Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 1995 року. Від даного шлюбу вони мають дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини між ними припинені. Відповідач участі у вихованні доньки не приймає, ухиляється від її утримання, не піклується про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, не надає належну матеріальну допомогу на її виховання, утримання та розвиток здібностей дитини. Вона не в змозі самостійно належним чином утримувати дитини. В зв'язку з викладеним просить суд стягнути з відповідача аліменти у розмірі 2000 гривень щомісячно до повноліття доньки. У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Відповідач позов визнав частково, не заперечував проти стягнення аліментів у розмірі 1000 гривень. Суд, вислухавши пояснення та доводи на підтримання своїх позицій позивача та відповідача, дослідивши докази в їх сукупності, приходить до наступного. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23 грудня 1995 року. [PERSON] є батьком дитини - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 23 жовтня 2002 року, виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Амур-Нижньодніпровського районного управління юстиції, і, як батько дитини, відповідно до вимог Закону, зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на її утримання до досягнення нею повноліття. Враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, те, що на утриманні інших дітей не має, визнання відповідачем частково позову, чим відповідач на власний розсуд розпорядився своїми процесуальними та матеріальними правами, інші обставини, що мають істотне значення, оцінюючи надані докази на підтвердження та обґрунтування своїх вимог, суд приходить до висновку про можливість стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в розмірі 1000 гривень щомісячно на користь матері дитини. Як передбачено ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. За ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 487,20 грн.

Outcome: partial