Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-12 00:00:00

Позивач звернулася з позовом, в якому просила стягувати з [PERSON], [INFO], уродженця та жителя [INFO], на її користь аліменти на утримання малолітніх дітей синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі по 1500 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку з дня звернення до досягнення ними повноліття. Вимоги мотивувала тим, що 08 червня 2006 року вона уклала шлюб з [PERSON] у відділі РАЦС по місту Коломия, який було розірвано рішенням Коломийського міськрайонного суду від 10.05.2014 року. Рішення суду вступило в законну силу. Від даного шлюбу народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO], та син [PERSON], 05.07.2008 року, які проживають з нею. Після розірвання шлюбу вони не підтримують відносин, також відповідач перестав утримувати сімю, надавати кошти на утримання неповнолітніх дітей. Вона сама змушена утримувати неповнолітніх дітей, оскільки відповідач добровільно не дає коштів на їх утримання, хоча згідно ст. 180 СК України в обовязки батьків входить утримання неповнолітніх дітей. Відповідач офіційно не працює, є особою молодого працездатного віку, однак відмовляється утримувати дітей, але так як він працює нерегулярно та має мінливий дохід тому вона визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі, яка становить 1500 грн. на дитину. Позивач в судове засідання не зявилась, подала заяву, в якій просила розгляд справи провести без її участі. Із позовної заяви і поданої заяви вбачається, що вона зменшила позовні вимоги на одну дитину з 1500 грн. до 1000 гривень. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково не погодившись із запропонованим розміром аліментів, просив стягувати з нього аліменти в мінімальному розмірі від прожиткового мінімуму по 900 грн. на кожну дитину, оскільки він поки що офіційно ніде не працює, хоча розуміє що цей розмір аліментів про який просить позивач по 1000 грн. на дитину є прийнятним, а він сам буде прикладати зусилля щоб діти ні чого не потребували, та буде їх забезпечувати. Він допомагає матері яка отримує пенсію, але її не вистачає. Він не є інвалідом, працездатний, працював за кордоном, має можливість працювати далі але не працює, на утримання інших дітей не має. Розумів, що його першочерговим завданням було забезпечувати сім»ю, він з молодого віку працювали і належно утримував сім»ю. Згідно ст. 180, 181 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу, або у твердій грошовій сумі. Суд вважає позов підставним і таким що підлягає задоволенню, оскільки як вбачається з матеріалів справи відповідач є батьком малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], 05.07.2008 р.н, що підтверджується свідоцтвами про народження серії 1-НМ №049670 та серії 1-НМ №103436, в добровільному порядку допомоги на утримання дітей відповідач не надає, та з урахуванням відсутності відомостей про стабільні доходи відповідача стягнення їх необхідно проводити в твердій грошовій сумі по 1000 грн. щомісячно до досягнення дітьми повноліття, оскільки даний розмір на думку суду є необхідним та достатнім для забезпечення життєвого рівня дітей та необхідних умов для їх існування, а відповідач є здоровою працездатною особою, працював за кордоном, має можливість працювати далі але не працює, не має на утриманні інших осіб, в судовому засіданні визнав, що вказаний розмір аліментів є прийнятним. На підставі наведеного, ст. 180, 181, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved