Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить визнати за нею право на земельну частку (пай) із земель колишнього КСП «ім. Шевченка», що знаходилося на території Іванковецької сільської Ради Знамянського району Кіровоградської області, в порядку спадкування за законом після смерті 11 березня 2002 року [PERSON], відповідно до втраченого Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія КР № 0186668 виданий [PERSON] на право на земельну частку (пай) розміром 7,34 в умовних кадастрових гектарах, та відповідно до втраченого Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія КР № 0186669 виданий [PERSON] на право на земельну частку (пай) розміром 7,34 в умовних кадастрових гектарах. Свої вимоги обґрунтувала тим, що відповідно до розпорядження голови Знамянської районної державної адміністрації від 23.07.1996 № 303-р її чоловікові [PERSON] видано сертифікат КР № 0186668 на право на земельну частку (пай) розміром 7,34 га в умовних кадастрових гектарах за рахунок земель колективної власності КСП ім. Шевченка. Також, відповідно до розпорядження голови Знамянської районної державної адміністрації від 23.07.1996 № 303-р матері чоловіка позивача [PERSON] видано сертифікат КР № 0186669 на право на земельну частку (пай) розміром 7,34 га в умовних кадастрових гектарах за рахунок земель колективної власності КСП ім. Шевченка. У подальшому розпорядженням голови Знамянської районної державної адміністрації від 24.05.2002 № 186-р [PERSON] передана у приватну власність земельна ділянка № 833 площею 5,40 га, а [PERSON] передана земельна ділянка №834 площею 5,40 га. Однак, вони не встигли виготовити та отримати державні акти на право власності на земельні ділянки. [PERSON] померла 03.07.2000, на момент смерті була зареєстрована та проживала в [INFO] разом із сином [PERSON], який відповідно до ст. 549 ЦК УРСР фактично вступив в управління та володіння спадковим майном. Переоформити право на спадщину після смерті матері [PERSON] не встиг, так як помер 11.03.2002. На момент смерті останнього позивач була єдиним спадкоємцем, так як відповідно до ст. 549 ЦК УРСР фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, роздавала деякі речі померлого, отримувала орендну плату згідно договорів оренди земельних часток. Після смерті чоловіка звернулася до нотаріуса із заявою про отримання свідоцтва про спадщину лише в 2018 році, в звязку з тяжким матеріальним становищем. Нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва в звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів та рекомендував звернутися до суду для вирішення питання про визнання за позивачем права власності на земельні частки. Позивач у судове засідання не зявилася, але представник надав суду заяву, в якій підтримав заявлені вимоги та просить справу розглядати у його відсутності. Представник Іванковецької сільської ради Знамянського району Кіровоградської області у судове засідання не зявився, надав заяву, відповідно до якої не заперечує проти задоволення позовних вимог та просить суд розглядати справу без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до копії свідоцтва про смерть [PERSON] померла 3.07.2000 (а.с.11). Відповідно до інформації відділу у Знамянському районі Головного управління держгеокадастру у Кіровоградській області, [PERSON] виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) КР № 0186669 на підставі розпорядження Знамянської районної державної адміністрації від 23.07.1996 № 303-р у розмірі земельної частки в умовних кадастрових гектарах 7,34, що посвідчував її право на дану земельну ділянку (а.с.18). Відповідно до розпорядження голови Знамянської районної державної адміністрації від 24.05.2002 № 186-р [PERSON] передана земельна ділянка №834 площею 5,40 га.(а.с.10). Дані про видачу державного акту [PERSON] відсутні (а.с.18). Відповідно до довідки Іванковецької сільської ради Знамянського району Кіровоградської області від 18.05.2018 № 87 на час смерті [PERSON] була зареєстрована та проживала в [INFO] разом із сином [PERSON], який відповідно до ст. 549 ЦК УРСР фактично вступив в управління та володіння спадковим майном та відповідно вважається таким, що прийняв спадщину після смерті матері. Родинний зв'язок між [PERSON] та [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження останнього та свідоцтвами про смерть обох (а.с.15, 11,13). Відповідно до копії свідоцтва про смерть [PERSON] помер 11.03.2002 (а.с.13). Відповідно до інформації відділу у Знамянському районі Головного управління держгеокадастру у Кіровоградській області, [PERSON] виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) КР № 0186668 на підставі розпорядження Знамянської районної державної адміністрації від 23.07.1996 № 303-р у розмірі земельної частки в умовних кадастрових гектарах 7,34, що посвідчував його право на дану земельну ділянку (а.с.18). Відповідно до розпорядження голови Знамянської районної державної адміністрації від 24.05.2002 № 186-р [PERSON] передана земельна ділянка №834 площею 5,40 га.(а.с.10). Дані про видачу державного акту [PERSON] відсутні (а.с.18). Відповідно до довідки Іванковецької сільської ради Знамянського району Кіровоградської області від 18.05.2018 № 88 на час смерті [PERSON] був зареєстрований та проживав один в [INFO] (а.с.14). Дружина [PERSON] проживала та була зареєстрована на час смерті чоловіка за іншою адресою, але фактичними діями прийняла спадщину, так як роздавала деякі речі померлого, отримувала орендну плату згідно договорів оренди земельних часток, тобто вступила в управління та розпорядження майном померлого. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] [PERSON] підтвердили факт прийняття [PERSON] спадщину фактичними діями після смерті [PERSON], яка роздавала деякі речі померлого, отримувала орендну плату згідно договорів оренди земельних часток. Відповідно до розяснення нотаріуса, [PERSON] вважається такою, що прийняла спадщину після смерті чоловіка, оскільки фактично вступила у володіння та управління спадковим майном, однак отримати свідоцтво про право на спадщину не має можливості, так як відсутні правовстановлюючі документи (а.с.19). Відповідно до інформаційної довідки Знамянської районної державної нотаріальної контори, спадкові справи після смерті [PERSON] та [PERSON] не заводилися (а.с.41-43). Відповідно до до п.4, 5 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України (2003 року) та Постанови Пленуму Верховного Суду України від 28.02.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу [PERSON] РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини після смерті спадкодавця, який помер до 01 січня 2004 року, фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або, якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини (ст.549 ЦК УРСР ). Відповідно до п.3,4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 червня 1983 року N 4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», яка була чинна на час відкриття спадщини, якщо у шестимісячний строк позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно. Як визначено ч.2 ст.548 ЦК Української РСР, - прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. За загальними правилами спадкування до складу спадщини входять усі права та обов'язки, а також майно, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі(на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (п.17 розділу Х «Перехідних положень» Земельного кодексу). Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами Цивільного кодексу України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку(пай). Відповідно до ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Крім того, документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) також є рішення суду про визнання права на земельну частку(пай). Таким чином суд приходить до висновку, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем після смерті чоловіка [PERSON], останній в свою чергу вважається таким, що фактичними діями прийняв спадщину після смерті своєї матері [PERSON] Враховуючи вищевикладене, те що у день смерті [PERSON] відкрилася спадщина у виді права на земельні частки (паї) із земель колишнього КСП ім.. Шевченка, що знаходилося на території Іванковецької сільської ради Знамянського району Кіровоградської області, те, що через відсутність правовстановлюючих документів позивач у позасудовому порядку не має можливості реалізувати своє право на спадщину, хоча прийняла спадщину після смерті спадкодавця, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved