Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом і вимоги обґрунтовує тим, що у них з відповідачем [INFO] народився син [PERSON] . Син проживає разом з нею за адресою: [ADDRESS] . Син, [PERSON] , вступив та навчається в Сумському національному аграрному університеті - юридичному факультеті, вартість навчання на першому курсі становить 17200грн. Нею була повністю сплачена сума навчання за один рік відповідно до договору №126 від 29.07.2019 року. Відповідач в добровільному порядку не надає кошти на погашення додаткових витрат на навчання сина, який на даний час є неповнолітнім, власних коштів на покриття навчання син не має, відповідач про додаткові витрати обізнаний. Зазначає, що [PERSON] працездатний, працює начальником відділу підприємства «НЕМ» (АТ «Насосенергомаш»), має змогу не тільки утримувати свого сина, але й нести додаткові витрати по оплаті навчання їх сина. Відомостей щодо утримання відповідачем третіх осіб вона не має. Нею були намагання в усному та письмовому порядку врегулювати спір щодо понесення додаткових витрат на навчання неповнолітнього сина, однак відповідач коштів на навчання сина не надає, а тому вона вважає, що відповідач зобов`язаний відшкодувати половину вартості витрат на навчання як додаткові витрати на утримання неповнолітньої дитини. Просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] половину витрат, понесених нею на покриття відшкодування плати за навчання їх сина в Сумському національному аграрному університеті - юридичному факультеті в сумі 8600грн. від вартості навчання на першому курсі - 17200грн. та 86грн. комісійних на її користь та зобов`язати в подальшому відповідача [PERSON] покривати витрати на навчання сина, [PERSON] , щорічно наперед до закінчення навчання згідно п.6.3 договору №126 від 29.07.2019. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю з викладених у позовній заяві підстав, додатково пояснила, що працює в АТ «Сумське НВО», її заробітна плата становить близько 5800грн., яку виплачують з значними затримками. Допомагають її батьки, які на цей час також потребують лікування та догляду. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, пояснивши, що він одружений, має іншу сім`ю. У нього на утриманні перебуває дружина, яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років і отримує державну допомогу в розмірі 860грн. щомісячно і дитина, 2019 року народження. Він один працює в сім`ї. Його заробітна плата без відрахувань податків, аліментів становить близько 26000грн. Після відрахувань розмір заробітної плати становив 13000грн. Щомісячно він сплачував аліменти сину в сумі 5200грн. В червні 2019 року надав сину на лікування та операцію 8600грн. Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав: Судом встановлено, сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 3). [PERSON] проживає разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.6,8). [PERSON] з 01.09.2019 року навчається на першому курсі за денною формою навчання на юридичному факультеті Сумського національного аграрного університету на комерційній основі за спеціальністю «Міжнародне право» ОС «Бакалавр», термін закінчення 30.06.2023 року (а.с.4). В обґрунтування заявлених вимог, позивач вказує, що вона повністю сплатила суму за навчання у розмірі 17200грн. за один рік відповідно до договору №126 від 29.07.2019. Половину грошових коштів за навчання, відповідач відмовився сплачувати, тому між сторонами виник спір з приводу стягнення додаткових витрат. На підтвердження сплати цієї суми за навчання, позивачкою надано відповідні квитанції, які містяться в матеріалах справи (а.с. 9,10,14,15). Положеннями ст.150 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). За частиною другою статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Ураховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі. Позивачем [PERSON] були сплачені кошти за перший курс навчання сина в період, коли син був неповнолітнім. Тобто, позивачем були понесені додаткові витрати у зв`язку з навчанням в сумі 17200грн. Відповідач [PERSON] працює в АО «Насосенергомаш» за трудовим договором, вчасно сплачував аліменти в сумі 5200грн. щомісячно на утримання сина до досягнення повноліття. Такий розмір аліментів забезпечував достатній рівень матеріального забезпечення сина для його гармонійного розвитку, навчання, проведення дозвілля. Відповідач додатково надавав кошти для лікування сина. Ці обставини підтвердила і позивач [PERSON] Однак, на цей час матеріальне становище відповідача змінилося, оскільки на цей час у нього на утриманні перебуває малолітня дитина та дружина. Ці обставини мають істотне значення для визначення розміру додаткових витрат. Отже, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача додаткові витрати на утримання [PERSON] в сумі 4800грн. з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Сімейним кодексом України не передбачено стягнення додаткових витрат на утримання повнолітнього сина у зв`язку з навчанням. З викладених підстав, витрати за навчання [PERSON] наперед не підлягають стягненню з відповідача. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст.141 ЦПК України, а тому стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 768грн. 40коп.

Outcome: partial