Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON] , 1999 р.н., який продовжує навчання , у розмірі 2000 грн. , але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , щомісячно , починаючи стягнення з моменту подачі позову і до досягнення ним 23 років. . В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона з відповідачем з 2006 року перебувала у зареєстрованому шлюбі , від шлюбу вони мають повнолітнього сина - [PERSON] , 1999 р.н., який проживає разом з позивачем. Син навчається на денному відділенні 3 курсу Харківського університету радіоелектроніки , і зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги. Ухвалою судді від 10 січня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження . 02 березня 2020 року до суду надійшов відзив відповідача, в якому він просив відмовити у задоволенні позовних вимог , посилався на те , що повнолітній син не проживає разом з позивачем , а тому вона не має права на звернення до суду. З позовом про стягнення аліментів на утримання син [PERSON] має можливість звернутися особисто. Повнолітній син отримує пенсію, як інвалід другої групи та стипендію за місцем навчання , тобто розмір щомісячних виплат та отриманої стипендії слід розглядати ,як достатній дохід сина. Відповідач на даний час знаходиться в тяжкому матеріальному стані , не має постійного місця роботи та заробітку , на утриманні має доньку [PERSON] ,2010 р.н., на яку позивач має намір стягнути з нього аліменти, має на утриманні непрацездатну матір,яка є інвалідом 2 групи . 12 березня 2020 року до суду надійшла відповідь на відзив,в якому позивач зазначила, що їй відомо , що відповідач працездатний , має постійний дохід , хоча працює неофіційно .Позивач працює у бюджетній сфері , має невелику заробітну плату , а також утримує ще одну неповнолітню дитину. Відповідач відмовляється від виплат аліментів , посилаючись на те, що у нього на утриманні хвора мати , але він не є єдиним опікуном . Вона має ще трьох здорових повнолітніх , працездатних синів. Син проживає за адресою реєстрації з позивачем та сестрою. В судовому засіданні позивач позов підтримала, просила задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти надання щомісячної допомоги на утримання повнолітнього сина не заперечував, але заперечував проти стягнення з нього аліментів за рішенням суду . Третя особа в судове засідання не з,явився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності , позовні вимоги підтримав. Суд, вислухавши вступне слово учасників справи , вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно дост.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що батьками повнолітнього [PERSON] , [INFO] , є : батько- [PERSON] , мати [PERSON] . Шлюб мієж [PERSON] та [PERSON] 25.03.2006 року розірвано , про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Комінтернівського районного управління юстиції м. Харкова зроблено актовий запис №151. Згідно довідки Реєстру територіальної громади міста Харкова повнолітній [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається з медичних документів повнолітній [PERSON] має захворювання серця , є інвалідом другої групи з дитинства. Згідно довідки ЖК « Іскра » позивач [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , разом з дітьми: [PERSON] , [INFO] та донькою [PERSON] , [INFO] .. Відповідно до довідки №160/20 від 30.06.2020 року виданої Харківським національним університетом радіоелектроніки [PERSON] є студентом 3 курсу денної форми навчання, факультету ІК Харківського національного університету радіолектроніки . Термін навчання з 23.08.2017 року по 30.06.2021 року. Як вбачається з довідки Харківського національного університету радіоелектроніки від 07.02.2020 року №13 повнолітній [PERSON] за місцем навчання щомісячно отримує стипендію . Згідно довідки Слобожанського об.єднаного управління ПФУ м. Харкова в Харківській області від 11.03.2020 року №2760/02.18-20/2465 повнолітній [PERSON] щомісячно отримує соціальну пенсію . Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Статтею 199 СК України визначено: якщо повнолітні донька чи син продовжують навчання і у зв`язку із цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати таку допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно з ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з частиною другою статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 pоку та набула чинності для України 27 вересня 1991 pоку, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Таким чином, факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не фігурує в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини. У п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Як вбачається з документів наданих до суду відповідачем , він офіційно не працює, має матір пенсійного віку ,яка є інвалідом другої групи. Відповідно до довідки Відділу культури по Московському району Департаменту культури ХМР від 04.03.2020 року за № 63 позивач працює у відділі по посаді головного бібліографа та має щомісячний дохід. Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 22 квітня 2020 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі 2000 (дві тисячі) грн. щомісячно, починаючи стягнення з 08 січня 2020 року до досягнення дитиною повноліття. Отже, враховуючи ті обставини, що [PERSON] досяг 18 років, на даний час є студентом денної форми навчання, крім того , також має інвалідність другої групи , а тому не має змоги працювати, перебуває на утриманні матері, а відповідач знаходиться у працездатному віці, тому відповідач має змогу утримувати свого повнолітнього сина до закінчення ним навчання, оскільки він потребує матеріальної допомоги, а батько має змогу її надавати. Таким чином, судом встановлено, що відповідач має можливість утримувати матеріально свого повнолітнього сина , що продовжує навчання і потребує матеріальної підтримки, відповідно до конституційного принципу верховенства права, з урахуванням потреб дитини та можливостей батька, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог і вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти до закінчення сином навчання до досягнення ним 23 років у розмірі 1059 грн. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з ч. 2 ст. 182 СК України, згідно якої мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» у 2020 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2020 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2189 гривень. Для працездатних осіб : з 1 січня 2020 - 2102 гривень , з 1 липня - 2197 гривень, з 1 грудня - 2270 гривень. Але згідно з визначенням прожиткового мінімуму, наведеним в ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум», це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості, тому обмежувати розмір аліментів лише розміром прожиткового мінімуму доходів суд вважає не можливим. Разом з тим, суд при визначенні розміру аліментів прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. З урахування встановлених обставин, враховуючи матеріальне становище та стан здоров`я відповідача, який на даний час не є пенсіонером чи інвалідом, матеріальне становище дитини, який навчається за денною формою навчання та не має можливості працювати, що передбачає додаткові витрати на проживання, проїзд та харчування під час занять, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1059 грн. щомісяця з дня пред`явлення позову до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення 23-річного віку. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач звільнена від сплати судового збору, тому у порядку ст. 141 ЦПК України суму судового збору необхідно стягнути із відповідача у дохід держави. На підставі викладеного і

Outcome: partial