Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, у якому просила встановити їй додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті її батька [PERSON] тривалістю два місяці. Мотивував позовні вимоги тим, що внаслідок смерті [PERSON] відкрилася спадщина, однак вона пропустила строк для подання заяви про прийняття такої у зв`язку з погіршенням її здоров`я у 2020 році, перебуванням у лютому 2021 року її матері [PERSON] у лікарні і необхідністю постійного догляду за нею. Зазначила, що для оформлення спадщини звернулася до приватного нотаріуса Мисник О.О., яка завела спадкову справу № 68079689 і рекомендувала їй звернутися до суду для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. З огляду на вказане, просить позовні вимоги задовольнити. Ухвалою судді від 30 вересня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою від 10 листопада 2021 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті. Позивач та його представник [PERSON] , будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, однак представник 02 грудня 2021 року подала до суду заяву, у якій просила позовні вимоги задовольнити, а розгляд справи проводити за відсутності сторони позивача. Відповідач Солонківська територіальна громада Львівської області, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, явку повноважного представника не забезпечила, причини неявки такого суду не повідомила, клопотань про розгляд справи за його відсутності або про відкладення судового розгляду не подала. Оскільки в судове засідання не явилися всі особи, які беруть участь у справі, суд у відповідності зі ст. 247 ЦПК України, розглядає справу без фіксування судового засідання технічними засобами. Зважаючи на відсутність згоди позивача, у відповідності із ст. 280 ЦПК України, суд вважає за доцільне не проводити судового розгляду при заочному розгляді справи. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч.ч. 1, 2 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи, законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 30 березня 2020 року Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів). Як зазначила позивач, [PERSON] на випадок своєї смерті заповіту на залишив. Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 22 липня 2021 року Залізничним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), стверджується, що [PERSON] померла [INFO] З свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим 18 грудня 1961 року, вбачається, що батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Таким чином, позивач повинна була до 29 вересня 2020 року звернутися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Позивач стверджує, що пропустила строк для прийняття спадщини у зв`язку з тим, що мала проблеми зі здоров`ям. Водночас, з поданих до суду медичних документів вбачається, що здоров`я позивача почало погіршуватися наприкінці строку для подання заяви про прийняття спадщини, а саме з серпня 2020 року. Зокрема, як вбачається з виписки № 15403 із медичної картки амбулаторного хворого, датою захворювання [PERSON] є 12 жовтня 2020 року. Індивідуальна програма реабілітації інваліда № 1034 заповнена 19 листопада 2020 року. Твердження позивача про перебування її матері [PERSON] на лікуванні у лютому 2021 року і необхідність у постійному догляді за нею підтверджуються випискою із медичної карти амбулаторного (станціонарного) хворого від 26 лютого 2021 року. Однак з такої неможливо встановити, проходила лікування [PERSON] амбулаторно чи стаціонарно. Крім того, у вказаному документів відсутні дати захворювання і проходження лікування. При цьому, позивачем не названо, а судом не встановлено жодних об`єктивних причин, які могли викликати непереборні або істотні труднощі для подання позивачем заяви до нотаріуса про прийняття спадщини у строк, встановлений законом у шестимісячний строку з 29 березня 2020 року по 29 вересня 2020 року. Будь-яких доказів на підтвердження наявності обставин, які викликати непереборні або істотні труднощі для подання позивачем відповідної заяви за вказаний вище період суду не надано. Верховний Суд у постанові від 19 квітня 2021 року у справі № 302/396/17 зазначив, що судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропущення строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ним Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у спразі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на вказане, суд прийшов до висновку про те, що обставини, якими позивач мотивувала свої позовні вимоги, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, а тому у задоволенні таких слід відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати з відповідача на користь позивача стягненню не підлягають.

Outcome: dismissed