Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, сина [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що з 18.08.2006 року вона вступила в зареєстрований шлюб з відповідачем. Під час шлюбу вона народила сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею і знаходиться на її утриманні. У зв'язку з тим, що відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, позивача звернулася з даним позовом до суду і просить суд стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менш 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з відповідача, на утримання неповнолітньої дитини, сина [PERSON], [INFO] на її користь. Позивач в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснив, що є інвалідом ІІІ групи, отримує пенсію, на утриманні нікого не має, опікуном не є, працює, але зарплату не отримує, оскільки на даний час знаходиться у відпустці за власний рахунок. Підтвердив, що на час подання позову дитина вже проживала з позивачем. Заперечує проти позову, оскільки він добровільно оплачував харчування дитини, навчання, свята, деякий час дитина проживала з ним. Також пояснив, що під час проживання з позивачем дитина неодноразово була свідком сварок позивача, а коли син захворів, то вона лікувала його ліками, які сама вважала за потрібне вживати, у лікаря на прийомі не була, не консультувалась. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, просив в стягненні аліментів відмовити, оскільки вважає, що відповідач добровільно утримує дитину, оплачує харчування, навчання, свята. Підтвердив, що на час подання позову дитина вже проживала з позивачем. Вислухавши сторони, представника відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВР N 789-XII від 27.02.1991р., Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії І-ЕД № 054141 позивач народила дитину, сина [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач. На даний час шлюб між позивачем та відповідачем розірвано на підставі рішення Сєвєродонецького міського суду від 21.07.2015 року, дитина проживає з позивачем (а.с.6), та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, «Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття». На підставі ст.181 Сімейного кодексу України, «За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі». На підставі ст.80 Сімейного кодексу України, «Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі». Згідно до ст.79 СК України «Аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви». Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України «При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України». Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Відповідно до ст. 187 СК України один із батьків може подати заяву за місцем роботи, місцем виплати пенсії, стипендії про відрахування аліментів на дитину з його заробітної плати, пенсії, стипендії у розмірі та на строк, які визначені у цій заяві. Така заява може бути ним відкликана. На підставі заяви одного з батьків аліменти відраховуються не пізніше триденного строку від дня, встановленого для виплати заробітної плати, пенсії, стипендії. На підставі заяви одного з батьків аліменти можуть бути відраховані і тоді, коли загальна сума, яка підлягає відрахуванню на підставі заяви та виконавчих документів, перевищує половину заробітної плати, пенсії, стипендії, а також якщо з нього вже стягуються аліменти на іншу дитину. Відповідно до ст. 189 СК України батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом. Договір укладається у письмовій формі і нотаріально посвідчується. У разі невиконання одним із батьків свого обов'язку за договором аліменти з нього можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. В судовому засіданні не знайли свого підтвардження обгрунтування заперечень відповідача та його представника проти позову, оскільки з надарих товарних чеків вбачається, що було оплачено уроки англійскої мови, що є розвитком здібностей дитини та по своїй суті є додатковими витратами, інша квитанція підтверджує придбання гумових чробіт, та зазначені квитанції не містять ідентифікаційних даних щодо платника, замовника послуг, цільового призначення, отримувача послуг, товарів. До наданої суду заяви, адресованої до служби у справах дітей Сєвєродонецької міської ради, суд також відноситься критично, оскільки її датовано та подано до служби лише 02.03.2016 року, тобто після звернення позивача до суду з позовом, викладені в заяві обставини відбувались у 2014 2015 роках. Доказів в підтвердження фактів викладених в заяві суду не надано, а тому суд вважає подання вказаної заяви до служби, як намагання відповідача ухилитися від сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Outcome: approved