Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 28.08.2004 року. Від подружнього життя у них народилася одна дитина. Зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося , оскільки він п'є, постійно принижує, обзиває, кричить та б'є позивача. Спільного господарства сторони не ведуть, разом не проживають, а тому позивач переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечить інтересам позивача. Просить шлюб розірвати. Позивачка у судове засідання не прибула, однак, подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не прибув, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, а також від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. А тому судом постановлено провести по справі заочний розгляд та постановити заочне рішення по справі. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступних висновків. Згідно ч.1 ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 28.08.2004 року у Відділі РАЦС Жовківського РУЮ (актовий запис № 77), що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що батьком [PERSON], [INFO], є відповідач, матір'ю - позивачка. Відповідно до ст. 3 СК України сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання шлюбу є те, що сторони разом не проживають, відповідач п'є, постійно принижує, обзиває, кричить та б'є позивача, спільного господарства не ведуть. З огляду на те, що існують обставини, які суперечать моральним засадам суспільства, судом сторонам не надавався строк на примирення. У позовній заяві позивач зазначила, що між сторонами досягнуто згоди про утримання спільної дитини та спору щодо утримання та проживання дитини немає, оскільки дитина буде проживати з батьком, інколи з матір'ю, кошти на утримання будуть виділяти як батько, так і мати. Однак відповідач не погоджується розірвати шлюб в порядку ст. 109 СК України. З позовної заяви позивачки вбачається, що вона остаточно визначилася і зберегти шлюб не бажає. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ст. 110 ч. 1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що розлад в сім'ї носить стійкий характер, сім'я розпалась остаточно, а відтак, позовні вимоги слід задовольнити.

Outcome: approved