Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

позивач звернулася до суду із позовом до відповідача із позовом про збільшення розміру аліментів на утримання доньки [PERSON], 1999 року народження, з 16 частини до 30% від усіх видів заробітку щомісячно до її повноліття, посилаючись на ті обставини, що на утримання доньки за рішення суду в 2000 році було стягнуто аліменти в розмірі 16 частини від усіх видів заробітку у зв.язку з тим, що на утримання відповідача перебувала ще однак неповнолітня дитина- син [PERSON], 1993 року народження, Однак на сьогодні відповідач не сплачує аліменти на утримання сина, оскільки сотанній досяг повноліття а тому може сплачувати аліменти в більшому розмірі. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві, додавши, що відповідач не надає допомоги на утримання дитини, сплачував аліменти за рапортом, який забрав в бухгалтерії за місцем своєї роботи ще в січні 2013 року. Має заробітну плату і може надавати допомогу своїй донці в розмірі 30% від усіх видів заробітку щомісяця. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково і погодився сплачувати аліменти в розмірі 25% від усіх видів заробітку і суду пояснив, що рапорт з бухгалтерії за місцем своєї роботи він забрав, оскільки вони почали з позивачем проживати однією сім,єю, після того як сім,я розпалася, він перераховував щомісяця позивачу грошові кошти в розмірі 500-550 грн. на утримання доньки. Він дійсно сплачував аліменти на утримання сина [PERSON], 1993 року народження, але також за власним рапортом, тепер сину виповнилося 18 років і він припини сплату аліментів. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи та надані суду докази, вважає що позов заснований на законі та підлягає задоволенню частковор з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] народилася [PERSON], про що відділом РАЦС Феодосійського міськвиконкому 07 квітня 1999 року зроблено актовий запис № 122 та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER]. Згідно свідоцтва батьком дитини зареєстрований [PERSON]. На підставі рішення Феодосійського міського суду від 10 квітня 2000 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти в розмірі 16 частки усіх видів заробітку на утримання доньки [PERSON], [INFO] до її повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже законодавець передбачає можливості зміни розміру аліментів на дитину. У зв'язку з тим, що матеріальне становище, сімейний стан, а також стан здоров'я платника аліментів або їх одержувача можуть протягом часу наявності аліментного зобов'язання змінюватися, законом передбачено, що за позовом якоїсь із цих осіб суд вправі змінити раніше встановлений розмір аліментів як в сторону їх зменшення, так і в сторону їх збільшення. В судовому засідання встановлено і з цього приводу не надав заперечень відповідач, що останній сплачував аліменти на утримання сина [PERSON], 1993 року народження, який досяг повноліття і відповідач [PERSON] припинив сплату аліментів на його утримання в січні 2013 року. Згідно довідки № 22 від 14.02.2014 року виданої Феодосійським МВ ГУ МВС України в АРК, відповідач за червень 2013 - листопад 2013 року отримав заробітну плату в сумі 14493,69 грн. і будь-яких відрахувань на користь третьої особи не здійснювалось Даний факт безумовно свідчить про позитивну зміну матеріального стану відповідача і є підставою для зміни присуджених аліментів згідно положень ст.192 СК України. Відповідно до вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Однак позивачем не доведено, що на утримання дитини необхідно стягнути аліменти саме в розмірі 30% від усіх видів заробітку щомісяця, посилання на вік дитини та необхідність сплати аліментів лише протягом майбутніх трьох років не є підставою для задоволення позову в повному обсязі. Суд, враховуючи обґрунтування позову та надані суду докази, вважає за необхідне стягнути на користь позивача аліменти в розмірі 14 частини усіх видів заробітку ( доходу) відповідача, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили. Суд не вбачає правових підстав для застосування вимог ст. 367 ЦПК України, оскільки перелік підстав в статті є вичерпним і не може бути розширений судом за власним бажанням. Судом вирішується питання про збільшення суми щомісячних аліментних платежів, а не про стягнення аліментів на утримання дитини. Судові витрати суд розподіляє у відповідності до вимог ст.. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial