Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-18 00:00:00

позивач звернулася до суду із позовом, в якому просить стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частки з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, а також стягувати з відповідача на її користь додаткові витрати на дочку [PERSON] , у розмірі 1000 грн., з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що вона перебуває в шлюбі із відповідачем, у якому в них народилась донька [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом з нею та повністю перебуває на її утриманні. Їй потрібно самостійно забезпечувати дитину і себе всім необхідним для нормальної життєдіяльності, зокрема: купувати їжу, взуття, сплачувати житлово-комунальні послуги, займатись розвитком дочки, оплачувати витрати на навчання, здійснювати медичний догляд, у разі хвороби оплачувати лікування. В неї дохід невеликий, і щораз важче належним чином утримувати дочку. Відповідач вже 15 років живе своїм життям, своїми інтересами, в які дочка не входить. За цей час він не цікавився навчанням дочки, станом її здоров`я, майже з нею не спілкувався, не дбав про фізичний та духовний розвиток дочки, фактично самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків. Інколи відповідач надає матеріальну допомогу дитині, але вона не є постійною і не має визначеної суми. На даний час [PERSON] проходить військову службу у військовій частині [NUMBER] Національної гвардії України, має стабільний дохід і можливість сплачувати аліменти на утримання дитини. Відтак просить позов задовольнити. Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 29.07.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження. 19.08.2021 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він зазначив, що не заперечує з приводу стягнення з нього аліментів на утримання доньки [PERSON] у розмірі ј частини заробітку. Разом з тим, заперечив, щодо вимоги позивача про стягнення з нього додаткових витрат, оскільки позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження наявності підстав для стягнення додаткових витрат. Відтак просить відмовити в цій позовній вимозі. Позивач у судове засідання не з`явилася, від її представника [PERSON] 19.08.2021 надійшла заява, в якій він позов підтримав, та просить розгляд справи проводити без його участі та участі позивача. Відповідач в судове засідання не з`явився, у відзиві просить розгляд справи проводити без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку з огляду на таке. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Судом встановлено, та не заперечується сторонами, що неповнолітня дитина [PERSON] проживає з матір`ю [PERSON] . Згідно із ч.2 ст.150 Сімейного кодексу України (надалі -\~СК України) батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Вказаний обов`язок щодо утримання дитини покладений на обох батьків та є однаковим для них. Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. З приписів зазначених правових норм вбачається, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже і витрати на утримання дитини (забезпечення умов життя) також мають бути однаковими. Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Окрім цього, відповідно до ст.182 цього Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до\~ст. 191 Сімейного кодексу України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. У зв`язку із вищевикладеним, суд враховує матеріальне становище дитини, яку утримує та доглядає позивач, яка працює продавцем продовольчих товарів, матеріальне становище відповідача, те, що відповідач не заперечує, щодо стягнення з нього аліментів на утримання дитини у розмірі ј заробітку, стан здоров`я дитини та стан здоров`я відповідача. Крім того, суд виходить також із захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, збереження того рівня життя, який вона б мала тоді, коли утримувалася обома батьками, та приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача на утримання дитини необхідно стягувати аліменти у частці від усіх видів заробітку (доходу) відповідача у розмірі ј з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 26 липня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття. Такий розмір відповідатиме інтересам дитини, буде необхідним та достатнім для забезпечення її гармонійного розвитку і не порушуватиме права кожної із сторін. Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Крім того, відповідно до\~ст.185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Верховний Суд у постанові від 14.01.2019 року (справа № 751/4312/16-ц) зауважив, що до таких особливих обставин закон відносить, зокрема, випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Позивач як на підставу заявлених вимог посилається на те, що дитині потрібні заняття з репетитором, відвідування різноманітних курсів по поглибленому вивченню предметів, що зумовлює на її думку додаткові витрати. Відповідно до\~ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На переконання суду покликання позивача на ті обставини, що дитині необхідні заняття з репетитором, відвідування різноманітних курсів по поглибленому вивченню предметів, жодним чином не можна віднести до витрат, що викликані особливими обставинами (розвиток здібності дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо), у розумінні\~ст.185 СК України. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено, що понесені нею витрати на дитину є додатковими та підлягають пропорційному стягненню з відповідача, як батька дитини, та такі не зумовлені, зокрема, розвитком здібностей дитини, а тому у задоволенні вимог позову в частині стягнення додаткових витрат слід відмовити. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, слід зазначити наступне. Оскільки позивач при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір», враховуючи вимоги ст.141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 908 грн судового збору. На підставі статей\~141,\~180,\~181, 182, 183,\~184, 191 Сімейного кодексу України\~та

Outcome: dismissed