overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом та просила суд визнати за нею право власності на домоволодіння, яке розташоване по [ADDRESS]. У судове засідання позивач не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала повністю. Представник відповідача Павлоградської міської ради Дніпропетровської області у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, повністю поклався на рішення суду. Вивчивши матеріали справи, аналізуючи їх у всій сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з наступних підстав. Власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності, згідно ст.. 392 ЦК України. Як встановлено в судовому засіданні, [INFO] померла [PERSON], тітка позивача, відповідно свідоцтва про смерть (а.с.4). За життя [PERSON] заповіла позивачу усе належне їй майно, що підтверджується копією заповіту від 18.01.1985 року (а.с.7). В зв'язку з чим, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді домоволодіння з господарчіми будівлями та спорудами, які розташовані по [ADDRESS], що належало померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину, посвідченого 29.09.1982року Другою Павлоградською держнотконторою за № 3365, відповідно довідки КП «Павлоградське міміське бюро технічної інвентарізації» (а.с.6). Позивач фактично прийняла спадщину, у відповідності до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України, з моменту смерті спадкодавця і до теперішнього часу вона володіє спірним домоволодінням та є єдиним спадкоємцем після смерті тітьки. 16.08.2014року держнотаріусом Першої Павлоградської держнотконтори позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок (а.с.5). Право власності померлої [PERSON] на спадковий житловий будинок підтверджується наданими документами у справі, у тому числі технічним паспортом на домовлодіння [ADDRESS], виданим на ім'я померлої, довідкою з КП «Павлоградське МБТІ», заповітом (а.с.7-10). На підставі зазначеного вище, суд вважає, що зібрані у справі докази у своїй сукупності та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом та просила суд визнати за нею право власності на житловий будинок, розташований за адресою [ADDRESS], в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON], померлої [INFO]. У судове засідання позивач не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала повністю. Представник відповідача Павлоградської міської ради Дніпропетровської області та представник третьої особи Першої державної нотаріальної контори у судове засідання не з'явилися, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі, повністю поклались на рішення суду. Представник третьої особи Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції у судове засідання не з'явився, про дату та час слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Вивчивши матеріали справи, аналізуючи їх у всій сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з наступних підстав. Власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності, згідно ст.. 392 ЦК України. Як встановлено в судовому засіданні, [INFO] померла [PERSON], матір позивача, відповідно свідоцтва про смерть (а.с.6). За життя [PERSON] заповіла позивачу усе належне їй майно, підтверджується копією заповіту (а.с.7). В зв'язку з чим, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку, розташованого за адресою [ADDRESS], який належав померлій на підставі Договору про забудову, посвідченого 05.05.1959р. Павлоградською держнотконторою за № 1673. Позивач фактично прийняв спадщину, з моменту смерті спадкодавця і до теперішнього часу він володіє спірним домоволодінням. 04.02.2014 року держнотаріусом Першої Павлоградської держнотконтори позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок (а.с.9). В зв'язку з чим, позивач змушений звернутись до суду з даним позовом. Право власності померлої [PERSON] на спадковий житловий будинок підтверджується наданими документами у справі, у тому числі технічним паспортом на житловий будинок, виданим на ім'я померлої, зведеним оцінюючим актом на домоволодіння, домовою книгою, довідкою КП Павлоградське МБТІ від 17.01.2014року, згідно якої право власності на будинок [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON], на підставі договору про забудову, посвідченого 05.05.1959року Павлоградською держнотконторою р.№1673 (а.с.15-36). На підставі зазначеного вище, суд вважає, що зібрані у справі докази у своїй сукупності та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом та просила суд визнати за нею право власності на нежитлові приміщення загальною площею 66,8 кв. м., які розташовані по [ADDRESS]. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала повністю. Представник відповідача у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, повністю поклалась на рішення суду. Вивчивши матеріали справи, оцінюючи їх у сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з наступних підстав. Статтею 328 ЦК України передбачено, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як встановлено судом, 01.01.2008 року між позивачем та відповідачем по справі було укладено договір оренди нерухомого майна з правом викупу, а саме нежитлового приміщення по [ADDRESS], що належить відповідачу на підставі свідоцтва про право власності від 14.08.2007року. Згоду на укладання зазначеного договору було надано зборами власників КП магазин «Зірниця» (а.с.17,18,21,22,28). На час укладання договору позивач та відповідач дійшли згоди про те, що майно яке орендується, переходить у власність позивача, якщо він вніс відповідачу всю належну йому оренду плату з вартості зданого майна, а також вніс відповідачу орендні платежі з залишкової вартості майна (п.7.1 Договору). Відповідно п. 7.1 Договору, порядок передачі та оформлення права власності на майно, що орендується, здійснюється сторонами за актом протягом одного місяця з моменту остаточного розрахунку за оренду вказаного майна (п. 7.2 Договору). Частиною 1 ст. 334 ЦК України передбачено, що право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Фактично передача спірного майна відбулася, що підтверджується переданням, ключів від нежилого приміщення, що перебувало в оренді. Однак, відповідач ухиляється від взятого на себе зобов'язання щодо нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу вказаного майна та відмовляється повертати кошти. У даний час позивач не може розпорядитись своїм майном, так як договір купівлі-продажу не посвідчено нотаріально, як того вимагає законодавство, а відповідач відмовляється від нотаріального посвідчення угоди, посилаючись на відсутність коштів. Згідно ч. 3 ст. 334 ЦК України передбачено, що право власності на нерухоме майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Таким чином, зібрані у справі докази у своїй сукупності та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для повного задоволення позовних вимог позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом та просила суд визначити додатковий строк три місяці для прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлого [INFO]. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала повністю. Представник відповідача та третьої особи в судове засідання не з`явились, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі, повністю поклались на рішення суду. Вивчивши матеріали справи, аналізуючи їх у всій сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з наступних підстав. Як встановлено в судом, [INFO] помер [PERSON], батько позивача, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.5). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на земельну ділянку, яка розташована на території Великоолександрівської сільської ради Васильківського району Дніпропетровської області, яка належала помелому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯБ № 401533 від 22.04.2009р. та на вклади в Ощадбанку (а.с.7). Інших спадкоємців немає, [PERSON], мати [PERSON], померла [INFO], згідно копії свідлцтва про смерть (а.с.4). Позивач звернулася до державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Проте постановою держнотаріуса від 03.09.2014року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлого [PERSON], оскільки вона пропустила встановлений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк на подачу заяви про прийняття спадщини (а.с.8). У відповідності з ч.3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Причину пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини суд вважає поважною. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що зібрані у справі докази у своїй сукупності та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом та просила суд надати додатковий строк три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON], який помер 03.11.2014 року. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі суду не надав. Згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення по справі. Вивчивши матеріали справи, аналізуючи їх у всій сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з наступних підстав. Як встановлено судом, 03 листопада 2014 року помер [PERSON], батько позивача, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.10). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді квартири за адресою м.Донецьк, пр.. Ілліча[ADDRESS] та 1/3 частини квартири, розташованої за адресою м.Донецьк, пр.. Червоногвардійський[ADDRESS] (а.с.11,12). Крім позивача, спадкоємцем першої черги є [PERSON], мати позивача. Інших спадкоємців немає (а.с.7,8). Відповідно до ст.ст. 1268, 1269, 1270 ЦК України, позивач прийняла спадщину та зверталась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, але подати її змогла, оскільки відповідно до наказу Міністерства юстиції України № 953/5 від 17.06.2014р. «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції» на території м. Донецька нотаріуси не мали можливості користуватися Спадковим реєстром, заводити спадкові справи, а виїхати на територію, яка контролюється Україною не могла, у звязку з небезпекою для життя під час переїздів та відсутності перепустки для перетину лінії зіткнення у межах Донецької та Луганської областей. У відповідності з ч.3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Причину пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини суд вважає поважною. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що зібрані у справі докази у своїй сукупності та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом та просить визнати [PERSON], [INFO] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою №1 в житловому будинку №09 по вулиці Центральній в селі Заріччя Овруцького району Житомирської області. Позивач зазначає, що вона є власником 9/20 частин житлового будинку №09 по вул.Центральній в с.Заріччя Овруцького району Житомирській області, відповідач зареєстрований в будинку, але з 28 січня 2016 року за місцем реєстрації не проживає. Позивач вважає, що відповідач не користується спірним будинком без поважних причин на протязі року, а тому має бути визнаний в судовому порядку таким, що втратив право на користування будинком. Позивач та її представник в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримали. Відповідач щодо задоволення позову заперечує та просить суд в його задоволенні відмовити. Представник третьої особи в судове засідання не з»явився. Вислухавши пояснення сторін, свідків ,дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх невизнаних прав. Встановлено, що позивач є власником 9/20 частини житлового будинку №9 по вул.Центральній в с. Заріччя Овруцького району Житомирській області. Відповідач є її зятем, зареєстрований в будинку, але з 28.01.2016 року не проживає в ньому. Зазначені обставини підтверджені копією рішення Овруцького районного суду від 08.06.2006 року, копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно серії ССА №801649 (а.с.7-9), довідкою Зарічанської сільської ради Овруцького району від 25.08.2016 року про склад сім»ї та прописку( а.с.10). В судовому засіданні відповідач пояснив, що покинути будинок в якому він зареєстрований його заставила дружина [PERSON] влаштовуючи скандали в сім»ї. Він дійсно залишив сім»ю в січні місяці 2016 року і переїхав на проживання до найомної квартири. На протязі останнього року він неодноразово намагався владнати відносини з дружиною відвідуючи сім»ю за місцем реєстрації, даний факт підтверджується висновками про результати розгляду звернень до поліції Овруцького ВП від 26.04.2016 року та 29.08.2016 року. Як вбачається з пояснень позивач та свідка [PERSON] відповідач без їх згоди 05.10.2016 року приходив за місцем реєстрації звідки забрав свій одяг. Тобто [PERSON] до 05.10.2016 року користувався вказаним будинком. У відповідності до ст. 405 ЦК України, члени сім»ї власника, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом і втрачають це право, якщо відсутні в ньому без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Тобто відповідач має намір проживати за місцем реєстрації, його не проживання за місцем реєстрації обумовлено сімейним конфліктом, тому визнання відповідача втративши право користування житлом є передчасним, оскільки не минув рік його перебування без поважних причин за місцем реєстрації. Позивач сплатила судовий збір в сумі 551,20 грн.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом та просить визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням у квартирі [ADDRESS]. Позивач в позові зазначив, що йому на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS]. При укладенні договору купівлі-продажу вказаної вище квартири йому стало відомо, що крім колишнього власника кватири в ній також зареєстрована невідома особа [PERSON], 1974 року народження, який в даній квартирі не проживає з 2010 року. Позивач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву в якій просить розглянути справу в його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідач до суду не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, через оголошення у пресі. Відповідно до ст.. 224 ЦПК України суд вважає за необхідне вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 06.05.2014 року належить на праві приватної власності [PERSON], що підтверджується копією витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та копією договору купівлі-продажу квартири від 06.05.2014 року. (а.с. 8-9, 10) Відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою виконавчого комітету Лук'янцівської сільської ради Харківського району Харківської області від 05.05.2014 року за № 302 року. (а.с. 6) [PERSON] за вказаною вище адресою не проживає з 2010 року, що підтверджується актом обстеження житла. (а.с. 7) Відповідно до вимог ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За правилами ст. 150 ЖК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати житло для власного проживання та членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені угоди. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав передбачених законом. Відповідно до ст.. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом та просить визнати за нею [PERSON] після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, право власності на ? частини житлового будинку [ADDRESS] Сторони до суду не з`явились, надали заяви про розгляд справи в їх відсутність, позивач позов підтримує, представник відповідача не заперечує проти задоволення позову, представник третьої особи покладається на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 30.07.2004 року в с. Бондарівка, Житомирської області померла мати позивача [PERSON], після якої смерті відкрилась спадщина за заповітом у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями, який належав спадкодавцю на праві приватної власності. Позивач фактично прийняла та вступила в управління цією спадщиною так-як проживала спільно із спадкодавцем. За життя [PERSON] не зареєструвала своє право власності на даний будинок в БТІ та не отримала свідоцтво на право власності. Інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно ні за заповітом, ні за законом не має. Таким чином, після смерті [PERSON], відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку № 6 з надвірними будівлями, що розташоване по вул. Ковалівська в с. Бондарівка, Житомирської області. Відповідно до ст..328 ч.1 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст.ст.1268, 1270 ЦК України - визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Ці дії повинні бути виконані на протязі шести місяців з часу відкриття спадщини. Суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити, оскільки дані вимоги обґрунтовані, а їх законність стверджується документами та матеріалами, які знаходяться в справі А тому,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом та просить визнати за нею після смерті її батька [PERSON], який помер [INFO] року, право власності на майно у вигляді ? частини земельної ділянки загальною площею 4,18 га, яка знаходиться на території Кожухівської сільської ради яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та яка згідно плану зовнішніх меж земельної ділянки по державному акту - на місцевості складається із двох окремих земельних ділянок. Сторони до суду не з`явились, надали заяви про розгляд справи в їх відсутність, позивач позов підтримує, представник відповідача позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [INFO] року помер батько позивача [PERSON], після смерті спадкодавця відкрилась спадщина за законом у вигляді ? частини земельної ділянки загальною площею 4,18 га, яка знаходиться на території Кожухівської сільської ради яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яку [PERSON] успадкував після смерті своєї дружини - [PERSON], яка померла [INFO] року. Позивач фактично вступила в управління цією спадщиною, але за життя [PERSON] не зареєстрував своє право власності на нерухоме майно. Інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно ні за заповітом, ні за законом не має. Згідно ст.ст.1268, 1270 ЦК України - визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Ці дії повинні бути виконані на протязі шести місяців з часу відкриття спадщини, які позивач виконала. Відповідно до ст.1268 ч.5 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст..328 ч.1 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити, оскільки дані вимоги обґрунтовані, а їх законність стверджується документами та матеріалами, які знаходяться в справі та досліджені судом. А тому,

Outcome: approved