Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-03 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що відносини між подружжям припинені внаслідок несумісності характерів, різних поглядів на життєві проблеми та шляхи їх вирішення. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 12.03.2020 року відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження та призначене підготовче судове засідання. В підготовче судове засідання сторони не з`явились. Позивач до суду подала заяву з проханням розглянути справу без її участі, позов просила задовольнити. Відповідач до суду подав заяву, у якій просив провести розгляд справи у його відсутності, вказав, що позовні вимоги визнає. За нормою ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Обставини справи, встановлені судом. [INFO] у сторін народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . 04.01.2017 року між сторонами укладено шлюб, про що Центральним районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області зроблено актовий запис за №3, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] . Шлюб це добровільний, рівноправний, сімейний союз жінки та чоловіка спрямований на створення сім`ї та зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, хто одружується. За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім' ї, як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз, не може мати місце. Принцип добровільності шлюбу закріплений у ст. 51 Конституції України у відповідності до якого шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Чинне законодавство України забороняє примушування до шлюбу. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. За такого, в сім`ї склалися ненормальні взаємовідносини внаслідок несумісності характерів, різних поглядів на життєві проблеми та шляхи їх вирішення. Подружні стосунки припинені та в теперішній час не підтримуються. За таких обставин суд вважає, що сім`я розпалась, відновлення її неможливе та недоцільне, а тому позов підлягає задоволенню, а шлюб на підставі ст. 112 СК України - розірванню. Положеннями ч. 1 ст. 142 ЦПК України визначено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що також кореспондується з частиною 3 статті 7 Закону України «Про судовий збір». Позивачем судовий збір у розмірі 840,80 грн. сплачений на підставі квитанції № 0.0.1576702809.1 від 10.01.2020 року. За такого, [PERSON] з державного бюджету підлягає поверненню 50 відсотків сплаченого нею подачі позову судового збору, що становить у розмірі 420,40 грн. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача сплачений судовий збір в сумі 420,40 грн.

Outcome: approved