Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-16 00:00:00

Позивачі 16.02.2017 року звернулись до суду з позовом, що був уточнений в судовому засіданні , в якому зазначили , що 16.05.2015 оформили спадщину на нерухоме майно за законом, яке належало [PERSON], який є батьком позивача [PERSON] та чоловіком позивачки [PERSON], а саме на житловий будинок по [ADDRESS], загальною площею 227,6 м. кв. З отриманої від нотаріуса інформації та Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно їм стало відомо, що згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, за ними зареєстровано лише 1/2 вказаного будинку (по 1/4 в кожного), а часткою будинку в розмірі 1/12 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 22.08.1995 року володіє [PERSON], а інформація щодо осіб за якими зареєстрована решта частини їх будинку у вказаних реєстрах відсутня взагалі . Було зьясовано, що 10.12.1998 року , тобто вже після прийняття спадщини відповідачем [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 22.08.1995 року Залізничною районною адміністрацією Львіської міської ради був виданий Витяг з розпорядження №911 про розподіл будинковолодіння [ADDRESS] на чотири окремих номери. Відповідно до цього Витягу, Залізничною районною адміністрацією був затверджений висновок Львівського ОДКБТІ та ЕО за №746 від 07.07.1998 р. «Про розподіл будинковолодіння [ADDRESS] на чотири самостійних», згідно за яким: за частиною будинку, що належить гр. [PERSON] корисна площа 88,1 м. кв., житлова площа 66,2 м. кв., реальна доля якого становить 1/4 визнано власність в цілому. За рештою співвласників (зокрема [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]), реальна доля яких становила 44/100 частини будинку, було визнано право власності в цілому та присвоєно цій частині будинковолодіння номер 81-а. Цим же розпорядження було зобов'язано Львівське обласне державне комунальне бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки видати вказаним у розпорядженні громадянам відповідні свідоцтва про право власності та провести перереєстрацію. В самому розпорядженні не зазначено строку для його виконання. Отже 10.12.1998 року на підставі розпорядження, єдиним власником будинку площею 66,2 м. кв. по [ADDRESS] став [PERSON]. Незважаючи на це, згідно інформації отриманої з реєстрів прав власності та листа Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та Експертної оцінки» вони дізнались що Львівським обласним державним комунальним бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки, відповідна перереєстрація права власності стосовно [PERSON] та [PERSON] здійснена не була, хоча щодо всіх інших осіб, вказаних у розпорядженні реєстрація права власності була здійснена та інформація про них була вилучена з запису про будинок по [ADDRESS]. Вважають, що ця обставина порушує їх права спадкоємців та просять суд скасувати державну реєстрацію права власності [PERSON] на 1/12 час будинку за адресою: [ADDRESS] та визнати за ними право власності на житловий будинок по [ADDRESS] загальною площею 227,6 м. кв. по 1/2 частки кожному. Позивачі [PERSON], [PERSON] у судове засідання не з'явились , про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про час та розгляд справи повідомлені належним чином. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, додав , що земельна ділянка, на якій розташований спірний будинок належить міській раді, самовільне будівництво та перебудови відсутні, просив позов задовольнити. Представник відповідача Львівської міської ради Попович Я.Д. в судовому засіданні заперечень проти позову не надав, з питання вирішення позову поклався на розсуд суду. Представник відповідача Управління державної реєстрації Львівської міської ради Паращич В. П. не надав заперечень проти позову, зазначив, що управління не здійснює реєстрацію, з питання вирішення позову поклався на розсуд суду. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час та розгляд справи попереджена належним чином, причина неявки суду невідома, надала письмове клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та надавши їм оцінку в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Судом встановлено, що з 10.12.1998 року Залізничною районною адміністрацією Львівської міської ради виданий Витяг з розпорядження №911 про розподіл будинковолодіння [ADDRESS] на чотири окремих номери та затверджений висновок Львівського ОДКБТІ та ЕО за №746 від 07.07.1998 р. «Про розподіл будинковолодіння [ADDRESS] на чотири самостійних», згідно яким: -за частиною будинку, що належить гр. [PERSON] корисна площа 88,1 м.кв., житлова площа 66,2 м. кв. реальна доля якого становить ?, визнано власність впілому. -за рештою співвласників, а саме зокрема [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], реальна доля яких становить 44/100 частини будинку, визнано право власності в цілому та присвоєно цій частині будинковолодіння номер 81-а. Цим же розпорядження зобов'язано Львівське обласне державне комунальне бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки видати вказаним у розпорядженні громадянам відповідні свідоцтва про право власності та провести перереєстрацію. Однак перереєстрація не відбулася. Відповідно до статті 2 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952 IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», «держави реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та ї обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав в нерухоме майно та їх обмежень». ч.3 ст. 5 цього ж Закону було визначено, що «Право власності та інші речові права і нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Відповідно до цього Закону реєстрація речових прав на нерухомість, їх обмежень здійснюється лише в разі вчинення правочинів щодо нерухомого майна, а також за заявою власника (володільця) нерухомого майна.» Таким чином [PERSON] згідно до вищезазначеного за життя був визнаний єдиним власником спірного будинку. [PERSON] помер у віці 85 років [INFO] року, про що зроблений актовий запис за № 175 [INFO] року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Позивачі визнані спадкоємцями першої черги за законом майна померлого на підставі ст. 1261 ЦК та отримали свідоцтво про право на спадщину за законом 6 травня 2015 року, видане приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Романчук -Василик В.Р. та зареєстроване в реєстрі 784, спадщина складається з ? частки будинку [ADDRESS] Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власност передбачений статтею 41 Конституції України, відповідно до частини четвертої якої ніхто и може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності непорушним. Згідно з нормою статті 319 цього Кодексу власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права разі його порушення, невизнання або оспорювання. Суд вважає позов обґрунтованим, відсутність належної реєстрації спадкового майна на ім'я померлого [PERSON] не позбавляє спадкоємців права на спадщину у вигляді цього майна. Тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved