Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, у якому просить розірвати шлюб, зареєстрований між ними 27.02.2014 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новопсковського районного управління юстиції у Луганській області, актовий запис №09. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 27.02.2014 між нею та відповідачем було укладено шлюб, від якого вони мають неповнолітнього сина -[PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, фактичні шлюбні відносини припинені, в психологічному плані вони несумісні. Відповідач сина не утримує, ніде не працює, в сім'ї часто виникають конфлікти, що призвели до втрати почуття любові та взаємоповаги один до одного. Збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам їх спільного сина. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить список №612 ф.103 та інформація з офіційного сайту «Укрпошта», згідно якої судову повістку про виклик до суду відповідач отримав особисто 06.12.2016, причини неявки суду не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи суду не надав. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши наявні у справі письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 21, 24 Сімейного Кодексу України шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Згідно ч.1 ст.55 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Судом встановлено, що починаючи з 27.02.2014 сторони перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 27.02.2014 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новопсковського районного управління юстиції в Луганській області, про що складено відповідний актовий запис за № 09. Сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], що підтверджуються свідоцтвом про народження, виданим 10.06.2014 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новопсковського районного управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 55. Спору щодо місця проживання дитини з матеріалів справи не вбачається. Частинами 3 та 4 ст. 56 Сімейного Кодексу України встановлено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч.2 ст.104 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Статтею 105 Сімейного Кодексу України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України. У чинність ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що сімейне життя сторін не склалося у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння, різних поглядів на життя, що призвело до втрати почуття взаємоповаги, довіри, розуміння та любові один до одного, зважаючи, що позивач наполягала на розірванні шлюбу, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, з часу знаходження позовної заяви в суді примирення між сторонами не відбулося, а також зважаючи на те, що відповідач заперечень на позов та доказів на їх підтвердження суду не надав, суд вважає, що є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, а також положенням ст.51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений нею при зверненні до суду.

Outcome: approved