Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вищевказаним позовом до [PERSON] в якому просить розірвати шлюбу між нею та відповідачем, який було зареєстровано 29.03.2012 року Дюксинською сільською рада Костопільського району Рівненської області, актовий запис №1. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала із підстав зазначених у позові, просила суд позов задоволити в повному обсязі, окрім того наголосила, що з відповідачем спільного господарства не ведуть та шлюбних стосунків не підтримую уже досить давно, шлюб фактично припинений, примирення не можливе. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечує стосовно розірвання шлюбу між ним та позивачем. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши позицію сторін, суд всебічно, об'єктивно та неупереджено дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 29 березня 2003 року у Дюксинській сільській раді Костопільського району Рівненської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис №1, що стверджується наявним у матеріалах справи свідоцтвом про шлюб (а.с.3). Від подружнього життя сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується наявним в матеріалах справи свідоцтвом про народження останньої (а.с.4). Стаття 24 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Отже, однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу. Зокрема особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин. Судом встановлено, що сторони не проживають як сім'я протягом тривалого часу. Вони мають різні характери, різні погляди на життя та сімейні цінності, позивач не бажає надалі проживати разом з відповідачем однією сім'єю, примирення є неможливим. Таким чином, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, являється порушенням їх права на повагу до сімейного життя, що розцінюється судом як таке, що має істотне значення, що у відповідності до положень ст. 112 СК України, є підставами до розірвання шлюбу. Підстав для надання сторонам строку на примирення суд не вбачає. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб Аналізуючи зібрані у справі докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність заявленого позову. Відповідно до ч.1 ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а відтак, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved