Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

позивач звернулася з позовом до суду, в якому просить стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом та до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що позивач та відповідач є батьками [PERSON], яка на час звернення з позовом проживає із нею та знаходиться на її утриманні. Станом на день розгляду справи позивач з відповідачем проживають окремо. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, в той час, як утримання дитини потребує значних витрат. Відповідач працездатний, інших осіб на утриманні не має, а тому може сплачувати аліменти. В судовому засіданні позивач вимоги позову підтримала. Вказала, що стан здоров`я дитини є незадовільним, дитина потребує постійних витрат на лікування, оздоровлення. Позивач не працює, внаслідок чого матеріальний стан дитини є незадовільним. Крім того дитина відвідує гуртки, пов`язані з розвитком її творчих здібностей, що потребує додаткових витрат. Повідомила, що відповідач працює та має змогу надавати допомогу. Також вказала, що відповідач має ще одну дитину від іншого шлюбу. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надавав. Згідно з ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку з тим, що сторони в судове засідання не з'явились фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З урахуванням зазначених положень закону та думки позивача, який в наданій заяві не заперечував проти заочного розгляду справи, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані частково і підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що сторони є батьками малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. На момент розгляду справи сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, дитина проживає з матір`ю /а.с.7-8/. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч.ч.1-3 ст.181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Доказів на підтвердження домовленості між сторонами щодо способів виконання обов`язку утримувати дитину матеріали справи не містять. Станом на день розгляду справи дитина, яка не досягла повноліття проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні, а тому суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача на утримання дитини повинні бути стягнуті аліменти. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з наступного. За ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Матеріали справи містять доказів на підтвердження негативного стану здоров`я дитини та не містять доказів наявності у власності дитини нерухомого майна. Також матеріали справи не містять доказів на підтвердження наявності на утриманні відповідача інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, негативного стану здоров`я відповідача, що свідчить про наявність можливості сплачувати аліменти на утримання дитини. Позивач просив визначити розмір аліментів в частці від заробітку. Так, за ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. З огляду на викладені вище норми законодавства та обставини, встановлені в судовому засіданні з огляду на докази на підтвердження негативного стану здоров`я дитини суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини повинні бути стягнуті аліменти у розмірі 1/3 частини від його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% від прожиткового мінімуму дитини відповідного віку. Інших даних про матеріальний стан платника аліментів, а також стан здоровя дитини і інших обставин, що враховуються при визначенні судом розміру аліментів, суду не надано, що не позбавляє в майбутньому позивача чи відповідача звертатися до суду з позовом про зміну розміру аліментів. У відповідності до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Позивач звернулась з позовом 05 липня 2017 року, внаслідок чого саме з цієї дати необхідно проводити стягнення аліментів. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, оскільки позивача звільнено від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів, з відповідача на користь держави підлягає стягненню сума судового збору.

Outcome: partial