Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що 23.01.1997 р. взяла шлюб із відповідачем та подружжя має неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] Як зазначається позивачем при зверненні до суду спільне життя не склалося, між подружжям виникали суперечки, подружжя має різні характери, перестало розуміти один одного, шлюбні відносини припинені з січня 2013 р. Посилаючись у позові на те, що збереження родини є недоцільним, у позові й заявлено вимогу про розірвання шлюбу. У судове засідання позивач не з'явилася, водночас, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, зазначив, що позов підтримує повністю та просила суд його задовольнити. Відповідач в окремо наданій заяві просив суд розглядати справу у її відсутності через зайнятість на роботі, просив суд ухвалити рішення про розірвання шлюбу. Врахував заяви сторін та дослідивши докази в межах заявлених вимог згідно ст. 11 ЦПК України, суд дійшов до висновку пор наявність підстав для ухвалення рішення про задоволення позову, виходячи з наступного. Як було встановлено судом, 23.01.1997 р. між сторонами у цій справі був зареєстрований шлюб, про що був зроблений відповідний актовий запис та видано свідоцтво; подружжя має неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] , який мешкає разом із позивачем відповідно до досягнутої згоди між батьками дитини. За ст. 51 Конституції України шлюб грунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Згідно з ч. 1 ст. 110 ЦПК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя; згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Як було встановлено судом, 10.06.2005 р. між сторонами за цим позовом був зареєстрований шлюб, про що був зроблено відповідний актовий запис та видано свідоцтво; подружжя має дитину - сина [PERSON], [INFO] Згідно з ч. 1 ст. 110 ЦПК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя; згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Таким чином, суд, з'ясував фактичні взаємини подружжя, зокрема те, що подружжя відсторонилося один від одного, шлюбні відносини подружжя припинені з січня 2013 року, а також дійсні причини позову про розірвання шлюбу (різні характери, втрата розуміння, любові та поваги, різні погляди на життя, скандали), які у свою чергу вплинули на шлюбні стосунки, дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам цього подружжя, що має істотне значення. Разом з тим, приймаючи рішення про задоволення позову, суд бере до уваги наявність у подружжя неповнолітньої дитини, враховує також її інтереси та зазначає про те, що задля охорони її інтересів є кращим проживання в повній родині, і водночас зауважує, що зазначені вище та дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя, спільність рішення подружжя про розірвання шлюбу тощо вочевидь свідчать про те, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам обох подружжя, тому суд вважає за необхідне позов задовольнити повністю. Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до приписів ст.ст. 88 та 215 ЦПК України.

Outcome: approved