Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-02 00:00:00

позивач звернулася до суду із позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 5500,00 грн починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що перебувала із відповідачем у шлюбі, однак рішенням суду від 25.07.2018 шлюб розірвано, в якому мають сина [PERSON] , [INFO] . З моменту припинення сторонами спільного проживання дитина постійно проживає з матір`ю за адресою: [ADDRESS] . В свою чергу, батько дитини не бере достатньої участі у його житті і вихованні, тобто він перестав утримувати сина в тому розмірі, в якому було до цього, перестав цікавитись скільки коштів потрібно на проживання сина. В даному випадку син сторін проживає з матір`ю. Син навчається у Ліцеї №93 ЛМР, також навчається у школі балету InStep, бере участь у виступах навчаючись у даній школі та показує достатній та високий рівень підготовки. Позивачка вносила благодійні внески за навчання сина протягом 2018-2019 років, створює якнайкращі умови для проживання сина, купує синові необхідне приладдя до школи, одяг, їжу, дає кишенькові гроші та бере на себе всі витрати, які стосуються сина та здійснює інші витрати. Зазначила, що відповідач працює інженером -теплотехніком, надавав до вересня 2020 року кошти на утримання сина, однак з цього часу припинив утримувати сина. Однак, такий має можливість його утримувати, оскільки добре заробляє, відпочиває за кордоном, є молодим та працездатним чоловіком, його стан здоров`я дозволяє працювати, а тому він має можливість сплачувати аліменти на дитину. З урахуванням викладеного просить позов задовольнити у повному обсязі. Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 12.02.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження. Позивач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили такі задовольнити. 01.03.2021 представником позивача [PERSON] надано додаткові пояснення щодо витрат [PERSON] на утримання дитини, щодо утримання дитини відповідачем та його місця роботи, доходів. 23.03.2021 представником позивача надано додаткові пояснення. Представник відповідача у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову із мотивів викладених у відзиві на позовну заяву. 09.03.2021 відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки зазначив, що кошти на утримання сина ним перераховувалися, що підтверджено позивачем, однак на даний час він такої можливості надання коштів немає у зв`язку із запровадженням карантину. Позивач не використовує свої кошти та кошти відповідача для утримання сина. Заслухавши позивачку, представника позивача та представника відповідача, з`ясувавши обставини, на які посилаються учасники справи як на підставу своїх вимог і заперечень, та дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд дійшов до наступного висновку з огляду на таке. Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, самого платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Вказаний обов`язок щодо утримання дитини покладений на обох батьків та є однаковим для них. Згідно ст.181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Виходячи із зазначеного положення у разі відсутності домовленості між батьками щодо способу утримання спір з приводу стягнення аліментів вирішується судом. Як вбачається із матеріалів справи рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 25.07.2018 шлюб між сторонами розірвано. Сторони у справі є батьками дитини [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 09.10.2010. Відповідно до довідки №03874 Сихівської районної адміністрації від 03.12.2020 дитина [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] разом із матір`ю [PERSON] . Згідно довідки №757 від 04.12.2020 позивач [PERSON] працює у Львівському національному медичному університеті імені Данила Галицького по даний час на посаді старшого лаборанта кафедри внутрішньої медицини №2. Відповідно до ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Вказане свідчить про те, що суть аліментних зобов`язань полягає не в покладенні обов`язку на одного з батьків брати участь в утриманні дитини, а в забезпеченні дитини мінімально необхідними благами, що необхідні для її розвитку та виховання. Згідно зі ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд бере до уваги той факт, що на сьогодні законодавець закріпив рекомендований розмір аліментів на одну дитину у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів, суд враховує вік, стан здоров`я, матеріальне становище сторін та те, що дитина сторін проживає на даний час та перебуває на утриманні позивачки, відповідач є працездатним, має задовільний стан здоров`я /наявність захворювань жодними доказами не підтверджена/. Враховуючи те, що відповідач [PERSON] частково здійснює участь у вихованні та утриманні дитини, що підтверджено доказами долученими до матеріалів справи, однак позивачкою не доведена можливість для нього сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 5500 грн., щомісячно. Так, ст.7 Закону України «Про державний бюджет на 2020 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років встановлео в таких розмірах: з 1 грудня 2020 року - 2395 гривень. З врахуванням вищевикладеного, суд приходить до переконання, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини підлягають до задоволення частково, а саме, слід визначити аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно, що на даний час становитиме більш, ніж половину суми необхідної для забезпечення першочергових потреб дітей (більш, ніж половина прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку), починаючи з 21.12.2020 і до досягнення повноліття. Суд вважає необгрунтованою вимогу в частині стягнення аліментів у розмірі 5500 грн., оскільки позивачем не надано суду достатніх доказів щодо можливості відповідача оплачувати такі у такому розмірі. Відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.ст. 141, 180, 181, 182, 184, 191 СК України та

Outcome: partial