Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-08 00:00:00

Позивач звернулася до Харківського районного суду Харківської області з позовною заявою до [PERSON], в якій просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 19 грудня 2003 року Комунарською сільською радою Харківського району Харківської області, актовий запис № 14. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 19 грудня 2003 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований Комунарською сільською радою Харківського району Харківської області, актовий запис № 14. Спільних дітей від шлюбу не мають. Позивач зазначає, що одразу після укладення шлюбу стосунки між нею та відповідачем почали погіршуватися. На даний час вони проживають в одній квартирі, однак фактичні шлюбні відносини між ними припинені, відповідач зареєстрований в цьому ж будинку, але в іншій квартирі, однак йти до себе в квартиру не бажає, між ними постійно виникають сварки. Спільне господарство не ведуть, спору про поділ майна не існує. Сімя розпалася повністю, а шлюб існує лише формально. Примирення між сторонами та збереження сімї неможливе. У зв'язку з викладеним, позивач і була змушена звернутися до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не зявилася, через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце слухання справи повідомлена належним чином, причина неявки суду не відома. Клопотання про відкладення справи до суду не надходили. У звязку з цим, суд, згідно вимогам ч. 4 ст. 169 та ст. ст. 224-225 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 19 грудня 2003 року, що підтверджено свідоцтвом про одруження I-ВЛ № 194055. Від шлюбу спільних дітей не мають. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Статтею 24 СК України також визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У відповідності до ст. 110 СК України шлюб може бути розірвано у судовому порядку, якщо буде встановлено, що подальше проживання подружжя та збереження сім'ї неможливе. Згідно зі ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має суттєве значення. Суд враховуючи наведене, зясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємини подружжя, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сімї неможливим, оскільки це може зашкодити інтересам позивача. Сторони мешкають окремо, спільного господарства не ведуть, їх сімя розпалась. Враховуючи наведене, відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд вважає необхідним шлюб, зареєстрований між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 19 грудня 2003 року Комунарською сільською радою Харківського району Харківської області, актовий запис № 14 розірвати.

Outcome: approved