Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Павлоградської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: [PERSON], про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, в якому просила суд визнати за нею право власності на житловий будинок [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON], який помер [INFO]. В обґрунтування позову позивач посилалася на те, що [INFO] помер її чоловік [PERSON]. Після смерті чоловіка залишилося спадкове майно, а саме: житловий будинок [ADDRESS]. Вона є спадкоємцем після померлого. Вона звернулася до Першої Павлоградської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті чоловіка. Однак, державним нотаріусом Першої Павлоградської державної нотаріальної контори у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їй було відмовлено у зв'язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на домоволодіння [ADDRESS]. За життя її чоловік збудував житловий будинок [ADDRESS], однак належним чином зареєструвати своє право власності на нього не встиг. У зв'язку з тим, що вона не може отримати свідоцтва про право власності на спадщину після померлого чоловіка, вона змушена звернутися до суду за захистом своїх прав. В судове засідання представник позивача не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, при винесенні рішення покладається на розсуд суду. Третя особа в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, при винесенні рішення покладається на розсуд суду. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позов з наступних підстав. Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до вимог статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 7). Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] є позивач [PERSON]. [PERSON], яка є рідною дочкою померлого [PERSON], не бажає приймати спадщину та, відповідно до наданої заяви, вважає за можливе визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON], який помер [INFO]. На момент смерті [PERSON] позивач фактично проживала зі спадкодавцем у житловому будинку [ADDRESS]. Проте, коли позивач [PERSON], відповідно до вимог законодавства, звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом після померлого [INFO] [PERSON], їй в цьому було відмовлено на тій підставі, що вона не надала правовстановлюючих документів на спадкове майно, а саме: житловий будинок [ADDRESS] (а.с. 8). Відповідно до довідки КП Павлоградське МБТІ від 25.11.2013 року право власності на будинок [ADDRESS] не зареєстровано. Однак, відповідно до технічної документації, виданої на ім'я [PERSON], встановлено, що за життя з 1977 року по 1991 року [PERSON] збудував житловий будинок [ADDRESS], однак належним чином зареєструвати своє право власності на нього не встиг. Відповідно до п. 3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, не належать до самочинного будівництва індивідуальні житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 05 серпня 1992 року. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача доведені матеріалами справи, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved