Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Придніпровської товарної біржа, третя особа: Друга синельниківська державна нотаріальна контора про визнання договору купівлі-продажу дійсним, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер її батько - [PERSON] , який до дня своєї смерті проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Після смерті батька залишилось спадкове майно, що складається з житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Маючи намір юридично оформити вищевказане майно за собою, 15 вересня 2021 року позивач звернулася до державного нотаріуса Другої синельниківської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Мельникова О.Ж. з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом, проте у видачі свідоцтва їй було відмовлено, та надано Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Отримати свідоцтво про право на спадщину на вищевказане майно позивач не в змозі наступних причин. 30 жовтня 1998 року між [PERSON] та покійним батьком позивача [PERSON] був укладений договір купівлі - продажу житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою [ADDRESS] , який належав продавцю [PERSON] на підставі Свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого виконавчим комітетом Славгородської селищної ради 25 квітня 1995 року. Договір був укладений в Синельниківській філії Придніпровської товарної біржи за №373/ФЗ за адресою: Дніпропетровська область місто Синельникове, та зареєстрований в Синельниківському міжміському бюро технічної інвентаризації 30 жовтня 1998 року в реєстрову книгу 1, за номером запису 161. Житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами продано за 21800 гривень, 00 копійок, грошові кошти у розмірі 21800 гривень 00 копійок Продавець отримав від Покупця до підписанні договору. Правочин обома сторонами повністю виконаний, ні заперечень, ні зауважень ніхто із сторін по правочину не заявляв. Батько позивача використовував житловий будинок до дня своєї смерті, постійно проживав в ньому та був зареєстрований у вказаному житловому будинку разом з позивачем, регулярно оплачував комунальні платежі та утримував житловий будинок в належному санітарно - технічному стані. На час укладення договору батько напевно не знав, що правочин підлягає нотаріальному посвідченню, оскільки відповідно до ст. 15 ЗУ «Про товарну біржу» від 10.12.1991 року, такий договір не потребував нотаріального посвідчення. Просить визнати дійсним договір купівлі - продажу житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, укладений 30 жовтня 1998 року між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрованим на Придніпровській товарній Біржі за № 373/ФЗ. Позивач в судове засідання не з`явилася, але надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Представник відповідача в судове засідання не з`явився по невідомій суду причині, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за відсутності державного нотаріуса. Згідно з ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов : відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням згоди представника позивача, суд вважає за необхідне розглянути справу на підставі наявних в ній доказів та винести заочне рішення. Суд, розглянувши матеріали цивільної справи та оцінивши їх у сукупності, дійшов наступного висновку. Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача- [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Виконавчим комітетом Славгородської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області, актовий запис №3, який на день смерті був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] , що належав померлому спадкодавцю на підставі Договору купівлі-продажу нерухомого майна №373/Ф3 від 30.10.1998 року, зареєстрованого Придніпровською товарною біржою. 15 вересня 2021 року позивач [PERSON] звернулася до державного нотаріуса Другої синельниківської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Мельникова О.Ж. з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом, Постановою державного нотаріуса Другої синельниківського державної нотаріальної контори Мельниковим О.Ж. від 11.09.2021 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , оскільки право власності було нотаріально не посвідчено за померлим [PERSON] . На теперішній час позивач не має можливості реалізувати своє право як спадкоємця, а саме здійснити реєстрацію права власності в порядку спадкування за законом вказаного будинку, оскільки договір купівлі-продажу не був нотаріально посвідчений. Судом встановлено, що договір купівлі-продажу житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , був укладений між [PERSON] , який діяв на підставі довіреності №1339 від 02.10.1996 р., від імені [PERSON] , та [PERSON] , який діяв на підставі довіреності №902 від 28.09.1998 р. від імені [PERSON] , у відповідності до вимог ЦК в редакції 1963 року, його дія була спрямована на реальне настання правових наслідків, що були ним обумовлені, а саме: набуття [PERSON] права власності на вказаний будинок. Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі (ст. 657 ЦК України). На час укладення договору купівлі-продажу між сторонами - 30.10.1998 року діяв Закон України «Про товарну біржу» від 10 грудня 1991 року, статтею 15 якого передбачено, що договір, який зареєстрований на товарній біржі, не підлягає нотаріальному посвідченню. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону (ч.ч. 3, 4 ст. 334 ЦК України). Згідно зі ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом, або якщо він не визнаний судом недійним. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, з правочинів, тобто дій особи, спрямованих на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може отримати свідоцтво про право на спадщину. Враховуючи, що договір купівлі-продажу будинку був оформлений у відповідності до діючого на час вчинення дії законодавства, що не передбачало обов`язкового нотаріального посвідчення, а позивач є єдиним спадкоємцем після смерті власника будинку - [PERSON] , суд вважає [PERSON] належним позивачем у справі, яка право звертатися до суду з позовом про визнання дійсним договору купівлі-продажу, стороною якого вона не була. Враховуючи доведеною наявність підстав, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджені документально та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved