Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що згідно рішення Апеляційного суду Житомирської області від 01.09.2009 року за нею визнано право власності на 81/200 частину житлового будинку за адресою: м. Житомир, вул. Мануїльського, 153 та в подальшому вона отримала свідоцтво про право власності на 85/200 частин будинку після ухвалення Богунським районним судом міста Житомира рішення від 19.03.2012 року, яким будинок поділений між нею та відповідачем [PERSON] у натурі, та за яким, зокрема приміщення ванної кімнати 1-5 передано їй у власність. Проте відповідач [PERSON], будучи співвласником будинку, відмовився звільняти приміщення ванної кімнати, мотивуючи це тим, що в ньому встановлений газовий опалювальний котел. На її звернення до ПАТ по газопостачанню та газифікації «Житомиргаз» з проханням відключити від газопостачання встановлений у належному їй приміщенні котел вона отримала відповідь про те, що котел опломбований. Втім було зясовано, що котел працює та їй повідомлено також про те, що 17.12.2013 року [PERSON] було видано технічні умови на реконструкцію системи газопостачання № 2025/р згідно технічного паспорта на будинок від 05.05.2006 року, а 23.08.2014 року виконано роботи з реконструкції системи газопостачання будинку. Вона не надавала згоди на встановлення котла в належному їй на праві власності приміщенні ванної кімнати 1-5, за допомогою цього котла не опалюється належна їй на праві власності частина будинку. Тому просила зобовязати ПАТ по газопостачанню та газифікації «Житомиргаз» відключити від газопостачання та зняти опалювально-водогрійний котел в будинку № 153 по вул. Мануїльського в м. Житомирі за рахунок [PERSON] та передати йому вказаний котел по акту. У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги змінили та просять усунути їй перешкоди у користуванні приміщенням ванної кімнати 1-5 в житловому будинку № 153 по вул. Мануїльського в м. Житомирі шляхом відключення від труби газопостачання та труби водопостачання і зняття опалювально-водогрійного, встановленого в приміщенні ванної кімнати 1-5 в житловому будинку № 153 по вул. Мануїльського в м. Житомирі, за рахунок [PERSON] У своїх поясненнях зазначили про те, що опалювально-водогрійний котел був встановлений відповідачем [PERSON] у належному позивачу приміщенні ванної кімнати 1-5 після отримання технічних умов у 2013 році, тобто після того, як рішенням Богунського районного суду міста Житомира від 19.03.2012 року будинок був поділений між позивачем та відповідачем [PERSON] у натурі. Проект був розроблений по наданому [PERSON] технічному паспорту на будинок, виготовленому в 2006 році, коли ще він був єдиним власником будинку. Відповідач не допускає її до виділеного їй у власність приміщення ванної кімнати і доступу до нього вона не має. Згідно розробленого [PERSON] проекту газопостачання опалювально-водогрійний котел повинен бути встановлений у приміщенні кухні № 2, але такого приміщення в будинку не існує, а фактично це є приміщенням ванної 1-5. За допомогою цього котла належна їй частина будинку не опалюється, а опалюється частина будинку, що знаходиться у власності відповідача. Також позивач просила судові витрати на сплату судового збору не стягувати з відповідачів на її користь. Відповідач [PERSON] та його представник у судовому засіданні позов не визнали, пояснивши, що будинок було газифіковано у 2007 році, а котел встановлений у 2010 - 2011 роках законно згідно розробленого відповідного проекту, на оформлення якого він витратив значну суму коштів. У судові засідання 12.11.2015 року та 10.03.2016 року не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причин неявки не повідомили, заяв про розгляд справи в їхній відсутності до суду не надходило. Представник відповідача ПАТ по газопостачанню та газифікації «Житомиргаз» у судовому засіданні у вирішенні спору поклався на розсуд суду та пояснив, що відповідачу [PERSON] буди видані технічні умови, оскільки для цього ним були виконані всі необхідні умови. Однак ним були надані до підприємства документи, які втратили на час їх подання юридичну силу, а саме технічний паспорт на будинок станом на 2006 рік, який на той час уже не відповідав дійсності. При цьому ПАТ по газопостачанню та газифікації «Житомиргаз» не має ні обовязку, ні повноважень для вчинення дій щодо перевірки документів, що подаються споживачем для отримання технічних умов. ТОВ «Фортуна Л» здійснювала роботи по встановленню котла в будинку № 153 по вул. Мануїльського в м. Житомирі, а пуск газу на опалювально-водогрійний котел здійснював ПАТ по газопостачанню та газифікації «Житомиргаз» без жодних порушень закону і його діями права позивача не порушені. Заслухавши пояснення сторін та їхніх представників, дослідивши письмові матеріали справи, зясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовпідлягає задоволенню з наступних підстав. Рішенням Богунського районного суду міста Житомира від 19.03.2012 року, у справі за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про поділ будинку в натурі, яке набрало законної сили, будинок № 153 по вул. Мануїльського в м. Житомирі поділено в натурі між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON], внаслідок чого позивачу належить на праві власності 85/200 ідеальних частин будинку, а відповідачу [PERSON] 115/200 ідеальних частин будинку (а.с. 7, 8). Позивачу виділено у власність ванну 1-5 площею 5,3 кв.м, житлову кімнату 1-6 площею 14,1 кв.м, житлову кімнату 1-7 площею 17,5 кв.м, туалет «У», а відповідачу [PERSON] виділено у власність коридор 1-1 площею 9,1 кв.м, житлову кімнату 1-2 площею 14,5 кв.м, житлову кімнату 1-3 площею 12,8 кв.м, кухню 1-4 площею 14,1 кв.м. Рішенням суду передбачено переобладнання приміщення 1-5 під коридор з обладнанням окремого входу з наступним встановленням дверного блоку з вулиці. Відповідно до витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 16.02.2013 року (а.с. 42) за позивачем зареєстровано право власності на 85/200 частин житлового будинку № 153 по вул. Мануїльського в м. Житомирі на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане 16.02.2013 року (а.с. 41). Судом встановлено, що 17.12.2013 року відповідачу [PERSON] ПАТ по газопостачанню та газифікації «Житомиргаз» були видані технічні умови на реконструкцію системи газопостачання житлового будинку № 153 по вул. Мануїльського в м. Житомирі (а.с. 11, 52). За замовленням відповідача [PERSON] за № 1350-2013 відповідачем ПАТ по газопостачанню та газифікації «Житомиргаз» у 2013 році розроблено робочий проект реконструкції системи газопостачання житлового будинку № 153 по вул. Мануїльського в м. Житомирі (а.с. 70-92). Як убачається з плану газообладнання (а.с. 20), який міститься в цьому робочому проекті, опалювально-водогрійний котел встановлений в приміщенні кухні № 2, що за розміщенням згідно виготовленого станом на 10.08.2007 року технічного паспорту на будинок є приміщенням ванної кімнати 1-5 площею 5,3 кв.м (а.с. 38). У повідомленні від 10.12.2014 року, направленому ПАТ по газопостачанню та газифікації «Житомиргаз» позивачу, зазначено про те, що 23.08.2014 року було виконано роботи з реконструкції системи газопостачання житлового будинку № 153 по вул. Мануїльського в м. Житомирі згідно робочого проекту № 1350-2013 та опалювальний котел встановлено в приміщенні кухні 1-5 (а.с. 52). За ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Здійснення права спільної часткової власності визначено статтею 358 ЦК України, згідно якої право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. А частиною 3 цієї статті передбачено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Отже, як витікає з норм цієї статті, учасники спільної часткової власності повинні погоджувати один з одним свою поведінку по володінню, користуванню і розпорядженню спільною річчю, вони здійснюють правомочності по володінню, користуванню і розпорядженню спільним майном за спільною згодою. Право кожного із співвласників по володінню, користуванню і розпорядженню спільним майном, одночасно створює для нього і обов'язок погодити свою поведінку щодо володіння, користування і розпорядження спільним майном з іншими співвласниками. Відповідно до ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Якщо ж співвласники не дійдуть згоди з питання щодо здійснення повноважень по володінню і користуванню спільним майном, то спір, що виник, може бути вирішений судом. Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції» від 17.07.1997 року, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, що також визначено у статтях 316, 317, 319, 321 ЦК України. Посилання сторони позивача на встановлення у виділеному судовим рішенням від 19.03.2012 року у власність позивачу приміщення ванної 1-5 опалювально-водогрійного котла підтверджується планом газообладнання з робочого проекту реконструкції системи газопостачання житлового будинку № 153 по вул. Мануїльського в м. Житомирі та технічним паспортом на будинок, а також місце розташування котла в будинку не заперечувалося відповідачем [PERSON] Проаналізувавши досліджені докази, та, враховуючи встановлені обставини, суд вважає доведеним факт створення відповідачем [PERSON] перешкод позивачу як співвласнику житлового будинку № 153 по вул. Мануїльського в м. Житомирі у користуванні нею належною їй часткою майна (до якої входить приміщення ванної 1-5), виділеною їй у натурі, внаслідок того, що без її згоди іншим співвласником будинку відповідачем [PERSON] було встановлено опалювально-водогрійний котел у належному їй на праві власності приміщенні ванної 1-5 після поділу будинку між його співвласниками в натурі згідно рішення Богунського районного суду міста Житомира від 19.03.2012 року. Отже, визначені ст. 317 ЦК України права позивача як співвласника житлового будинку № 153 по вул. Мануїльського в м. Житомирі, зокрема володіння та користування своїм майном, зазнають порушень зі сторони відповідача [PERSON], тому її права підлягають судовому захисту. Враховуючи викладене,

Outcome: approved