Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом та з уточненою позовною заявою, в яких просила припинити стягнення аліментів з неї на користь відповідача у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку щомісячно на утримання сина [PERSON], [INFO], стягнутих за рішенням Лутугинського районного суду Луганської області від 19.12.2012 року, та стягнути аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку щомісячно від дня подання позовної заяви до повноліття дитини, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 25.01.1992 року по 29.08.2003 року, сімейних відносин не підтримують з відповідачем, за рішенням суду від 19.12.2012 року з неї на користь відповідача було стягнуто аліменти, коли син жив з батьком, з 27.12.2013 року син живе з нею, проте відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити їх повністю. Додатково пояснила, що вона не за виконавчим листом, а добровільно сплачувала аліменти відповідачу на сина поштовими переказами. У неї четверо дітей, повнолітній дочці відповідач сплачує аліменти у твердій грошовій сумі по 400 гривень щомісячно, є ще син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO] від іншого чоловіка. Їй важко утримувати дітей, син [PERSON] з 27.12.2013 року живе з нею, не бажає повертатися до батька, тому просить задовольнити позов повністю. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав частково, пояснив, що дійсно син [PERSON] жив у нього, позивачка платила аліменти на нього поштовими переказами, виконавчий лист не виписувався, але з 27.12.2013 року син живе з матір'ю. Він згоден платити аліменти, але в змозі сплачувати щомісячно по 350 гривень, оскільки він платить аліменти повнолітній дочці по 400 гривень щомісячно, у нього на утриманні знаходиться неповнолітня дочка [PERSON], [INFO], та повнолітня дочка теперішньої дружини. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, пояснив, що є рішення суду, за яким син [PERSON] повинен жити з батьком. Дійсно з грудня 2013 року син живе з матір'ю, але позов про звільнення від сплати аліментів позивачкою повинен розглядатися в іншому провадженні. Відповідач зможе сплачувати аліменти сину у твердій грошовій сумі у розмірі 350 гривень щомісячно. Заслухавши сторони, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково. Згідно ст. 273 Сімейного кодексу України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ксерокопії свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.5) сторони 29.08.2003 року розірвали шлюб. Згідно ксерокопії свідоцтва про народження (а.с.6) батьками [PERSON],[INFO], є сторони по справі. Згідно довідки (а.с.7) позивачка мешкає за адресою: [ADDRESS], на утриманні має сина [PERSON],[INFO]. Вирішуючи заявлені позовні вимоги в частині звільнення позивача від сплати аліментів, суд виходить з того, що позивач є особою, з якої за рішенням Лутугинського районного суду Луганської області від 19.12.2012 року стягнуті аліменти на утримання сина, що на час прийняття такого рішення проживав разом з батьком. На час розгляду справи в суді змінилися обставини, що мають істотне значення - дитина з 27.12.2013 року постійно проживає окремо від отримувача аліментів разом з платником аліментів та знаходиться на повному утриманні платника аліментів. Наведені обставини згідно ч. 2 ст. 273 Сімейного кодексу України, ч. 4 ст. 223 ЦПК України, з врахуванням основоположних засад судочинства, розумності та справедливості, процесуальної позиції відповідача, який позов в цій частині фактично визнав, є підставою для звільнення позивачки від сплати стягнутих з неї судовим рішенням аліментів на користь відповідача. Вирішуючи заявлені позовні вимоги в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини, суд виходить з того, що відповідач як батько дитини повинен утримувати свого неповнолітнього сина. Визначаючи розмір аліментів суд згідно вимог ч.1 ст. 182 Сімейного кодексу України враховує що: - сторонами не надані докази на підтвердження стану здоров'я сторін або дитини, який міг би вплинути на розмір аліментів; - позивач, крім сина [PERSON], доглядає дитину до досягнення трирічного віку(а.с.8- довідка), всього має чотирьох дітей ; - відповідач, крім сина [PERSON], має малолітню дитину [PERSON], [INFO], та сплачує аліменти на її утримання (а.с.29) і на утримання повнолітньої дочки (а.с.26- рішення суду); - відповідач працює (а.с.39) та має зареєстрований дохід; За сукупності наведених обставин суд дійшов висновку, що необхідним та достатнім буде стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі 1/6 частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця. З відповідача також підлягає стягненню судовий збір в сумі 243,60 гривень. Відповідно до ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць.

Outcome: partial