Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, який обґрунтовує тим, що 16 жовтня 1999 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Зарічної районної у м. Суми ради видано свідоцтво про шлюб [NUMBER]. [INFO] у них народилась дитина - [PERSON]. З грудня 2013 року шлюбні відносини між ними було припинено. З часу припинення шлюбних відносин вони проживають окремо та спільного господарства не ведуть. Після припинення спільного проживання неповнолітня дитина проживає разом з нею за місцем її реєстрації та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, ухиляється від обов'язку утримувати дитину та виховувати її, тому позивач просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їх дитини [PERSON], 2000 року народження, у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку (а.с.2-4, 16). В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю із зазначених в позові підстав. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав частково, зазначив, що не заперечує протии розірвання шлюбу та не заперечує протии стягнення з нього аліментів на користь позивачки на утримання їх дитини [PERSON], 2000 року народження, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, оскільки йому виплачується заробітна плата в мінімальному розмірі. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, перевіривши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного: Судом встановлено, що 16.10.1999 року між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Зарічної районної в м. Суми ради, актовий запис №341 (а.с.6). Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с.6). За час перебування у шлюбі сімейні стосунки між позивачем і відповідачем не склалися внаслідок різних поглядів на життя, відсутності поваги та взаєморозуміння. Сторони з грудня 2013 року припинили шлюбні стосунки, разом не проживають і перестали вести спільне господарство. Між подружжям втрачено почуття любові, подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим. За таких обставин суд вважає, що сім'я існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, суперечить як інтересам подружжя, так і інтересам їхньої дитини, тому шлюб необхідно розірвати. Донька, Дар`я проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач як батько дитини, відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України зобов'язаний утримувати свою неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття, тому з нього належить стягувати аліменти. Суд із врахуванням обставин, викладених в ст.182 СК України - матеріального становища відповідача, який має постійну роботу, заробітну плату отримує в мінімальному розмірі, матеріального становища дитини, яка проживає за матір'ю, визначає розмір аліментів на дитину в розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно з дня подання до суду заяви і до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України з [PERSON] необхідно стягнути на користь [PERSON] слачені нею 243грн.60коп. судового збору за вимогу про розірвання шлюбу та на користь держави 243грн.60коп. судового збору за вимогу про стягнення аліментів.

Outcome: partial