Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом і просила визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими спорудами [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] який помер [INFO] року. Свої вимоги обгрунтовувала тим, що її батько був власником будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS], проте отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом вона не може через відсутність правовстановлюючих документів на будинок. Посилаючись на викладене просила визнати за нею право власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася надала до суду заяву в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує. Чорнухинська селищна рада надала суду письмову заяву в якій просили справу розглянути за відсутності їх представника, заперечень до позову не мають (а.с.37). Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За правилами ч.4 ст.206 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Підтверджується матеріалами справи те, що на підставі ст.1261 ЦК України позивач є спадкоємцем за законом першої черги після смерті [INFO] р. в [ADDRESS] батька [PERSON] (а.с.6). Позивач позбавлена змоги оформити права на спадкове майно за відсутності правовстановлюючих документів, що стало підставою для відмови у вчиненні нотаріальних дій (а.с.9). Оскільки спадковий будинок по [ADDRESS] в якому померлий [PERSON] проживав разом зі своєю донькою [PERSON] та вели спільне господарство (а.с.13), тому відповідно до ст.392 ЦК України, право власності позивача підлягає захисту, що не буде суперечити закону та при цьому не будуть порушені права, свободи чи інтереси інших осіб. При цьому необхідно зазначити, що Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою заступником міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року, передбачалась обов'язкова реєстрація (інвентаризація) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах (п.20 Інструкції), тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. В силу п.3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 року №127 (із змінами), не належать до самочинного будівництва індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 05.08.1992 року. Згідно зі ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той ж подружжя, який його пережив та батьки. На підставі викладеного,

Outcome: approved