Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, посилаючись на те, що в період фактичних шлюбних стосунків між нею та відповідачем, позивачка народила дитину [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач. На даний час відповідач разом з позивачкою та спільною дитиною не проживає, а дитина знаходиться на її утриманні. Відповідач вкрай рідко надає кошти на утримання сина, не виконує свої обовязки щодо його утримання, а всі витрати на дитину позивачка несе самостійно, власними силами намагається матеріально забезпечити, доглядати та виховувати дитину. Між сторонами не досягнуто згоди з приводу способу виконання відповідачем свого обовязку утримувати дитину, а відповідач офіційно працевлаштований в ТОВ «Агро-Овен» та має стабільний дохід. Проте в добровільному порядку відмовляється надавати регулярну допомогу на утримання дитини. Тому позивачка вважає, що з відповідача необхідно стягнути аліменти в розмірі 1/3 частини від усіх видів доходу відповідача на утримання дитини, інших утриманців він не має. Позивач [PERSON], яка належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявилась, а від її представника адвоката [PERSON], який діє на підставі договору про надання правової допомоги від 03 травня 2017 року (а.с.8-9) надійшло до суду клопотання про розгляд справи за відсутності позивачки та її представника. Позов підтримали, просили його задовольнити та не заперечували проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с.37), в судове засідання 04 грудня 2017 року не з'явився, причини неявки суду не повідомив, як не надав і заперечень проти позову та заяви про розгляд справи за його відсутності. У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд у відповідності з ч.2 ст.197 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутності сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та на підставі ст. 224 ЦПК України у звязку з неявкою відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи та за згодою позивача - в порядку заочного провадження на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-КИ №479284 (а.с.4), а позивачка є матірю дитини та вони разом мешкають без реєстрації в м. Дніпро з 2015 року, що підтверджується актом від 26 липня 2017 року (а.с.5). Відповідно ст.ст. 180-182 Сімейного кодексу України батьки зобовязані матеріально утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Доказів щодо існування будь-якої домовленості стосовно розміру щомісячного утримання сина між сторонами не надано, у звязку з чим аліменти необхідно стягнути з відповідача в примусовому порядку від дня предявлення позову до досягнення дитиною повноліття, оскільки права та обовязки кожного з батьків є рівними за законом. Суд при визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 СК України, враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому судом також враховано, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Судом встановлено, що відповідач офіційно працевлаштований в ТОВ «Агро-Овен» на посаді оператора лінії у виробництві харчової продукції та отримує заробітну плату в середньому на рівні 8\~000 гривень на місяць (а.с.7). Будь-яких інших доказів на підтвердження матеріального стану, стану здоровя як відносно дитини, так і відносно відповідача, витрат позивачки на утримання дитини сторонами суду не надано, а наявності інших утриманців у відповідача судом не встановлено, як не встановлено і інших обставин, передбачених ст. 182 СК України. Тому суд вважає, що існують правові підставі для часткового задоволення позову та стягнення з відповідача аліментів в розмірі ? частини від заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки відповідно до вимог ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначені розміру аліментів на дитину суд виходить з того, що з 01 грудня 2017 року в Україні прожитковий мінімум, встановлений Законом України «Про державний бюджет України на 2017 рік» на одну особу віком до 6 років становить 1492 гривні, а права та обовязки кожного з батьків є рівними за законом, в тому числі і по утриманню дітей. Тому як позивач так і відповідач повинні нарівні матеріально забезпечувати своїх дітей, а тому суд приходить до висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в розмірі ? частини від заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, що буде відповідати прожитковому мінімуму, встановленому Законом України «Про державний бюджет України на 2017 рік». Крім цього, у звязку із частковим задоволенням позову, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір, оскільки позивачка при зверненні з позовом до суду звільнена від цих витрат. На підставі викладеного,

Outcome: partial