Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 05 серпня 2006 року померла [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 5.600 га, на яку право приватної власності належало їй на підставі державного акту про право власності на землю серія 1V-ДП № 082710 згідно рішення XI сесії XXI11 скликання Писарівської сільської Ради народних депутатів №30 від 18 травня 2000, виданого 21 листопада 2000 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 23640. Земельна ділянка розташована згідно з планом на території Писарівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки 1224886800:01:003:0159. 03 березня 2003 року бабуся позивача [PERSON] склала заповіт, яким на випадок своєї смерті земельну частку (пай) заповіла [PERSON] -тобто матері позивача та позивачеві - [PERSON], порівну. Мати позивача [PERSON] прийняла у спадщину 1/2 частку земельної ділянки, але не отримала на неї правовстановлюючі документи і померла 20 січня 2011 року. Після смерті матері спадкоємцями першої черги за законом є діти - позивач та її брат [PERSON] у рівних частинах, тобто по ? частці земельної ділянки. Мати заповіту не складала. 23 лютого 2015 року позивач отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частину вказаної земельної ділянки (спадкова справа № 132/2011, зареєстровано в реєстрі за № 43) після смерті матері. У видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті бабусі позивачеві було відмовлено нотаріусом Другої синельниківської державної нотаріальної контори у звязку з тим, що не надано документів, підтверджуючих право власності померлої [PERSON] на вказану земельну ділянку. Вважає, що державний акт про право приватної власності на земельну ділянку був загублений та відновити його неможливо, але існує копію державного акту про право приватної власності на ім'я [PERSON] та технічна документація з землеустрою земельної ділянки площею 5.600 га гр-ки [PERSON], розташованої на території Писарівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, кадастровий номер: 1224886800601:003:0159. Просить визнати за нею право приватної власності в порядку спадкування за заповітом на 1/2 частку земельної ділянки площею 5.600 га кадастровий номер 1224886800:01:003:0159, яка в межах згідно з планом розташована на території Писарівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, відноситься до категорії землі сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, після смерті [PERSON], померлої 05 серпня 2008 року. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не зявилися, але надали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позовні вимоги підтримують повністю та просять їх задовольнити. Представник відповідача Писарівської сільської ради в судове засідання не зявився, але до суду надійшла заява за підписом сільського голови про розгляд справи у їх відсутності. Суд, вивчивши та оцінивши у сукупності матеріали справи, повно та всебічно зясувавши обставини справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням згідно ст.212 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси фізичних осіб згідно зі ст1 ЦПК України, встановив наступне. Смерть спадкодавця [PERSON], яка настала 05.08.2006 року, підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-КИ № 096379, виданим 09.08.2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Синельникове Синельниківського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області . Згідно заповіту, складеного 03 березня 2003 року [PERSON] та посвідченого секретарем виконавчого комітету Писарівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області [PERSON], спадкоємцями земельної частки (паю) площею 5,600 га, розташованої на території Писарівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області є [PERSON] та [PERSON] в рівних частках. Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21.07.2015 року був встановлений факт постійного проживання [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] в житловому будинку №5 по вул..Суворова в м.Синельникове Дніпропетровської області з грудня 2005 року до часу відкриття спадщини 05 серпня 2006 року. Постановою державного нотаріуса Другої синельниківської державної нотаріальної контори від 23.03.2016 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] на земельну ділянку, яка розташована на території Писарівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, у зв'язку з тим, що не надано правовстановлюючих документів на вказану земельну ділянку. На підтвердження належності померлій [PERSON] спадкового майна у вигляді земельної ділянки площею 5,600 га, розташованої на території Писарівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, позивачем було надано копію державного акту на право приватної власності на землю серії 1V-ДП № 082710, виданого Писарівською сільською радою Синельниківського району Дніпропетровської області 21.11.2000 року на підставі рішення ХІ сесії ХХІІІ скликання №30 від 18.05.2000 року. Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно зі ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Згідно зі ст..1223 ЦК України право на спадкування мають особи визначені у заповіті. Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно з ч.1 ст.3 Земельного кодексу України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-право. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Аналізуючидосліджені обставини справи, суд вважає наявність підстав, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, встановленою в судовому засіданні, позовні вимоги є обґрунтованими, повністю підтверджені документально, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved