Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Київської міської ради про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування. Свої вимоги обґрунтувала наступним. [INFO] помер чоловік сестри позивача [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS] , 1/4 частина якої належала померлому на підставі свідоцтва про право власності на житло від 14.12.1999, а інші 3/4 частини він прийняв у спадщину після смерті дружини [PERSON] , яка померла [INFO] . За життя [PERSON] було складено заповіт, згідно з яким зазначену вище квартиру він заповів позивачу, оскільки інших родичів не мав. Позивач у встановлений законом строк звернулася до Одинадцятої київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після його смерті, однак нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на квартиру. Позивач намагалася у позасудовому порядку отримати дублікат свідоцтва про право власності на житло від 14.12.1999, проте позитивного результату це не дало. Посилаючись викладене, просить суд визнати за нею у порядку спадкування за заповітом право власності на квартиру [ADDRESS] . Ухвалою судді від 14.01.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у даній справі. Від представника позивача Ярмоленка А.М. надійшла заява про розгляд справи у відсутність позивача та її представника, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач явку свого представника у судове засідання не забезпечив, надіслав на адресу суду відзив, в якому просив прийняти рішення згідно вимог чинного законодавства та на підставі поданих стороною доказів. Дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 23.03.2018. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS] . Згідно з заповітом від 05.01.2018, посвідченим державним нотаріусом Одинадцятої київської державної нотаріальної контори Кедою О.В., за життя [PERSON] заповів належну йому на праві приватної власності квартиру [ADDRESS] позивачу [PERSON] 21.11.2018 [PERSON] звернулася до Одинадцятої київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] Постановою державного нотаріуса Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори Кеди О.В. від 21.11.2018 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку із відсутністю документів, що підтверджують право власності спадкодавця на зазначену квартиру. У відповідності до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як передбачено ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до положень ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За приписами ст. ст. 1268 - 1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як убачається з матеріалів справи, 11.04.2018 позивач звернулася до Одинадцятої київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадкового майна, яке залишилося після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Заяв від інших спадкоємців до нотаріальної контори не надходило. Отже, позивач є єдиною спадкоємицею за заповітом після його смерті. Такі обставини підтверджені копією матеріалів спадкової справи № 342-2018 щодо майна померлого [INFO] [PERSON] До складу спадкового майна увійшла квартира [ADDRESS] . Згідно з інформаційною довідкою КП Київської міської ради «Київське міське БТІ» від 19.04.2018, по 1/4 частини вказаної квартири зареєстровані за [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 14.12.1999 Державним комунальним управлінням житлового господарства Мінського району м. Києва на підставі розпорядження № 1801; 1/4 частина квартири зареєстрована за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Київською державною нотаріальною конторою № 11 від 13.03.2018 № 8-549; та 1/4 частина зареєстрована за [PERSON] на підставі договору дарування, посвідченого Київською державною нотаріальною конторою № 11 від 05.02.2010 № 8-230. [PERSON] [INFO] померла. Єдиним спадкоємцем після її смерті був чоловік - [PERSON] , якому вона на випадок своєї смерті заповіла все належне їй майно, про що свідчить заповіт від 13.02.2013, посвідчений державним нотаріусом Одинадцятої київської державної нотаріальної контори Ковалевською Н.В. Однак, за життя [PERSON] не встиг оформити свої спадкові права після смерті дружини. У відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Так, згідно довідки Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Оболонської РДА в м. Києві від 19.04.2018 [PERSON] по день смерті була зареєстрована в квартирі [ADDRESS] . В цій же квартирі, починаючи з 22.07.1980 та до 22.03.2018 був зареєстрований [PERSON] . Отже, враховуючи, що [PERSON] на час відкриття спадщини постійно проживав разом із спадкодавцем [PERSON] , з заявою про відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертався, він вважається таким, що прийняв спадщину після її смерті та відповідно набув прав на 3/4 частини квартири [ADDRESS] , які належали [PERSON] . За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Як встановлено судом вище, позивач є єдиною спадкоємицею за заповітом щодо майна померлого [PERSON] Спадкоємець за своє життя набув право власності на квартиру [ADDRESS] . Постановою державного нотаріуса позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки у неї відсутні правовстановлюючі документи на квартиру. Позивач зверталася до Управління житлово-комунального господарства Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації з заявою про видачу дублікату свідоцтва про право власності на житло - квартиру [ADDRESS] , проте органом приватизації було повідомлено про неможливість видати дублікат, оскільки законодавством не передбачено можливості його видачі уповноваженій особі померлого власника. Отже, позивач у позасудовому порядку позбавлена можливості вирішити питання про визнання за собою права власності на 1/2 частини квартири [ADDRESS] , які належали спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на житло від 14.12.1999, а тому суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за заповітом на цю частину квартири. Водночас суд не вбачає підстав для визнання за позивачем права власності на 1/4 частину квартири, яка належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 13.03.2008 Одинадцятою київською нотаріальною конторою та на 1/4 частини квартири, яка належала спадкодавцю на підставі договору дарування, посвідченого 05.02.2010 Одинадцятою київською нотаріальною конторою, оскільки позивач не позбавлена можливості отримати дублікати цих документів у позасудовому порядку шляхом звернення до нотаріальної контори та оформлення спадкових спарв. За таких обставин, суд доходить висновку про часткове задоволення позову в обсязі та з підстав, зазначених вище. З викладеного,

Outcome: partial