Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~ Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, зареєстрованого 31.10.2008 року в Теслугівській сільській Радивилівського району Рівненської області, актовий запис №10. Від шлюбу є двоє малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову посилається на несумісність характерів з відповідачем. На протязі останніх двох років їх сімейне життя поступово погіршувалося, відповідач неодноразово вчиняв сварки, нехтував сімейними цінностями , що призвело до припинення подружніх стосунків. З 2013 року фактично шлюбні відносини між сторонами припинилися і з того часу вони проживають окремо. На даний час відповідач спричиняє їй та дітям душевні страждання, налаштовує проти позивачки дітей, говорить дітям про неї негативні речі. Подальше спільне життя та збереження сімї вважає неможливим. За час спільного життя відповідач не мав постійної роботи. Матеріальним забезпеченням сімї не займався, не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання дітей, не проявляє батьківської турботи, не дбає про їх духовний розвиток. Просить розірвати шлюб, дітей передати їй на виховання, а з відповідача стягнути аліменти на її користь на утримання дітей в розмірі по 1000 грн. на кожну дитину щомісячно. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги. Показала, що близько двох років вони з відповідачем разом не проживають і не підтримують подружніх стосунків. Шлюбні відносини між ними припинилися через те, що відповідач застосував до неї фізичну силу. Останні два роки між нею та відповідачем ніяких стосунків не було. Під час спільного проживання відповідач випивав і вчиняв сварки. Відповідач не надає коштів на утримання дітей. Лише перед Пасхою подарував дітям одяг. Між ними не має поваги один до одного. Вважає, що сімя не може зберегтися. Просить розірвати шлюб, а дітей залишити на проживання і виховання їй. З відповідача просить стягнути аліменти на утримання дітей в розмірі по 1000 грн. на кожну дитину і вважає, що відповідач має матеріальну можливість сплачувати аліменти в такому розмірі поскільки відповідач на даний час працює і має неофіційно високі доходи. Їй відомо, що відповідач має намір придбати автомобіль. Відповідач позов визнав в частині розірвання шлюбу. В частині стягнення аліментів позов визнав частково. Показав, що спільним подружнім життям не проживають з березня 2014 року. Причиною припинення подружніх відносин стала його підозра на зраду зі сторони позивачки. На даний час йому достовірно відомо, що у позивачки є стосунки з іншим чоловіком. Пробачити подружню зраду він не бажає, а тому просить розірвати шлюб. Не заперечує, щоб дітей передати на проживання і виховання матері. Показав також, що діти фактично проживають з батьками позивачки,матір бачать рідко. Він кожного тижня бачиться з дітьми, забирає їх до себе додому, купує одяг, продукти харчування. Заявляє, що не має матеріальної можливості сплачувати аліменти в сумі 1000 грн. на дитину. Показав, що на даний час він працює в ПП Зубкевича і отримує мінімальну заробітну плату, а тому просить стягнути аліменти в мінімальному розмірі передбаченому законом. Заслухавши сторін, повно, всесторонньо і обєктивно дослідивши письмові докази і обставини справи суд знаходить, що позов підлягає до задоволення частково. Шлюб між сторонами зареєстровано 31.10.2008 року в Теслугівській сільській раді Радивилівського району Рівненської області, актовий запис №10, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія І-ГЮ №041378 від 31.10.2008 року. (а.с.7) Від шлюбу є двоє малолітніх дітей: [PERSON] [INFO]; [PERSON] [INFO], що доводиться свідоцтвами про народження дітей І-ГЮ№086851 та І-ГЮ№118892.(а.с.8-9) Понад півтора року сторони проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства. Сторонам надавався термін для примирення, однак примирення не відбулося. За цей термін ніхто із сторін не зробив спроби примиритися і зберегти сім»ю. Після наданого сторонам терміну на примирення в судовому засіданні сторони настоюють на розірванні шлюбу. Сімя базується на добровільній згоді сторін на спільне проживання. Примусити сторони спільно проживати проти їх волі неможливо. При таких обставинах суд знаходить, що сімя розпалася остаточно, збереження її неможливе і шлюб сторін носить формальний характер. Діти весь період роздільного проживання і на даний час за проживають з матірю і знаходяться на її утриманні. Спору про місце проживання дітей зі сторони відповідача в судовому засіданні не заявлено. За спільною згодою сторін, висловленою в судовому засіданні, діти і надалі залишаться проживати з матір»ю. Суд знаходить, що це відповідає інтересам дітей враховуючи їх вік. З акту обстеження матеріально-побутових умов сім»ї, проведеного комісією Теслугівською сільської ради №37 від 16.04.2015 року, вбачається, що позивач з двома дітьми проживає в [INFO]. Умови проживання задовільні. Позивач працює. Діти забезпечені всім необхідним. Діти перебувають на утриманні матері.(а.с.15) Батьком дітей є відповідач по справі. Дане підтверджується свідоцтвом про народження малолітньої [PERSON], [INFO] серія 1-ГЮ №086851, та малолітнього [PERSON], [INFO] серія І-ГЮ 118892 де батьком дітей записаний [PERSON]. Відповідач, як батько, зобов»язаний матеріально утримувати своїх дітей. Як показав відповідач в судовому засіданні він на даний час працює офіційно в ПП Зубкевич і отримує офіційно мінімальну заробітну плату. Однак доказів офіційного працевлаштування і отримання стабільного доходу відповідач суду не надав. Ні трудову книжку, ні довідку про доходи суду не надано. Навпаки, в судовому засіданні відповідач заявив про його бажання закінчувати розгляд справи в даному судовому засіданні. Суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог по доказах, наданих суду сторонами. Обов»язок доказування покладається на сторони. Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач не довів в судовому засіданні, що він має стабільний заробіток і аліменти з нього слід стягнути в частці від заробітку. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ч.2ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів не може бути меншим 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. З 01 вересня 2015 року прожитковий мінімум на дитину віком до 6-ти років становить 1167 грн. на місяць. Відповідно до ст.141 СК України батьки мають рівні права та обов»язки до дитини. Тому виходячи із прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку суд знаходить, що участь батьків в матеріальному утриманні дітей повинна бути рівна, а саме по 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку з кожного з батьків. При визначенні розміру аліментів, які підлягають до стягнення, суд враховує вік дітей, матеріальне становище і стан здоров»я сторін, і знаходить обгрутнованим і можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO] в розмірі по 600 грн. на кожну дитину щомісячно. Позову майнового характеру не заявлено. До стягнення також підлягають судові витрати по справі.

Outcome: approved