Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-06 00:00:00

Позивачі 06.07.20 р. звернулись до суду з вказаним вище позовом. Позивач [PERSON] просить визнати за нею право власності на 1/4 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка - [PERSON] , який помер [INFO] .. Позивач [PERSON] просить визнати за нею право власності на 1/4 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті її батька - [PERSON] , який помер [INFO] .. Позовні вимоги обох позивачів обґрунтовано, з покликанням на ст. 1 218 ЦК України, тим, що після смерті спадкодавця відкрилась спадщина, до складу якої увійшли права на Ѕ частку житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за вказаною вище адресою, яку останній з братом - [PERSON] - прийняв, однак, своїх прав не оформив. За витягом з погосподарської книги цей будинок рахувався за [PERSON] .. Останній за життя все своє майно в рівних частках заповів своїм онукам - [PERSON] та [PERSON] .. Після смерті діда - [PERSON] - спадщину прийняли онуки - [PERSON] та [PERSON] , однак, не оформили своїх прав. У оформленні їх спадкових прав на спірне нерухоме майно нотаріус відмовила письмово. Покликаючись на ст. ст. 1 216, 1 217, 1 268, 1 261 ЦК України, зазначають, що оскільки батьки [PERSON] померли, позивачі як дружина та дочка, відповідно, є єдиними спадкоємцями майна спадкодавця. Просять позов задовольнити. За ухвалою судді від 10.07.20 р. відкрито провадження у справі. Копію вказаної вище ухвали суду та копію позовної заяви з доданими до неї документами відповідачем отримано під розпис 21.07.20 р.. За станом на 07.09.20 р. відповідачем відзиву на позовну заяву до суду подано не було. У судове засідання позивачі не з`явились, хоча, кожна зокрема, належно повідомлені. Про причини неявки суду не повідомили, попередньо подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять позов задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, хоча відповідач належно повідомлений. Причини неявки свого представника суду не повідомив. Заяв про відкладення розгляду справи до суду не подано. Дослідивши письмові докази у справі та проаналізувавши їх у сукупності, суд приходить висновку про повне задоволення позову з таких підстав. Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з положеннями ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). За змістом ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Судом встановлено такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Як стверджується копією дублікату заповіту від 02.12.02 р., [PERSON] заповідано належне йому майно в рівних частках: [PERSON] та [PERSON] .. Та обставина, що [PERSON] , який і склав вказаний вище заповіт, помер [INFO] у с. Бахові Ковельського району Волинської області, стверджується копією свідоцтва про смерть повторного серії [NUMBER] , виданого Дубівською сільрадою Ковельського району Волинської області 27.10.11 р., що міститься у матеріалах спадкової справи № 5/2012 щодо майна померлого [INFO] [PERSON] .. Згідно з копією довідки № 1 652 від 02.08.19 р., виданої відповідачем, за адресою розташування спірного будинку такий значиться 1949 р. побудови, як домоволодіння [PERSON] , який помер [INFO] .. Згідно з копією технічного паспорта на житловий будинок за вказаною вище адресою, мається житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, 49 р. побудови, самочинного будівництва немає. За змістом копії рішення Ковельського міськрайсуду Волинської обл. від 14.02.12 р. у цивільній справі № 0306/381/2012 провадження № 2/0306/288/2012 за позовом [PERSON] , [PERSON] до Дубівської сільради Ковельського району Волинської області про надання додаткового строку для прийняття спадщини, що набрало законної сили 27.02.12 р. та міститься у матеріалах спадкової справи № 5/2012, такий позов було задоволено та визначено, зокрема, [PERSON] додатковий строк для прийняття спадщини після смерті його діда - [PERSON] - 2 міс. з дня набрання таким рішенням суду законної сили. Вчасно, а саме: 20.03.12 р. - [PERSON] звернувся до нотаріуса із відповідною заявою про прийняття спадщини після смерті його діда - [PERSON] , що стверджується матеріалами вказаної вище спадкової справи № 5/2012. Відповідно суд вважає встановленою ту обставину, що спадкодавець [PERSON] вчасно та у встановленому законом порядку прийняв спадщину в порядку спадкування за заповітом після смерті його діда - спадкодавця [PERSON] , у т. ч. - на свою частку - 1/2 - у спірному житловому будинку. Та обставина, що [PERSON] помер [INFO] у м. Луцьку, стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого відділом драцс по м. Ковелю реєстраційної служби Ковельського МУЮ Волинської області 03.01.14 р.. З копії свідоцтва про народження позивача [PERSON] серії [NUMBER] , виданого 17.10.96 р. міськвідділом РАГСу м. Ковеля Волинської області, слідує, що її батьками є: [PERSON] та [PERSON] - позивач у справі. Та обставина, що [PERSON] є чоловіком позивача [PERSON] , стверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] 12.09.92 р., за яким після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] ». Даних про розірвання цього шлюбу до смерті спадкодавця [PERSON] , а саме: з позивачем [PERSON] , - у розпорядженні суду немає. Як стверджується матеріалами спадкової справи № 17/2014 щодо майна померлого [INFO] [PERSON] , обом позивачам як спадкоємицям майна цього спадкодавця було видано 28.07.14 р. свідоцтва про право на спадщину за законом на безспірну її частину. Відповідно суд вважає встановленою ту обставину, що позивачі вчасно та у встановленому законом порядку прийняли спадщину в порядку спадкування за законом після смерті спадкодавця [PERSON] , до складу якої входила належна останньому спадщина за заповітом після смерті його діда - спадкодавця [PERSON] , у т. ч. - на його 1/2 частку у спірному житловому будинку. Згідно ч. 1 ст. 1 222 ЦК України спадкоємцями за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Таким чином судом встановлено, що позивачі прийняли спадщину у встановленому законом порядку після смерті спадкодавця [PERSON] та інших спадкоємців немає. З копій матеріалів спадкової справи, заведеної з приводу успадкування спадщини, що відкрилась після смерті спадкодавця [PERSON] (№ 17/2014), вбачається, що позивачі вчасно та у встановленому законом порядку звернулись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті цього спадкодавця як чоловіка та батька, відповідно, та прийняли безспірну частину спадщини в порядку ст. 1 268 ЦК України (свідоцтво про право на спадщину за законом від 28.07.14 р.). Однак свідоцтва про право на спадщину за законом на належну кожній з них частку - 1/4 - у належній спадкодавцеві [PERSON] 1/2 частці спірному житловому будинку позивачі не отримала саме у зв`язку з відсутністю реєстрації права власності на спірне нерухоме майно на ім`я спадкодавця [PERSON] за життя останнього, з приводу чого нотаріусом було надано позивачам відповідну відмову за № 105/02 - 14 від 01.07.20 р.. Тобто позивачі не мають можливості оформити право власності на належні їм частки у спірному спадковому майні (1/2 частка спірного житлового будинку) у нотаріальному порядку, оскільки спадкодавець [PERSON] за життя не зареєстрував свого права власності на 1/2 частку у спірному житловому будинку. Ст. 328 ЦК України вказує на те, що право власності набувається на підставах, які не заборонені законом. Таким чином, враховуючи, що позивачі являються спадкоємцями за законом після смерті спадкодавця [PERSON] , вчасно та у встановленому законом порядку прийняли спадщину після смерті останнього за законом, але не мають можливості оформити право власності на належні їм частки у спадковому майні з об`єктивних причин, що, безсумнівно, порушує їх цивільні права, суд дійшов висновку, що слід визнати за позивачами право власності на належні їм рівні частки у спадковому нерухомому майні з врахуванням обсягу їх позовних вимог.

Outcome: approved