Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до ПАТ «Універсал Банк» про визнання договору недійсним. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. 29.01.2008 між сторонами було укладено договір поруки № 048-2008-104-Р/1. Позивачу стало відомо, що відповідач звернувся до Солом'янського районного суду м. Києва з позовом про стягнення з неї, як з поручителя, суми заборгованості на підставі додаткової угоди до даного договору поруки, яку вона нібито підписала з відповідачем 05.03.2009. Позивач стверджує, що вказану угоду вона не підписувала, жодних намірів укладати її з відповідачем не мала. Для підтвердження законності своїх дій вона звернулася до експертної установи з клопотанням про проведення почеркознавчого дослідження, за результатами проведення якого експертами встановлено, що підписи від імені позивача на додатковій угоді виконані не нею, а іншою особою. З цих підстав просить суд визнати недійсною угоду від 05.03.2009 до договору поруки № 048-2008-104-Р/1 від 29.01.2008, укладену між нею та відповідачем, стягнути з відповідача на її користь 3500,00 грн. на відшкодування витрат, пов'язаних з проведенням почеркознавчого дослідження, 17,50 грн. на відшкодування витрат на банківські послуги та вирішити стягнути з відповідача судові витрати. Від позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] також подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позову заперечує в повному обсязі. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши зібрані докази, дійшов наступних висновків. 29.01.2008 між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] укладено договір поруки № 048-2008-104-Р/1, за умовами якого позивач зобов'язалась відповідати перед банком за невиконання [PERSON] усіх його зобов'язань перед кредитором, що виникли з кредитного договору № 048-2008-104, укладеного між кредитором та боржником. 05.03.2009 між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] укладено додаткову угоду до договору поруки № 048-2008-104-Р/1 від 29.01.2008. Відповідно ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України). Статтею 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. За приписами ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлюються частинами першою - третьою, п'ятою, шостою статті 203 цього Кодексу. У відповідності до вимог ст. 203 ЦК України правочин може бути визнаний недійсним, якщо: зміст правочину суперечить цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, не має необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину не є вільним і не відповідає його внутрішній волі; правочин вчинений у формі, не встановленій законом; правочин спрямований не на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчинений батьками (усиновлювачами) суперечить правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Звернувшись з даним позовом до суду позивач вказувала на те, що про існування оскаржуваного правочину вона не знала, текст додаткової угоди не підписувала та наміру її укладати з відповідачем не мала. Під час судового розгляду справи за клопотанням позивача у справі було призначено судову почеркознавчу експертизу. Згідно з висновком експертів Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України № 19/17-3/1/207-СЕ/18 від 11.09.2018, за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи встановлено, що підпис від імені [PERSON] в графі «Поручитель: [PERSON](підпис) [PERSON].» додаткової угоди від 05.03.2009 до договору поруки № 048-2008-104-Р/1 від 29.01.2008 виконаний не [PERSON], а іншою особою (а.с. 142-147). Таким чином, судом встановлено, що укладання додаткової угоди від 05.03.2009 до договору поруки № 048-2008-104-Р/1 від 29.01.2008 не відповідало внутрішній волі позивача, що підтверджується її поясненнями та висновком судової почеркознавчої експертизи № 19/17-3/1/207-СЕ/18 від 11.09.2018, а тому вказаний договір має бути визнаний недійсним. З огляду на викладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Згідно з ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну допомогу; пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов'язані із витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. Оскільки позов у даній справі задоволено повністю, на користь позивача необхідно стягнути 551,20 грн. судового збору. Окрім того, позивач просила відшкодувати їй витрати, понесені за оплату почеркознавчого дослідження у розмірі 3500,00 грн. та за банківські послуги у сумі 17,50 грн. Однак, такі витрати позивача не підлягають відшкодуванню, оскільки не мають обов'язкового характеру, здійснені позивачем на власний розсуд. До того ж суд враховує, що з метою правильного вирішення спору за клопотанням позивача у даній справі було призначено судову почеркознавчу експертизу, проте доказів її оплати позивачем не надано, у зв'язку з чим суд позбавлений можливості вирішити питання про розподіл цих витрат між сторонами. З викладеного,

Outcome: approved