Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду у лютому 2014 року з позовною заявою, в якій вказувала , що [INFO] року помер [PERSON] . Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина за законом , але вона не має можливості прийняти та належним чином оформити право власності на спадкове майно , а саме на земельну ділянку загальною площею 0,384 га, оскільки Державний акт про право власності на земельну ділянку серії І- КВ № 049191 було втрачено . Позивач просить суд визнати за нею, право на: - земельну ділянку площею 0,25 га, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, яка розташована на по [ADDRESS], що належала померлому [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії І-КВ №049191 ; - земельну ділянку площею 0,134 га, призначену для ведення особистого підсобного господарства, яка розташована на по [ADDRESS], що належала померлому [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії І-КВ №049191. У судовому засіданні представник позивача просив суд позов задоволити , посилаючись на обставини викладені у позовній заяві . Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] позовні вимоги визнали та не заперечували проти задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду , розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. По справі встановлено, що [INFO] року помер - [PERSON], що стверджено свідоцтвом про його смерть ( а.с.5). Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина за законом на спадкове майно , зокрема , на земельну ділянку загальною площею 0,384 га , яка складається з двох земельних наділів : площею 0,25 га, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку; та площею 0,134 га, призначену для ведення особистого підсобного господарства, яка розташована на по [ADDRESS], що належала спадкодавцю [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії І-КВ №049191. Судом встановлено , що названий вище Державний акт було втрачено , про що у місцевій газеті « Голос Володарщини » 24.01.2014 року зроблено відповідне оголошення ( а.с.20) . Факт видачі вище названого Державного акта стверджено довідкою відділу Держземагенства у Володарському районі Київської області №80 від 300.01.2014 року ( а.с.10). За наведених підстав нотаріусом позивачу було відмовлено у оформленні прийняття спадщини ( а.с.55-58). Відповідно до ст. 328 ЦК України , право власності набувається на підставах , що не заборонені законом , зокрема із правочинів . Право власності вважається набутим правомірно , якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом . У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ст. 1218 ЦК України зазначає , що до складу спадщини входять усі права та обов'язки , що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті . За результатами розгляду справи суд прийшов до висновку, що позивач як спадкоємець першої черги має право на спадкове майно ( а.с.5-6) після [PERSON] , відповідно до ст.1261 ЦК України. Ст.1222 ч.1 ЦК України вказує , що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи , які є живими на час відкриття спадщини , а також особи , які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини , як визначено в ст.81 ч.1 п. г Земельного Кодексу України. Відповідачі : [PERSON], [PERSON], [PERSON] є спадкоємцями першої черги , як діти спадкодавця ( а.с.7-16 ) , однак вони на спадщину не претендують та не заперечують проти її прийняття позивачем. Встановлені судом обставини справи вказують, що позивач не мав змоги оформити у нотаріуса прийняття спадщини, оскільки Державний акт на право власності на земельну ділянку було втрачено . Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Беручи до уваги вище викладене, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача про визнання права власності на спадкове майно базуються на законі, є обґрунтованими, тому їх слід задовольнити .

Outcome: approved