Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом у якому просить розірвати шлюб з відповідачем. Заяву мотивує тим, що 12 липня 1997 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] Від шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач в обґрунтування вимог зазначає, що з 25.05.2017 року подружні відносини між ними були припинені та вони стали проживати окремо. Основна причина розпаду сім'ї це відсутність між ними взаєморозуміння і довіри, а також втрата почуттів один до одного. Рішення про припинення шлюбу є зваженим та обдуманим. Ведення з відповідачем спільного господарства та сумісне проживання припинено, шлюбних стосунків не підтримують. Зважаючи на вищенаведене позивач просить суд розірвати шлюб. 03 листопада 2017 року судове засідання судом було відкладено у зв'язку із неявкою відповідача та справу призначено до розгляду на 01.12.2017 року о 09 год. 05 хв. 01 грудня 2017 року розгляд справи не відбувся у зв'язку із перебуванням головуючого судді у колегіальному розгляді кримінальної справи та призначено судове засідання на 21.12.2017 року о 09 год. 30 хв. В судове засідання 21.12.2017 року позивач не з'явилася, до суду 03.11.2017 року подала заяву з проханням розглянути справу без її участі, в заяві вказала, що позов підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с. 20). Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав. З урахуванням вищевикладеного Дніпровським районним судом м. Києва 21 грудня 2017 року постановлена ухвала про заочний розгляд справи, відповідно до положень ст. ст. 280, 281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 12 липня 1997 року, про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу Відділу реєстрації актів громадянського стану Печерського району м. Києва зроблено відповідний актовий запис № 394 (а.с. 3). Відповідно до ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, не мають спільного бюджету, не ведуть спільне господарство, проживають окремо за різними адресами, взаєморозуміння між ними відсутнє, шлюб існує формально, позивач наполягає на розлученні, оскільки вважає, що збереження шлюбу бути не може, тому суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, оскільки існування сім'ї носить формальний характер протягом тривалого часу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп. (а.с. 10).

Outcome: approved