Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-19 00:00:00

позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості у розмірі 37800 грн. Обґрунтовує позов тим, що відповідач є її колишнім чоловіком, шлюб з яким розірвано 23.09.2011 рішенням Сихівського районного суду м.Львова, та батьком їхнього сина [PERSON], [INFO] Рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 04.09.2012 з відповідача на її користь на утримання їхнього сина [PERSON] стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 600 гривень щомісячно, починаючи з 30.07.2012 і до досягнення дитиною повноліття. Однак, відповідач умисно злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання їхньої дитини, та за період часу з 30.07.2012 по 31.10.2017 допустив заборгованість зі сплати аліментів на загальну суму 37800 грн., тобто заподіяв їй матеріальну шкоду на вказану суму. За злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліменти) вироком Сихівського районного суду м.Львова від 22.12.2017 відповідач визнаний винним та засуджений за ч.1 ст.164 КК України та призначено йому покарання у виді сто годин громадських робіт. По даному кримінальному провадженню вона була визнана потерпілою, однак, цивільний позов у такому нею не був заявлений. На сьогоднішній день обвинувальний вирок відносно відповідача набрав законної сили, останній у добровільному порядку сплачувати борг не бажає, а тому вона звертається до суду із вказаним позовом. Ухвалою судді Сихівського районного суду м.Львова від 23.07.2018 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом сторін) та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Позивач в судове засідання не зявилась, подала до суду заяву, в якій вказала, що позов підтримує в повному обсязі, просить вимоги такого задовольнити та справу розглядати у її відсутності. Відповідач в судові засідання повторно не з'явився, відзив не подав, про причини не повідомив, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Суд зі згоди позивача, вказаній у заяві, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч.1 ст.280 ЦПК України, за наявними у справі письмовими доказами. Згідно з ч.2 ст.247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Перевіривши зібрані докази, постановляючи заочне рішення, суд позовні вимоги задовольняє з наступних підстав. Відповідно до вимог ч.1 ст.4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є колишнім чоловіком позивача [PERSON], шлюб між якими розірвано на підставі рішення Сихівського районного суду м.Львова від 23.09.2011. Від шлюбу мають спільного сина [PERSON] (тепер Василів) [PERSON], [INFO] Як вбачається з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення до актового запису змін, доповнень відповідач [PERSON] на підставі рішення Сихівського районного суду м.Львова від 04.07.2014 у цивільній справі № 464/4367/14-ц позбавлений батьківських прав відносно сина [PERSON] (тепер Василів) [PERSON], [INFO] Згідно рішення Сихівського районного суду м.Львова від 04.09.2012, яке вступило в законну силу 17.09.2012, відповідач [PERSON] зобовязаний сплачувати аліменти на користь колишньої дружини (Оприск) [PERSON] на утримання їхнього спільного сина [PERSON] (тепер Василів) [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн., щомісячно, починаючи з 30.07.2012 і до досягнення дитиною повноліття. Однак, [PERSON], будучи ознайомлений з даним рішенням суду, не реагуючи на законні попередження державного виконавця, умисно, злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання своєї малолітньої дитини та за період часу з 30.07.2012 по 31.10.2017 допустив заборгованість зі сплати аліментів на загальну суму 37800 грн., тобто заподіяв позивачу [PERSON] матеріальну шкоду на вказану суму. Вироком Сихівського районного суду м.Львова від 22.12.2017, який набрав законної сили 22.01.2018, відповідача [PERSON] визнано винуватим за ч.1 ст.164 КК України та призначено йому покарання сто годин громадських робіт. Як вбачається із вироку Сихівського районного суду м.Львова від 22.12.2017 позивач [PERSON] є потерпілою у даному кримінальному провадженні, цивільний позов у такому нею не заявлявся. У відповідності до ч.7 ст.128 КПК України особа, яка не предявила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право предявити його в порядку цивільного судочинства. Відповідно до ст.180\~Сімейного кодексу\~України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.2 ст.166\~СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Згідно з ч.1 ст.13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст.81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ч.1 ст.76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Виходячи з представлених сторонами доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі ст.ст. 166,\~180\~СК України та

Outcome: approved