Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів. В обґрунтування позову зазначає, що відповідач є батьком малолітньої дитини [PERSON], [INFO] та не надає належну матеріальну допомогу на її утримання, а тому просила стягнути на її користь на утримання дитини аліменти в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку /доходів/, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивач позов підтримала повністю. До судового засідання відповідач надав заяву про розгляд справи без його участі та заперечення проти позову з посиланням, що є студентом сухопутних військ Львівської Академії та отримує грошове утримання , інших видів доходів немає та не заперечує проти стягнення аліментів в розмірі 1/5 частини всіх видів заробітку /доходів/, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судове засідання надано зустрічну позовну заяву про розірвання шлюбу. Позивач зустрічний позов визнала повністю. Представник відповідача визнала позов про стягнення аліментів в розмірі 1\\4 частини всіх доходів відповідача . Судом встановлено наступні факти. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а. с.31 ). Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження ( а.с.6). Малолітня дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні, що не заперечується відповідачем та його представником. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. При ухиленні батьків від цього обов'язку кошти на утримання дітей стягуються з них в судовому порядку. Згідно статті 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Сторони уклали шлюб 26.08.2014 року, спільно не проживають, спільного господарства не ведуть , спору про поділ майна не має та спору про місце проживання дитини не має. Відповідно до ст.24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не припускається. Дослідивши матеріали справи, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд дійшов висновку щодо задоволення позову частково, оскільки відповідач не виконує належним чином свій батьківський обов'язок по утриманню дитини, має сталий заробіток у вигляді грошового утримання згідно наданої довідки, з нього на користь позивача підлягають до стягнення аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку /доходів/, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною 18 років . В іншій частині вимоги позивача є необґрунтовані та безпідставні і задоволенню не підлягають . Зустрічний позов про розірвання шлюбу з урахуванням факту його визнання підлягає задоволенню повністю. Суд виносить рішення згідно ст. 11 ЦПК України щодо розгляду судом справ в межах заявлених вимог і на підставі доказів, наданих сторонами. Згідно ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача [PERSON] на користь держави 551,20 грн. судового збору та з [PERSON] на користь [PERSON] 551,20 грн. сплаченого судового збору На підставі ст.ст. 24, 104,109, 141, 180-182, 187, 194 СК України,

Outcome: partial