overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом , з урахуванням його уточнень, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] , в розмірі 12\~000,00 грн. щомісячно , з усіх видів заробітку (доходу) , до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом з матір,ю . Належний рівень життя , необхідний для фізичного , розумового , духовного , морального та соціального розвитку сина ,до якого він звик , позивач одна не зможе забезпечити, тому позивач вважає, що відповідач ,який здоровий та працездатний , зможе сплачувати аліменти у розмірі 12000,00грн. з усіх видів заробітку. У судове засідання позивач , відповідач та його представник не з,явилися , надали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позивач позов підтримала, відповідач та його представник позов визнали в повному обсязі. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони з 06 вересня 2008 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб , виданого 06 вересня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м. Донецьку . Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO]. Як вбачається з довідки Управління парці та соціального захисту населення адміністрації Комінтернівського району Харківської міської ради позивач [PERSON] перебуває на обліку,як особа переміщена з тимчасово окупованої території України та районі проведення антитерористичної операції , мешкає за адресою: м. Харків, пр.. Московський 124/3 кв. 87 , разом з нею проживає її неповнолітній син [PERSON] , [INFO], та знаходиться на її утриманні. У відповідності зі ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду з дня подачі позовної заяви. Частиною 4 ст. 174 ЦПК України передбачено , що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З урахуванням викладеного вище, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача, стягнути з відповідача аліменти у розмірі 12 000,00 грн. на утримання дитини щомісяця , з дня подачі позову до суду,до його повноліття . З відповідача також підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 640,00грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом , з урахуванням його уточнень , в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] ,[INFO] , в розмірі 1/2 частини від усіх видів заробітку щомісячно , але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку ,до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] ,[INFO] . У зв,язку з тим, що сімейні відносини між сторонами не склалися , вони спільно не проживають. Дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні .З того ж часу відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітнього сина . У судове засідання позивач та її представник не з,явилися, надали заяву про розгляд справи за її відсутності , позов підтримали, просили задовольнити. Відповідач в судове засідання не з,явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та письмові заперечення, в яких посилався на те, що позов визнає частково на суму 600 грн. , та не заперечує надавати додаткову допомогу. Також зазначив, що на даний час він проживає з літніми батьками, забезпечує їх продуктами харчування , ліками ,іншими речами матеріального характеру , що необхідні для життя, сплачує комунальні послуги , в зв.язку з чим у нього з,явилися додаткові витрати ,які суттєво впливають на його матеріальний стан . До того ж, виконуючи свої обов,язки батька, він забирає дитину на вихідні дні до будинку батьків , де проживає , та несе певні витрати на виховання свої дитини. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Встановлено, що сторони з 13 квітня 2011 року перебувають у зареєстрованому шлюбі . Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] ,[INFO] . Відповідно до довідки КП «Жилкомсервіс» дільниця №24 від 10.05.2016 року за №143 , [PERSON] та її неповнолітній син [PERSON], [INFO] , мешкають та зареєстровані за адресою: [INFO] . Судом також встановлено, що неповнолітня дитина [PERSON], [INFO] , знаходиться на утриманні позивача. Як вбачається з копії довідки про доходи від 03.06.2016 року за №10-554 , відповідач [PERSON] працює у ПАТ «Турбоатом» на посаді налагоджувальник верстатів і маніпуляторів , загальна сума доходу за період з січня 2016 року по квітень 2016 року складає 25625,31 грн. У відповідності зі ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. З урахуванням викладеного вище,враховуючи , що аліменти на одну дитину присуджуються в ? частині від заробітку відповідача, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача частково, стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1\\4 частини від усіх видів заробітку . Також з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 551,20 грн...

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, з урахуванням його уточнень , в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] , в розмірі ? частини від усіх видів заробітку щомісячно ,до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі,від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] . На даний час дитина знаходиться на утриманні позивача , відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина. У судове засідання позивачка не з,явилася , надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала. Відповідач у судове засідання не з,явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином. Зі згоди позивачки суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] . Відповідно до довідки КП «Жилкомсервіс» дільниця №25 [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [INFO] , неповнолітня дитина - [PERSON], [INFO] ,мешкає разом з позивачем. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду з дня подачі позовної заяви. У відповідності зі ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. З відповідача також підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 551,20 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, з урахуванням його уточнень , про визнання відповідача такою, що втратила право користування квартирою №62 за адресою: м. Харків, пр.. [PERSON] , 2 . В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що спірна квартира їй належить на праві власності відповідно до договору купівлі- продажу від 16.05.2011 року , посвідченого ПН ХМНО [PERSON] . Відповідач по справі є рідною донькою позивача, яка у 2009 році виїхала проживати до США,з того ж часу не мешкає в спірній кватирі. Реєстрація місця проживання відповідача у квартирі обмежує право позивача як власника по користуванню нерухомим майном , оскільки позивач вимушена самостійно нести витрати по утриманню житла і сплаті комунальних послуг. В судовому засіданні позивач позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з,явилася про час та місце судового засідання повідомлялася належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача , допитавши свідків та вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить позивачу , що підтверджується договором купівлі- продажу від 16.05.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] , за р. №2020. Відповідно до довідки КП «Жилкомсервіс» дільниця №24 за № 2069 від 29.07.2016 року за адресою: м. Харків, пр.. [PERSON] (колишня пр.. 50 р. СРСР) , 2 кв. 62 зареєстровані позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] Допитані судом свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили факт не проживання відповідача за адресою: м. Харків, пр.. [PERSON] (колишня 50 р. СРСР ) [ADDRESS] з 2009 року . Згідно із ст. 317 ЦК України власникові майна належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім,ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Частиною другою ст.405 ЦК України встановлено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім,ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За таких обставин суд вважає, що відповідач втратив право на користування жилим приміщенням, так як відсутній у ньому понад один рік без поважних причин, доказів іншого суду не надано. Таким чином, аналізуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що відповідач [PERSON] не мешкає в спірній квартирі понад один рік без поважних причин , не сплачує комунальні послуги , особистих речей в квартирі немає та враховуючи положення ст.. 405 ЦК України суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладено та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом , з урахуванням його уточнень, про розірвання шлюбу зареєстрованого з відповідачем 06 вересня 2014 року у Комінтернівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції , про що зроблено актовий запис №749 . В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі , від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Шлюбно - сімейні відносини між сторонами припинені в зв,язку з різними поглядами на шлюб та сім,ю , відсутністю любові та поваги один до одного . Сторони мешкають окремо , спільне господарство не ведуть . У підготовче судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач у підготовче судове засідання не з,явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. Враховуючи, що в судове засідання не з'явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ст. 200 ч. 3,4 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 06 вересня 2014 року у Комінтернівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції , про що зроблено актовий запис №749 . Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO] Встановлено, що сторони не підтримують шлюбно-сімейних відносин, збереження родини - неможливе. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу , якщо буде встановлено , що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей , що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу. Оскільки позивачем заявлено клопотання про залишення їй прізвища обраного при реєстрації шлюбу, після розірвання шлюбу їй залишити прізвище - [PERSON] . Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги заявлені обґрунтовано, тому підлягають задоволенню. Родина розпалася остаточно і відновлена бути не може. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-31 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом , з урахуванням його уточнень, про розірвання шлюбу зареєстрованого з відповідачем 21.10.2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського районного управління юстиції міста Харкова , про що зроблено актовий запис №561. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі , від шлюбу мають сина [PERSON], 27.04.2006 р.н . Шлюбно сімейні відносини між сторонами припинені з березня 2017 року в зв,язку різними поглядами на життя , відмінність характерів , що породжувало численні конфлікти. Ухвалою судді від 05 березня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду , відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та справу призначено у підготовче засідання. У підготовче судове засідання позивач не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач у підготовче судове засідання не з,явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. Враховуючи, що в судове засідання не з'явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ст. 200 ч. 3,4 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 21.10.2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського районного управління юстиції міста Харкова , про що зроблено актовий запис №561 . \~ \~ \~ \~ Від шлюбу мають сина [PERSON], 27.04.2006 р.н . Встановлено, що сторони не підтримують шлюбно-сімейних відносин, збереження родини - неможливе. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу , якщо буде встановлено , що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей , що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу. Оскільки позивачем не заявлено клопотання про залишення їй прізвища обраного при реєстрації шлюбу, після розірвання шлюбу їй залишити прізвище [PERSON] . Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги заявлені обґрунтовано, тому підлягають задоволенню. Родина розпалася остаточно і відновлена бути не може. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом , з урахуванням його уточнень, про розірвання шлюбу зареєстрованого з відповідачем 28 липня 2007 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кремінського районного управління юстиції у Луганській області , про що зроблено актовий запис №82 . В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі , від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO] . Шлюбно сімейні відносини між сторонами припинені з 21.01.2018 року . У судове засідання позивач не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання не з,явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. Враховуючи, що в судове засідання не з'явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ст. 200 ч. 3,4 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 28 липня 2007 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кремінського районного управління юстиції у Луганській області , про що зроблено актовий запис №82 . Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Встановлено, що сторони не підтримують шлюбно-сімейних відносин, збереження родини - неможливе. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу , якщо буде встановлено , що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей , що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу. Оскільки позивачем заявлено клопотання про залишення їй прізвища обраного при реєстрації шлюбу, після розірвання шлюбу їй залишити прізвище [PERSON] . Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги заявлені обґрунтовано, тому підлягають задоволенню. Родина розпалася остаточно і відновлена бути не може. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом (з урахуванням уточнюючих позовних вимог) до відповідача, в якому просить стягнути аліменти на її користь у розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) відповідача щомісяця на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 19 жовтня 2002 року. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем і повністю знаходяться на її утриманні. Відповідач на даний час ухиляється від утримання дітей, іншої матеріальної допомоги не надає, тому позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому просить стягнути аліменти у частці від заробітку (доходу) щомісяця, і вважає, що 1/3 частини від його заробітку (доходу) щомісяця буде достатньо для задоволення потреб дітей. В судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, одночасно позовні вимоги підтримала, просить задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судове засідання також не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав в повному обсязі. У зв'язку з тим, що сторони в судове засідання не з'явилися, на підставі ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 19 жовтня 2002 року /а.с. 3/, від якого мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] /а.с.7/. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що неповнолітні діти, проживають разом з матір'ю та знаходяться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги не надає, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, і з урахуванням вимог ст.182 СК України, з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей, повинні бути стягнуті аліменти у розмірі 1/3 частини від його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% від прожиткового мінімуму дитини відповідного віку. Інших даних про матеріальний стан одержувача аліментів, а також стан здоров'я дітей і інших обставин, що враховуються при визначенні судом розміру аліментів, суду не надано, що не позбавляє в майбутньому позивача чи відповідача звертатися до суду з позовом про зміну розміру аліментів. У відповідності до ч.1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позов [PERSON], пред'явлений 21 липня 2014 року /а.с. 1/, а тому суд вважає за необхідне стягнути аліменти з дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь держави судовий збір у розмірі 243 гривень 60 копійок.

Outcome: approved