Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення суми, в обґрунтування позовних вимог зазначив, що у червні 2013 року між [PERSON] та [PERSON] в усній формі укладено попередній договір купівлі-продажу автомобіля «Форд Фокус» 2005 року випуску. Сума вартості автомобіля була погоджена як 66 400 грн., що на той період часу складало еквівалент 8 300 доларів США. Позивачем було передано [PERSON] грошові кошти у сумі 25 000 грн., про що є відповідні розписки. Також 17 вересня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір поруки з метою забезпечення виконання умов попереднього договору купівлі-продажу автомобілю. До теперішнього часу взяті [PERSON] на себе зобов'язання не виконані, договір купівлі-продажу транспортного засобу не укладено. Крім того, відповідач володіє грошовими коштами без достатніх правових підстав. На підставі викладеного, позивач просив суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти, передані у якості авансу у сумі 25 000 грн.; стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] суму заборгованості у розмірі 2500 грн.; судовий збір та витрати пов'язані з оплатою правової допомоги. До початку відкритого судового засідання представник позивача надав суду заяву в якій просив справу розглянути без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився з невідомої причини, хоча про дату слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Заяву про слухання справи без його участі суду не надав. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився з невідомої причини, хоча про дату слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Але в матеріалах справи є заява [PERSON] від 01.09.2015 року, в якій він позовні вимоги визнав просив справу розглянути без його участі. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд встановив наступне. У червні 2013 року між [PERSON] та [PERSON] в усній формі укладено попередній договір купівлі-продажу автомобіля «Форд Фокус Універсал» до 2005 року випуску. Сума вартості автомобілю була погоджена як 66 400 грн., що на той період часу складало еквівалент 8 300 доларів США. Позивачем надані копії розписок про передачу [PERSON] грошових коштів у сумі 25 000 грн. [PERSON] (а.с. 11,12,13). 17 вересня 2013 року між [PERSON], як кредитором та [PERSON], як поручителем, був укладений договір поруки, за яким останній зобов'язався відповідати за виконання всіх зобов'язань [PERSON], як боржника, що виникли з простої попередньої угоди купівлі-продажу транспортного засобу «Форд Фокус Універсал» (основний договір), яким був укладений між кредитором та боржником. Згідно п. 4.1 договору поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов'язання боржником згідно основного договору у сумі 2500 грн. Договір купівлі-продажу автомобіля «Форд Фокус Універсал» 2005 року випуску між сторонами укладено не було. Відповідно до положень ч.1 ст. 635 Цивільного кодексу України попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена - у письмовій формі. Згідно ч. 2, 3 ст.635 Цивільного кодексу України сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства. Зобов'язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. Згідно ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно ч.1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Згідно ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків Згідно ч.1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Внесення завдатку як способу забезпечення виконання зобов'язання може мати місце лише у випадку наявності зобов'язання, тобто договору між сторонами, яким визначено предмет та істотні умови. Згідно з ч. 2 ст. 570 ЦК, якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Судом було встановлено, що відповідач [PERSON] необґрунтовано ухилився від укладання основного договору, а розписки про отримання [PERSON] грошових коштів, надані позивачем також свідчать про невиконання ним зобов'язань. Таким чином, оскільки основний договір сторонами укладено так і не було. За таких обставин суд дійшов висновку, що сума переданих позивачем відповідачу коштів у сумі 25000,00 грн. є авансом і повинна бути повернута відповідачем [PERSON] позивачу [PERSON] в тому розмірі в якому передавалась. А також підлягають солідарному стягненню з відповідачів на користь позивача заборгованість у розмірі 2500 грн. відповідно до договору поруки. На підставі ст.88 ЦПК України суд присуджує з відповідачів на користь позивача документально підтверджені судові витрати в розмірі сплаченого судового збору в сумі 250 грн. 00 коп. та витрати на правову допомогу у розмірі 2000,00 грн.(а.с.18), по 1125 грн. 00 коп. з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved