overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою, вимоги за якою уточнила в судовому засіданні, та просить стягнути аліменти з відповідача на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1000 гривень щомісяця, оскільки відповідач не надає в добровільному порядку матеріальної допомоги на його утримання, домовленості між ними про участь відповідача в утриманні дитини, яка знаходяться на утриманні матері, не досягнуто. Позивач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала письмову заяву, відповідно до якої просить суд розглядати справу без її участі та просить задовольнити вимоги позову про стягнення аліментів в розмірі 1000 гривень щомісяця на утримання сина. Відповідач у судове засідання також не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, надав заяву, відповідно до якої просить суд розглядати справу без його участі, не заперечує проти задоволення позову про стягнення з нього аліментів на утримання сина [PERSON] в розмірі 1000 гривень щомісяця. Повно, всебічно та обєктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за таких підстав. Від спільного проживання сторони мають сина [PERSON], [INFO], батьком якого являється відповідач згідно з копією свідоцтва про народження (а. с.5). На даний час, сторони припинили подружні відносини, дитина знаходяться на утриманні матері (а.с.6). У добровільному порядку відповідач на утримання дитини матеріальної допомоги не надає, у звязку з чим позивач вимушена звернутися із даним позовом до суду. Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, при цьому даний обовязок є особистим, індивідуальним обовязком як матері, так і батька. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджується за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи вищевикладене те, що позивач позов підтримує, а відповідач не заперечує проти задоволення позову, відсутні дані стосовно незадовільного стану здоровя відповідача чи знаходження на його утриманні інших дітей або непрацездатних членів сімї, яких він зобовязаний утримувати, а також ненадання ним матеріальної допомоги на утримання дитини, яка знаходиться на повному утриманні позивача, проживаючи із нею, матеріальне становище відповідача, суд вважає за необхідне позов задовольнити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України із відповідача необхідно стягнути судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою в якій вказує, що 10.10.2015 року вона передала [PERSON] кошти в розмірі 30 000 гривень, на підтвердження чого відповідач склав розписку в якій зазначив, що зобов'язується повернути кошти в строк до 10.10.2016 року. На теперішній час відповідач кошти не повернув. В судове засідання зявився позивач, позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] до суду не зявився, надіслав на адресу суду заяву, в якій проти позовних вимог не заперечував.\~ [PERSON]\~ у заяві зазначив про можливість врегулювання спору шляхом надання позивачу у власність відступного у вигляді земельної ділянки площею 5,4200 га, кадастровий номер 1421285200:02:002:0449, яка знаходиться на території Старомлинівської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивач не заперечувала проти надання їй відступного у власність і врегулювання спору. Вислухавши учасників процесу, суд вважає за можливе позовні вимоги позивача задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 1046 ЦК України\~ за\~ договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти\~ або\~ інші речі,\~ визначені\~ родовими ознаками,\~ а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму\~ позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.\~ Договір позики\~ є\~ укладеним\~ з\~ моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій\~ формі,\~ якщо\~ його сума\~ не\~ менш\~ як\~ у\~ десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.\~ На\~ підтвердження\~ укладення\~ договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або\~ інший\~ документ, який\~ посвідчує\~ передання\~ йому\~ позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч.1 ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 600 УК України зобов'язання\~\~ припиняється\~ за\~ згодою\~ сторін\~ внаслідок передання боржником кредиторові відступного (грошей,\~ іншого майна тощо). Розмір,\~\~ строки\~\~ й\~\~ порядок\~\~ передання\~\~ відступного встановлюються сторонами. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою в якій зазначає, що 24 березня 2008 року між ним та відповідачем по справі було укладено шлюб, який зареєстрований Долинською сільською радою Ананьївського району Одеської області, актовий запис №01. Від указаного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Шлюб у обох - повторний. Сімейне життя не склалось, рішення про розірвання шлюбу прийняв у зв'язку з тим, що близько трьох місяців разом не проживають та не підтримують шлюбних стосунків. Між ними повністю відсутнє взаєморозуміння, на протязі всього сімейного життя виникали конфлікти, мають різні погляди на життя та сімейні стосунки, через несумісність характерів, сім'я розпалась. Шлюб носить виключно формальний характер. Позивач вважає, що спільне життя та збереження шлюбу суперечить його інтересам, тому рішення про розірвання шлюбу є остаточним, примирення між ним та відповідачем неможливе, в зв'язку з чим просить задовольнити позовні вимоги. В судове зсідання на розгляд справи позивач не з'явився, однак надав на адресу суду письмову заяву, відповідно до якої справу просить розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.4). Відповідач, в судове засідання на розгляд справи також не з'явилася, однак надала на адресу суду письмову заяву (а.с.12),відповідно до якої справу просить розглянути у її відсутність, проти розірвання шлюбу не заперечує. Крім того, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «[PERSON]». Взявши до уваги заяви позивача та відповідача, вивчивши документи справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст.ст. 110,112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, тоді суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити дошлюбне прізвище. Із матеріалів справи видно, що позивач - [PERSON] перебуває у шлюбі з відповідачем по справі - [PERSON], який зареєстрований 24 березня 2008 року Долинською сільською радою Ананьївського району Одеської області, актовий запис №01, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.8). Приймаючи до уваги, що збереження сім'ї неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам кожного із них, оскільки в сім'ї відсутнє взаєморозуміння, створені умови, в яких не можливе нормальне існування сім'ї та спільне проживання, в даний час проживають окремо, кроків до примирення не роблять,тому суд вважає можливим їх шлюб розірвати, при цьому всі витрати по справі, залишити за позивачем, враховуючи його бажання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою, в якій зазначила, що вона є власником квартири [ADDRESS]. Відповідач зареєстрований у вказаній квартирі як піднаймач, однак з жовтня 2013 року не проживає в ній. На підставі викладеного позивач просить усунути порушення прав власності шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою з подальшим зняттям його з реєстраційного обліку за вказаною адресою. В судовому засіданні позивач позов підтримала з викладених підстав. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти позову, посилаючись на те, що позивач перешкоджає йому у користуванні квартирою. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає до задоволення оскільки судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що підтвердилось копією договору та витягом з державного реєстру правочинів (а. с.10,11). У вказаній квартирі зареєстрований як піднаймач відповідач [PERSON], який з жовтня 2013 року не проживає в ній, що підтвердилось поясненням позивача, актом КП «ВЖРЕП №3» (а. с. 12,13) та не заперечувалось відповідачем. Відповідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 405 ЦК України, право на користування жилим приміщенням мають члени сім'ї власника житла. Судом встановлено, що відповідач не є членом сімї власника квартири, більше ніж шість місяців не проживає в ній, а тому, відповідно до ст. 71 ЖК України, він є таким, що втратив право на користування нею. Суд не приймає до уваги посилання відповідача на те, що позивач перешкоджає йому у користуванні житлом, оскільки, на підтвердження вказаної обставини відповідачем не подано жодного доказу та не заявлялося клопотань про їх витребування. Виходячи з викладеного, а також, з огляду на положення ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», відповідно до якої зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду, свідоцтва про смерть, є обґрунтованою і вимога позивача про зняття відповідача з реєстраційного обліку за вказаною адресою. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою, в якій зазначила, що після смерті [INFO] її чоловіка [PERSON] вона, прийнявши спадщину шляхом вступу у фактичне володіння та управління спадковим майном, є єдиним спадкоємцем за законом житлового будинку та господарських споруд, що знаходяться на [ADDRESS]. Через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на будинок позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом. Просить визнати за нею право власності на спадкове будинковолодіння за вказаною адресою. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю з підстав, зазначених у заяві. Пояснила, що прийняла спадщину після смерті чоловіка шляхом вступу у фактичне володіння та управління спадковим будинком, оскільки здійснювала догляд за будинковолодінням, обробляла город, збирала врожай, сплачувала земельний податок. Зазначила, що крім неї, спадкоємців більше немає. Просить позов задовольнити. Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду, в засідання не з`явився, заперечення проти позову не подав, про відкладення провадження не клопотав. Позов підлягає до задоволення. Судом установлено, документально підтверджено, що [PERSON] є чоловіком [PERSON], позивача у справі. Як вбачається із свідоцтва про смерть, [INFO] [PERSON] помер. З дня його смерті в силу ст.525 ЦК України (в ред.1963 року) відкрилась спадщина на спадкове майно, що йому належало. Про те, що до складу спадщини після смерті [PERSON] входить житловий будинок на [ADDRESS] свідчить довідка Заболоттівської селищної ради Ратнівського району від 14.01.14 №54. На виконання вимог ст.549 згаданого Кодексу позивач прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в володіння та управління спадковим майном, зокрема шляхом догляду за спадковим будинком, що стверджено довідкою Заболоттівської селищної ради №53 від 14.01.14. Згідно із поясненнями позивача та відомостями у її письмовій заяві до нотаріальної контори від 28.01.14 інших спадкоємців, які би прийняли спадщину після смерті [PERSON], немає. За таких обставин позивач відповідно до ст.529 ЦК України (в ред.1963 року) є єдиним спадкоємцем за законом першої черги. Проте оформити спадщину та отримати свідоцтво про право на спадщину позивач не має змоги через відсутність у спадкодавця передбачених чинним законодавством правовстановлюючих документів на будинковолодіння, про що свідчить повідомлення Волинського обласного бюро технічної інвентаризації №182 від 10.02.2014 року та рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно №10668166 від 05.02.2014 року. Відповідно до ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно із ст. 328 ч.2 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З огляду на наведене, суд відповідно до ст.392 ЦК України визнає за [PERSON] право власності на будинок і господарські будівлі, що на [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою, в якій зазначила, що після смерті [INFO] її чоловіка [PERSON] вона, прийнявши спадщину шляхом постійного проживання з ним, є єдиним спадкоємцем за законом житлового будинку та господарських споруд, що знаходяться на [ADDRESS]. Через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на будинок позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом. Просить визнати за нею право власності на спадкове будинковолодіння за вказаною адресою. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених у заяві. Пояснила, що спадкоємців з правом на обов`язкову частку в спадщині після смерті [PERSON] немає. Вона, постійно проживаючи із спадкодавцем, прийняла спадщину. Відповідачі від прийняття спадщини відмовилися. Просить позов задовольнити. Відповідачі, кожен окремо, позов визнали. Пояснили, що спадщини після смерті батька не приймали. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності та визнання позову. Позов підлягає до задоволення. Судом установлено, документально підтверджено, що позивач [PERSON] та [PERSON] 08 лютого 1976 року зареєстрували шлюб. Вони ж згідно із свідоцтвами про народження є батьками відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Як вбачається із свідоцтва про смерть, [INFO] [PERSON] помер. З дня його смерті в силу ст.1220 ЦК України відкрилась спадщина на житлове будинковолодіння, що йому належало. Про належність [PERSON] житлового будинку, господарських споруд та надвірних будівель, що на [ADDRESS], свідчить довідка Гірниківської сільської ради від 16.12.13 №3456 та витяг з погосподарської книги цієї ж ради № 1 за 2011 рік. Оскільки згаданий житловий будинок з надвірними будівлями був збудований у сільській місцевості і зареєстрований у погосподарській книзі, то він вважається прийнятим в експлуатацію і не є самовільним будівництвом. У силу ст.1261 ЦК України позивач, як дружина спадкодавця, та відповідачі, як його діти, є спадкоємцями за законом першої черги. Згідно із ст.1268 ЦК України [PERSON] прийняла спадщину шляхом спільного проживання із спадкодавцем, що стверджено довідкою Гірниківської сільської ради від 16.12.13 №3456. Відповідачі спадщину не приймали, наміру прийняти її не мають. Таким чином, [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] Однак зареєструвати своє право власності на будинковолодіння позивач не може через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на дане майно, про що свідчить інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 13.12.2013 та повідомлення Волинського обласного бюро технічної інвентаризації від 23.01.14 №101. Відповідно до ст.328 ч.2 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За таких обставин на підставі досліджених доказів суд відповідно до ст.392 ЦК України визнає за [PERSON] право власності на будинок і господарські будівлі, що на [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою, в якій зазначила, що після смерті [INFO] її чоловіка [PERSON] вона, прийнявши спадщину шляхом постійного проживання з ним, є єдиним спадкоємцем за законом житлового будинку та господарських споруд, що знаходяться на [ADDRESS]. Через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на будинок позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом. Просить визнати за ним право власності на спадкове будинковолодіння за вказаною адресою. У судове засідання сторони не з`явилися, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності та, відповідно, про підтримання і визнання позову. Судом установлено, документально підтверджено, що [PERSON] є дружиною [PERSON], а відповідачі [PERSON], [PERSON] - його дітьми. Як вбачається із свідоцтва про смерть, [INFO] [PERSON]. помер. З дня його смерті в силу ст.1220 ЦК України відкрилась спадщина на житлове будинковолодіння, що йому належало. Про належність [PERSON]. житлового будинку, господарських споруд та надвірних будівель, що на [ADDRESS], свідчить витяг з погосподарської книги Гірниківської сільської ради Ратнівського району Волинської області №4 за 2011 рік. У силу ст.1261 ЦК України позивач, як дружина спадкодавця, є спадкоємцем за законом першої черги. Згідно із ст.1268 ЦК України [PERSON] прийняла спадщину шляхом спільного проживання із спадкодавцем, що стверджено довідкою Гірниківської сільської ради від 23.01.14 №323. Відповідачі [PERSON], [PERSON] у встановлений ст.1270 ЦК України строк спадщини не прийняли, разом із спадкодавцем не проживали. Таким чином, позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом після смерті свого чоловіка [PERSON] Однак отримати свідоцтво про право на спадщину на будинковолодіння позивач не може через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на дане майно, про що свідчить інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 21 січня 2014 року та повідомлення Волинського обласного бюро технічної інвентаризації №147 від 03 лютого 2014 року. Відповідно до ст.328 ч.2 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Однією із підстав набуття права власності в силу ст.1216 цього Кодексу є спадкування,. За таких обставин на підставі досліджених доказів суд відповідно до ст.392 ЦК України визнає за [PERSON] право власності на будинок і господарські будівлі, що на [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою, в якій зазначила, що після смерті [INFO] матері [PERSON] вона, прийнявши спадщину шляхом звернення у шестимісячний строк до нотаріальної контори з відповідною заявою, враховуючи відмови відповідачів від прийняття спадщини на її користь, є єдиним спадкоємцем за заповітом житлового будинку та господарських споруд, що знаходяться на про[ADDRESS]Через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на будинок позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Просить визнати за нею право власності на спадкове будинковолодіння за вказаною адресою. У судове засідання сторони не з`явилися, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності та, відповідно, про підтримання позову та його визнання. Позов підлягає до задоволення. Судом установлено, документально підтверджено, що [PERSON] усе належне їй майно заповіла у рівних частинах сторонам у справі. Згаданий заповіт посвідчено Здомишельською сільською радою Ратнівського району 19 квітня 2007 року. Згідно з відміткою сільської ради на даний час вказаний заповіт є чинним. Про належність будинковолодіння на [ADDRESS] заповідачу свідчить довідка Здомишельської сільської ради від 20 березня 2014 року №300/02-15 та витяг з погосподарської книги №6 за 2012 рік. Як вбачається із свідоцтва про смерть [NUMBER], [INFO] [PERSON] померла. З цієї дати згідно ст.1220 ЦК України відкрилась спадщина на належне їй майно. Відповідачі, скориставшись наданим ст.1273 ЦК України правом, у шестимісячний строк з дня відкриття спадщини від належної їм частини спадщини відмовились, при цьому [PERSON] та [PERSON] - на користь позивача, про що Ратнівською держнотконторою 25 квітня 2013 року зареєстровано заяви. У силу ст.1223 ЦК України [PERSON] має право на спадкування як особа, визначена у заповіті. Позивач на виконання вимог ст.1269 ЦК України прийняла спадщину шляхом звернення 26 квітня 2013 року із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса, що стверджується відповідною заявою та витягом про реєстрацію спадкової справи в Спадковому реєстрі. Таким чином, позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] Однак отримати свідоцтво про право на спадщину позивач не може через відсутність у [PERSON] правовстановлюючих документів на дане майно, про що свідчить повідомлення Волинського обласного бюро технічної інвентаризації від 07.04.14 та інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 31.03.14. Згідно із ст.328 ч.2 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таких обставин судом не встановлено. З огляду на наведене суд на підставі досліджених доказів визнає за [PERSON] право власності на будинок і господарські будівлі, що на про[ADDRESS]

Outcome: approved