Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача та просила стягнути з останнього на її користь аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 3000 грн на кожну дитину щомісяця, починаючи стягнення з дати подачі позову і до повноліття кожної дитини. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що сторони з 1999 року по 2009 рік перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого у них є спільні діти - [PERSON] та [PERSON] . Діти проживають разом із позивачем та знаходяться на її утриманні, а відповідач жодного інтересу до дітей не проявляє, не займається їх вихованням та матеріальної допомоги на їх утримання не надає. Вказує, що діти відвідують репетиторів та різні додаткові секції, а також мають вади зору та потребують придбання лінз для очей, їх щорічного оновлення та щомісячного коригування, що потребує значних коштів. Враховуючи викладене, позивач звернулася до суду із зазначеною позовною заявою. У судове засідання позивач не з`явилася, до початку судового засідання надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення суду. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність, а також відзив не подавав, у зв`язку із чим, суд, враховуючи згоду позивача, ухвалив відповідно до ст. 280 ЦПК України проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду. Дослідивши письмові докази, судом встановлені наступні фактичні обставини. Сторони перебували у шлюбі, який 09 вересня 2009 року було розірвано (а.с.4-5). Від шлюбу вони мають спільних дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.7-8). Діти - [PERSON] , [PERSON] проживають разом з позивачем (а.с.6). Згідно ч.ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Так, діти - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , самостійного доходу не мають та мають задовільний стан здоров`я. Доводи позивача щодо вад зору в дітей належними та допустимими доказами не підтверджені, відповідні медичні довідки суду не надані. Копії наданих позивачем договорів про проведення рефракційної терапії дітям судом до уваги не приймаються, оскільки такі договори не є належними та допустимими доказами підтверджуючими стан здоров`я дітей. Крім того, договір №517 від 28 вересня 2018 року укладений з пацієнтом [PERSON] , який не є дитиною сторін у справі (а.с.11-12). Разом з цим судом враховується, що питання щодо участі батька у додаткових витратах на дітей вирішується в порядку ст. 185 СК України. Відповідач має задовільний стан здоров`я; матеріали справи не містять відомостей щодо місця роботи відповідача, наявності у нього інших дітей та утриманців, а також стягнень за виконавчими документами. Відповідно до положень ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи визначені ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України обставини, суд дійшов висновку, що заявлений позивачкою розмір аліментів у сумі 3000 грн на кожну дитину є надмірним, і такими, що відповідають як фактичним обставинам справи, так і вимогам закону будуть аліменти на утримання малолітніх дітей у розмірі по 1500 грн на кожну дитину, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до суду та до досягнення кожною дитиною повноліття. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 768,40 грн.

Outcome: partial