Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом, який в подальшому уточнювала у якому просить стягнути з відповідача 470200 грн. боргу за договорами позики від 04.08.2010 року та 09.06.2011 року. Свої вимоги мотивує тим, що 08.04.2010 р. вона уклала з відповідачкою договір позики, відповідно до якого відповідачка отримала 7500 дол. США терміном на 1 місяць і зобовязувалась повернути дану суму до 08.05.2010 року. Окрім цього 09.06.2011 р. вона уклала з відповідачкою договір позики, відповідно до якого відповідачка отримала 12500 дол. США, які зобовязувалась повернути до 09.11.2011 року. Проте свої зобовязання відповідачка не виконала з мотивів відсутності у неї коштів, хоча свого боргу і не заперечує. У звязку із наведеним, просить суд позов задовольнити. Представники позивача у судовому засіданні позов підтримали, дали пояснення аналогічні наведеним, додатково пояснили, що відповідно до розписки, яку долучають до матеріалів справи, відповідачка 01.03.2012 року сплатила позивачці 12000 грн. Просять суд позов задовольнити. Суд ухвалив розглядати справу у заочному режимі без відповідачки, яка в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про час і місце судового засідання через оголошення у пресі, однак матеріалів справи достатньо для прийняття рішення. Заслухавши представників позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 1\~ст. 1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона /позикодавець/ передає у власність другій стороні /позичальникові/ грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів /суму позики/ або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 ЦК України: 1. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Судом встановлено, що відповідно до договору позики від 08.04.2010 року, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON], [PERSON] позичила у [PERSON] 7500 дол. США, які зобовязувалась повернути до 08.05.2010 року /а.с.25/. Крім цього відповідно до договору безпроцентної позики від 09.11.2011 р., посвідченого приватним нотаріусом [PERSON], [PERSON] позичила у [PERSON] 12500 дол. США, які зобовязувалась повернути до 09.11.2011 року /а.с.24/. 01.03.2012 р. [PERSON] повернула [PERSON] 12000 грн. /а.с.40/. Проте, відповідачка в іншій частині не виконала взятих на себе зобовязань, решту позичених грошей позивачу у визначений строк не повернула. Таким чином, суд вважає, що відповідачка порушила взяте на себе зобов'язання, а тому позивач вправі вимагати стягнення з відповідачки заборгованість за договорами позики у розмірі 7500 дол. США від 08.05.2010 року та 12500 дол. США від 09.11.2011 р., що разом становить 20000 дол. США, що у свою чергу відповідно до курсу НБУ на день проведення розрахунку становить 470200 грн. /20000 дол. США х 23,51 курс дол. США на день проведення розрахунку = 470200 грн./. Беручи до уваги той факт, що 01.03.2012 року відповідачкою було сплачено 12000 грн., що станом дату розрахунку відповідно до курсу НБУ становило 1500 дол. США, а тому з відповідачки на користь позивачки слід стягнути 18500 дол. США /за мінусом вже сплаченої частини боргу у розмірі 1500 дол. США/, що на день проведення розрахунку становить 434935 грн. /18500 дол. США х 23,51 курс дол. США на день проведення розрахунку/. Крім того, з відповідачки на користь позивача слід стягнути сплачений нею судовий збір за подачу позовної заяви у розмірі 1598 грн. 60 коп.

Outcome: partial