Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до суду про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини в розмірі 600 грн. , мотивуючи тим, що з відповідачем зареєструвала шлюб 04 липня 2014 року. [INFO] у них народився син [PERSON]. З відповідачем не проживають разом з жовтня 2014 року , син проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на його утримання не надає, хоча як батько зобов'язаний утримувати дитину. Вона самостійно, власними силами матеріально забезпечує дитину, що потребує значних витрат ще й по тій причині, що син є немовлям, перебуває на штучному вигодовуванні і значні кошти йдуть на придбання дитячих сумішей, засобів гігієни. На даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, за що отримує незначну допомогу, інших доходів не має. Відповідач постійного місця роботи немає. Тому просить аліменти стягувати в твердій грошовій сумі. Позивач в судове засідання не з'явилася, від неї надійшло клопотання про розгляд справи у її відсутність. В клопотанні одночасно зазначає, що ознайомившись із заперечення відповідача відносно розміру аліментів, зменшує позовні вимоги і просить стягувати з відповідача на утримання сина [PERSON] аліменти в розмірі 500 грн. Відповідач в судове засідання не з'явився, від нього надійшло заперечення на позовну заяву, де вказує, що позовні вимоги визнає частково, не згідний з розміром аліментів, оскільки він є завищеним. На даний час він не працює, стабільного доходу не має , просить при призначенні розміру аліментів врахувати його матеріальне становище. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до повного задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 04 липня 2014 року. Від спільного проживання у них [INFO] народився син [PERSON] (а.с.6). На протязі останніх кількох місяців сторони проживають окремо, дитина проживає разом з позивачем. Статтею 180 Сімейного Кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. При таких обставинах з відповідача на користь позивача необхідно стягувати аліменти на утримання дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі , суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Оскільки відповідач не працює і має мінливий, нерегулярний дохід, тому суд приходить до висновку, що аліменти слід визначити в твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує стан здоров'я, матеріальне становище сторін, стан здоров'я дитини. Зокрема, суд враховує той факт, що позивач на даний час не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку . Відповідач є фізично здоровим, постійного місця роботи не має, інших осіб на утриманні не має. Враховуючи, що утримувати неповнолітню дитину є обов'язком як батька, так і матері, прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років на день розгляду справи становить 1032 грн. ( у розрахунку на один місяць), суд вважає, що з відповідача на користь позивача на утримання дитини за можливе щомісячно стягувати аліменти в сумі 500 грн. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved