overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом та просить розірвати з відповідачем шлюб, зареєстрований 13 вересня 1997 року в Лизогубівській сільській раді Харківського району Харківської області, запис № 40. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося, сторони шлюбні стосунки не підтримують з січня 2016 року, оскільки вони мають різні погляди на життя, між ними відсутнє порозуміння. Сімя розпалась остаточно та поновлена бути не може, на примирення позивач не згодна. Від шлюбу сторони мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Позивач у судове засідання не зявилася, подала суду заяву, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, також просила розглядати справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, подав суду заяву, проти позову не заперечував, просив розірвати шлюб з позивачем, також просив розглядати справу за його відсутності. Враховуючи заяви позивача та відповідача, суд ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 13 вересня 1997 року в Лизогубівській сільській раді Харківського району Харківської області, запис № 40 від 13 вересня 1997 року, що підтверджено свідоцтвом про одруження серії І-ВЛ № 035184, що видано 13 вересня 1997 року Лизогубівською сільською радою народних депутатів Харківського району Харківської області. Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO], та малолітню доньку [PERSON], [INFO], про що свідчать свідоцтва про їх народження. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка та примушування жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, враховуючи що сторони не бажають перебувати у шлюбі, на примирення не згодні, тому суд вважає що шлюб підлягає розірванню на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому за заявою позивача, суд вважає залишити їй прізвище після розірвання шлюбу «Колесник».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-28 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом та просить розірвати з відповідачем шлюб зареєстрований 13 вересня 2005 року у Безлюдівській селищній раді Харківського району Харківської області, актовий запис № 26. В обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося, сімя розпалася по причині втрати порозуміння. Сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть. Шлюб між сторонами носить формальний характер і його збереження суперечить інтересам позивача, на примирення позивач не згодна. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 30 жовтня 2018 року відкрито провадження по справі. Позивач у судове засідання не зявилася, подала суду заяву, позовні вимоги підтримала, просила розглядати справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, подав суду заяву, проти задоволення позову не заперечував, просив розглядати справу за його відсутності. Будь-яких клопотань сторонами не надано. Враховуючи заяви позивача та відповідача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 13 вересня 2005 року у Безлюдівській селищній раді Харківського району Харківської області, актовий запис № 26 від 13 вересня 2005 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії 1-ВЛ № 013163, що видано 13 вересня 2005 року Безлюдівською селищною радою Харківського району Харківської області. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], про що свідчать копії свідоцтва про їх народження. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка та примушування жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, враховуючи що сторони не бажають перебувати у шлюбі, на примирення не згодні, тому суд вважає що шлюб підлягає розірванню на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому за заявою позивача суд вважає залишити їй прізвище після розірвання шлюбу «Раджабова». Таким чином, суд повністю задовольняє вимоги позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-18 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом та просить розірвати з відповідачем шлюб зареєстрований 13 січня 2001 року у Роганській селищній раді Харківського району Харківської області, актовий запис № 04. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося, сімя розпалася по причині втрати почуття любові, взаєповаги та порозуміння. Сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть. Сімя розпалась остаточно та поновлена не може бути, на примирення позивач не згодна. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 21 вересня 2018 року відкрито провадження по справі. Позивач у судове засідання не зявилася, подала суду заяву, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити; прізвище після розірвання шлюбу просила залишити «Тонкая»; також просила розглядати справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно і належним чином шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного Управління ДМС України в Харківській області, отриманих судом у порядку ч.6 ст.187 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив. Будь-яких клопотань сторонами не надано. Враховуючи заяву позивача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у суду матеріалів. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 13 січня 2001 року у Роганській селищній раді Харківського району Харківської області, актовий запис № 04 від 13 січня 2001 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії 1-ВЛ № 127599, що видано 13 січня 2001 року Роганською селищною радою Харківського району Харківської області. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про його народження. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка та примушування жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, враховуючи що сторони не бажають перебувати у шлюбі, на примирення не згодні, тому суд вважає що шлюб підлягає розірванню на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому за заявою позивача суд вважає залишити їй прізвище після розірвання шлюбу «Тонкая». Таким чином, суд повністю задовольняє вимоги позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-31 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом та просить розірвати з відповідачем шлюб, зареєстрований 13 травня 2017 року у Фрунзенському районному у місті Харкові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 185. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося, сімя розпалася по причині втрати порозуміння. Сторони шлюбні стосунки не підтримують з липня 2017 року. Сімя розпалась остаточно та поновлена не може бути, шлюб носить формальний характер і його збереження суперечить інтересам позивача, на примирення позивач не згодна. Від шлюбу сторони дітей не мають. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 23 листопада 2017 року відкрито провадження по справі. Позивач у судове засідання не зявилася, подала суду заяву, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, також просила розглядати справу за її відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно і належним чином шляхом виклику телефонограмою та направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного Управління ДМС України в Харківській області, отриманих судом у порядку ч.6 ст.187 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив. Будь-яких заяв та клопотань сторонами не надано. Враховуючи повторну неявку належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача в судове засідання, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України суд, за письмовою згодою позивача, вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши докази по справі встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 13 травня 2017 року у Фрунзенському районному у місті Харкові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 185 від 13 травня 2017 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії І-ВЛ № 314902, що видано 13 травня 2017 року Фрунзенським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка та примушування жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи що сторони не бажають перебувати у шлюбі, на примирення не згодні, тому суд вважає що шлюб підлягає розірванню на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Таким чином, суд повністю задовольняє вимоги позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-19 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом та просить розірвати з відповідачем шлюб, зареєстрований 14 липня 1990 року у Виконавчому комітеті Безлюдівської селищної ради Харківського району Харківської області, актовий запис № 45. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося, сім'я розпалася по причині втрати любові, взаємоповаги, порозуміння. З серпня 2013 року сторони шлюбні стосунки не підтримують, шлюб існує формально і його збереження суперечить інтересам позивача, яка фактично створила нову сім'ю та проживає з іншим мужчиною. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Позивач у судове засідання не з'явилася, подала суду заяву в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, також просила розглядати справу без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав суду заяву, в якій проти позову не заперечував, просив задовольнити вимоги позивача, також просив розглядати справу без його участі. Враховуючи заяви позивача та відповідача, суд, ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 14 липня 1990 року у Виконавчому комітеті Безлюдівської селищної ради Харківського району Харківської області, актовий запис № 45, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], що видане повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського районного управління юстиції у Харківській області 05 березня 2015 року. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка та примушування жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, враховуючи що сторони не бажають перебувати у шлюбі, на примирення не згодні, тому суд вважає що шлюб підлягає розірванню на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому за заявою позивача суд вважає залишити їй прізвище після розірвання шлюбу «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-03 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом та просить розірвати з відповідачем шлюб зареєстрований 14 липня 1990 року у Південноміській раді народних депутатів Харківського району Харківської області, актовий запис № 34. В обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося, сімя розпалася по причині втрати почуття любові, взаємоповаги та порозуміння. Сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть. Шлюб між сторонами носить формальний характер і його збереження суперечить інтересам позивача, на примирення позивач не згодна. Від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 06 вересня 2018 року відкрито провадження по справі. Позивач у судове засідання не зявилася, подала суду заяву, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, прізвище після розірвання шлюбу - залишити «Захарчук»; також просила розглядати справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, подав суду заяву, проти задоволення позову не заперечував, просив розірвати шлюб з позивачем, також просив розглядати справу за його відсутності. Будь-яких клопотань сторонами не надано. Враховуючи заяви позивача та відповідача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 14 липня 1990 року у Південноміській раді народних депутатів Харківського району Харківської області, актовий запис № 34 від 14 липня 1990 року, що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІІ-ВЛ № 453292, що видано 14 липня 1990 року Південною міською радою народних депутатів Харківського району Харківської області. Від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка та примушування жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, враховуючи що сторони не бажають перебувати у шлюбі, на примирення не згодні, тому суд вважає що шлюб підлягає розірванню на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому за заявою позивача суд вважає залишити їй прізвище після розірвання шлюбу «Захарчук». Таким чином, суд повністю задовольняє вимоги позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом та просить розірвати з відповідачем шлюб зареєстрований 14 липня 2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Зміївського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 62. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося. Сторони шлюбні стосунки не підтримують, шлюб носить формальний характер. Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON]. Позивач у судове засідання не зявилася, подала суду заяву, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, також просила розглядати справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, подав суду заяву, проти задоволення позову не заперечував, просив розірвати шлюб з позивачем, також просив розглядати справу за його відсутності. Враховуючи заяви позивача та відповідача, суд ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 14 липня 2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Зміївського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 62 від 14 липня 2012 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії І-ВЛ № 294326, що видано повторно 12 серпня 2016 року Зміївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про її народження. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка та примушування жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, враховуючи що сторони не бажають перебувати у шлюбі, на примирення не згодні, тому суд вважає що шлюб підлягає розірванню на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому за заявою позивача, суд вважає залишити їй прізвище після розірвання шлюбу «Єфімова». Судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача на корить позивача згідно вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-03 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом та просить розірвати з відповідачем шлюб, зареєстрований 14 липня 2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Шполянського районного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 36. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося, оскільки вони різні за характером люди, мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Шлюбні стосунки не підтримують і шлюб існує формально, сім'я розпалась остаточно та поновлена бути не може. Позивач у судове засідання не з'явилася, подала суду заяву в якій підтримала заявлені позовні вимоги, просила їх задовольнити з підстав викладених у позові, також просила справу розглядати за її відсутності, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення за відсутності відповідача. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, тому суд ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін, за письмовою згодою позивача в заочному порядку. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 14 липня 2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Шполянського районного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 36, що підтверджено свідоцтвом про шлюб [NUMBER], що видане 14 липня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шполянського районного управління юстиції у Черкаській області. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка та примушування жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, враховуючи що позивач не бажає перебувати у шлюбі з відповідачем, на примирення не згодна, тому суд вважає що шлюб підлягає розірванню на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому за заявою позивача суд вважає залишити їй прізвище після розірвання шлюбу «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-15 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом та просить розірвати з відповідачем шлюб зареєстрований 14 лютого 2015 року у виконавчому комітеті Березівської селищної ради Харківського району Харківської області, актовий запис № 01. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося, сім'я розпалася по причині втрати взаємоповаги та порозуміння. Сторони спільного господарства не ведуть, шлюбні стосунки не підтримують з травня 2016 року. Сім'я розпалась остаточно, шлюб носить формальний характер і його збереження суперечить інтересам позивача, на примирення позивач не згодна. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач у судове засідання не з'явилася, подала суду заяву, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, також просила розглядати справу за її відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи сповіщався належним чином, тому суд за письмовою згодою позивача ухвалив про заочний розгляд справи за відсутності сторін. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 14 лютого 2015 року у виконавчому комітеті Березівської селищної ради Харківського району Харківської області, актовий запис № 01 від 14 лютого 2015 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб [NUMBER], що видано 14 лютого 2015 року виконавчим комітетом Березівської селищної ради Харківського району Харківської області. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про його народження. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка та примушування жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, враховуючи що позивач не бажає перебувати у шлюбі з відповідачем, на примирення не згодна, тому суд вважає що шлюб підлягає розірванню на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому за заявою позивача суд вважає залишити їй прізвище після розірвання шлюбу «[PERSON]». Судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача на корить позивача згідно вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved