Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, який представник [PERSON] підтримав у судовому засіданні, і мотивує його тим, що з 09.11.1988 року по даний час [PERSON] перебуває у трудових відносинах з ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання». На даний час [PERSON]В, працює розподілювачем робіт третього розряду, в минулому позивачка працювала малярем, була зайнята на роботах із застосуванням шкідливих речовин не нижче 3 класу небезпеки. Згідно до акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 12.07.2017 року, через недосконалість технологій, неефективність використання засобів індивідуального захисту, тривалий стаж роботи у шкідливих умовах праці, позивачу були встановлені такі професійні захворювання: -ХОЗЛ І стадії токсико-пилової етіології у фазі нестійкої клінічної ремісії. Емфізема легень І ст., Легенева недостатність І ст. Захворювання професійне; -Хронічна часто рецидивуюча попереково-крижова радикулопатія з двостороннім корінцевим синдромом L5-S1, на фоні остеохондрозу, спондилоартрозу, деформуючого спондильозу попереково-крижового відділу хребта, з вираженим мязово-тонічним та алгічним синдромами, з порушенням функції хребта та нижніх кінцівок. Захворювання професійне від тривалих фізичних навантажень на виробництві; -Хронічна двостороння сенсоневральна приглухуватість з помірним ступенем зниження слуху 3 ст. Захворювання професійне від тривалого впливу виробничого шуму; -Хронічний атрофічний ринофаринголарингіт токсико-пилової етіології. Захворювання професійне (основний діагноз); -Гіпертонічна хвороба І ст., І ст., ризик І (супутній діагноз). Представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача [PERSON] 50000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, спричиненої ушкодженням здоровя. Представник відповідача, повідомлений належним чином про час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, з позовними вимогами не погоджується у звязку з тим, що відсутні докази спричинення моральної шкоди. Суд, заслухавши думку представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного: Судом встановлено, що [PERSON] з 09.11.1988 року по даний час перебуває у трудових відносинах з ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання». На даний час [PERSON], працює розподілювачем робіт третього розряду, в минулому позивачка працювала малярем, була зайнята на роботах із застосуванням шкідливих речовин не нижче 3 класу небезпеки, що підтверджується копією трудової книжки (а.с.5-6). 12.07.2017 року було складено акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання [PERSON], в якому зазначено, що професійне захворювання виникло через недосконалість технологій, неефективність використання засобів індивідуального захисту, тривалий стаж роботи у шкідливих умовах праці (а.с.7). Згідно акта, [PERSON] встановлено такі професійні захворювання: -ХОЗЛ І стадії токсико-пилової етіології у фазі нестійкої клінічної ремісії. Емфізема легень І ст., Легенева недостатність І ст. Захворювання професійне; -Хронічна часто рецидивуюча попереково-крижова радикулопатія з двостороннім корінцевим синдромом L5-S1, на фоні остеохондрозу, спондилоартрозу, деформуючого спондильозу попереково-крижового відділу хребта, з вираженим мязово-тонічним та алгічним синдромами, з порушенням функції хребта та нижніх кінцівок. Захворювання професійне від тривалих фізичних навантажень на виробництві; -Хронічна двостороння сенсоневральна приглухуватість з помірним ступенем зниження слуху 3 ст. Захворювання професійне від тривалого впливу виробничого шуму; -Хронічний атрофічний ринофаринголарингіт токсико-пилової етіології. Захворювання професійне (основний діагноз); -Гіпертонічна хвороба І ст., І ст., ризик І (супутній діагноз) (а.с.7,9). Причина виникнення професійного захворювання проведення робіт в умовах підвищеного рівня виробничого шуму, загазованості, показників важкості праці (а.с.7). Згідно довідки, виданої Спеціалізованою МСЕК м. Суми року про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги №007981 від 20.09.2017 року [PERSON] встановлено 50% втрати професійної працездатності (а.с.8). Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією, виданої Спеціалізованою МСЕК м. Суми №666952, [PERSON] встановлено ІІІ групу інвалідності. [PERSON] потребує медикаментозного лікування, лікування в санаторно-курортному закладі та в реабілітаційному відділенні, встановлена необхідність домашнього нагляду ЛОР та невропатолога (а.с.9). Між сторонами виникли цивільно-трудові правовідносини, які регулюються КЗпП України. Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Стаття 237-1 КЗпП України передбачає відшкодування власником або уповноваженим ним органом працівникові моральної шкоди. Відшкодування такої шкоди провадиться тоді, коли порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Моральна шкода відшкодовується працівникові безпосередньо роботодавцем за таких умов: наявності факту порушення роботодавцем законних прав працівника; у разу виникнення у працівника моральних страждань, або втрати нормальних життєвих звязків, або виникнення необхідності для працівника додаткових зусиль для організації свого життя; за наявності причинного звязку між попередніми умовами. Відповідно до розяснень, що містяться в п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі змінами, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25.05.2001 р.) відповідно до ст. 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема виконання робіт у небезпечних для життя і здоровя умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обовязок по відшкодування моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Крім того, Конституційний Суд України в своєму рішенні від 08.10.2008 року №20-рп/2008 року зазначив, що громадянам України надано право на підставі ст. 1167 Цивільного кодексу України та ст. 237-1 КЗпП України відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). Незважаючи на гарантоване державою право вільного вибору виду діяльності, передбачене ч. 1 ст. 43 Конституції України та абз. 2 ст. 5-1 КЗпП України, роботодавець в силу ст. 43 Конституції України, ст. ст. 153, 157 КЗпП України та ст. ст. 6, 13 Закону України «Про охорону праці» зобовязаний створити працівнику придатні для роботи безпечні умови, які б відповідали санітарно-гігієнічним та нормам охорони праці. З урахуванням викладеного, суд вважає необхідним, стягнути з ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» на користь позивача моральну шкоду в розмірі 15000 грн., враховуючи те, що [PERSON] втратила працездатність у звязку з професійним захворюванням, яке виникло в результаті негативних виробничих факторів під час виконання нею трудових обовязків, їй встановлено ІІІ групу інвалідності, відповідач, як роботодавець не забезпечив безпечних умов праці, у звязку з чим позивач поніс певні моральні страждання, а також враховуючи принцип розумності, виваженості та справедливості. У відповідності з ст. 88\~ ЦПК України з відповідача\~ на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 640 грн., оскільки позивача на підставі ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» звільнено від сплати судового збору.

Outcome: partial