Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-06 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до відповідачів в якому просить визнати в пору дяку спадкування за законом на 1/2 частку житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS] , на 1/2 частку земельної ділянки відповідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно індексний номер 7692483 та право на завершення приватизації 1/2 частки земельної ділянки площею 0,02 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських та побутових будівель і споруд та 1/2 частки земельної ділянки, площею 0,55 га для ведення особистого підсобного господарства, які були передані у приватну власність [PERSON] , яка померла [INFO] , на підставі рішення Мирненської сільської ради Горохівського району Волинської області від 25 листопада 1993 року №16/8, спадщину після якої прийняла [PERSON] , як на спадкове майно [PERSON] , яка померла [INFO] . Мотивує свій позов тим, що [INFO] померла її мама [PERSON] . Позивач є її спадкоємцем за законом першої черги, прийняла спадщину. Враховуючи вищенаведене, просить поданий позов задовольнити. Позивач, [PERSON] , в судове засідання не з'явилася, однак подала заяву до суду в якій просила справу слухати у її відсутність, позов підтримала повністю, просила його задовольнити. Відповідач, [PERSON] , в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, причини своєї неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність не подавав. Представник відповідача - Мирнеської сільської ради Горохівського району Волинської області, в судове засідання не з'явилася, однак в своїй заяві до суду позов визнала повністю, не заперечує щодо задоволення позову. Справу просить слухати у її відсутність. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд вважає за можливе слухати справу у відсутності сторін по наявним матеріалам справи. За погодженням позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. А відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно з ч.1 ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. А відповідно до ч.2 ст.1258 ЦК України, кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно з статтею 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з свідоцтвом про смерть [PERSON] померла [INFO] . Згідно з свідоцтвом про смерть [PERSON] померла [INFO] . Постановою державного нотаріуса від 10 січня 2018 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ім'я [PERSON] після смерті [PERSON] було відмовлено. Документами про родинні відносини стверджується, що [PERSON] є дочкою [PERSON] Довідкою Мирненської сільської ради Горохівського району Волинської області №1109 від 18 грудня 2018 року стверджується, що спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] є її дочка [PERSON] , яка померла [INFO] та внуки - [PERSON] та [PERSON] . Спадкоємець [PERSON] прийняла спадщину шляхом спільного проживання. Довідкою Мирненської сільської ради Горохівського району Волинської області №1127 від 26 грудня 2018 року стверджується, що спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] є її діти - син [PERSON] та дочка [PERSON] Остання прийняла спадщину шляхом подачі заяви до нотаріальної контори. З спадкової справи після померлої [PERSON] видно, що від імені [PERSON] до нотаріальної контори надходила відповідна заява про прийняття спадщини. Технічною документацією на житловий будинок з відповідними надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] стверджується, що вказаний житловий будинок збудований з дотриманням відповідних будівельних норм. Відповідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно індексний номер 7692483 , [PERSON] належала земельна ділянка відповідних розмірів. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судовому практику в справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Аналогічна думка викладена в роз'ясненні наданому Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/0-13 від 16 травня 2013 року, відповідно до якого, визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Суд вважає, що неможливість позивача отримати свідоцтво про право на спадщину є порушенням її права власності, оскільки унеможливлює визнання такого права з боку держави перед іншими суб'єктами цивільних та інших правовідносин. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Судом встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем за законом першої черги після померлої [PERSON] , прийняла спадщину. Тому, суд вважає, що слід встановити право власності по спадкуванню за законом першої черги [PERSON] на 1/2 частку житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS] та на 1/2 частку земельної ділянки відповідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно індексний номер 7692483 . Разом з тим, відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Статтею 125 Земельного кодексу України встановлено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Згідно з рішенням Мирненської сільської ради Горохівського району Волинської області №16/8 від 25 листопада 1993 року, [PERSON] було безоплатно передано у приватну власність земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,02 га та земельну ділянку для ведення підсобного господарства площею 0,55 га. Перехідними положеннями Земельного кодексу України визначено, що рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до декрету КМУ від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку. Відповідно до правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст.125 Земельного кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] прийняла спадщину за законом після смерті своєї матері [PERSON] , яка в свою чергу, прийняла спадщину після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Успадкувавши спадкове майно, вона успадкувала право на завершення приватизації, яке мала за життя спадкодавець, але в установленому порядку не може завершити процедуру приватизації та зареєструвати своє право на спадкове майно. Згідно з роз'яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», у п.3.5 визначено, що правильною є практика судів, які у випадку не завершення процедури приватизації земельної ділянки, яку розпочав за життя спадкодавець та не встиг закінчити, визнають за спадкоємцем таке право. За таких обставин, суд вважає, що позивач, прийнявши спадщину після смерті спадкодавця, набула право на спадкування усіх прав та обов'язків, що належали останній, включно із правом на завершення приватизації земельних ділянок, у зв'язку з чим, суд вважає, позовні вимоги в цій частині обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Outcome: approved