Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Територіальної громади міста Полтави в особі Полтавської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Полтавська районна державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , яка є матір`ю [PERSON] . За життя [PERSON] 03 березня 1997 року склала заповіт відповідно до якого, на випадок своєї смерті заповіла все своє майно де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося в рівних долях [PERSON] та [PERSON] . Даний Заповіт посвідчений секретарем Ковалівської сільської Ради народних депутатів Полтавського району Шкурко В.Д., реєстраційний номер № 22. На виконання вимог статті 1269 ЦК України [PERSON] звернулася до Полтавської районної державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно померлої матері [PERSON] . Інший спадкоємець за заповітом сестра позивача [PERSON] подала заяву про відмову від спадщини на користь [PERSON] . Інші спадкоємці відсутні. Спадкове майно, що належало [PERSON] складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , зокрема житлового будинку літ. «А-1», загальною площею 44,1 кв.м. та житловою площею 25,2 кв.м., сараю літ. «Б», погрібу літ. «б», літньої кухні літ. «В,в», сараю літ. «Г», сараю літ. «Д», вбиральні літ. «Е», літнього душу літ. «Е1», огорожі № 2, воріт огорожі № 3, що підтверджується Довідкою ПП ПБТІ «Інвентаризатор» № 11183 від 23.09.2021 року. В ході оформлення спадкових прав після [PERSON] виявилося, що втрачено правовстановлюючі документи на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] , відтак, [PERSON] позбавлена можливості в нотаріальному порядку оформити свої спадкові права, що підтверджується Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій. За таких обставин позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати право власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом. В судове засідання позивач та її представник не з`явилися, надавши на адресу суду заяву про розгляд справи без їх участі, позов підтримали та прохали задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином до підготовчого засідання надали до суду відзив. Так у відзиві на позов представник відповідача заперечив проти позову посилаючись на те, що постановою державного нотаріуса Полтавської районної державної нотаріальної контори Замулко Л.В. від 08.10.2021 року № 02-31/1497 про відмову у вчиненні нотаріальної дії відмовлено гр. [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії - у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] , який належав [PERSON] . Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно статті 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно пункту 3.1. листа Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753-0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). За змістом ст. 392 ЦК належним відповідачем є особа - учасник цивільних правовідносин, яка не визнає або оспорює право власності спадкоємця на спадкове майно. Натомість позивачем не надано жодних належних доказів наявності факту порушення, невизнання або оспорювання його спадкового права з боку відповідача - Полтавської міської територіальної громади в особі Полтавської міської ради. Згідно пункту 3.3. листа Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753-0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» відповідачами у справах про визнання права власності в порядку спадкування на будинки та садиби, щодо яких відсутні правовстановлюючі документи у зв`язку з їх втратою, є спадкоємці, які прийняли спадщину, а також органи, які уповноважені видавати правовстановлюючі документи на нерухоме майно, або ж органи, до яких перейшли такі повноваження, та органи, що здійснюють державну реєстрацію прав на нерухоме майно. Таким чином, Полтавська міська територіальна громада в особі Полтавської міської ради є неналежним відповідачем у справі. Від представника третьої особи - Полтавської районної державної нотаріальної контори до суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі, при вирішенні спору поклалась на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Так, судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] . [PERSON] є матір`ю [PERSON] , яка у шлюбі змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданим Ковалівською сільською радою Полтавського району, копіями свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 05.12.1996 року та про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 07.02.1997 року. За життя [PERSON] 03 березня 1997 року склала заповіт відповідно до якого, на випадок своєї смерті заповіла все своє майно де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося в рівних долях [PERSON] та [PERSON] . Даний Заповіт посвідчений секретарем Ковалівської сільської Ради народних депутатів Полтавського району Шкурко В.Д., реєстраційний номер № 22. На виконання вимог статті 1269 ЦК України [PERSON] звернулася до Полтавської районної державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно померлої матері [PERSON] . Інший спадкоємець за заповітом сестра позивача [PERSON] подала заяву про відмову від спадщини на користь [PERSON] . Інші спадкоємці відсутні. Спадкове майно, що належало [PERSON] складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , зокрема житлового будинку літ. «А-1», загальною площею 44,1 кв.м. та житловою площею 25,2 кв.м., сараю літ. «Б», погрібу літ. «б», літньої кухні літ. «В,в», сараю літ. «Г», сараю літ. «Д», вбиральні літ. «Е», літнього душу літ. «Е1», огорожі № 2, воріт огорожі № 3, що підтверджується Довідкою ПП ПБТІ «Інвентаризатор» № 11183 від 23.09.2021 року. В ході оформлення спадкових прав після [PERSON] виявилося, що втрачено правовстановлюючі документи на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] , відтак, [PERSON] позбавлена можливості в нотаріальному порядку оформити свої спадкові права, що підтверджується Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 08.10.2021 року №02-31/1497. Відповідно до ст.316 ЦК України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщина і не припинилися в наслідок його смерті. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. У відповідності до п.4.14 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання право встановлювальних документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Щодо доводів представника відповідача про те,що Полтавська міська територіальна громада в особі Полтавської міської ради є неналежним відповідачем у справі. Відповідно до висновку щодо застосування норм права викладеного у постанові Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 лютого 2021 року по справі № 619/2796/19-ц (провадження № 61-16575св20) про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Враховуючи відсутність інших спадкоємців за заповітом і за законом у даній справі, за аналогією права, належним відповідачем є територіальна громада в особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до змісту ст. ст. 11, 15 ЦК України цивільні права і обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав. На підставі викладеного суд вважає позов таким , що підлягає до задоволення.

Outcome: approved