Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

Позивач звернулася з вказаним позовом до відповідача, в обґрунтування якого зазначила, що вона є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: м.Підгородне, пров.3-й Мостовий буд.№3, в якому постійно проживаю та зареєстрована, право власності на вказаний будинок набуте позивачем на підставі договору купівлі-продажу від 03.09.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського районного нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №5444. Після придбання цього будинку вони разом з чоловіком та сином (відповідач по справі) переїхали до нього. У будинку наразі є зареєстрованими позивач та відповідач. З 2010 року по 2015 рік відповідач не проживав у будинку позивача. Під час спільного проживання відповідач постійно вів антисоціальний спосіб життя та вчиняв відносно позивача насильницькі дії. З квітня 2016 року відповідач виїхав з даного будинку, його фактичне місце проживання наразі невідоме, проте реєстрація його місця проживання у будинку не дозволяє позивачу розпоряджатися житлом на власний розсуд. Тому просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за зазначеною вище адресою. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини зазначені у позовній заяві. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надійшло. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає наступне. Згідно зі\~ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Згідно\~ст. 11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Згідно\~ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ч.1\~ст.29 ЦК України\~місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання , у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа мешкає постійно, переважно або тимчасово. Згідно зі\~ст.33 Конституції України\~вільний вибір місця проживання є одним з основних конституційних прав людини. Згідно зі\~ст. 41 Конституції України\~кожен має право володіти і користуватись своєю власністю; право власності є непорушним. Конституцією України\~та ст. 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до\~Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Судом встановлено, що власником будинку за адресою: м.Підгородне, пров.3-й Мостовий буд.№3 є позивач [PERSON], на підставі договору купівлі-продажу від 03.09.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського районного нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №5444. У вказаному вище будинку також зареєстрований відповідач [PERSON]. Згідно ч.1\~ст.158 ЖК України\~наймач користується жилим приміщенням у будинку (квартирі),що належить громадянинові на праві приватної власності, відповідно до договору найму жилого приміщення. Згідно\~ст.391 ЦК України\~власник майна має права вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Згідно зі\~ст. 7 Закону України\~\~«Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~зняття з\~\~реєстрації\~\~місця\~\~проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Виходячи з системного аналізу зазначених правових норм, та враховуючи те, що відповідач вибув з житлового будинку позивача та непроживає там більше року, не сплачує комунальні послуги, постійного права користування жилим приміщенням, що належить позивачу, не набув. Однак реєстрація відповідача у спірному будинку чинить перешкоди позивачу у здійсненні права користування майном. Тому суд вважає, що відповідач втратив право користування жилим приміщенням, заявлені вимоги підлягають задоволенню. Згідно ст.88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати у розмірі 640 грн. 00 коп.

Outcome: approved