Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його дочки - [PERSON], [INFO] та стягнення на її користь аліментів на утримання дитини у розмірі 1500 гривень щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Обґрунтовує позовні вимоги тим, що з 24.07.2010 перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. [INFO] року у них народилась дочка - [PERSON]. Шлюб між ними розірвано, що підтверджується рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 02 жовтня 2015 року. Питання щодо доцільності позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав було предметом розгляду комісії з питань захисту дитини, яка надала висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно його дочки - [PERSON], [INFO] Оскільки відповідач не бере будь-якої участі у вихованні та утриманні дитини, не контактує і не цікавиться дитиною, її здоров'ям, не надає будь-якої матеріальної допомоги, тому просить позбавити відповідача батьківських прав щодо дочки та стягнути аліменти на утримання дочки. Позивач в судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі, надала пояснення, аналогічні, викладеним у позовній заяві. Просить позов задоволити у повному обсязі. Представник третьої особи органу опіки та піклування Жидачівської районної державної адміністрації в судове засідання не з'явився, подав суду письмове клопотання про розгляд справи у його відсутності. Вказав, що повністю підтримує позов та просить його задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, у відповідності ст.76 ЦПК України належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, шляхом публікації оголошення у пресі згідно ч.9 ст.74 ЦПК України. Суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України з урахуванням достатніх матеріалів про взаємовідносини сторін. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши її дійсні обставини та перевіривши їх доказами, постановляючи заочне рішення, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.150 СК України встановлено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Зокрема, батьки зобов`язані турбуватися про здоров`я дитини, її фізичний та моральний розвиток, зобов'язані забезпечити одержання дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення та позбавлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до п.2 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків. В судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідач є колишнім подружжям, шлюб між ними розірвано, що підтверджується рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 02 жовтня 2015 року. З копії свідоцтва про народження вбачається, що позивач і відповідач є батьками неповнолітньої [PERSON], що стверджується відповідним свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 12.01.2011 Чорноострівською сільською радою Жидачівського району Львівської області. Встановлено, що дитина сторін проживає разом з матір'ю за адресою: [ADDRESS] Суд вважає, що незалежно від місця проживання та перебування сторін у розірваному шлюбу, на батьків покладаються аналогічні обов'язки, передбачені законом, по відношенню до дитини. З висновку органу опіки і піклування Жидачівської районної державної адміністрації від 01 червня 2017 року вбачається, що при підготовці даного висновку передувала ретельна і детальна перевірка стосунків дитини з батьком, який не проявляє інтересу до життя, здоров'я та виховання дитини, самоусунувся від батьківських обов'язків, визнано доцільним позбавити батьківських прав громадянина [PERSON] відносно його неповнолітньої дочки - [PERSON], [INFO] Отже, встановлено, що відповідач не займається вихованням дочки, не цікавиться її фізичним та духовним розвитком, матеріально її не утримує, тобто відповідач самоусунувся від виховання своєї дочки, не бажає нести за неї відповідальність і виконувати свій батьківській обов'язок, тоді як дитина потребує не тільки грошової допомоги, а й підвищеної уваги до себе з боку батька, з врахуванням її віку і розвитку. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до переконання про підставність позову, тому відповідача слід позбавити батьківських прав відносно дочки, що відповідатиме інтересам дитини. Крім того, згідно ч.3 ст.166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. За змістом ст. 180 СК України - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до положень ст. 184 СК України,- суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Суд враховує ту обставину, що в матеріалах відсутні дані про місце роботи відповідача, тому суд вважає необхідним стягувати аліменти на утримання доньки у твердій грошовій сумі, що ґрунтується на вимогах ст.184 СК України. Враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище як дитини, так і відповідача, те, що дитина сторін проживає та перебуває на утриманні позивача, інші обставини, суд приходить до висновку про необхідність присудження аліментів з відповідача в користь позивачки на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн., щомісячно, оскільки особа, позбавлена батьківських прав не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а саме з 28.07.2017. Відповідно до ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Крім того, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати в розмірі 640 грн., на користь держави судовий збір в розмірі 640 грн. На підставі ст.ст. 164 ч.2, 165, 166 ч.2,3, 180-182 СК України,

Outcome: approved