Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про визнання за нею права власності на житловий будинок у порядку спадкування, мотивуючи тим, що після смерті її чоловіка - [PERSON], який помер 05.12.2011 року відкрилась спадщина на усе його майно, в тому числі на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, який він успадкував після смерті його матері - [PERSON] За життя [PERSON] склав заповіт, за яким вче належне йому майно заповів їй. Вона, як спадкоємець за заповітом прийняла спадщину шляхом постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Однак, звернувшись до державного нотаріуса Іваничівської державної нотаріальної контори Волинської області з метою отримання свідоцтва про право власності на спадкове майно, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документу на спадковий житловий будинок. У зв'язку із вищенаведеним, позивач змушений звернутися до суду із відповідним позовом. Сторони в судове засідання не зявилися. Від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю, позов просить задовольнити. Від представника Радовичівської сільської ради Іваничівського району Волинської області також надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає повністю, проти задоволення позову не заперечує. Від відповідачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги визнають повністю, проти задоволення позову не заперечують. Згідно ч. 1 ст. 223 Цивільно-процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Випадки відкладення розгляду справи відсутні. З матеріалів справи вбачається, що житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами № 8, який знаходиться по вул. Кваснюка в с. Щенятин Іваничівського району Волинської області належав [PERSON] (а.с.14). 16.09.2004 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЕГ № 151271 (а.с.12). Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. За життя [PERSON] склав заповіт, посвідчений 26.02.2004 року та зареєстрований за № 17, згідно якого все своє майно заповів [PERSON] (а.с.10). [PERSON] спадщину прийняла шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. 13.04.2007 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЕГ № 038774 (а.с.13). За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений 17.03.2007 року та зареєстрований за № 10, згідно якого все своє майно заповіла [PERSON] (а.с.11). [PERSON] спадщину прийняв шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. 05.12.2011 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЕГ № 05.12.2011 (а.с.8). Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно довідки Радовичівської сільської ради Іваничівського району Волинської області № 307-01.14 від 15.12.2017 року, останнім місцем проживання [PERSON] був буд. № 8 по вул. Кваснюка с. Щенятин Іваничівського району Волинської області (а.с.15). За життя [PERSON] склав заповіт, посвідчений 08.11.2011 року та зареєстрований за № 52, згідно якого все своє майно, в тому числі житловий будинок заповів [PERSON] (а.с. 9). Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до довідки Радовичівської сільської ради Іваничівського району № 307-01.14 від 15.12.2017 після смерті [PERSON] спадщину прийняла його дружина - [PERSON], оскільки на момент його смерті проживала разом з ним за однією адресою в с. Щенятин (а.с.15). Згідно відповіді Іваничівської державної нотаріальної контори № 13/01-16 від 24.01.2018 року спадкові справи на імена [PERSON], яка померла 13.04.2007 року в Іваничівській державній нотаріальній конторі не заводилися (а.с.30). Спадкова справа на ім'я [PERSON], який помер 05.12.2011 року в Іваничівській державній нотаріальній конторі заведена під № 201/2012; спадкова справа на ім'я [PERSON], який помер 16.09.2004 року в Іваничівській державній нотаріальній конторі заведена під № 273/2005 (а.с.30-33). Із спадкової справи № 273/2005 вбачається, що [PERSON] прийняв спадщину після смерті батька - [PERSON] фактично, проживаючи однією сім'єю та був приписаний разомі із спадкодавцем за однією адресою (а.с.35). Із спадкової справи № 201/2012 вбачається, що [PERSON] прийняла спаадщину після смерті чоловіка - [PERSON] шляхом спільного проживання разом із спадкодавцем за однією адресою (а.с.39). Постановою Іваничівської державної нотаріальної контори від 18 грудня 2017 року державний нотаріус [PERSON] відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка у зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок № 8 по вул. Кваснюка в с. Щенятин Іваничівського району Волинської області (а.с. 20). Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позивач набув право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Outcome: approved