Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом, який в процесі розгляду уточнила до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позову зазначила, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 07 вересня 2012 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка мешкає з матірю. Фактичні шлюбно-сімейні відносини між сторонами відсутні. Сімейне життя у сторін не склалося через різні погляди на життя. У звязку із чим позивачка змушена була звернутися до суду із позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Окрім цього позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму щомісяця починаючи з дня предявлення позовної заяви до досягнення дитиною повноліття. Позивачка у судове засідання не зявилася, надала суду заяву, якою підтримує позовні вимоги про розірвання шлюбу та підтримує вимоги про стягнення аліментів, просить суд стягнути з відповідача аліменти на дитину у розмірі 1/4 частини від усіх доходів щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття, просить вимоги задовольнити, розглянути справу у її відсутність. Відповідач у судове засідання не зявився, був повідомлений про час розгляду справи своєчасно та належним чином, надав суду заяву, якою підтримує позовні вимоги про розірвання шлюбу та якою визнає позовні вимоги та не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої доньки аліменти у розмірі 1/4 частини доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно починаючи з дня предявлення позовної заяви до досягнення дитиною повноліття. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, заслухавши доводи сторін, дослідивши надані докази в їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Згідно ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 07 вересня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 951. Під час державної реєстрації шлюбу відповідачка змінила прізвище з «Мітасова» на «Поважна» (свідоцтво про одруження серії І-ВЛ 191898). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку \~[PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження І-ВЛ № 310006 від 21.03.2013 року) . Судом встановлено, що причиною розірвання шлюбу стало те, що між сторонами по справі, постійно виникають непорозуміння, обумовлені різницею у поглядах на життя, різницею цілей та різницею планів на майбутнє. Подружжя вважають своє спів мешкання неможливим. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. У ході судового розгляду встановлено, що шлюбно-сімейні відносини припинені, сторони не ведуть спільне господарство, у них відсутній єдиний сімейний бюджет, проживають окремо. Позивач вважає, що збереження родини не є можливим, на примирення він не згоден. Відповідач строк на примирення не просив та надав заяву про визнання позовних вимог. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємостосунки подружжя, а саме, що сторони тривалий час не мешкають разом, не ведуть спільне господарство, у них відсутній сімейний бюджет, не підтримують шлюбно-сімейні відносини, вважає необхідним шлюб розірвати, так як подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї за неможливе. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу. Суд, зясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сімї неможливим. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. За письмовою заявою позивачки, суд зазначає про вибір прізвища позивачем, яка просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Поважна». Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 183 Сімейного Кодексу України частина заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан сторін, стан здоровя дитини, наявність на утриманні у платника аліментів інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сімї. Суду не надано даних про наявність на утриманні відповідача інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сімї, а також доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення від обовязку утримувати дитину. При таких обставинах, враховуючи вимоги позивача та визнання їх відповідачем, суд вважає необхідним встановити розмір аліментів 1/4 частини доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно починаючи з дня предявлення позовної заяви до досягнення дитиною повноліття. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до положень ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми виплати аліментів за один місяць. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до положень ст.. 88 ЦПК України. Враховуючи викладене,

Outcome: approved