Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування за законом. В своїй заяві позивач зазначила, що [INFO] померла її мати - [PERSON], після смерті якої залишилося спадкове майно - житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в [ADDRESS], який вона успадкувала після свого чоловіка - [PERSON]. Вона є спадкоємцем за законом, проте не має можливості успадкувати зазначений будинок через відсутність відповідних правовстановлюючих документів на спадкове майно, у зв'язку з чим державний нотаріус Градизької державної нотаріальної контори Глобинського району Полтавської області відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Інші спадкоємці, які прийняли спадщину, відсутні. Посилаючись на викладене, позивач просила суд визнати за нею в порядку спадкування за законом після померлої [INFO] [PERSON] право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS]. У підготовче засідання позивач не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності та вказала, що позовні вимоги підтримує. Представники відповідача та третьої особи в підготовче засідання не з'явилися, подали до суду заяви в яких просили справу розглядати за їх відсутності та вказали, що заперечень проти позову не мають. Відповідно до ч. 1 ст. 198 ЦПК України підготовче судове засідання проводиться за правилами, встановленими главою 6 цього розділу, з урахуванням особливостей підготовчого засідання, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об'єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. [INFO] помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть, [NUMBER], виданого Пронозівською сільською радою Глобинського району Полтавській області 16 грудня 2003 року (а.с. 11). Згідно виписки з погосподарської книги та довідок Пронозівської сільської ради Глобинського району Полтавської області від 05 лютого 2019 року №88,89,90 за [PERSON] згідно запису №030918-5 погосподарської книги №11 сільської ради значиться нерухоме майно - житловий будинок з господарськими будівлями, збудований у 1959 році, розташований по [ADDRESS], на неприватизованій земельній ділянці площею 0,25 га (а.с. 25,26,27). Як вбачається із довідки виконавчого комітету Пронозівської сільської ради Глобинського району Полтавської області від 05 лютого 2019 року №93 [PERSON], [INFO], на день смерті - [INFO] проживав та був зареєстрований в такому складі сім'ї: дружина - [PERSON], 1943 року народження (а.с.13). Родинні відносини [PERSON] та [PERSON] як чоловіка та дружини підтверджується копією свідоцтва про одруження [NUMBER] виданого 28 квітня 1966 року (а.с. 15). Згідно копії спадкової справи №229, заведеної в Градизькій державній нотаріальній конторі Глобинського району Полтавської області 04 серпня 2009 року, заяву про прийняття спадщини після померлого [INFO] подала дружина померлого - [PERSON]. Нотаріусом визначено коло спадкоємців та встановлено, що єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після [PERSON] є [PERSON], на ім'я якої видано свідоцтво про право на спадщину за законом ( а.с. 14,63-73, ). Правовідносини по спадкуванню майна після [PERSON] виникли на час дії Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року. Відповідно до ч. 1 ст. 524 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно ч. 1 ст. 529 Цивільного кодексу Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до ч.1, 2 ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Таким чином, спадкоємцем майна після померлого [INFO] [PERSON] є його дружина - [PERSON]. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Пронозівської сільської ради Глобинського району Полтавської області 02 січня 2018 року (а.с. 16). [PERSON] є донькою померлої [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтв про народження та укладення шлюбу ( а.с. 8,9). Згідно довідки виконавчого комітету Пронозівської сільської ради Глобинського району Полтавської області від 05 лютого 2019 року №92 [PERSON] на день смерті - [INFO] була зареєстрована та проживала в [ADDRESS], в такому складі сім'ї: самотня (а.с. 17). Як вбачається з дослідженої в судовому засіданні копії спадкової справи№130/2018, заведеної після померлої [PERSON], заяву про прийняття спадщини подала донька померлої - [PERSON], яка є спадкоємицею за законом. Інші спадкоємці, які прийняли спадщину, відсутні (а.с. 44-47). [PERSON] (позивач) звернулася до державного нотаріуса Градизької державної нотаріальної контори Глобинського району Полтавської області із заявою про видачу на її ім'я свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [INFO] [PERSON]. 05 лютого 2019 року нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва, оскільки заявником не було надано правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с.19). Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок по [ADDRESS] від жовтня 2018 року та висновку по будівництву №45/02-04 від 06 лютого 2019 року, житловий будинок літ. «А», загальною площею 39,9 кв. м; житловою площею 25,2 кв. м; літня кухня з погрібом літ. «Б,Бп,бн» площею 30,70 кв. м, сарай літ. «В» площею 8,50 кв. м, сарай літ . «Г» площею 7,80 кв. м, колодязь літ. «К», огорожу №1 - збудовані без істотних порушень діючих будівельних норм та правил (а.с. 21-23,24). Як вбачається із довідки КП «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації Полтавської обласної ради» №61/244 від 22 січня 2019 року, за даними архівного обліку станом на 28.12.2012 року право власності на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] не зареєстровано (а.с. 20). Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 159271618 від 13 березня 2019 року, за житловим будинком [ADDRESS] право власності, інші речові права, іпотеки та обтяження не зареєстровані (а.с. 64). Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ч. 4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, тому позивач позбавлений можливості отримати дублікат правовстановлюючого документу на ім'я померлого. На час будівлі будинку , який є спадковим майно (у 1956 році) питання набуття права власності регулювалися Указом Президії Верховної ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» і прийнятою відповідно до цього Указу постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків». Ці правові акти не пов'язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації. Запис в погосподарській книзі сільської ради про належність домоволодіння певній особі, був офіційним доказом права власності даної особи на це домоволодіння. У відповідності до ст. ст. 1217, 1218 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 5 статті 1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1, 5 ст. 1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. Згідно положень ч. 1,2 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] за життя на передбачених законом підставах набула право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в [ADDRESS], позивач є спадкоємцем за законом першої черги, який прийняв спадщину після померлої матері у встановленому законом порядку. Інші спадкоємці, які прийняли спадщину, відсутні. Приймаючи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що позов є законним та обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved