Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з тих підстав, що за рішенням суду з причин психологічного та фізичного насильства з боку її чоловіка [PERSON] та конфліктних відносин між нею та дитиною, у неї без позбавлення батьківських прав було відібрано доньку [PERSON] , 2005 року народження та передано на виховання до Сумського центру соціально-психологічної реабілітації дітей області, стягнуто аліменти на її утримання. За час перебування доньки [PERSON] у державному закладі вони з чоловіком змінили своє ставлення до неї, налагодили добрі стосунки, для цього постійно провідують її, спілкуються з нею по телефону та в соцмережах. [PERSON] [PERSON] також бажає повернутися в сім`ю. Всі вони сумують за нею, тому після повернення доньки в родину обіцяє дбати про її інтереси, утримувати, вважала, що доньці буде краще проживати разом з нею. Посилаючись на ці обставини, позивач просила повернути їй на виховання доньку [PERSON] , яка перебуває на вихованні у Сумському центрі соціально-психологічної реабілітації дітей області Сумської ОДА. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, в письмовій заяві позов підтримала повністю, просила слухати справу без їх участі. Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, в своїй заяві просила слухати справу у її відсутність, позов визнав повністю, просила його задовольнити. Представник 3-ї особи для розгляду справи до суду не з`явився по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. В зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2\~ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , що підтверджується копією паспорта позивача (арк.с.8). Позивач являється матір`ю неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (арк.с.21). [PERSON] була поставлена на облік Служби у справах дітей як така, що опинилася в складних життєвих обставинах 19 січня 2018 року у зв`язку з тим, що над дівчиною було вчинено фізичне насильство з боку вітчима (фізичні покарання). З матір`ю у дитини також були конфлікти. Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 12 вересня 2018 року позов Сумської РДА в особі Служби у справах дітей було задоволено, відібрано без позбавлення батьківських прав малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , у матері [PERSON] , [INFO] , стягнуто з останньої аліменти на утримання дитини у розмірі ј частки з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на утримання дитини відповідного віку, щомісячно, перераховуючи кошти на особистий рахунок дитини, починаючи стягнення з 08 червня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.6). 20 квітня 2018 року виконавчим комітетом Низівської селищної ради Сумського району Сумської області прийнято рішення № 26 «Про поміщення неповнолітньої дитини до державного закладу», після чого 23 квітня 2018 року [PERSON] було поміщено до Сумського центру соціально-психологічної реабілітації дітей області. Як стверджує позивач, за час перебування доньки [PERSON] на вихованні у вказаному Центрі, вони з чоловіком змінили своє ставлення до доньки, зрозуміли невідповідність інтересам доньки їх поведінки та налагодили добрі стосунки з донькою. Для цього вони постійно відвідують доньку в Центрі реабілітації, спілкуються з нею по мобільному телефону та в соцмережах. Між ними склалися теплі, доброзичливі родинні стосунки і на цей час [PERSON] очікує повернення її в сім`ю. Позивач має надію на те, що зможе зберегти любов та повагу доньки після її повернення в сім`ю, запевняє, що інтереси доньки з їх боку порушуватись не будуть. Всією родиною вони сумують за [PERSON] . Позивач висловила намір про повернення доньки до школи, де вона раніше навчалася. Згідно довідки-характеристики, виданої Низівською селищною радою Сумського району Сумської області від 06 грудня 2019 року, [PERSON] , 1986 р.н. зареєстрована та проживає на території селищної ради за адресою: [ADDRESS] . У 2018 році розглядалося питання про вилучення неповнолітньої [PERSON] з сім`ї, так як гр. [PERSON] не знаходила спільної мови з донькою. Скарг від сусідів та мешканців селища на її особу не надходило, комісіями при виконкомі не розглядалася (арк.с.11). До матеріалів справи додана також виробнича характеристика на [PERSON] , 1981 р.н., з якої вбачається, що він позитивно характеризується за місцем роботи (арк.с.10). За місце проживання [PERSON] також позитивно характеризується, що підтверджується характеристикою з Низівської селищної ради Сумського району Сумської області від 06 грудня 2019 року (арк.с.12). Позивач та її чоловік працевлаштовані, позивач з 27.09.2019 року працює продавцем продовольчих товарів у ТОВ «ЕКО», її чоловік [PERSON] з 28.10.2019 року працює охоронником у ПП «ЯВІР-2005», обоє отримують заробітну плату, що підтверджується довідками про доходи (арк.с.15,16). Згідно довідки про склад сім`ї, виданої Низівською селищною радою Сумського району від 06 грудня 2019 року, за адресою: [ADDRESS] проживають: [PERSON] власник, [PERSON] син, [PERSON] донька, [PERSON] дружина, [PERSON] не родич, [PERSON] не родич, [PERSON] син, [PERSON] донька (арк.с.13). Відповідно до довідки Сумського центру соціально-психологічної реабілітації дітей області № 769/01-07 від 12 грудня 2019 року постійними відвідувачами [PERSON] були мати [PERSON] , вітчим [PERSON] , дідусь [PERSON] , дідусь [PERSON] , бабуся [PERSON] (арк.с.17,18). Актом обстеження умов проживання [PERSON] від 18 грудня 2019 року встановлено, що санітарно-гігієнічні норми не порушені, помешкання знаходиться у належному для проживання стані. Для [PERSON] виділено окреме ліжко, місце для занять. Сім`я забезпечена продуктами харчування та першої необхідності. Родина висловила чітке бажання щодо подальшого виховання та проживання дівчинки разом з ними (арк.с.38,39). Частиною 1 ст. 151 СК України передбачено, що батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Згідно ч. 2 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до ч. 1,2 ст. 163 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на те, щоб малолітня дитина проживала з ними. Батьки мають право вимагати відібрання малолітньої дитини від будь-якої особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду. З ч. 3 ст. 170 СК України вбачається, що якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини. Відповідно до\~ч. 1 2 ст. 171 СК України\~дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Зазначені обставини суд вважає встановленими, оскільки вони підтверджуються висновком Служби у справах дітей Сумської районної державної адміністрації, у відповідності з яким Служба у справах дітей Сумської районної державної адміністрації вважає за доцільне повернути на виховання матері [PERSON] доньку [PERSON] , 2005 року народження (арк.с.38,39). Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволеню. На підставі викладеного,

Outcome: approved