Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-12 00:00:00

Позивач звертаючись до суду заявляє позовні вимоги до відповідачів, а саме: Стягнути, солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , на користь Комунального підприємства «Харківводоканал» заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення в сумі 18625 грн. 84 коп. із них: - за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01 листопада 2014 по 31 серпня 2018 у розмірі 9223 грн. 35 коп.; - за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01 вересня 2014 по 31 серпня 2018 у розмірі 6914 грн. 02 коп. - інфляційні витрати - 1930 грн. 82 коп.; - 3% річних від простроченої суми - 557 грн. 65 коп. В обґрунтування змісту позовних вимог позивач зазначив, відповідачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS] та є споживачем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, облік нарахувань та оплат за які здійснюються за абонентським особовим рахунком [NUMBER] . Згідно вимог п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 № 1875 споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 32 Закону № 1875 розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затверджені в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством. У підсумку за відповідачем утворилась заборгованість в сумі 18625 грн. 84 коп. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошової зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. Таким чином відповідачу нараховані суми інфляційних витрат за час прострочення та три проценти річних від простроченої суми. Тому позивач заявляє вказані позовні вимоги. Відповідачі відзиву на позовну заяву суду не надали. Судом в межах завалених позовних вимог, на підставі наданих доказів, встановлені наступні факти та обставини: Відповідачі проживають за адресою: [ADDRESS] та є споживачем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, облік нарахувань та оплат за які здійснюються за абонентським особовим рахунком [NUMBER] . Відповідачі мають заборгованість зі сплати комунального платежу. Тому позивач звертається у до суду у порядку позовного провадження. В обґрунтування правової позиції позивач 13 травня 2019р. наводить розрахунок щодо заборгованості відповідачів. Згідно наданого розрахунку відповідачі на час розгляду справи мають наступну заборгованість, а саме: - за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01 грудня 2015 по 31 серпня 2018 у розмірі 6149 грн. 05 коп.; - за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01 грудня 2015 по 31 серпня 2018 у розмірі 4607 грн. 05 коп. - інфляційні витрати - 1930 грн. 82 коп.; - 3% річних від простроченої суми - 557 грн. 65 коп. Дослідив та оцінивши в сукупності докази матеріалів справи суд вважає: Нарахування за надані послуги централізованого водопостачання та водовідведення за вказаною адресою проводяться на підставі тарифів, встановлених Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики і комунальних послуг у відповідності до ч. 2 ст. Закону № 1875 та п. 20 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630. При проведенні розрахунків зі споживачами до 01.01.2017 КП «Харківводоканал» застосовувалися норми водоспоживання і водовідведення, затверджені рішенням виконавчого комітету Харківської міської Ради народних депутатів «Про встановлення та застосування норм водоспоживання і водовідведення, та порядку розрахунків» від 09.04.1997 № 256. З 01.01.2017 підприємством застосовуються норми водоспоживання і водовідведення, закріплені рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради «Про затвердження нормативів нормі водоспоживання та водовідведення для населення в разі відсутності засобів обліку води» від 28.12.2016 №901. За вимогами 901, 903 ЦК України передбачено: за договором про надання послуг одна сторона (виконавець)зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, і одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. У відповідності до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Отже між сторонами укладено договір про надання послуг з водопостачання та водовідведення, що підтверджено абонентським рахунком [NUMBER] . За боржниками утворилась заборгованість: - за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01 грудня 2015 по 31 серпня 2018 у розмірі 6149 грн. 05 коп.; - за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01 грудня 2015 по 31 серпня 2018 у розмірі 4607 грн. 05 коп. В підтвердження заявлених позовних вимог, позивачем наведено розрахунок заборгованості відповідачів. Вимогами статті 12 ч.3 ЦПК України визначено: Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В порушення вимог ст..12, ЦПК України, відповідачами не спростовано вказаний розрахунок заборгованості. Порушенням зобов`язання, згідно ст. 610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, тобто - неналежне виконання. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правої наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язанні якщо він не приступив до його виконання або не виконав його в строк, встановлену договором або Законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ч.І, 2 ст. 625 ЦК України, боржники, які прострочили виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язані сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. Таким чином, боржникам нараховані: - інфляційні витрати - 1930 грн. 82 коп.; - 3% річних від простроченої суми - 557 грн. 65 коп. п. 1 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання і водовідведення» № 2918 від 10.01.2002 споживач зобов`язаний своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Згідно п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місць; плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Таким чином, позивач має в межах правовідносин врегульованих укладеним договором про надання комунальних послуг заявляти вимоги щодо стягнення індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Вимогами статті 541 ЦК України визначено: Солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. Виходячи з наведеного, суд вважає, вимоги позивач обґрунтував щодо заборгованості відповідачів по отриманим послугам, яки відповідачем на день розгляду справи не спростовані. Отже вимоги, згідно наведених норм закону в межах виконання договірних зобов`язань підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial