Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою до Кіровської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, Реєстраційної служби Криворізького районного управління юстиції, третя особа: [PERSON] про встановлення факту володіння домоволодінням на праві приватної власності і правонаступництва цього права та визнання права власності на домоволодіння. В обґрунтування уточненої позовної заяви зазначила, що [INFO] помер її батько [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на домоволодіння [ADDRESS], яке складається з житлового будинку, загальною площею 70 кв.м., погрібу, сараю та земельної ділянки - 0,1000 га. За життя [PERSON] розпорядження з приводу вказаного домоволодіння не здійснив, тому вказане домоволодіння його спадкоємці спадкують за законом. Спадкоємцями першої черги за законом є вона та її сестра [PERSON] - третя особа по справі, яка на спадкове майно не претендує та відмовилася від своєї частки, про що надала відповідну заяву до нотаріальної контори. При зверненні позивача до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька, їй було відмовлено, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадковий житловий будинок. Як їй стало відомо дійсно на спірне домоволодіння відсутній правовстановлюючий документ, оскільки її батько у свій час не зареєстрував будинок, а лише був зареєстрований в ньому, володів та користувався ним, проживав в ньому до дня своєї смерті, постійно обробляв земельну ділянку. В теперішній час вона не має можливості оформити своїх спадкових прав, хоча вважає, що фактично прийняла спадщину, оскільки вона як до смерті батька, так і після неї володіла зазначеним домоволодінням, постійно дбала про його догляд та збереження. Тому позивач просить встановити факт володіння [PERSON] домоволодінням [ADDRESS] яке складається з житлового будинку - загальною площею 70 кв.м., земельної ділянки - 0,1000 га, погрібу та сараю на праві приватної власності з 12.01.1960 року по день смерті, тобто до [INFO], а за нею з 12.03.1984 року по теперішній час; визнати за нею право власності на зазначене домоволодіння, в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON], померлого [INFO] та зобов'язати органи державної реєстрації зареєструвати належні їй права власності на зазначене домоволодіння. Позивач в судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити (а.с. 152). Представники відповідача Кіровської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області в судове засідання не з'явилися, від них на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника сільської ради, позовні вимоги визнали та проти їх задоволення не заперечували (а.с. 151). Представники відповідача Реєстраційної служби Криворізького районного управління юстиції в судове засідання не з'явилися, від них на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника сільської ради, позовні вимоги визнали та проти їх задоволення не заперечували (а.с. 127). Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з'явилася, від неї надійшла заява, в якій вона просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги позивача підтримала у повному обсязі (а.с. 145). В зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, давши оцінку доказам наданим позивачем в обґрунтування своїх вимог, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних законних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 21 червня 2004 року (а.с. 5). Після [PERSON] відкрилася спадщина на домоволодіння [ADDRESS], яке складається з будинку, загальною площею 70 кв.м., погрібу, сараю та земельної ділянки - 0,1000 га. Відповідно ч.1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. [PERSON] до дня своєї смерті [INFO] дійсно проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS], що вбачається з довідки № 54 від 05.07.2012 року Кіровської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області (а.с. 12). Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлої. Відповідно до ч.1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За життя [PERSON] розпорядження з приводу вказаного домоволодіння не здійснив, що підтверджується витягом зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 33793714 від 17.04.2013 року наданого Криворізькою районною державною нотаріальною конторою (а.с. 21), тому спадкування здійснюється за законом. Частиною 1 ст. 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно ч.1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO] є його донька [PERSON] - позивач по справі, що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER], свідоцтвом про одруження між [PERSON] та [PERSON] серії [NUMBER] (а.с.7, 8) та донька [PERSON] - третя особа по справі, що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON]. серії [NUMBER] (а.с.6). [PERSON] на спадкове майно не претендує та відмовилася від нього, що підтверджується заявою від 13.08.2013 року посвідченою приватним нотаріусом Стюрко О.О. та зареєстрованою в реєстрі за № 1954, 1955 (а.с. 81). При зверненні позивача до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька їй постановою державного нотаріуса Криворізької районної державної нотаріальної контори № 1171/02-31 від 23.07.2012 року було відмовлено, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадковий житловий будинок (а.с. 11). Як вбачається з довідки Кіровської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області № 25-09/02-16 від 15.01.2013 року, правовстановлюючих документів на домоволодіння № 10а по вул. Кірова Криворізького району в сільській раді немає, згідно погосподарської книги загальна площа житлового будинку становить 70 кв.м., земельної ділянки 0,1000 га, біля будинку є погріб і сарай. [PERSON] був зареєстрований в спірному домоволодінні з 07.12.1978 року, а проживав з 12.01.1960 року до дня своєї смерті, тобто до [INFO], також разом з ним до 1994 року в домоволодінні були зареєстровані та проживали доньки [PERSON] та [PERSON] (а.с. 112). Як вбачається зі звіту ринкова вартість домоволодіння [ADDRESS] станом на 21.10.2013 року складає 57 680 грн. (а.с. 92-94). Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивач в судовому засіданні пояснила, що її батько був зареєстрований в спірному домоволодінні, володів та користувався ним, проживав в ньому до дня своєї смерті, постійно обробляв земельну ділянку, в теперішній час постійно доглядає за домоволодінням, обробляє земельну ділянку, проводить ремонти, що також, в судовому засіданні підтвердили свідки [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Згідно ч. 2 ст. 344 ЦК України особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є. Згідно п. 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила ст. 344 цього Кодексу про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, оскільки Цивільний кодекс набрав чинності з 1 січня 2004 року, то строк в десять років почав обчислюватися з 01 січня 2001 року, тому можливо зробити висновок, що оскільки [PERSON] почав володіти спірним майном з 1960 року, то на час його смерті, тобто [INFO] строк володіння нерухомим майном складає більше ніж сорок років. Отже, як вбачається з матеріалів справи [PERSON] з 1960 року по день смерті, тобто до [INFO], був добросовісним набувачем чужого майна, оскільки безперервно протягом 42 років володів спірним домоволодінням, дбав про нього, після його смерті володіти та дбати про домоволодіння продовжує його спадкоємиця - донька [PERSON], яка в період з 1984 року по 1994 року проживала в спірному домоволодіння, тому суд вважає необхідним встановити факт володіння [PERSON] домоволодінням [ADDRESS] яке складається з житлового будинку - загальною площею 70 кв.м., земельної ділянки - 0,1000 га, погрібу та сараю на праві приватної власності з 12.01.1960 року по день смерті, тобто до [INFO], а за [PERSON] з 12.03.1984 року по теперішній час та визнати за [PERSON] право власності на зазначене домоволодіння, в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON], померлого [INFO]. Щодо, вимог позивача про зобов'язання органів державної реєстрації зареєструвати належні їй права власності на зазначене домоволодіння, суд, вважає необхідним позивачу відмовити, оскільки ця вимога є передчасно заявлена, так як визнання права власності автоматично тягне за собою його реєстрацію в відповідних органах. На підставі викладеного,

Outcome: partial