визначено рішенням суду. В судове засідання сторони не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, суду подали заяви з проханням розглянути справу без їх участі, при цьому позивач у заяві вказала, що позов підтримує, відповідач зазначив, що позов визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. З матеріалів справи убачається, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі з 24.10.1998 року (а.с. 8). Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 02.12.2004 р. у справі №2-3437/1 шлюб між сторонами розірвано (а.с. 9), що також підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу виданим 10.02.2005 року (а.с. 10). Від шлюбу позивач та відповідач мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 16.03.2005 р. у справі № 2-1328/1-05р з відповідача на користь позивача стягнуті аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 300 грн. щомісячно, починаючи з 25.02.2005 р. і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 11). Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Пленум Верховного Суду України Постановою № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» в підпункті 4 пункту 17 зазначив, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 року «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» у 2017 році прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень. Разом з тим, статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Судом встановлено, що син сторін по справі проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Позивач просить збільшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача, а саме з 300,00 грн. на 800,00 грн. щомісячно. Відповідач визнав розмір заявлених позовних вимог, тому у цій частині позов підлягає задоволенню. Разом з тим, з урахуванням вимог чинного законодавства, аліменти стягнуті на підставі рішення суду та встановлені в твердій грошовій сумі не обмежуються 30 відсотками від прожиткового мінімуму, як про це зазначено позивачем, тому у цій частині вимог слід відмовити. Також аліменти у новому розмірі сплачуються з дня набрання цим рішенням законної сили, що відповідає положенням ст. 192 СК України щодо стягнення аліментів у зміненому розмірі та роз'ясненням, які містяться у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 р. № 3. У решті заявлених вимог слід зазначити наступне. Відповідно ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Позивач також просить стягнути з відповідача аліменти по 800 грн. щомісячно з дня подачі позову до досягнення сином 23-х років на період його навчання. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (п. 20) роз'яснено судам, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Проте дитина сторін по справі [PERSON] не досяг повноліття, у зв'язку з чим вимоги про стягнення аліментів на період навчання сина заявлені передчасно, тому задоволенню не підлягають, відповідно положень ст. 199 Сімейного кодексу України. Враховуючи наведене, позов підлягає задоволенню частково. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 грн.

Outcome: partial