Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області від 20 січня 2018 року в справі №153/1478/17 за її позовом до відповідача, з останнього стягуються аліменти на її користь на утримання сина у твердій грошовій сумі 1000 грн., щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Зазначила, що відповідач працює в Могилів-Подільському прикордонному загоні відділ Велика Кісниця та отримує регулярний щомісячний дохід близько 10000 гривень. На думку позивача аліменти в грошовій сумі 1000 гривень є несправедливими, оскільки відповідач реально має можливість сплачувати кошти в більшій сумі на утримання сина. Позивачка просить змінити спосіб стягнення аліментів з відповідача на її користь на утримання сина визначений рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 20 січня 2018 року в справі №153/1478/17 та ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача на її користь аліменти щомісячно на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходів) до досягнення дитиною повноліття. Позивач просить суд стягувати із відповідача на її утримання кошти в сумі 1000 гривень щомісячно до досягнення сином [PERSON] трьох років. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з'явились. Представник позивача [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи у їх відсутність. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять суд їх задоволити. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, просили суд відмовити в задоволенні позову. Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Із досліджених судом письмових доказів, що є у справі, а саме -сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.5). Із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] встановлено, що [PERSON] народився [INFO], батьками якого є [PERSON] та [PERSON] (а.с.6-7). Шлюб між сторонами розірвано 22 січня 2018 року, про що свідчить рішенням Ямпільського районного Вінницької області. Із рішенням Ямпільського районного Вінницької області від 22 січня 2018 року у справі №153/1478/17 та із виконавчого листа від 22 січня 2018 року № 153/1478/17 встановлено, що із [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі 1000 гривень щомісячно, починаючи із 13 листопада 2017 року і до досягнення дитиною повноліття(а.с.8-9). Із копії рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 01 березня 2012 року № 231/3/2012 встановлено, що із [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку, щомісячно. Дослідивши матеріали, оцінюючи належність, допустимість доказів окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи із наступного. Відповідно до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. За змістом ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч.3 ст.181 СК України). Відповідно до ст.182 СК України при визначені розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст.183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України. Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. При визначенні розміру аліментів суд бере до уваги стан здоров'я та матеріальне становище неповнолітньої дитини, яка є здоровою та у певній мірі матеріально забезпеченою. Матеріальне становище платника аліментів, який працює в Могилів-Подільському прикордонному загоні у прикордонному відділі с. Велика Кісниця, Ямпільського району, Вінницької області та отримує регулярний дохід (заробітну плату), також і те, що з відповідача стягуються аліменти на іншу неповнолітню дитину, що підтверджується рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області від 01 березня 2012 року № 231/3/2012. З урахуванням вищевикладеного, а також фактичних обставин справи та виходячи із закріплених ч.9 ст.7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідно моральним засадам суспільства, а також враховуючи пріоритетність інтересів дитини суд вважає, що розмір стягуваних аліментів із відповідача на користь позивача на утримання малолітнього сина підлягає зміні з твердої грошової суми 1000 гривень на 1/4 частину заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до досягнення сином повноліття. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. Що стосується позовної вимоги про стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] коштів в сумі 1000 гривень щомісячно на її утримання до досягнення дитиною [PERSON], [INFO] трьох років, то суд зазначає наступне: частина перша статті 192 СК України передбачає, що змінений можу бути розмір аліментів, визначений за рішенням суду. Як встановлено із рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 22 січня 2018 року судом не вирішувалось питання щодо стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] коштів на її утримання, а тому дана позовна вимога не може бути вирішена при зміні розміру аліментів. При цьому позивачем жодним чином не було обґрунтовано суму 1000 гривень, яку вона просить стягувати із відповідача на її утримання до досягнення сином трьох років. За наведених вище обставин суд приходить до висновку про часткову обґрунтованість заявленого позову, а відтак він підлягає частковому задоволенню. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до ст.4, 5 Закону України «Про судовий збір» позивачка звільнена від сплати судового збору при подачі позову до суду, а тому у порядку ст.141 ЦПК України має підстави стягнути із відповідача у дохід держави судовий збір у сумі 704 гривні 80 копійок.

Outcome: partial