Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті фінанс» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог вказала, що вона працює у Сватівській міжрайонній філії ДУ «Луганський обласний лабораторний центр МОЗ України» лікарем паразитологом. 20 квітня 2020 року на її адресу поштою надійшов лист від приватного виконавця Клименка Р.В., в якому знаходились постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 61846609 та постанова про арешт коштів боржника. По виконавчому провадженню стягувачем є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті фінанс». У вказаних постановах зазначено дві адреси її проживання, а саме: [ADDRESS] , та [ADDRESS] . Однак у місті Києві вона не проживала, з 1997 року зареєстрована та проживає у місті Сватове Луганської області. Оскільки ніяких кредитних договорів з ТОВ «Фінансова компанія «Сіті фінанс» не укладала, жодних вимог про наявність у неї перед ТОВ «Фінансова компанія «Сіті фінанс» заборгованості не отримувала, від нотаріуса також не отримувала жодних повідомлень стосовно звернення ТОВ «Фінансова компанія «Сіті фінанс» за виконавчим написом, вважає, що зазначений виконавчий напис здійснено з грубим порушенням вимог законодавства, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не повідомив про вчинення такої нотаріальної дії, не направив їй для вивчення документи на підставі яких здійснювався виконавчий напис, не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. З огляду на це він повинен бути визнаний таким, що не підлягає виконанню. У зв`язку з вищевикладеним просить визнати виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, також просить покласти судові витрати на відповідача. Позивач [PERSON] та її представник в судове засідання не з`явилися, представник позивача надав суду заяву в якій просить розгляд справи провести без його та позивача участі, на задоволенні позовних вимог наполягає (а.с. 116). Позивач згоди на заочний розгляд справи не надала. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті фінанс» в судових засіданнях участі не брав, неодноразово повідомлений належним чином. Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористався. Третя особа приватний виконавець Виконавчого округу м. Києва Міністерства юстиції України Клименко Р.В. у судове засідання не з`явився, згідно письмового клопотання просив розглянути справу без його участі, ухвалити рішення відповідне чинному законодавству (а.с. 110). Третя особа приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Колейчик В.В. у судове засідання не з`явився, жодних заяв чи клопотань суду не надавав, ухвалу про витребування доказів від 12 травня 2020 року не виконав. З листа Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 25 серпня 2020 року за № 27590/6.3-20 вбачається, що відповідно до рішення Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату від 23 липня 2020 року № 10 на підставі підпунктів «е» та «з» пункту 2 частини першої статті 12 Закону України «Про нотаріат», свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, видане Міністерством юстиції України 09 лютого 2005 року за № 5550 на ім`я Колейчика В.В. , анульовано згідно з наказом Міністерства юстиції України від 07.08.2020 № 2691/5. Нотаріальну діяльність приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчика В.В. з 18.08.2020 припинено згідно з наказом Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 18.08.2020 № 983/6 «Про припинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчика В.В.». 27 липня 2020 р. судом постановлено ухвалу про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення яке здійснюється з [PERSON] на підставі виконавчого напису виданого приватним нотаріусом БРНО Київської області Колейчиком В.В., зареєстрованого в реєстрі за номером 2903 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Сіті фінанс» заборгованості (а.с. 107-108). Суд дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного висновку. З позову вбачається, що позивач взагалі не визнає заборгованість та факт укладення кредитного договору, вважає недотриманим порядок вчинення виконавчого напису нотаріусом на документі, що підтверджує заборгованість. [PERSON] працюю у Сватівській міжрайонній філії ДУ «Луганський обласний лабораторний центр МОЗ України» лікарем паразитологом, що підтверджується довідкою № 285 від 28.04.2020 року (а.с. 9). [PERSON] отримала поштою від приватного виконавця Клименко Романа Васильовича постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №61846609, постанову про арешт коштів боржника, що підтверджено копією конверту (а.с. 10), копією супровідного листа від 15.04.2020 (а.с. 11, 13). Виконавче провадження № 61846609 було відкрите на підставі виконавчого напису № 2903 виданого 06 березня 2020 року приватним нотаріусом БРНО Київської області Колейчик В.В. (а.с. 12). На ухвалу суду від 12 травня 2020 року про витребування доказів приватним виконавцем Клименко Р.В. надано матеріали виконавчого провадження, серед яких - заяву ТОВ «Фінансова компанія «Сіті фінанс» про примусове виконання рішення (а.с. 50-51), копію договору про відкриття банківського (карткового) рахунку, кредитного обслуговування рахунку та встановлення кредитного ліміту від 10 вересня 2013 року на ім`я [PERSON] (а.с. 52-53), копію виконавчого напису № 2903 виданого 06.03.2020 (а.с. 54-55), копію платіжного доручення № 11290 від 03 квітня 2020 року за призначенням платежу авансовий внесок від суми стягнення з [PERSON] у сумі 300 грн. (а.с. 57), копію постанову про відкриття виконавчого провадження від 15.04.2020 № 61846609 з примусового виконання виконавчого напису № 2903, виданого 06.03.2020 приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В., про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Сіті фінанс» заборгованості у розмірі 29683,80 грн. (а.с. 59-60). З матеріалів справи вбачається, що виконавчий напис вчинено щодо стягнення заборгованості за період з 22 лютого 2018 року по 08 жовтня 2019 року у сумі 29183,80 грн., в тому числі прострочена заборгованість за сумою кредиту - 23323,51 грн., прострочена заборгованість за комісією - 258,70 грн., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 5601,59 грн., строкова заборгованість за сумою кредиту - 0 грн., строкова заборгованість за комісією - 0 грн., строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 0 грн., строкова заборгованість за штрафами і пенями - 0 грн., за вчинення виконавчого напису нотаріусом, які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача становить 500 грн., загальна сума, що підлягає стягненню - 29683,80 грн. (а.с. 54). За загальним правилом ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України від 02 вересня 1993 року № 3425-ХІІ «Про нотаріат» (далі - Закон «Про нотаріат») нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу II Порядку). Згідно з п.п. 2.1 п. 2 Глави 16 розділу II Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувана до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Вчиняючи виконавчий напис, нотаріусом не було дотримано вимог вчинення виконавчого напису, оскільки він вчинений без отримання відомостей про одержання [PERSON] письмової вимоги про добровільне усунення порушень. Вказані норми п.п. 2.3, 3.1 Глави 16 Порядку забезпечують дотримання прав боржників мати змогу до вчинення виконавчого напису подати свої можливі заперечення, а також - забезпечення вчинення виконавчого напису в межах загального трирічного строку позовної давності. Однак ТОВ «Фінансова компанія «Сіті фінанс» не надано зворотного повідомлення про отримання [PERSON] письмової вимоги, також не надано такого підтвердження і до суду, а тому підстав вважати, що позивач була повідомлена про наявність заборгованості немає. Суд звертає увагу на те, що повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка боржника на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в кредитному договорі адресу. Тому, нотаріус не мав правових підстав на вчинення виконавчого напису на документі, що не відповідає діючому законодавству України. За таких обставин вважати, що відсутні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню не можна, оскільки між сторонами існує спір щодо суми заборгованості та порушено вимоги щодо документів, на підставі яких вчиняється виконавчий напис нотаріуса. З огляду на викладене суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог, а відтак, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved