Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду із даною позовною заявою, обґрунтовуючи, яку зазначила, що 01 лютого 2003 року померла її мати писаренко [PERSON]. Спадкоємцем майна померлої [PERSON] є позивач по даній справі, оскільки 11 січня 2013 року помер її брат [PERSON]. Після її смерті залишилася земельна ділянка (пай), площеє 3,0 га , яка розташована на території [PERSON] сільської ради Обухівського району КСП «Колос». При життя покійна не отримала державний акт на вказану земельну ділянку, в звязку з чим позивачу відмовлено в прийняті спадщини та рекомендовано звернутися до суду тому вона просить в судовому порядку визнати її власником даного спадкового майна. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити, оскільки вона є на даний час єдиною спадкоємицею майна померлої матері. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не зявився, надавши суду письмове клопотання в якому просять слухати справу в відсутності їх представника, при винесені рішення покладаються на розсуд суду, заперечень не мають. Суд дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Згідно статті 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), а згідно статті 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок її смерті, тим самим після смерті [PERSON], яка померла 01 лютого 2003 року до складу спадщини вийшло право власності на земельну ділянку ( пай) №477 розміром 3,00 га ( в умовних кадастрових одиницях) , що розташовано на території Стабезрадичівської сільської ради Обухівського району Київської області КСП «Колос», з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала відповідно сертифікату на право власності на земельну ділянку (пай) серії КВ №0093345 виданого 10 липня 1997 року.. Згідно свідоцтва про смерть серії І-БК № 433808 виданого виконкомом [PERSON] сільської ради 03 лютого 2003 року [PERSON] померла 01 лютого 2003 року(а.с.6). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), а згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Спадкоємцями згідно ст. 1222 ЦК України за заповітом і законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, таким є позивач по справі, у звязку з чим суд вважає, що позивач є належною особою та спадкоємцем за заповітом і за законом і його звернення до суду є правомірним. Статтею 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти; не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням; спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, а як вбачається з матеріалів справи позивач вчасно звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, тобто прийняв спадщину, що не спростовується відповідачем у справі. Відповідно до ч.2 ст.373 ЦК України право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Суб'єктами права цієї власності можуть бути фізичні особи, що передбачене ч.1 ст. 374 ЦК України. Відповідно до ч. 2 ст.78 ЗК України, право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Згідно ст. 316 ЦК України встановлено, що правом власності є право особи на річ(майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, а згідно ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, а тому суд вважає, що позивач, набувши право на спадкове майно, набув його правомірно, так як це відповідає законодавству України і на час розгляду справи відсутнє будь-яке рішення суду, що вказує на незаконність набуття позивачем права власності, а тому суд для захисту прав позивача вважає за необхідне визнати власником частини майна в порядку спадкування. Відповідно листа Обухівської районної державної нотаріальної контори від 20.04.2017 року [PERSON] відмовлено в оформлені права на спадщину на земельну ділянку, що належала померлій [PERSON] , яка померла 01 лютого 2003 року, оскільки остання за своє життя не отримала державного акту про право власності на земельну ділянку. Згідно ч.1 ст. 1225 ЦК України , передбачено, що право на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Враховуючи вищевказане,

Outcome: approved