Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-18 00:00:00

позивач звернулася до суду із позовною заявою, якою просить суд ухвалити рішення, яким стягнути із [PERSON] в її користь грошові кошти в сумі 56398,50 гривень та витрати, пов`язані із розглядом справи в суді. В обґрунтування позовних вимог позивачка покликається на те, що 15 грудня 2014 року вона придбала у [PERSON] будинок, який розташований по [ADDRESS] за 50000,00 гривень без укладання договору купівлі-продажу через відсутність у [PERSON] документів на право власності на даний будинок. Після придбання будинку позивачка витратила на його ремонт 6398,50 гривень. Отримавши грошові кошти відповідач обіцяла укласти договір купівлі продажу будинку, але до сьогоднішнього часу договір не уклала та не повернула грошові кошти, в зв`язку з чим позивачка вимушена була звернутись до суду з позовом про стягнення коштів. Позивачка [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просить позов задовольнити, покликаючись на викладені в ньому мотиви. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, хоча була завчасно, належним чином повідомлена про слухання справи, у відповідності до вимог ст.128 ЦПК України. Заяви про розгляд справи без її участі на адресу суду не подала. При таких обставинах суд постановив провести, на підставі вимог ст.281 ЦПК України, заочний розгляд справи. Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч.1 ст. 280 ЦПК України. Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явились, тому відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов слід задоволити з таких підстав. Згідно із ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що за розпискою від 15.12.2014 року [PERSON] отримала 50000,00 грн. від [PERSON] (а.с.5). Відповідно до копії договору купівлі-продажу від 14.05.1980 року, житловий будинок який знаходиться за адресою [ADDRESS] , належить [PERSON] (а.с. 6, 7). 25.04.2018 року позивач звернувся до відповідача з вимогою щодо повернення безпідставно отриманих коштів в сумі 50000 грн., однак кошти відповідачем повернуті не були (а.с.8, 9). Відповідно до копій накладних позивачем було сплачено 6398,50 грн. за будівельні матеріали (а.с. 10, 11). Таким чином, позивач довів суду, що дійсно між ним і відповідачем було досягнуто попередньої домовленості про укладення договору купівлі-продажу житлового будинку, і за даною домовленістю, на її закріплення, позивач передав відповідачу грошові кошти у сумі яка вказана у розписці. Відповідач не виконав зобов`язання, договір купівлі-продажу житлового будинку зазначений у розписці не уклав. Принаймні відповідач не представив суду доказів на підтвердження укладення такого договору. Статтями 15 ЦК України та ст.4 ЦПК України кожному гарантоване право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 16 ЦК України визначені способи захисту цивільних прав та інтересів. Визначаючи спосіб захисту порушеного права, позивач посилався на норми цивільного законодавства, що регулюють правовідносини захисту порушеного права власності та його відновлення шляхом повернення майна як безпідставно набутого. Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України. Відповідач не виконав зобов`язання, не уклав договір купівлі-продажу житлового будинку які зазначені у розписці. Принаймні відповідач не представив суду доказів на підтвердження укладення таких договорів. Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав. Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок iншої особи, в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань iз набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок iншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбiльшення майна у iншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або вiдсутностi збільшення на стороні потерпілого; 4) вiдсутнiсть правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб. За змістом частини першої статті 1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави. Під вiдсутнiстю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказiвцi закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто вiдсутнiсть правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Статтею 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У зв`язку із зазначеним позовні вимоги позивача обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню, необхідно стягнути з відповідача судовий збір, який складає, 704,80 грн.

Outcome: approved