Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою і просить стягнути з відповідача аліменти на її користь в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), на утримання сина [PERSON], [INFO], в звязку з його навчанням, мотивуючи тим, що син навчається на 1 курсі факультету інженерії та енергетики Житомирського національного агроекологічного університету, денної форми навчання на бюджетній основі і потребує матеріальної допомоги. В судове засідання позивач не зявилася, але надала заяву, в якій просить справу розглядати без її участі. Свої позовні вимоги підтримала та уточнила, а саме: просить стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/6 частини його заробітку. Відповідач в судове засідання не зявився, але надав заяву, в якій просить справу слухати у його відсутність. Позовні вимоги визнав частково, погоджується на стягнення аліментів в розмірі 1/6 частини його заробітку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. [PERSON], [INFO], є сином відповідача, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ТП №061552, виданого 24.03.1998. Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно довідки Житомирського національного агроекологічного університету №09-258 від 10.10.2016 [PERSON] є студентом 1 курсу факультету інженерії та енергетики Житомирського національного агроекологічного університету, денної форми навчання на бюджетній основі. Термін закінчення навчання 30 червня 2020 року. Враховуючи, що [PERSON] потребує затрат на оплату проживання в гуртожитку, харчування, придбання приналежностей для навчання, одягу, проїзду (а.с. 6-7), суд вважає, що він потребує матеріальної допомоги. Відповідач позовні вимоги визнав та не заперечує щодо задоволення позову з підстав неспроможності надавати допомогу сину, що підтверджується його заявою. В ч.11 постанови №14 від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі» Пленум Верховного Суду України розяснив, що за змістом ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Відповідно до ст.191 СК України аліменти присуджуються з дня подачі заяви в суд. Аналізуючи зміст ст.ст.198, 199 СК України, в яких передбачено обовязок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги, суд вважає, що встановлений ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину в розмірі не менше 30% прожиткового мінімуму, не може бути застосований до гл.16 СК України, оскільки це буде суперечити положенням вищезазначених статей, а саме, що батьки повинні утримувати повнолітніх дітей тільки при умові, що вони можуть надавати матеріальну допомогу (наприклад отримують заробітну плату чи мають (можуть мати) інше джерело доходів). Від сплати судового збору позивачка звільнена на підставі п.3 ч. 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. в доход держави.

Outcome: approved