Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду із даною позовною заявою, обґрунтовуючи, яку зазначила, що 18 грудня 20098 року померла її мама [PERSON], після її смерті залишилося спадкове майно в виді ? частини будинку та ? частини земельних ділянок біля будинку в м. Обухів по вул. Волошковій (Петровського), 39. Спадкоємцями цього майна є чоловік померлої [PERSON] та її діти [PERSON] та [PERSON]. 12 травня 2015 року помер батько позивачки. Який за життя склав заповіт та заповів все своє майно позивачу . Деяке майно вона оформила , однак в оформленні земельних ділянок на якій стоїть спадковий будинок було відмовлено, оскільки відсутні документи що підтверджують право власності померлого [PERSON]Х на вказане майно, яке він успадкував після смерті дружини. Так як іншим чином захистити своє права вона не може та не має змоги отримати у власність спадкове майно після смерті батька, тому звернувся до суду з позовом про визнання за нею права власності на земельні ділянки, що знаходяться за адресою м. Обухів вул. Волошкова (Петровського),39. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, її представник [PERSON] направив до суду клопотання про слухання справи в їх відсутності позовні вимоги підтримують, з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] міська рада в судове засідання не зявилася, направивши суду клопотання про розгляд справи в відсутності їх представника, позовні вимоги визнають. Суд, перевіривши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 18 грудня 2009 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 22 грудня 2009 року (а.с.10). Відповідно свідоцтва про право на спадщину спадкоємцями майна після смерті [PERSON] по 1/3 частині кожному стали [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.11-16). Відповідно до свідоцтва про смерть 12 травня 2015 року помер [PERSON] (а.с.22) Відповідно до заповіту від 13 липня 2011 року [PERSON] все своє майно заповів [PERSON] (а.с.23). Згідно державних актів про право власності на землю [PERSON] Харлампієвичу належала 1/6 частину земельної ділянки площею 0,233 га, кадастровий номер 3223110100:01:055:0009, що знаходиться на території [PERSON] міської ради в м. Обухів вул. Волошкова (Петровського) 39 Обухівського району Київської області, надану для ведення особистого селянського господарства та 1/6 частину земельної ділянки площею 0,10 га, кадастровий номер 3223110100:01:055:0008, що знаходиться на території [PERSON] міської ради в м. Обухів вул. Волошкова (Петровського) 39 Обухівського району Київської області, надану для будівництва та обслуговування житлового будинку і споруд (29,30). Листом Державного нотаріуса [PERSON] від 12.04.2016 року, відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом смерті [PERSON] на вищевказані земельні ділянки в зв'язку з тим, що відсутній документ який підтверджує право власності покійного на майно. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), а згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Спадкоємцями згідно ст. 1222 ЦК України за заповітом і законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, таким є позивач по справі, у звязку з чим суд вважає, що позивач є належною особою та спадкоємцем за заповітом і за законом і його звернення до суду є правомірним. Статтею 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти; не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням; спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, а як вбачається з матеріалів справи позивач вчасно звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, тобто прийняв спадщину, що не спростовується відповідачем у справі. Відповідно до ч.2 ст.373 ЦК України право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Суб'єктами права цієї власності можуть бути фізичні особи, що передбачене ч.1 ст. 374 ЦК України. Відповідно до ч. 2 ст.78 ЗК України, право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Згідно ст. 316 ЦК України встановлено, що правом власності є право особи на річ(майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, а згідно ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, а тому суд вважає, що позивач, набувши право на спадкове майно, набув його правомірно, так як це відповідає законодавству України і на час розгляду справи відсутнє будь-яке рішення суду, що вказує на незаконність набуття позивачем права власності, а тому суд для захисту прав позивача вважає за необхідне визнати власником частини майна в порядку спадкування. Враховуючи вищевказане,

Outcome: approved