Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до територіальної громади міста Лозова Харківської області в особі Лозівської міської ради Харківської області, територіальної громади с. Самійлівка, Близнюківського району, Харківської області в особі Самійлівської сільської ради Близнюківського району Харківської області, третіх осіб: [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що 18 січня 2015 року померла мати позивача [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, а саме: 1/3 частину трикімнатної квартири, розташованої за адресою: м. Лозова, Харківської області, м-н 1, б. 12, кв. 16, яка належала спадкодавцю на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на житло від 15.01.1998 року. Іншими співвласниками даної квартири є треті особи по справі [PERSON] та [PERSON]; житловий будинок, розташований за адресою: с. Самійлівка, Близнюківського району, Харківської області, вул. К.Маркса, б. 29, який належав спадкодавцю на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.02.1998 року. Після смерті матері позивача спадкоємцями є позивач та треті особи по справі [PERSON] та [PERSON]. Позивач вважає, що оскільки вона на час смерті спадкодавця мешкала з нею за однією адресою, то вона фактично отримала спадок, в звязку з чим звернулася до приватного нотаріуса Близнюківського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON] з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, але їй в цьому було відмовлено, так як вона пропустила строк для подачі заяви про прийняття спадщини. В звязку з чим просить визнати за нею право власності на вищевказане спадкове майно в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла 18 січня 2015 року. Позивач в судове засідання не зявилася, але надала суду свою заяву в якій просила розглянути справу за її відсутності. Крім цього уточнила свої позовні вимоги та просила поновити строк для подання заяви для прийняття спадщини, визнавши за нею право власності 1/3 частину трикімнатної квартири, розташованої за адресою: м. Лозова, Харківської області, м-н 1, б. 12, кв. 16 та житловий будинок, розташований за адресою: с. Самійлівка, Близнюківського району, Харківської області, вул. К.Маркса, б. 29 в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], яка померла 18 січня 2015 року. Представник відповідача територіальної громади міста Лозова Харківської області в особі Лозівської міської ради Харківської області в судове засідання не зявилася, але раніше надавала суду заяву в якій просила розглянути справу за відсутності представника та вирішити справу на розсуд суду. Представник відповідача територіальної громади с. Самійлівка Близнюківського району Харківської області в особі Самійлівської сільської ради Близнюківського району Харківської області в судове засідання не зявився, але надав суду заяву в якій просив розглянути справу за відсутності представника за наявних у справі доказів, проти задоволення позовних вимог не заперечують. Треті особи [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися, але раніше надали суду свої заяви в яких просили розглянути справу за їх відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечували. Дослідивши матеріали справи, перевіривши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України і які вони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення заявлених вимог, зясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 3 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку. Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші. Судом встановлено, що 18 січня 2015 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії І-ВЛ № 481904, виданим виконавчим комітетом Самійлівської сільської ради Близнюківського району Харківської області 22 січня 2015 року. Після її смерті залишилося спадкове майно, а саме: 1/3 частина квартири, розташованої за адресою: м. Лозова, Харківської області, м-н 1, б. 12, кв. 40. Вказана частина квартири належала померлій на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на житло від 15 січня 1998 року, виданого виконавчим комітетом Лозівської міської ради народних депутатів Харківської області. Іншими співвласниками даної квартири є [PERSON] та [PERSON]. Крім цього після її смерті залишився житловий будинок, житловою площею 17,5 кв.м., який розташований за адресою: с. Самійлівка, Близнюківського району, Харківської області, вул. Горіхова (колишня вул. [PERSON]), б. 29, розташований на земельній ділянці Самійлівської сільської ради Близнюківського району Харківської області. Даний житловий будинок належав спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 24 лютого 1998 року, виданого державним нотаріусом Близнюківської державної нотаріальної контори Харківської області [PERSON] та зареєстрований в Близнюківському малому підприємстві технічної інвентаризації 24.03.1999 року за реєстровим номером 451. Позивач по справі після смерті матері з заявою до нотаріальної контори про прийняття спадку не зверталася, оскільки вважала, що вона в силу ст. 1268 ЦК України спадок прийняла, так як постійно мешкала з спадкодавцем та вела з нього спільне господарство, тому вона своєчасно у встановлений законом строк не подала заяву про прийняття спадку після смерті своєї матері. Як вказано в позовній заяві та свідчать документи по справі, позивач не звернулася до нотаріальної контори в установлений законом строк з заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] в звязку з тим, що вважала, так як вона постійно мешкала разом з спадкодавцем за однією адресою та вела спільне господарство, то вона в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України фактично спадок прийняла. Вказані обставини стали причиною пропуску позивачем строку для прийняття спадщини. Позивач від спадщини не відмовлялася, заяви про це не писала. Позивач звернувся до приватного нотаріуса Близнюківського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON] з заявою про прийняття спадку, але їй в цьому було відмовлено, про що свідчить лист № 197-01-16 від 15.06.2016 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії в якій зазначено, що позивач пропустила установлений законом строк подачі заяви про прийняття спадку. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В даному випадку суд вважає можливим визнати причину пропуску строку для прийняття спадщини позивачем поважною, та продовжити його. Статтями 1216, 1218 ЦК України встановлено, що спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець вважається таким, що прийняв спадок, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про це відмову. За таких обставин суд вважає, що позивач [PERSON] фактично спадок прийняла, заяву про відмову не писала, тому за нею необхідно визнати право власності на відкрите після смерті [PERSON] майно. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що пропуск строку для прийняття спадщини, унеможливило отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, що є підставою для задоволення позову в повному обсязі відповідно до ст.ст. 1233, 1236 ЦК України. Право позивача [PERSON] на спадщину за законом належних спадкодавцю на праві власності частини квартири та житлового будинку ніким не оспорене. Визнання сторонами предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved