Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до відповідачів про визнання права власності на спадкове майно, а саме: на земельну ділянку згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ВЛ №022927 від 30 червня 2000 року. Мотивує свій позов тим, що 13 вересня 2015 року помер її батько [PERSON]. Позивач є спадкоємицею майна померлого батька за законом, оскільки інші спадкоємці на вищевказане спадкове майно не претендують. Позивач прийняла спадщину, однак оформити її в нотаріальному порядку не може, так як відсутні будь-які правовстановлюючі документи на спадкове майно. Просить визнати її право власності на спадкове майно. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, однак в своїй заяві до суду позов підтримала повністю, просить визнати її право власності на спадкове майно, а справу слухати у її відсутність. Представник відповідача Журавниківської сільської ради Горохівського району Волинської області в судове засідання не зявився, однак в своїй заяві до суду позов визнав повністю, не заперечує щодо визнання за позивачем права власності на спадкове майно. Справу просить слухати у його відсутність. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися, однак в своїх заявах до суду позов визнали повністю, не заперечують щодо визнання за позивачем права власності на вищевказане спадкове майно. Справу просили слухати у їхню відсутність Враховуючи, що в дане судове засідання не з'явилися всі особи, які беруть участь у справі, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. А відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно з ч.1 ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. А відповідно до ч.2 ст.1258 ЦК України, кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно з статтею 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з свідоцтвом про смерть [PERSON] помер 13 вересня 2015 року. Свідоцтвом про народження та свідоцтвом про укладення шлюбу стверджується, що позивач [PERSON] є дочкою померлого [PERSON] З спадкової справи, заведеної 15 лютого 2016 року Горохівською державною нотаріальною конторою за №43/2016 стверджується, що після померлого [PERSON] спадщину прийняла позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] Інші спадкоємці, тобто відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] спадщину прийняли шляхом спільного проживання. З поданих письмових заяв вбачається, що відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] відмовляються від успадкування земельної ділянки згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ВЛ №022927 від 30 червня 2000 року на користь позивача [PERSON] З копії Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ВЛ №022927 від 30 червня 2000 року вбачається, що [PERSON] належала земельна ділянка відповідних розмірів. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судовому практику в справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Аналогічна думка викладена в роз'ясненні наданому Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/0-13 від 16 травня 2013 року, відповідно до якого, визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Отже, судом встановлено, що позивач після смерті батька [PERSON] прийняла спадщину, а тому суд, вважає, що слід встановити право власності по спадкуванню за законом першої черги [PERSON] на земельну ділянку згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ВЛ №022927 від 30 червня 2000 року. Крім того, відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про його задоволення. Так як визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд таке визнання приймає і постановляє рішення про його задоволення.

Outcome: approved