Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом, яким з урахуванням уточнень просить усунути перешкоди у користуванні житловим будинком по [ADDRESS] шляхом зняття заборони та вселення, розділити житловий будинок з надвірними будівлями за вказаною адресою, відповідно до варіанту № 2, запропонованого судовою будівельно-технічною експертизою, виділити їй частину житлового будинку для І співвласника, зобов'язати сторони здійснити відповідні переобладнання будинку, перерозподілити ідеальні частки, припинити право спільної часткової власності на будинок, стягнути з відповідача грошову компенсацію, вселити позивача у спірний будинок та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що спірний житловий будинок належить сторонам на праві спільної часткової власності, позивач успадкувала 1/2 частину будинку після смерті свого дядька - [PERSON], батьку позивача - відповідачу по справі 1/2 частина будинку належить на підставі договору довічного утримання. При посвідченні договору довічного утримання нотаріусом було накладено заборону на відчуження будинку, яка до теперішнього часу не знята, оскільки відповідач не надає нотаріусу необхідні для зняття заборони документи. У теперішній час спірним житловим будинком одноособово користується [PERSON], яка є дочкою відповідача та рідною сестрою позивача, позивач не має можливості користуватися будинком, у зв'язку з чим звернулася до суду. Позивач просить виділити їй частину будинку за другим варіантом судової будівельно-технічної експертизи для першого співвласника домоволодіння. Позивач та представник позивача адвокат Лаєвська М.Л. у судове засідання не з'явилися, представник позивача надала суду заяву, якою просить розглянути справу у її відсутність та відсутність позивача, задовольнити уточнену позовну заяву у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляд справи був повідомлений своєчасно на належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, а також письмові пояснення, якими вважав за необхідне поділити домоволодіння шляхом його продажу, оскільки спільне проживання позивача та [PERSON] неможливе. Третя особа у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомила. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню у зв'язку з наступним. Судом встановлено, що домоволодіння за адресою: [ADDRESS] належало на праві власності бабі позивача - [PERSON]/а.с. 98/. 17 січня 1995 року між [PERSON] та двома її синами - [PERSON] та [PERSON] укладено договір довічного утримання, посвідчений Другою Харківського району державної нотаріальної контори Гонтаренко Є.А., за умовами якого відповідач [PERSON] та його брат [PERSON] набули право власності на житловий будинок з надвірними будівлями за вищевказаною адресою у рівних частках - по 1/2 частці /а.с. 124/. На підставі вказаного договору 28 грудня 2007 року Другою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області було накладено заборону на вказаний житловий будинок, номер обтяження - 6343338. За життя [PERSON] було складено заповіт, посвідчений 14 грудня 2012 року приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Полторацькою Л.М., яким він заповів все належне йому майно позивачу по справі [PERSON] /а.с. 127/. Після смерті [PERSON] позивач успадкувала 1/2 частину спірного будинку. Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 30 червня 2015 року за [PERSON] визнано право власності на 1/2 частину будинку [ADDRESS] у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлого 14 листопада 2013 року /а.с. 8/. Судом встановлено, що позивач не має можливості зареєструвати право власності на нерухоме майно у зв'язку з наявністю заборони на спірному житловому будинку, яка була накладена на підставі договору довічного утримання. Відповідно до ч. 2 ст. 755 ЦК України, договір довічного утримання (догляду) припиняється зі смертю відчужувача. Відповідно до п.п. 5.1 глави 15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення про припинення, розірвання, визнання недійсним договору ренти, довічного утримання (догляду), спадкового договору. У зв'язку з відсутністю у позивача оригіналу свідоцтва про смерть [PERSON], позивач не має можливості в позасудовому порядку зняти заборону з належної їй частини житлового будинку. При таких обставинах, суд вважає позовну вимогу про зняття заборони зі спірного будинку обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Згідно довідки Пісочинської селищної ради від 21 жовтня 2016 року № 1522, позивач на теперішній час зареєстрована та проживає по [ADDRESS] разом з малолітніми дітьми - [PERSON], 2003 року народження та [PERSON], 2013 року народження. Крім того з позивачем зареєстровані та проживають її сестри [PERSON] та [PERSON] /а.с. 212/, остання знаходиться під опікою позивача, згідно розпорядження Харківської районної державної адміністрації від 25 грудня 2012 року № 3728 /а.с. 214/. Судом встановлено, що з боку відповідача та третьої особи створюються перешкоди у проживанні позивача у спірному будинку, у зв'язку з чим остання зверталася до органів внутрішніх справ. Згідно висновку ДІМ ВМ Харківського РВ ГУМВС України в Харківській області від 15 жовтня 2015 року, у ході перевірки заяви [PERSON] про перешкоди у користуванні будинком, встановлено, що сестра заявниці [PERSON] та їх батько [PERSON] перешкоджають у проживанні позивача у будинку по [ADDRESS], вважають, що для користування житловим будинку необхідно визначити належну позивачу частку будинку в натурі /а.с. 11/. Як вбачається з акту обстеження, складеного 23 грудня 2015 року депутатом Пісочинської селищної ради округ № 2 Чернобаєм О.В., на теперішній час у спірному будинку проживає сестра позивача [PERSON], користуватися та проживати в будинку [PERSON] не дозволяють, батько позивача [PERSON] наполягає на розділі будинку виключно у судовому порядку /а.с. 211/. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 47 Конституції України ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Статтями 1, 9 ЖК України, визначено, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. Таким чином, судом встановлено, що позивач без наявності відповідного судового рішення обмежена у користуванні належним їй житлом, а тому її право має бути поновлено шляхом вселення у спірний житловий будинок. Відповідно до ч. 1 ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Відповідно до ч. 3 ст. 358 ЦК України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. У ході судового розгляду справи було встановлено, що сторони не дійшли згоди щодо порядку користування домоволодінням, що стало приводом для звернення позивача до суду. Згідно із ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Виходячи з положень ст. ст. 183, 367 ЦК України виділ частки в натурі може мати місце за наявності технічної можливості виділення кожній зі сторін відокремленої частини будинку із самостійним виходом (квартири), яка відповідатиме розміру їх часток у домоволодінні, та можливості переобладнати будинок в ізольовані квартири з улаштуванням у кожній частині будинку окремих систем водопостачання, каналізації, опалення та газопостачання, оскільки поділ будинку на частини передбачає користування кожним із співвласників цих послуг окремо. Крім того, у п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 04 жовтня 1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» роз'яснено, що при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Якщо виділ частки будинку в натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями (квартирами, кімнатами) такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності. Порядок користування жилим будинком може бути встановлено також і між учасниками спільної сумісної власності. Відповідно до положень ч. 1 ст. 367 ЦК України, у разі поділу майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Для визначення можливості та варіантів розподілу домоволодіння в натурі, по справі було проведено судову будівельно-технічну експертизу №2618/9004, висновок за результатами якої складений 31 серпня 2016 року /а.с. 168-202/. Суд вважає вказаний висновок належним доказом по справі, оскільки він ґрунтується на технічному огляді домоволодіння, проведенні необхідних розрахунків, на підставі технічної документації на домоволодіння, виготовленої станом на час проведення експертного дослідження, спеціальної літератури та нормативних актів та з урахуванням інвентаризаційної вартості в цінах станом на час розгляду справи. Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи, провести розподіл у натурі домоволодіння [ADDRESS] в ідеальних частках співвласників з виділом приміщень квартир з надвірними будовами співвласників в точній відповідності з їх ідеальними частками в праві власності не надалося можливим. На розгляд суду запропоновано два варіанти розподілу спірного домоволодіння з відхиленням від ідеальних часток при умові виконання прибудов. За першим варіантом співвласнику І виділяється будівель і споруд на суму 126820 грн. з площею 60,8 кв.м., а саме: По житлових будівлях: Приміщення в літ. «А-1» - № 1-1 - житлова кімната площею 13,1 кв.м., № 1-2 - коридор площею 11,4 кв.м., № 1-3 - житлова кімната площею 9,3 кв.м., № 1-12 - сходова клітина площею 3,4 кв.м., № 1-13 - коридор площею 7,1 кв.м. Приміщення в літ. «пд» - № 1-9 - кухня площею 11,1 кв.м., № 1-10 - коридор площею 2,1 кв.м., № 1-11 - сан. кімната площею 3,3 кв.м. По надвірним спорудам: літ. «а» - тамбур, літ. «а2» - погріб, літ. «В» - гараж, літ. «к» - ? колодязю. Співвласнику ІІ виділяється будівель і споруд на суму 122051 гривень з площею 54,5 кв.м., а саме: По житлових будівлях: Приміщення в літ. «А-1» - № 1-4 - житлова кімната площею 8,6 кв.м., № 1-5 - житлова кімната площею 1-5 - житлова кімната площею 10,9 кв.м., № 1-6 - житлова кімната площею 21,5 кв.м. Приміщення літ. «пд» № 1-8 - передпокій площею 13,5 кв.м. По надвірним спорудам: літ. «а3» - сходи, літ. «Б» - гараж, літ. «П» - погріб, № 7 - огорожа, літ. «к» - ? колодязю. За цим варіантом частки співвласників перерозподіляться, І співвласнику буде належати 51/100 частин замість ? частки; другому співвласнику - 49/100 частин замість ? частки. Компенсація у розмірі 6145 гривень сплачується І співвласником на користь ІІ співвласника. За другим варіантом співвласнику І виділяється будівель і споруд на суму 120916 гривень з площею 60,8 кв.м., а саме: По житлових будівлях: Приміщення в літ. «А-1» - № 1-1 - житлова кімната площею 13,1 кв.м., № 1-2 - коридор площею 11,4 кв.м., № 1-3 - житлова кімната площею 9,3 кв.м., № 1-12 - сходова клітина площею 3,4 кв.м., № 1-13 - 1/2 коридору площею 3,55 кв.м. Приміщення в літ. «пд» - № 1-9 - кухня площею 11,1 кв.м., № 1-10 - коридор площею 2,1 кв.м., № 1-11 - сан. кімната площею 3,3 кв.м. По надвірним спорудам: літ. «а» - тамбур, літ. «а2» - погріб, літ. «В» - гараж, літ. «к» - ? колодязю. Співвласнику ІІ виділяється будівель і споруд на суму 122051 гривень з площею 54,5 кв.м., а саме: По житлових будівлях: Приміщення в літ. «А-1» - № 1-4 - житлова кімната площею 8,6 кв.м., № 1-5 - житлова кімната площею 10,9 кв.м., № 1-6 - житлова кімната площею 21,5 кв.м., № 1-13 - ? коридору Приміщення літ. «пд» № 1-8 - передпокій площею 13,5 кв.м. По надвірним спорудам: літ. «а3» - сходи, літ. «Б» - гараж, літ. «П» - погріб, № 7 - огорожа, літ. «к» - ? колодязю. За цим варіантом частки співвласників перерозподіляться аналогічно першому варіанту, І співвласнику буде належати 49/100 частин замість ? частки; другому співвласнику - 51/100 частин замість ? частки. Компенсація у розмірі 9073 грн. сплачується ІІ співвласником на користь І співвласника. Суду не надано доказів того, що варіанти висновку експертизи розподілу домоволодіння та встановлення порядку користування земельною ділянкою порушують права та інтереси сторін по справі або інших осіб або існують інші варіанти розподілу, які визначені у встановленому порядку чи експертом. Суд, враховуючи уточнені позовні вимоги, розмір ідеальних часток сторін у праві власності, який є визначальним для вирішення питання про розподіл житлового будинку, відсутність заперечень з боку відповідача та третьої особи щодо обрання позивачем другого варіанту судової будівельно-технічної експертизи, вважає можливим розділити домоволодіння в натурі за цим варіантом, виділивши позивачу частину будинку І співвласника. Для здійснення даного варіанту розподілу домоволодіння суд вважає за доцільне зобов'язати сторони здійснити наступні переобладнання у житловому будинку: ●У перегородках між приміщеннями № 1-3 та № 1-4, № 1-13 та № 1-6, № 1-9 та № 1-8 демонтувати двірні блоки, закласти двірні прорізи. ●Між приміщеннями № 1-3 та № 1-1 частково демонтувати перегородку, улаштувавши приміщення житлової кімнати площею 16,55 кв.м. та комори площею 3,55 кв.м. ●У перегородці між приміщеннями № 1-4 та № 1-5 улаштувати дверний проріз, встановити дверний блок. ●В перекриттях між приміщеннями № 1-8 та № 1-5 виконати проріз (передбачити технічні з переобпирання та посилення несучих конструкцій), встановити сходи, переобладнати дверний блок. ●У приміщенні № 1-5 улаштувати перегородку з дверним блоком, улаштувати приміщення суміщеного санвузлу площею 4,5 кв.м. та приміщення коридору зі сходовою клітиною площею 6,0 кв.м. ●В приміщенні № 1-8 улаштувати кухню-їдальню площею 13,5 кв.м. (обладнати піччю та мийкою). ●До приміщення № 1-8 добудувати тамбур або засклену веранду шириною не менше 1,5 м. ●Улаштувати самостійні мережі електропостачання, газопостачання, водопостачання, опалення та каналізації для кожної з квартир. ●Розподіл горищного приміщення робити по лінії розподілу житлового будинку з улаштуванням окремих лазів (входів) на горище. Позивачем надано інформацію комунальних служб про можливість облаштування частини житлового будинку самостійними системами газо- та енергопостачання. Суд вважає за доцільне перерозподілити ідеальні частки співвласників, встановивши, що [PERSON] належить 49/100 часток домоволодіння замість 1/2 частки, [PERSON] належить 51/100 часток домоволодіння замість 1/2 частки, а також припинити спільну часткову власність сторін на спірне домоволодіння, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦК України. Позивачем по справі [PERSON] за пред'явлення позовної заяви було сплачено судовий збір у загальній сумі 1218,00 грн. /а.с. 2, 3, 19/, а також сплачено вартість проведення судової будівельно-технічної експертизи у сумі 4608,00 грн. /а.с. 168/. Вищевказані витрати документально підтверджені. Відповідно до ч. 3 ст. 79 ЦПК України, судовий збір та витрати по оплаті вартості проведення судової експертизи , відносяться до судових витрат. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При таких обставинах, з відповідача на користь позивача [PERSON] підлягає стягненню сума судового збору та витрати по оплаті проведення судової експертизи. На підставі викладеного,

Outcome: approved