Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] щодо малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] та стягнення судових витрат. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 09.10.2013 року вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області було розірвано. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . Оскільки відповідач зловживав спиртними напоями, не працював, застосовував до неї фізичне насилля, що негативно впливало на їх стосунки, то шлюб припинився з квітня 2015 року і з цього часу вона проживає з донькою окремо. Донька перебуває на її утриманні та вихованні. Спорів стосовно місця проживання дитини не було, відповідач не заперечував, що дитина буде проживати разом з нею. Весь цей час відповідач життям доньки не цікавився, не телефонував, не виявляв бажання спілкуватися з дитиною та приймати участь у її вихованні. На сьогоднішній день дитині шість років, батька вона пам`ятає батька та немає до нього ніяких почуттів, оскільки за всі роки жодного разу його не бачила. Також в спілкуванні з нею ніколи про нього не питала та не цікавилась. З травня 2017 року вони з донькою проживають в м. Дніпро. Дитині забезпечені гідні умови проживання. Між нею, її цивільним чоловіком [PERSON] та дитиною склалися усталені доброзичливі стосунки, вихованням дитини займається вона та її цивільний чоловік, який має бажання її удочерити. Натомість відповідач лише за рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області сплачує аліменти, іншої участі у вихованні дитини не приймає, з донькою не спілкується, не цікавиться її розвитком та здоров`ям. Враховуючи викладене, вона змушена звернутися до суду з позовом про позбавлення його батьківських прав. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та пояснила, що [PERSON] з дитиною не спілкується, не телефонує, не цікавиться її життям, здоровям. Останнього разу він бачив дитину, коли їй було 3 роки. Вона неоднорозаво телефонувала йому, коли вони жили в Олександрії , просила, щоб він прийшов до дитини, проте він жодного разу не прийшов, мотивуючи тим, що він працює і немає часу, аліменти з нього стягуються за рішенням суду, іншої матеріальної допомоги він не надає. На сьогоднішній день дитина батьком називає її співмешканця [PERSON] , останній займається її вихованням та утримує її. Декілька разів телефонувала бабуся [PERSON] (матір відповідача) говорила, змоги приїхати до дитини в них немає, але не заперечують, щоб дитину привезли до них. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених в позовній заяві, пояснивши відповідач протягом чотирьох років з дитиною не спілкується, не цікавиться її життям, не бере участі у вихованні дитини. Розвитком та матеріальним забезпеченням дитини займається мати та її співмешканець. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, враховуючи приписи ст.128 ЦПК України, будь-яких заяв, клопотань, відзиву не надав, причини неявки суду не повідомив. Представник Служби у справах дітей Олександрійської районної державної адміністрації в судовому засіданні вважав за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його доньки [PERSON] , крім того, зазначив, що 06.04.2018 року на комісію були викликані позивач та відповідач, проте зявилась лише позивач. [PERSON] в телефонній розмові повідомив, що немає можливості зявитись на засідання, оскільки працює, але щодо позбавлення його батьківських прав заперечує. Враховуючи те, що він ігнорує будь-які виклики, відповідно до наданих позивачем документів комісією було вирішено питання про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав. Свідок [PERSON] в судовому засіданні зазначила, що позивача знає досить давно, часто зустрічаються як в Олександрії , так і в Дніпрі. Відповідача знає як колишнього чоловіка [PERSON] та має негативне ставлення до нього. [PERSON] є гарною матір`ю, відповідач не цікавиться життям дитини близько 4 років. На даний час дитина проживає в гарних умовах, матеріально забезпечена. Коли позивач приїжджає в Олександрію , [PERSON] не намагається зв`язатись з позивачем задля того, щоб побачити дитину, він з дитиною не спілкується, не підтримує жодних зв`язків. Свідок [PERSON] в судовому засіданні зазначив, що з [PERSON] на даний час ніяких стосунків немає, раніше спілкувався з ним, коли позивач проживала разом з відповідачем. Після того, як позивач перестала проживати разом з відповідачем, [PERSON] зі слів позивача, з дитиною не спілкується, матеріальну допомогу не надає, зі святами не вітає. Свідок [PERSON] в судовому засіданні зазначив, що проживає в м. Дніпро, часто спілкується з позивачем, яка проживає в м. Дніпро разом з дитиною та співмешканцем. Дитина живе в повноцінній сімї, немає потреб ні в чому. Біологічного батька жодного разу не бачив, при спілкуванні з дитиною остання жодного разу його не згадувала про відповідача. Дитина відвідує дитячий садок, гуртки. В судовому засіданні вислухана дитина [PERSON] , яка зазначила.ю що вона проживає з матір`ю і батьком [PERSON] (співмешканцем позивача), відвідує школу, мати та батько піклуються про неї, водять її до школи, гуляють разом, купують їй іграшки та одяг. Суд, вислухавши учасників справи, показання свідків та дитини, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . З витягу з протоколу засідання міської психолого-медико-педагогічної консультації Управління освіти департаменту гуманітарної політики Дніпровської міської ради від 20.06.2018 року №604 вбачається, що інтелектуальний розвиток [PERSON] відповідає віковим показникам, научуваність збережена, мислення самостійне, гнучке, працездатність задовільна, допомогу використовує ефективно, емоції скуті, поведінка впорядкована, мовлення вікове, має порушення зору. Згідно з довідкою Дошкільного навчального закладу ясла-садок «42» Олександрійської міської ради [PERSON], 2013 року народження відвідувала садок з 01.02.2016 року по 12.05.2017 року. Батько [PERSON] участі у вихованні дитини не приймав. Відповідно до довідки №15 від 17.09.2018 року, виданої Комунальним закладом освіти «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) №340 комбінованого типу» Дніпровської міської ради батько [PERSON] участі у вихованні дитини не приймає. За висновком про психологічне обстеження дитини [PERSON] №476 від 10.09.2018 року, наданого Центром соціальних служб для сімї, дітей та молоді Чечелівської районної у місті Дніпрі ради під час обстеження Софія легко і швидко встановлює контакт, виявляє в цьому зацікавленість, достатній рівень узагальнення, хоча спостерігаються деякі труднощі при пошуку узагальнюючих понять. Згідно з Актом оцінки потреб дитини та її сімї №606 дитина забезпечена всім необхідним для повноцінного росту та розвитку, мати в повній мірі виконує свої батьківські обов`язки, забезпечує разом з цивільним чоловіком дитину в силу своїх можливостей, сімя забезпечена всім необхідним для повноцінного життя. За висновком про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , наданого першим заступником голови районної державної адміністрації №01-31/499/2 від 24.09.2018 року [PERSON] свідомо ухиляється від покладених на нього батьківських обов`язків, не надає дитині достатньої уваги, любов іта розвитку, не спілкується з дитиною, не приймає участі у її житті та вихованні, матеріально крім сплати обов`язкових аліментів не утримує, протягом останніх 2 років самоусунувся від виконання покладених на нього обов`язків, враховуючи викладене Олександрійська районна державна адміністрація як орган опіки та піклування визнала за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] . Згідно з вимогами ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Вирішуючи питання щодо вимог позивача про позбавлення відповідача батьківських прав, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно з пунктами 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Судом встановлено, що з квітня 2015 року позивач проживає окремо від відповідача, шлюбні відносини припинені через зловживання відповідачем спиртних напоїв, застосування до неї фізичного насилля. З даного часу матеріальної допомоги, крім аліментів відповідач на утримання доньки не надає, життям та здоров`ям дитини не цікавиться, будь-якої участі у вихованні дитини не приймає. Вирішуючи даний спір, суд враховує рішення Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України», яким встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Таким чином, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності приходить до висновку що відповідач без поважних причин свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, передбаченими ст. 150 СК України. З наведених вище обставин, суд вважає, що наявні підстави, передбачені п. 2 ч.1 ст.164 СК України для позбавлення відповідача батьківських прав щодо його неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , що сприятиме захисту інтересів дитини. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 840,80 грн. Відповідно до ст. 137 ЦПК України суд вважає з анеобхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну допомогу в розмірі 6800 грн 00 коп.

Outcome: approved