Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом та просить суд: - стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] за період з 14.08.2017 по дату пред`явлення позову, у розмірі встановленому чинним законодавством України; - стягнути з відповідача аліменти на утримання сина - [PERSON] , [INFO] у розмірі 5000,00 грн. щомісяця, з усіх видів доходу, починаючи з дня пред`явлення позову і до його повноліття. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 21.08.2015 сторони уклали шлюб, який було розірвано на підставі рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 14.08.2017. Вказує, що дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач ухиляється від утримання дитини та матеріальну допомогу добровільно не надає. Зазначає, що неодноразово зверталась до відповідача з проханням про надання матеріальної допомоги, однак останні виявились безрезультатними. Зазначає, що з 03.09.2018 дитина відвідує дитячий садок, плата за який складає 4000,00 грн. щомісяця. Вважає, що відповідач має можливість надавати допомогу на утримання дитини та сплачувати аліменти у розмірі 5000,00 грн. щомісяця. Враховуючи вищенаведене, просила позов задовольнити з наведених вище підстав. 07.11.2018 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищезазначену справу було передано головуючому судді Лазаренко В.В. Ухвалою суду від 27.12.2018 позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків. 23.01.2019 позивачем було усунуто недоліки. 11.03.2019 згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Букіній О.М. в зв`язку з тимчасовим відстороненням судді Лазаренко В .В. Ухвалою суду від 14.03.2019 судом по справі було відкрито спрощене позовне провадження. Відповідачу було направлено копію ухвали про відкриття провадження по справі. 11.05.2019 від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву. Зазначає, що вимоги позивача щодо стягнення аліментів за минулий період є необгрунтованими, оскільки позивачем не надано доказів ухилення від їх сплати. Крім того, вказує, що не працевлаштований та має мінливий дохід та двох непрацездатних батьків на утриманні. Разом з тим, частково визнає позовні вимоги та не заперечує щодо стягнення з нього аліментів у розмірі 100% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання законної сили рішенням суду і до досягнення дитиною повноліття. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, відповідно до ст.ст. 181, 183, 184 СК України аліменти за рішенням суду присуджуються у частці від доходу матері, батька або при нерегулярному, мінливому доході, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, - у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Судом встановлено, що 21.08.2015 сторони уклали шлюб, який було розірвано на підставі рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 14.08.2017 (а.с.5, 7-8). Судом також встановлено, що сторони є батьками - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.6). Дитина проживає з позивачем, проте позивач не має достатніх коштів для надання необхідної матеріальної допомоги на утримання останньої. Крім того, договори про припинення права на аліменти у зв`язку з передачею права власності на нерухоме майно та/ або про сплату аліментів між сторонами не укладалися. Вбачається, що відповідач знаходиться у працездатному віці, та має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Доказів того, що у відповідача на утриманні знаходиться його непрацездатні батьки,суду не надано. Відповідно до закону батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Так згідно з ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Матеріальне становище сторін суд визначає, виходячи з вартості приналежного їм майна, рівня доходів, а також величини витрат, які вони здійснюють на утримання себе й членів своєї сім`ї. Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. Згідно ст. 184 СК України, розмір аліментів може бути визначений у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Як випливає зі змісту даної норми нерегулярним доходом вважається дохід, що надходить із різною періодичністю, перервами. Дохід може бути нерегулярним, у випадку, якщо оплата праці відбувається по завершенні її виконання в частині або повністю. А також якщо виплата заробітної плати провадиться із затримкою на порушення умов трудового законодавства. Суд враховує, що відповідно до вимог закону сторони нарівні зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття і створювати для них необхідні передумови для їх розвитку і забезпечення організації їх життя. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» - установити у 2018 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2018 року - 1700 гривень, з 1 липня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1853 гривні, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року - 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Виходячи з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання, суд вважає за можливе стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 2500,00 грн. щомісячно, з індексацією відповідно до закону, починаючи з 07.11.2018 і до повноліття дитини. Що стосується позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів за минулий період, починаючи з 14.08.2017 по дату пред`явлення позову до суду, суд приходить до наступного. Згідно зі ст.191 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 191 Сімейного Кодексу України, аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подать до суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Суд вважає, що позивачем надано доказів, які свідчать про ухилення відповідача від сплати аліментів та вжиття заходів одержання аліментів з відповідача. Так, враховуючи вимоги чинного законодавства, суд вважає, що під ухиленням відповідача, як батька дитини від сплати аліментів може свідчити невиконання ним своїх обов`язків, при цьому такі дії відповідача повинні бути свідомі, тобто спрямовані на невиконання відповідного обов`язку визначеному законом, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо). Разом з тим, матеріали справи не містять доказів, які б свідчили на користь позивача. Крім того, суд вважає, що остання не була позбавлена можливості звернутися з відповідним позовом до суду у передбаченому законом порядку. З урахуванням вищенаведеного, позовні вимоги [PERSON] в цій частині не підлягають задоволенню. З огляду на викладане вище, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Згідно зі ст.191 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Виходячи з цих обставин, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Outcome: partial