Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про визначення часток у спільній сумісній власності. В обґрунтування позову вказала, що [INFO] померла її мати [PERSON] , яка проживала в [ADDRESS] . Померла на праві спільної сумісної власності була співвласником земельних ділянок: 1) кадастровий номер 1822510100:01:016:0394, площею 0,10 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), 2) кадастровий номер 1822510100:01:016:0395, площею 0,0076 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства. Іншим співвласником будинку з часткою Ѕ та земельних ділянок є відповідач по справі, рідний брат померлої. Позивач є єдиним спадкоємцем всього майна померлої, спадщину прийняла вчасно та отримала свідоцтво про прийняття у спадок Ѕ частки житлового будинку з господарськими будівлями. Однак оформити спадкування земельної ділянки під будинком позивач не може, оскільки не визначена частка спадкодавця у праві власності. Позивач в підготовче засідання не з`явилася, подала до суду заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Відповідач в підготовче засідання не з`явився. Подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Не заперечує проти задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали справи, заяви позивача, відповідача, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення та про можливість ухвалення рішення. Встановленим судом фактичним обставинам у справі відповідають правовідносини, визначені нормами ЦК України щодо спільної власності. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.9). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, спадкоємцем є її дочка [PERSON] , яка вчасно прийняла спадщину, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.10). Згідно Державного акту на право приватної власності на землю, серія ЖТ № 001031, виданого 16.03.2000р., співвласниками земельної ділянки на праві спільної сумісної власності є [PERSON] та [PERSON] без визначення частки кожного (а.с.15). Згідно постанови приватного нотаріуса Коростишівського районного нотаріального округу № 190/02-31 від 11.04.2019 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на земельні ділянки площею 0,1000 га, кадастровий номер 1822510100:01:016:0394, що знаходиться в [ADDRESS] , та площею 0,0076 га, кадастровий номер 1822510100:01:016:0395, що знаходиться в [ADDRESS] та які перебувають у спільній сумісній власності [PERSON] та [PERSON] , у зв`язку з тим, що частка спадкодавця у праві власності не визначена. Відповідно до положень ч.1 ст.319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст. 355 ЦК України, майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності. Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно ч.2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. Відповідно до п.5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними. Згідно з ч.1 ст.1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. У зв`язку з тим, що позивач не може реалізувати своє право на прийняття спадщини за законом, з урахуванням визнання позову відповідачем, іншим чином, окрім звернення до суду, захистити своє набуте в порядку спадкування право власності на невизначену частку померлого співвласника не можливо, а також з метою забезпечення належної реалізації права власності співвласника у спільному сумісному майні, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Враховуючи викладене, на підставі ст.370, 372 ЦК України,

Outcome: approved