Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-06 00:00:00

Позивач звернулася із позовом до відповідачів про визнання незаконним рішення державного реєстратора та скасування запису про державну реєстрацію. В позові зазначила, що 31 травня 2007 року між [PERSON] та ЗАТ КБ «Приватбанк» було укладено договір іпотеки № 0705/206/В/01 в якості забезпечення належного виконання позивачем своїх зобов`язань за кредитним договором № 7-5/206В від 31 травня 2007 року. Відповідно до п. 7 вказаного договору іпотеки, позивач передала в іпотеку належне їй нерухоме майно, а саме: комплекс, що знаходиться в [ADDRESS] , загальною площею 1136, кв.м. та складається з будівлі клубу площею 1050, 4 кв.м., диспетчерської площею 86, 3 кв. м., площадки для автомобілів, оглядової ями з під навісом та огорожі. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 15 липня 2011 року позов ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0705/206В від 31.05.2007р. задоволено частково. Стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість в сумі 270 398, 73 євро, штраф у сумі 155 612, 02 грн., пеню в сумі 46 326, 76 грн. Ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 27 жовтня 2011 року зазначене рішення було змінене в частині стягнення 155 612, 06 грн. штрафу. В цій частині було ухвалено рішення про відмову в стягненні 14 325, 70 євро. В решті рішення залишено без змін. 22 серпня 2019 року суддею Ярмолинецького районного суду Шевчик О.М. було відкрито провадження по справі за позовом АТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про припинення права власності на земельну ділянку. В ході підготовки справи до розгляду [PERSON] , будучи залученою до участі у справі в якості третьої особи дізналася, що 04.11.2016р. приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 32227356 від 04.11.2016р. та 31.10.2016р. здійснено державну реєстрацію права власності на предмет іпотеки - комплекс нежитлової нерухомості, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , за ПАТ КБ «Приватбанк». Вважає, що рішення приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Завалієва А.А. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 32227356 від 04ю.11.2016р. є незаконним та підлягає скасуванню, так само підлягає скасуванню запис про право власності № 17285568 від 31.10.2016р., внесений державним реєстратором - Завалієвим А.А. Статтею 27 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотеко держатель зобов`язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя. Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду ціна набуття власності на предмет іпотеки є істотною обставиною і повинна погоджуватися з власником майна (Постанова ВП ВС від 20 березня 2019 року у справі № 306/2053/16-ц, провадження № 14-22цс19). Висновок про те, що ненадання для державної реєстрації права власності документів, які підтверджують вартість предмету іпотеки на момент його перереєстрації є порушенням положень частиною 3 статті 37 Закону України «Про іпотеку», викладено також у Постанові Верховного Суду від 26 травня 2020 року, справа № 206/438/18, провадження № 61-19032св19. Оскаржуване в цьому позові рішення про державну реєстрацію права власності на предмет іпотеки не відповідає зазначеним вище нормам права. Зазначає, що реєстраційна справа щодо реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] , не містить висновку про оцінку майна, право власності за яким було зареєстровано за Банком, що є порушенням норм ст. 37 Закону України «Про іпотеку». Крім того, вказана реєстраційна справа в порушення норм ст. 35 Закону України «Про іпотеку» , п. 61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 (в редакції Постанови КМУ від 23 серпня 2016 року № 553), не містить копії письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця та документа, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотеко держателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі. Наявна в матеріалах реєстраційної справи копія повідомлення № 1146 від 28.09.2016р. не містить відомостей про його направлення позивачу, а також відомостей про отримання такого повідомлення позивачем, наявна в матеріалах реєстраційної справи копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення/вручення поштового переказу, подане на пошту 28.09.2016р. не може бути прийняте в якості доказу направлення позивачу відповідачем взагалі будь-якого листа. У вказаному повідомленні, що було прийняте державним реєстратором як належне, відправником зазначено ПП ЮФ «Талісман», а не АТ КБ «Приватбанк». При цьому, ніяких відомостей про ПП ЮФ «Талісман» у реєстраційній справі не міститься. За даними сайту Укрпошти рекомендоване повідомлення за номером 1400033057280 відсутнє в базі. З повідомлення вбачається, що воно було начеб то відправлене 29.09.2016р., а вже 30.09.2016р., тобто за одну добу, прибуло в м. Хмельницький і наче було доставлене позивачу. При цьому, у відомостях про вручення стоїть відмітка під позначкою «Виплачено». Крім того, вказане повідомлення не містить підпису [PERSON] . За таких обставин, виходячи з норм ст. ст. 22, 24 Закону України «Про іпотеку» приватний нотаріус Завалієв А.А. не мав права прийняти рішення про державну реєстрацію права власності за АТ КБ «Приватбанк», а зобов`язаний був відмовити в такій реєстраційній дії. Представник відповідача, АТ КБ «Приватбанк» подав відзив на позов, в якому зазначив, що позовні вимоги не визнає. Зазначив, що у зв`язку з невиконанням Іпотекодавцем умов договору іпотеки, а саме: не повернення кредиту у розмірі, передбаченим п. 2 Договору іпотеки, АТ КБ «Приватбанк» звернув стягнення на предмет іпотеки та 31.10.2016р. зареєстрував за собою право власності на нерухоме майно загальною площею 1136, 7 кв.м. за адресою: [ADDRESS] . Вказане підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 20.02.2019р. Згідно ч. ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Так, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень приватним нотаріусом Завалієвим Артемом Анатолійовичем було прийнято 04.11.2016р. Відповідний запис у реєстрі було вчинено 31.10.2016р. Крім того, на адресу Іпотекодавця 28.09.2016р. було надіслано письмове повідомлення за № 1146. Тобто, позивач був обізнаний про невиконання умов договору іпотеки, а також про те, що Банк звертає стягнення на нерухоме майно наприкінці 2016 року. Порівняльний аналіз термінів «довідався» та «міг довідатися», що містяться в ст.. 261 ЦК України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо. Позивач повинен також довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого цивільного права, що також випливає із загального правила, встановленого статтею 60 ЦПК України, про обов`язковість доведення стороною спору тих обставин, на котрі вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень (Постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 22 лютого 2017 року у справі № 6-17цс17). Разом з тим, у позовній заяві зазначено, що позивач дізналася про рішення державного реєстратора під час залучення у справу за позовом Банку до [PERSON] про припинення права власності у якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. Вказане не відповідає дійсності, адже з матеріалів реєстраційної справи вбачається те, що 23.09.2016р. на адресу позивача було надіслано повідомлення про те, що Банком буде зареєстровано право власності на нерухоме майно у зв`язку з невиконанням умов договору іпотеки (отримано 29.09.2016р., що підтверджує копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення). Враховуючи вищенаведене, а саме: обов`язок особи знати про стан своїх прав, а також обізнаність про перехід та реєстрацію права власності за Банком на нерухомість наприкінці 2016 року, вважаємо, що строк позовної давності щодо вимог позивача сплив. У зв`язку з цим,

Outcome: approved