Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини на період її навчання, але не більше, ніж до досягнення нею 23-річного віку у розмірі 950 гривень щомісячно. На обґрунтування позову посилається на те, що з 25 грудня 1998 року по 21 листопада 2011 року вона з відповідачем перебувала у шлюбі від якого мають спільну повнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. На даний час донька є повнолітньою та являється студенткою ІІ курсу денної форми навчання біолого-екологічного факультету Дніпропетровського національного університету імені Олеся Гончара. Навчається на денній формі навчання та не має змоги влаштуватися на роботу, стипендію не отримує. Позивачка посилається на те, що відповідач добровільно їй та їхній спільній дитині матеріально не допомагає, хоча зобов'язаний це робити та має таку можливість, оскільки є працездатною особою, його стан здоровя дозволяє працювати. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання спільної доньки [PERSON] на період її навчання у розмірі 950 гривень 00 копійок щомісячно, оскільки обовязки батьків по утриманню повнолітньої дитини є рівними за законом. Позивачка [PERSON], яка належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи (а.с.28), у судове засідання не зявилась, надавши суду письмову заяву, за якою просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити (а.с.23). Відповідач [PERSON], який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи за місце його реєстрації (а.с.29,30), в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив. У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Ухвалою суду від 17 травня 2018 року постановлено здійснення розгляду справи в заочному порядку відповідно до ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до вимог ст.199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчатися і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу, а право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст.200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При цьому при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою сином, а відповідно до ст.201 цього Кодексу до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187,189-192 і 194-197 цього Кодексу. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] (а.с.6), яка народилася у позивачки [PERSON] в період зареєстрованого з відповідачем шлюбу, який розірвано згідно рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 21 листопада 2011 року, яке набрало законної сили 31 грудня 2011 року (а.с.10). Згідно довідки Сурсько-Михайлівської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області №848 від 14 лютого 2018 року [PERSON], [INFO], зареєстрована та проживає в [ADDRESS] та входить до складу сімї [PERSON], яка є її матірю (а.с.9). Судом також встановлено, що спільна повнолітня донька сторін [PERSON] навчається на ІІ курсі денної форми навчання біолого-економічного факультету Дніпропетровського національного університету імені Олеся Гончара, за рахунок бюджетного фінансування, закінчує навчання 30 червня 2020 року (а.с.7), стипендію не отримує (а.с.8), у звязку з чим потребує коштів на придбання одягу, продуктів харчування, розвитку здібностей, духовного та фізичного розвитку, проїзду, житла та забезпечення інших матеріально-побутових умов з урахуванням її віку, стану здоровя, віддаленості місця проживання від місця навчання та інше, а відповідач має можливість надавати повнолітній доньці, яка навчається, матеріальне утримання, оскільки є працездатною особою. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст.200 Сімейного кодексу України враховує сукупність таких юридичних фактів, як досягнення донькою віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років (а.с.6); продовження нею навчання (а.с.7); потреби у звязку з навчанням в матеріальному утриманні батьками, в тому числі і відповідачем; стан здоровя та матеріальне становище повнолітньої дитини, тобто обставин, визначених ст.182 СК України. Враховуючи вищенаведене, суд відповідно до ст.ст. 199-200 СК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки на період її навчання, тобто до 30 червня 2020 року у твердій грошовій сумі, оскільки права та обовязки кожного з батьків є рівними за законом, а фактично з батьків участь в утриманні повнолітньої дитини приймає на день розгляду справи судом лише її мати [PERSON], в складі сімї якої проживає дитина. Повнолітня донька відповідача, що навчається, потребує витрат на забезпечення харчування, одягу, фізичного та духовного розвитку, проїзду до місця проживання та матеріально-побутових умов, в тому числі поза межами навчального закладу, де вона навчається за державним замовленням, а встановлений законодавством мінімальний прожитковий мінімум для особи працездатного віку згідно Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» з 01 січня 2018 року становить 1762 гривні. При цьому відповідно до ч.2 ст.200 СК України судом враховується обовязок та можливість утримання повнолітньої дитини в період навчання її матірю [PERSON] Таким чином, суд приходить до висновку, що позов про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, до досягнення 23 років, підлягає частковому задоволенню, а з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 881 гривні 00 копійок щомісячно, що буде відповідати Ѕ частині встановленого з 01 січня 2018 року Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» прожиткового мінімуму на працездатну особу. Крім цього, у звязку із частковим задоволенням позову відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір, оскільки позивачка при зверненні з позовом до суду звільнена від цих витрат. На підставі ст. ст.182, 187, 189-192, 199-201 Сімейного Кодексу України,

Outcome: partial