Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання зареєстрованого з відповідачем 28 липня 2001 р. шлюбу, від якого вони мають трьох дітей, один з яких малолітній син [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що подружнє життя у них не склалося через несумісність, суперечливість характерів, різні погляди на сімейне життя, втрати порозуміння та довіри між подружжям, внаслідок чого виникали в подружжя суперечки, шлюбні відносини між ними припинилися з квітня 2018 року, подальше спільне проживання та примирення між ними є неможливими, просила розірвати шлюб. До початку судового засіданні позивач звернулася до суду з письмовою заявою, в якій просила розглянути справу за її відсутністю та розірвати шлюб. На позовних вимогах наполягає, вказавши в заяві, що шлюбні відносини між сторонами припинені з квітня 2018 р., діти мешкають з нею, спору про майно подружжя не має, проти надання судом строку для примирення позивачка категорично заперечує. Відповідачем до початку судового засідання надана заяву, в якій просив вищевказану справу розглянути за його відсутності, з позовними вимогами позивача згодний у повному обсязі, вказавши про припинення шлюбних відносин з квітня 2018 р., підтвердив відсутність спорів про майно подружжя та місце проживання дітей, проти надання строку для примирення категорично заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Згідно із ч.4 ст.206 ЦПК України (2017 р.) у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності із вимогами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу положень ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права і обов'язки. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 28 липня 2001 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Московського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 615, що підтверджено свідоцтвом про одруження [NUMBER] від 28 липня 2001 р. Шлюбні відносини між сторонами припинені з квітня 2018 р. через відсутність взаєморозуміння, втрати почуття любові і поваги один до одного. На час розгляду справи малолітня дитина мешкає з позивачем, проти чого не заперечує відповідач. Спору про розподіл майна між сторонами на момент розгляду справи не має. Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Приписами ч. 1 ст. 24 СК України встановлено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Надання строку на примирення суд вважає недоцільним, тому що шлюбні відносини між сторонами припинені вже тривалий час, обидва подружжя просять розірвати шлюб та про надання строку на примирення суду не заявили. Встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя є неможливим, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і не відповідає інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і тому може бути розірваним. Визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Таким чином, суд, оцінивши докази в їх сукупності, вважає за необхідне задовольнити позов, розірвавши шлюб між сторонами по справі. Згідно ч. 2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили підлягає направленню до Подільського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб складеному 28 липня 2001 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Московського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 615. На підставі викладеного,

Outcome: approved