overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-10 00:00:00

Позивач звернулася через суд із позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], посилаючись на те, що 07.06.2014 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Їх сім'я розпалася через суперечки, непорозуміння один з одним, вони ніяких подружніх стосунків з відповідачем не підтримують, сумісне господарство не ведуть. Тому просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач надала заяву про слухання справи в її відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач, який був належним чином сповіщен про час, місце та дату розгляду справи через офіційний сайт Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області http://pvm.dp.court.gov.ua. в судове засідання не з'явилася, не повідомивши суд про причини своєї неявки. Зі згоди позивача суд, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають повному задоволенню. Згідно ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Те, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі підтверджується копією свідоцтва про шлюб [NUMBER], виданого 07.06.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у місті Донецьку, актовий запис № 240. (а.с. 7) Від вказаного шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON] [INFO]. (а.с. 8). Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що сторони ніяких подружніх стосунків не підтримують, сумісне господарство не ведуть, тобто сім'я розпалася остаточно, збереження сім'ї неможливе, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. Строку на примирення стронам не потрібно. За таких обставин у суду є всі підстави для повного задоволення позову. Згідно до ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шдюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється в день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати на сплату судового збору в сумі 487,20 грн. На підставі вище викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-18 00:00:00

Позивач звернулася через суд із позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], посилаючись на те, що 17.10.1998 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Їх сімя розпалася через суперечки, непорозуміння один з одним, вони ніяких подружніх стосунків з відповідачем не підтримують, сумісне господарство не ведуть. Тому просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач надала заяву про слухання справи в її відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач, який був належним чином сповіщен про час, місце та дату розгляду справи через на офіційному сайті Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області http://pvm.dp.court.gov.ua. в судове засідання не з'явився, не повідомивши суд про причини своєї неявки. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають повному задоволенню. Згідно ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Те, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі підтверджується копією свідоцтва про одруження серії 1-НО № 032372, виданого 17.10.1998 року Куйбишевським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Донецька. (а.с. 5). Від вказаного шлюбу неповнолітніїх дітей не мають мають. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що сторони ніяких подружніх стосунків не підтримують, сумісне господарство не ведуть, тобто сімя розпалася остаточно, збереження сімї неможливе, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. Строку на примирення стронам не потрібно. За таких обставин у суду є всі підстави для повного задоволення позову. Згідно до ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шдюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється в день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати на сплату судового збору в сумі 243,60 грн. На підставі вище викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-22 00:00:00

Позивач звернулася через суд із позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], посилаючись на те, що 21.07.2007 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Їх сім'я розпалася через суперечки, непорозуміння один з одним, вони ніяких подружніх стосунків з відповідачем не підтримують, сумісне господарство не ведуть. Тому просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач надала заяву про слухання справи в її відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач надав заяву про слухання справи в його відсутність, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають повному задоволенню. Згідно ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Те, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 21.07.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції у місті Донецьку, актовий запис № 333. (а.с. 9) Від вказаного шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.10). Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що сторони ніяких подружніх стосунків не підтримують, сумісне господарство не ведуть, тобто сім'я розпалася остаточно, збереження сім'ї неможливе, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. Строку на примирення стронам не потрібно. За таких обставин у суду є всі підстави для повного задоволення позову. Згідно до ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шдюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється в день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати на сплату судового збору в сумі 243,60 грн. На підставі вище викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

Позивач звернулася через суд із позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], посилаючись на те, що 22.07.1999 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі. Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Їх сімя розпалася через суперечки, непорозуміння один з одним, вони ніяких подружніх стосунків з відповідачем не підтримують, сумісне господарство не ведуть. Тому просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач надала заяву про слухання справи в її відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач надав заяву про слухання справи в його відсутність, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають повному задоволенню. Згідно ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Те, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі підтверджується копією свідоцтва про одруженн, виданого 22.07.1999 року Куйбишевським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Донецька, запис № 190. (а.с. 5) Від вказаного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 6,7). Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що сторони ніяких подружніх стосунків не підтримують, сумісне господарство не ведуть, тобто сімя розпалася остаточно, збереження сімї неможливе, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. Строку на примирення стронам не потрібно. За таких обставин у суду є всі підстави для повного задоволення позову. Згідно до ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шдюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач бажає залишити своє шлюбне прізвище. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється в день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати на сплату судового збору в сумі 243,60 грн. На підставі вище викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

Позивач звернулася через суд із позовом про стягнення аліментів на час навчання з [PERSON] посилаючись на те, що відповідач по справі є батьком їхньої доньки [PERSON], [INFO]. [PERSON], навчається на денному відділенні (стаціонарі) Запорізького Державного медичного університету тому самостійно матеріально себе забезпечити не може, та потребує матеріальної допомоги. Позивач працює, але коштів для утримання доньки на час навчання не вистачає. Відповідач матеріальної допомоги не надає. Тому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання їхньої доньки - [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частині всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, до закінчення нею навчання. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, пославшись на обставини наведені в позовній заяві В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав та дав згоду сплачувати аліменти на утримання [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частині всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, до закінчення нею навчання. Суд вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі. Частина 3 статті 199 СК України передбачає, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. З довідки з навчального закладу № 473 від 23.04.2015 року вбачається, що [PERSON] навчається на денному відділенні (стаціонарі) Запорізького Державного медичного університету. (а.с.8). Відповідно до ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язани утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. За вимогами статті 182 СК України, - при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей; непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України - частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи викладене, суд вважає можливим стягувати з відповідача на утримання дочки аліменті в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця, до закінчення нею навчання. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в доход держави повинно бути стягнено судовий збір по справі у розмірі 243,60 грн., оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду. На підставі вище викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-10 00:00:00

Позивач звернулася через суд із позовом про стягнення аліментів на час навчання з [PERSON] посилаючись на те, що відповідач по справі є батьком їхньої доньки - [PERSON], [INFO]. [PERSON], продовжує навчається у Павлоградському технікуму Державного ВНЗ «НГУ» на 4 курсі, навчання закінчується 30.06.2016 року, тому самостійно матеріально себе забезпечити не може, та потребує матеріальної допомоги. Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає хоча є працездатним. Тому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частині всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, до закінчення нею навчання. В судове засідання від позивача надійшла письмова заява про слуханя справи в її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Від відповідача надійшла письмова заява про слухання справи в його відсутність, позовні вимоги визнає повністю. Суд вивчивши завяви сторін, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають повному задоволенню з наступних підстав. Частина 3 статті 199 СК України передбачає, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] від 25.04.1997 року ( а.с. 3 ). З довідки з навчального закладу вбачається, що [PERSON] навчається на 4 курсі денної форми навчання у Павлоградському технікуму Державного ВНЗ «НГУ», термін навчання з 01.09.2012 року по 30.06.2016 року (а.с. 4). Відповідно до ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язани утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. За вимогами статті 182 СК України, - при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей; непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України - частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України при визнанні відповідачем позову судом при наявності для того законних підстав приймається рішення про задоволення позову. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в доход держави повинно бути стягнено судовий збір по справі у розмірі 487,20 грн., оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду. На підставі вище викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-07 00:00:00

Позивач звернулася я в суд з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та суду пояснила, що їй на праві власності належить житловий будинок [ADDRESS]. Окрім неї в будинку значиться зареєстрованою відповідач по справі - її дочка [PERSON] Однак, з серпня 2013 року відповідач в будинку не мешкає, її речей в будинку немає, комунальні послуги вона не оплачує. В добровільному порядку з реєстрації відповідач не знімається, чим перешкоджає власнику вільно розпоряджатися належним майном та змушує нести додаткові матеріальні витрати по комунальному обслуговуванню будинку. Просить визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням - житловим будинком [ADDRESS]. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином. Суд вважає, що по справі можливо ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вислухав пояснення позивача, проаналізувавши зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно правовстановлюючих документів, позивачу на праві власності належить будинок [ADDRESS] Донецької області. (а.с.8-9). В будинку, окрім позивача, значиться зареєстрованою відповідач по справі. Однак, з серпня 2013 року вона в будинку не мешкає, її речей в будинку немає, комунальні послуги вона не оплачує. (а.с.10-16). Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, що мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання й вправі розпоряджатися цією власністю за своїм розсудом. Відповідно до ст.ст.386, 391 ЦК України, власник має право звертатися до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За таких обставин суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача та відповідача слід визнати такою, що втратила право користування житловим приміщенням - житловим будинком [ADDRESS] Донецької області. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-12 00:00:00

Позивач звернулася я в суд з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, який обгрунтувала тим, що їй на праві власності належить квартира [ADDRESS]. Окрім неї в квартирі значиться зареєстрованим відповідач по справі її син [PERSON] Однак, з січня 2011 року відповідач в квартирі не мешкає, його речей в будинку немає, комунальні послуги він не оплачує. В добровільному порядку з реєстрації відповідач не знімається, чим перешкоджає власнику вільно розпоряджатися належним майном та змушує нести додаткові матеріальні витрати по комунальному обслуговуванню будинку. Просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою № 5 в буд.1 по вул.О.Вишні в м.Краматорську Донецької області. В судове засідання позивач не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на заявлених вимогах наполягає та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Суд вважає, що по справі можливо ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Проаналізувавши зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно правовстановлюючих документів, позивачу на праві власності належить квартира [ADDRESS]. (а.с.7-12). В квартирі, окрім позивача, значиться зареєстрованим відповідач по справі. Однак, з січня 2011 року він в квартирі не мешкає, його речей в квартирі немає, комунальні послуги він не оплачує. (а.с.19). Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, що мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання й вправі розпоряджатися цією власністю за своїм розсудом. Відповідно до ст.ст.386, 391 ЦК України, власник має право звертатися до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За таких обставин суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача та відповідача слід визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою № 5 в буд.1 по вул.Остапа Вишні в м.Краматорську Донецької області. На підставі викладеного,

Outcome: approved