Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-26 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимогна предмет спору: Товарна Біржа «НОВИЙ ВЕК» про визнання договору купівлі-продажу дійсним. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що на Криворізькій філії товарної біржі «ПРИДНІПРОВСЬКА ТОВАРНА БІРЖА» між нею та [PERSON] , від імені якої діяв [PERSON] на підставі довіреності посвідченої приватним нотаріусом Криворізького МНО Рукавіциною Н.В. від 30.12.1997 року за номером 1-1979, [PERSON] на підставі рішення виконкому Дзержинської районної ради народних депутатів м. Кривого Рогу №4/1 від 16.01.1998 року було укладено договір купівлі-продажу квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 30,80 кв.м, житловою 17,10 кв.м. На підставі даного договору в КП ДОР «Криворізьке БТІ» було зареєстровано право власності на дану квартиру, що підтверджується реєстраційним посвідченням штампом, який проставлений на примірнику договору. Позивач є власником даної квартири, сплачує комунальні платежі та мала намір продати вказану квартиру. Жодних перешкод у користуванні квартирою у позивача ніколи не було, однак коли, позивач звернулася до нотаріуса для оформлення договору купівлі-продажу, нотаріус повідомила, що у зв`язку з тим, що договір не посвідчений нотаріально, угода не може бути оформлена та порекомендувала звернутися до суду з вимогою щодо визнання договору купівлі-продажу, укладеного на товарній біржі, дійсним, оскільки на той час договір було посвідчено від імені неповнолітньої дитини та за довіреністю. Даний договір є дійсним, позивач купила квартиру за 4200 гривень, які отримані продавцем до підписання договору. В технічному паспорті вказаної квартири, а також в довідці характеристиці, виданої КП ДОР «Криворізьке БТІ» позивач вказана, як власник вищевказаної квартири. Тому,просить суд, визнати дійсним договір, укладений між [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] від імені яких діяв [PERSON] , купівлі-продажу квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований на товарній біржі «НОВИЙ ВЕК» 16 січня 1998 року за номером 1-18. Ухвалою від 29.10.2020 року суд вирішив питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачам та третій особі, кожному окремо, двічі направлялася позовна заява з додатками та копія ухвали про прийняття до розгляду та відкриття провадження за адресою місця реєстрації, які повернулися на адресу суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Станом на 27.04.2021 року відповідачами відзиву не надано, а також клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, учасниками справи не подавались. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.. Положеннями ч. 13 ст. 7 ЦПК України передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази цивільної справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 16.01.1998 року на товарній біржі «НОВИЙ ВЕК» між [PERSON] (продавець), який діяв на підставі довіреності посвідченої приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Рукавіциною Н.В. від 30.12.1997 року по реєстру 1-1979 від імені [PERSON] , та від імені неповнолітньої [PERSON] на підставі рішення виконкому Дзержинської районної ради народних депутатів м. Кривого Рогу №4/1 від 16.01.1998 року та [PERSON] (покупець) укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме: квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 30,80 кв.м, житловою 17,10 кв.м (а.с. 4). Відповідно до п. 3 вищевказаного договору, квартира продана за 4200.00 грн., які отримані Продавцем від Покупця до підписання договору. На підставі договору-купівлі продажу від 16.01.1998 року в Криворізькому БТІ було зареєстровано право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою-характеристикою від 16.02.1998 року, виданою начальником бюро технічної інвентаризації (а.с. 5). Також позивачем надано копію технічного паспорту на вказану квартиру, на титульній сторінці якого, вписаний новий власник [PERSON] (а.с.7). Відповідно до ст.227 ЦК України (в редакції закону 1963 року, що діяла на момент укладення сторонами договору) договір купівлі-продажу будинку (квартири) повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів. Згідно ч. 2 ст. 47 ЦК України в редакції закону 1963 року, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. За змістом статей\~128,\~153 ЦК УРСР\~(в редакції 1963 року) право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї зі сторін повинно бути досягнуто згоди. Судом встановлено, що після здійснення купівлі-продажу квартири, сторони фактично виконали умови угоди: продавці отримали гроші, а позивачка почала фактично користуватись домоволодінням, що підтверджує правомірність та дійсність укладеної угоди. Відповідно до\~статті 224 ЦК УРСР\~(в редакції 1963 року) за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Статтею 227 ЦК УРСР\~(в редакції 1963 року) передбачалася обов`язкова нотаріальна форма договору купівлі-продажу житлового будинку (квартири) і його реєстрація органами місцевого самоврядування. Згідно з ч. 2 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» № 1957-ХІІ від 10.12.1991 р., угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. При цьому, листом Міністерства юстиції України за № 17-12-44 від 10.04.1998 року роз`яснено, що угоди, укладені на біржі, не прирівняні до нотаріально посвідчених, а тільки підлягають подальшому нотаріальному посвідченню. Між тим, на підставі ст.15\~Закону України Про товарну біржу зазначений Договір нотаріальному посвідченню не підлягав, що в даний час створює перешкоди позивачу у розпорядженні власністю, оскільки, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Встановлення дійсності договору купівлі-продажу нерухомого майна, віднесено до компетенції суду. У відповідності до правової позиції, яка міститься у п. 61 постанови ВС від 26.09.2018 року у справі за № 910/21911/14, у разі застосування судом вищевказаних норм та визнання договору дійсним наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. В відповідності до\~ ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання, або оспорювання. Кожна особа має право на захист\~свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Враховуючи вищевикладене та у відповідності до ст. 15 Закону України Про товарну біржу від 10 грудня 1991\~року біржова угода (правочин) вважається укладеною з моменту її реєстрації на товарній біржі та набирає юридичної сили, тому суд вважає за можливе визнати договір купівлі-продажу, укладеного 16.01.1998 року між позивачем та відповідачами на товарній біржі «НОВИЙ ВЕК» за № 1-18, дійсним, оскільки такий був виконаний кожною із сторін, які домовилися щодо усіх його істотних умов, жодна із сторін спеціально не ухилялася від нотаріального посвідчення даного Договору, ні однією із сторін даний Договір не оспорюється та можливість його нотаріального посвідчення втрачена.

Outcome: approved