Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом і мотивує його тим, що 16.11.2005 року вона вселилася до кімнати №94 будинку № 14 (гуртожиток) по вул. Л.Українки м.Суми як наймач на підставі ордеру №272 від 09.11.2005 року, виданого ПС ОСС ЖЕД, та була зареєстрованою у ній 16.11.2005 року, до цього часу тут проживає. Будинок №14 по вул. Л.Українки м.Суми з 17.04.2012 року перебуває у власності територіальної громади м.Суми. Вона з 2005 року до сьогодні сплачує житлово-комунальні послуги та електроенергію за вказану кімнату. Іншого житла вона не має. Так як вона більше 5 років законно та постійно проживає у гуртожитку, то з метою реалізації її прав на приватизацію кімнати вона 02.08.2017 року звернулася до органу приватизації - Департаменту забезпечення ресурсних платежів і просила вчинити дії з приватизації кімнати, у якій зареєстрована та постійно проживає, надала необхідні документи. З відповіді Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради вбачається, що їй у приватизації відмовлено з посиланням на те, що ордер на вселення у кімнату №94 був виданий СП ЖЕД «Облспоживспілка». Інших підстав для відмови у приватизації відповідач не зазначив. Вважає, що такі дії відповідача не відповідають закону та порушують її права щодо приватизації житла у гуртожитку. Так, відносини з приватизації кімнати у гуртожитку регулюються Законами України «Про приватизацію державного житлового фонду» та «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», а також ЖК УРСР. Громадяни, які на законних підставах проживають у гуртожитках державної форми власності, гуртожитках, що не було включено до статутних капіталів товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації), набувають право на приватизацію житлових приміщень у таких гуртожитках після їх передачі у власність відповідної територіальної громади. Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаю приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених п.2 ст.2 цього Закону. Постановою правління Сумської обласної спілки споживчих товариств від 31.10.1997 року особі, яка видавала їй ордер, було надано таке право і цей ордер ніким не визнавався недійсним і є законним. Отже відповідач не мав права відмовляти їй у приватизації кімнати із зазначеної у листі від 04.08.2017 року підстави, або з будь якої іншої підстави. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким зобов'язати Департамент забезпечення ресурсних платежів вчинити дії по передачі у приватну власність (приватизації) їй житлового приміщення - кімнати № 94 у будинку гуртожитку № 14 по вулиці Л.Українки в місті Суми. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з зазначених підстав, просив задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнала, пояснила що ордер на вселення в кімнату №94 гуртожитку №14 по вул..Л.Українки в м.Суми був виданий СП ЖЕД «Облспоживспілка», якому відповідно до постанови було надане право на заселення, а не на видачу ордерів, та були покладені повноваження про укладення договору найму. Згідно ст.58 ЖК України на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного і громадського житлового фонду орган місцевого самоврядування видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. При вселенні в жиле приміщення громадян здає ордер у житлово-експлуатаційну організацію, а за її відсутності відповідному підприємству, установі, організації. Ордер зберігається, як документ суворої звітності. Тому приватизувати кімнату №94, яка знаходиться за адресою: м.Суми, вул.Л.Українки, 14 немає законних підстав. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, перевіривши матеріали справи, вважає позов обгрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав: Судом встановлено, що позивач [PERSON] 16.11.2005 року вселилася до кімнати № 94 будинку № 14 (гуртожиток) по вул. Л.Українки, м.Суми як наймач на підставі ордеру №272 від 09.11.2005 року, виданого ПС ОСС ЖЕД, зареєстрована в цій кімнаті та до цього часу тут проживає. Будинок №14 по вул.Л.Українки м.Суми з 17.04.2012 року перебуває у власності територіальної громади м.Суми, що вбачається із рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 17.04.2012 року №183. Викладені обставини підтверджуються копією паспорту громадянина України (а.с.6), копією корінця ордеру (а.с.8), карткою форми «А» (а.с.9), довідкою про склад сімї (а.с.10), копією рішення виконавчого комітету Сумської міської ради (а.с.11). Отже, позивач на законних підставах вселилася і постійно проживає в кімнаті №94 гуртожитку №14 по вул.Л.Українки в м.Суми. Згідно з ст.345 ЦК України фізична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Відповідно до ч.ч.1,3,10 ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, установами, організаціями, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир, житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом. Згідно з п.1 ст.2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» до обєктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів. Відповідно до п.п.4, 5 ст.5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах. Право на приватизацію кімнат у гуртожитках державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають у цих гуртожитках ( другий абзац п.4 ст.5 Закону в редакції, яка діяла до 30.09.2011 року ). Згідно з абз.2 п.4 ст.5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» в редакції, яка діє з 30.09.2011 року право на приватизацію житлових приміщень у гуртожитку з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які на законних підставах проживають у них. Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затверджене наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 року №396 передбачає подання серед інших документів і копії ордеру про надання жилої площі у гуртожитку. Реалізуючи право на приватизацію займаної квартири, позивач звернулася з заявою до органу приватизації Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради. На своє звернення щодо приватизації кімнати №94 в гуртожитку по вул.Л.Українки,14 в м.Суми [PERSON] отримала відповідь Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради від 04.08.2017 року №Ш-06.01-21/2005 (а.с.20), з якого вбачається, що позивачу відмовлено в приватизації кімнати з посиланням на те, що ордер на вселення в кімнату №94 в гуртожитку по вул.Л.Українки, 14 в м.Суми був виданий підприємством СП ЖЕД «Облспоживспілка», яке не мало право видачі ордерів. Статтею 59 Житлового кодексу України визначено, що ордер на жиле приміщення може бути визнано недійсним у судовому порядку у випадках подання громадянами не відповідаючих дійсності відомостей про потребу в поліпшенні житлових умов, порушення прав інших громадян на зазначене в ордері жиле приміщення, в інших випадках порушення порядку і умов надання жилих приміщень. Вимогу про визнання ордеру недійсним може бути заявлено протягом трьох років з дня його видачі. Отже, встановлення ордерів такими, що не відповідають чинному законодавству, можливе лише шляхом визнання їх недійсними у судовому порядку за поданням заінтересованими сторонами відповідної позовної заяви протягом трьох років з дня видачі таких ордерів. Відносно позивача судових рішень про визнання ордеру, на підставі якого [PERSON] була зареєстрована в кімнаті, недійсним не існує. Незаконність проживання [PERSON] в кімнаті №94 гуртожитку по вул.Л.Українки, 14 в м.Суми не встановлена в судовому порядку. Згідно з п.п.10, 11 ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), кімнат (гуртожитків) у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом. З огляду на вимоги ст.59 ЖК України, ордер на кімнату №94 в гуртожитку по вул.Л.Українки,14 в м.Суми в судовому порядку визнаний недійсним не був, тому відповідач не мав права відмовляти позивачу в приватизації займаного нею житла саме з підстави невідповідності ордеру вимогам законодавства. З врахуванням викладеного, відмова Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради в приватизації займаної позивачем кімнати №94 в гуртожитку по вул.Л.Українки,14 в м.Суми, є неправомірною. Суд вважає необхідним зобовязати Департамент забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради вчинити дії по передачі [PERSON] у власність (приватизації) кімнати №94 у гуртожитку по вул.Л.Українки,14 в м.Суми.

Outcome: approved