Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Приватного акціонерного товариство «Пласт» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, в якому просила стягнути з відповідача на її користь заборгованість по заробітній платі в розмірі 14280,14 грн., яка не була виплачена спадкодавцю [PERSON] та судові витрати в розмірі 1000 грн. 00 коп. В обґрунтування вимог позивач вказала, що неотримана спадкодавцем [PERSON] сума заробітної плати належить їй, як спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Ухвалою суду від 03.12.2019 року було відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, надала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Представник відповідача ПАТ «Пласт» у судове засідання не з`явився, про місце та час слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Заяви про розгляд справи за його відсутності від відповідача не надходило. Відповідач не подав відзив. Позивач у своїй заяві не заперечує проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів у зв`язку з чим суд на підставі ст. 280 ЦПК України,вважає за можливе вирішити справу у його відсутність за наявними у справі доказами, ухваливши заочне рішення. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що в період з 26.10.2005 року по 30.12.2016 року [PERSON] дійсно працював у ПАТ «Пласт» на посаді машиніста підіймача, з якої був звільнений за закінченням трудового договору на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України (а.с.7,8). Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Однак, в день звільнення [PERSON] відповідач не здійснив виплату належних коштів, що є порушенням ч. 1 ст. 116 КЗпП України. Відповідно до ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства , установи , організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповідно до довідки ПАТ «Пласт» [PERSON] , дійсно працював за основним місцем роботи в ПрАТ «Пласт» машиністом підіймача та розмір середньомісячної зарплатної плати складав 6286,06 грн., середньоденна зарплата за останні два місяці 285,73 грн., кількість робочих днів за останні два місяця - 44 доби, заборгованість по заробітній платі станом на 01.09.2019 року складає 14280,14 грн. (а.с.9). При звільненні [PERSON] був ознайомлений з наказом, отримав трудову книжку, однак підприємство не виплатило належну йому заробітну плату. Відповідно до свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис № 128, виданого 07 серпня 1876 року - [PERSON] був чоловіком позивачки [PERSON] [INFO] помер чоловік позивачки [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 24.01.2018 року, виданим Виконавчим комітетом Гожулівської сільської ради Полтавського району (а.с.10). Згідно повідомлення Полтавської районної державної нотаріальної контори Полтавської області спадкоємцем на майно померлого [INFO] [PERSON] є дружина померлого [PERSON] (а.с.12). Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Як зазначено в п.1,3 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Частиною 1 ст. 1227 ЦК України передбачено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини відповідно до ч.2 ст. 1220 ЦК України є день смерті особи або день, з якого оголошується померлою. У відповідності до ст. ст. 1217, 1218 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Таким чином, з огляду на викладені норми чинного законодавства України та наявність в матеріалах справи документально підтвердження заборгованості відповідача перед спадкодавцем [PERSON] по заробітній платі ї її розміру, суд приходить до висновку про законність та обгрунтованність позовних вимог щодо стягнення заборгованості по заробітній платі в розмірі 14 280,14 грн., на користь [PERSON] . [PERSON] від сплати судового збору за подання позовної заяви до суду звільнена (п.3 ч.1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір»), відтак, відповідно до положень частини 6 статті 141 ЦПК України судовий збір в сумі 768,40 гривень підлягає стягненню з відповідача. Згідно положень ст. 137 ЦПК України, з відповідача також підлягає стягненню на користь позивача судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1000,00 грн., які підтверджуються розрахунком суми судових витрат, а також квитанцією № 10-19 від 22 листопада 2019 року.

Outcome: approved