Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що 14.02.2012 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають двох дітей: дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Після народження другої дитини подружні відносини фактично припинилися, сторони проживають окремо, що спонукало позивача звернутися до суду з відповідним позовом. Позивач в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена вчасно, належним чином. Надала до суду письмову заяву в якій просила справу розглядати без її участі, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, строк на примирення просила не надавати, після розірвання шлюбу просила залишити прізвище [PERSON]. Відповідач, будучи вчасно, належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився. Заяву про розгляд справи без його участі та заперечень проти позову суду не надав. Суд вважає, що у справі є достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін, а тому справу можливо розглянути по суті у відсутності сторін та винести очне рішення по справі . Дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини : 14 лютого 2012 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві сторони зареєстрували шлюб, про що вчинено актовий запис № 71 ( свідоцтво про шлюб серії [NUMBER], видане відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, а.с. 5) . Від сумісного проживання сторони мають дочку [PERSON], [INFO] ( свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане 07 вересня 2012 року відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві) та сина [PERSON], [INFO] ( свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане 26 липня 2016 року Подільським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, а.с.7). Шлюбні відносини фактично припинені, сімейних відносин сторони не підтримують, а тому надання строку на примирення є недоцільним. Зазначені обставини дають підстави суду зробити висновок про формальний характер шлюбу. З'ясувавши фактичні взаємовідносини між сторонами і дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також враховуючи ст. 51 Конституції України та ст. 24 Сімейного Кодексу України, у якій вказано, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а документальне існування шлюбу між сторонами по справі не відповідає поняттю «сім'ї», як соціального інституту сучасного суспільства. Відповідно до ст. 5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Згідно вимог ч.1 статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог статті 112 СК України суд з'ясовує, фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, а також інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і суперечитиме інтересам сторін, тому позов необхідно задовольнити . Відповідно до п.9 ст. 7 Сімейного кодексу, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. За змістом ч.2 ст. 104 та ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати . Отже з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені нею судові витрати в сумі 640 гривень 00 копійок . З огляду на зазначене,

Outcome: approved