Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду , через законного представника із позовом про визнання права власності на обовязкову частку у спадщині та відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що [INFO] року помер її батько [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина на будинок [ADDRESS] в м.Марганецью На час смерті батька вона була неповнолітньою, тому має право на обов'язкову частку в спадщині. У видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів та наявністю спору між спадкоємцями. Вважає, що обов'язкова частка становить 1/6 частину будинку, бо право на спадщину мають вона, син та матір померлого. Крім того спадкоємець повинен був згідо виконавчого листа виплачувати аліменти на утримання [PERSON], в звязку з частковою сплатою на день його смерті виникла заборгованість в сумі 28365 грн.20 коп., що складає 2/6 вартості будинку. Тому позивач просить суд визнати за нею право власності на ? частину житлового будинку, який належав її батьку [PERSON] В судовому засіданні законний представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги та просила їх задовольнити в повному обсязі, суду пояснила, що вона особисто із заявою, в порядку ст.1281 ЦК України, як кредитор [PERSON], не зверталася. Вважає, що аліменти були стягнуті на утримання дитини та за життя спадкодавця не сплаченні, тому дитина має право на збільшення частки в спадковому майні. Представник відповідача позов визнав частково, в частині визнання права власності на 1/8 частку будинку, в іншій частині вважає позов необгрунтованним. Третя особа [PERSON] при визначенні часток просила суд врахувати те, що у її сина є ще одна донька. В подальшому подала заяву про розгляд справи без її участі. Вислухавши сторони, дослідивши та перевіривши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст.10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з господарським будівлями [ADDRESS] та автомобіль ВАЗ 21070, 2005 року випуску, реєстраціний номер [NUMBER]. 22 липня 1994 рок [PERSON] склав заповіт, відповідно до якого все своє майно він заповів сину [PERSON]. З заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернулися його мати [PERSON], дочка [PERSON], які мають право на обов'язкову частку у спадщині, та син [PERSON], на користь якого [PERSON] нотаріально посвідчив заповіт. Державним нотаріусом Марганецької державної нотаріальної контори 26 вересня 2013 року видані свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] та [PERSON] на 1/6 частку автомобіля кожній, та [PERSON] на 2/3 частки автомобіля. У видачі свідоцтва на спадщину державним нотаріусом 30.07.2013 року було відмовлено в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів та виниклими спірними питаннями між спадкоємцями. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Стаття 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частина 1 ст. 1220 ЦК України передбачає, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошеної її померлою. Зідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Вдповідно ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Розмір обов'язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. На момент смерті [PERSON] його донька [PERSON] була неповнолітньою, тобто згідно ч. 1 ст. 1241 ЦК України має право на обов'язкову частку у спадщині. Відповідно до п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при визначенні розміру обов'язкової частки в спадщині враховуються всі спадкоємці за законом першої черги, увесь склад спадщини, зокрема, право на вклади в банку (фінансовій установі), щодо яких вкладником було зроблено розпорядження на випадок своєї смерті, вартість речей звичайної домашньої обстановки та вжитку, вартість заповідального відказу. Спадкоємцями першої черги після смерті є матір [PERSON], діти [PERSON], [PERSON], [PERSON]. [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини. [PERSON] на момент смерті батька була зареєстрована за адресою реєстрації спадкодавця. При спадкуванні за законом [PERSON] належала б 1/4 частка спадщини. Спадкоємцям, які мають право на обов'язкову частку у спадщині, належить відповідно до ст. 1241 ЦК України половина від 1/4 частки, тобто 1/8 частка. Видані свідоцтва про право на спадщину на автомобіль на час розгляду справи ніким не оспорюється. Оскільки суд розглядає справи в межах позовних вимог, тому у суду не має підстав для скасування свідоцтв та перерозподілу часток. Позовна вимога про визнання права власності на частину будинку в порядку відшкодування матеріальної шкоди - не сплаченні спадкодавцем за життя аліменти, не підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 2 ст. 1281 ЦПК України, кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. На підставі виконавчого листа № АЕ -74/1997 від 19 серпня 1998 року ВДВС Марганецького МУЮ відкрито виконавче провадження по стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO]. На момент смерті [PERSON] заборгованість по аліментах, стягнутих на користь [PERSON] складала 28365 грн.20 коп., тому [PERSON] як кредитор, мала право на пред'явлення вимог щодо погашення заборгованості до спадкоємців. Судові витрати на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню на користь позивача пропорціно задоволенним вимогам.

Outcome: partial