Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом про стягнення з відповідача на свою користь середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 35957 грн. 51 коп. та моральну шкоду в розмірі 50 000,00 грн. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона працювала начальником бюро у відповідача. 29.08.2018 року її було звільнено із займаної посади за власним бажанням. Вказує, що у день звільнення з нею не було проведено остаточного розрахунку. Вказує, що у день звільнення з нею не було проведено остаточного розрахунку. З огляду на вказане просить суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі та стягнути з відповідача на свою користь середній заробіток за період з 01.04.2018 року по 26.01.2019 року в розмірі 35 957,51 грн. Зазначає, що невиплатою заробітної плати відповідачем завдано їй також і моральну шкоду в розмірі 50 000,00 грн., оскільки у вказаний період змушена була економити, крім того, відчувала моральні страждання, втратила нормальні життєві зв`язки. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 24 квітня 2019 року відкрито провадження у справі розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. 06.06.2019 року від відповідача надійшла заява, у якій той визнав позовні вимоги позивача частково. Зазначив, що середньоденний заробіток позивача становить 283,13 грн. без урахування податків та зборів, а тому заборгованість за час затримки заробітної плати з 29.08.2018 року по 29.01.2019 року протягом 106 робочих днів становить 30 011 грн. 78 коп. Вказав, що проти задоволення позовної вимоги про стягнення моральної шкоди заперечує повністю, оскільки позивачем не надано жодних доказів на її підтвердження. У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Як встановлено судом, копією трудової книжки позивача стверджується, що вона працювала на посаді начальника бюро у відповідача, а 29.08. 2018 року її було звільнено із займаної посади за власним бажанням, про що 29.09.2018 року керівником заводу підписано наказ № 457-к про її звільнення, про що зроблено відповідний запис у її трудовій книжці. Разом з тим, при звільненні, адміністрацією заводу не було проведено з позивачем повного розрахунку по заробітній платі. Заборгованість по середньому заробітку з 29.08.2018 року по 29.01.2019 року протягом 106 робочих днів становить 30 011 грн. 78 коп. Відповідно до ч.1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Враховуючи вищенаведене, оскільки на день звільнення позивача відповідачем не проведено виплату всіх сум, що належать йому від підприємства, а також те, що представник відповідача визнав позовні вимоги частково в частині стягнення середнього заробітку, суд приходить до висновку, що такі є підставними та підлягають до задоволення, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість в сумі 30 011,78 грн. При цьому, як вбачається з роз`яснень пленуму Верховного Суду України, наданих у п.32 Постанови від 6 листопада 1992 року N 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв`язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи. Для працівників, які пропрацювали на даному підприємстві (в установі, організації) менш двох місяців, обчислення проводиться з розрахунку середнього заробітку за фактично пропрацьований час. При цьому враховуються положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року N 100. Відповідно до п.8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року N 100, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Вирішуючи позовні вимоги позивача в частині стягнення моральної шкоди, слід заначити, що у відповідності до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Однак позивач у відповідності до вимог ст.23 ЦК України, якою врегульовано відшкодування моральної шкоди, не довела належними та допустимими доказами завдання їй факту заподіяння моральних страждань чи втрат немайнового характеру, а відтак заподіяння моральної шкоди, розмір якої жодним чином не обґрунтований. На підставі наведеного відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог позивача про відшкодування моральної шкоди, у зв`язку з чим у цій частині позовних вимог слід відмовити. Задовольняючи позовні вимоги, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, а також враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору, такий у розмірі 768,40 грн. слід стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial