Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, в якому зазначила, що з відповідачем мають дочку - [PERSON] , [INFO] , яка на даний час навчається на деній формі навчання в Університеті бізнесу м. Вроцлава, Польща, внаслідок чого потребує матеріальної допомоги. Термін навчання - з 01 жовтня 2019 року по 30 вересня 2022 року. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки до закінчення нею навчання у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу). Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, надала заяву з проханням розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, надав заяву, в якій заначив, що позовні вимоги визнає, згоден сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дочки в період її навчання у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку. Також вказав, що протягом 2019 року надавав матеріальну допомогу дочці частинами на загальну суму 30 000,00 грн. Зазначив, що на даний час не працює, постійного джерела доходу не має, перебуває на обліку у центрі зайнятості. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином та своєчасно. Ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 квітня 2020 року відкрито провадження у даній справі. Дослідив матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини та відповідні їм правовідносини. [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої є сторони, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.4). [PERSON] , [INFO] та позивач зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , що підтвержується Витягом із Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання та довідкою відділу реєстрації місця проживання громадян (а.с.5 зворотній бік, 8). 04 липня 2006 року шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с.7). 19 жовтня 2016 року позивач зареєструвала шлюб із [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.6). [PERSON] , [INFO] є студенткою Університету бізнесу міста Вроцлава, денна форма навчання на платній основі. Термін навчання - з 01 жовтня 2019 року до 30 вересня 2022 року (а.с.9-14). Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які витікають з обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги. На підставі ст. ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, кожна сторона також несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до статті 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Статтею 48 Конституції України гарантовано, що кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. Відповідно до роз`яснень викладених в п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3 обов`язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Нормами ч.1 ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу. Оскільки однією із засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, зважаючи на викладене вище, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд вважає, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, відповідачем не було надано доказів на підтвердження протилежного. Твердження відповідача, що він не працює та перебуває на обліку в центрі зайнятості як безробітний суд не приймає, оскільки останнім не надано доказів на підтвердження цих обставин. Також, суду не надано доказів про наявність на утриманні відповідача інших утриманців, а також доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення від обов`язку утримувати дочку в період її навчання. Відповідно до ст. 49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Враховуючи матеріальний стан дочки, яка навчається на платній основі на денній формі навчання, не має можливості працювати у зв`язку із навчанням, потребу її в коштах на оплату навчання, проживання, та те, що відповідач позов визнав у повному обсязі, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача, аліменти на утримання дочки в період її навчання, в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітної плати (доходу) щомісяця і до закінчення дочкою навчання. Проте, позивач просить стягнути з відповідача аліменти починаючи з 01 жовтня 2019 року, однак в цій частині вимоги підлягають частковому задоволенню, оскільки позов подано до суду 10 квітня 2020 року, тому саме з цієї дати необхідно присудити аліменти. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача аліменти щомісяця не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, однак в цій частині вимоги також не підлягають задоволенню, оскільки відповідно до ст. 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. На підставі ч. 1, ч. 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір у разі задоволення позову покладається на відповідача. Тому з відповідача в доход держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 840,80 грн. Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць. На підставі ст. ст. 199 - 200 СК України,

Outcome: partial