Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-31 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 3 000 гривень щомісячно, з урахуванням індексації, до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою суду від 28.08.2018 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що 09 серпня 2008 року позивач з відповідачем одружились, під час шлюбу у них народилось двоє дітей - [PERSON] та [PERSON]. Рішенням Франківського районного суду м. Львова 20 червня 2018 року шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу діти залишились проживати з позивачем за адресом: [ADDRESS] Незважаючи на те, що відносини між нами погіршились, відповідач обіцяв допомагати утримувати дітей, однак [PERSON] ухиляється від свого обовязку. Жодних коштів на утримування дітей не виділяє, не цікавиться їх розвитком, освітою та здоровям. Враховуючи, що позивач на даний час ніде не працює, утримувати дітей їй допомагає матір. Позивач постійно здійснює витрати на дитячі речі та витрати, повязані із їх навчанням у школі та дошкільному закладі. Їй відомо, що у відповідача на утриманні інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків чи повнолітніх дітей, які продовжують навчання, немає. Крім цього, колишній чоловік працює та має постійний заробіток. При визначенні розміру аліментів враховує, встановлені законом розміри прожиткових мінімумів для дітей відповідного віку, а тому, просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 3000,00 грн. на утримання неповнолітніх дітей. В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали, дали пояснення аналогічні вищенаведеним та просять позов задоволити. Відповідач в судовому засідання не заперечив свого обовязку щодо утримання дітей, проте зазначив, що не має можливості сплачувати аліменти у сумі 3000, 00 гривень. Пояснив, що, враховуючи його майновий стан та доходи, визнає позов частково у сумі 2000,00 гривень, оскільки за останні півроку його заробіток становив лише 22544, гривні, що підтверджується довідкою про доходи. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані докази та ухвалюючи рішення у відповідності до вимог ст. 264 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], в підтвердження чого до матеріалів справи долучено копії свідоцтва про народження (а.с.6, 7). Позивач із дітьми проживають окремо від відповідача і останній не надає у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей. Згідно із ч.ч.1,2 ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Судом встановлено, що відповідач працює у ТОВ «Едісан»» на посаді фахівця з компютерної графіки, загальна сума доходу за останні шість місяців становить 22544,00 гривні (а.с.33). На утриманні неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків чи інших осіб немає. Позов частково визнає. Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою (ч.1 ст. 141 СК України). В судовому засіданні судом встановлено, що на даний час діти проживають із матірю позивачем по справі, що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сімї і прописки №7701 від 01 серпня 2018 року, виданої ЛКП «Сокільницьке» (а.с.8), та підтверджено сторонами, відповідач постійної участі в утриманні дітей не бере. Згідно із ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Позивачем заявлено вимогу про стягнення аліментів на утримання дітей - [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 3000,00 грн. щомісячно. Відповідно до вимог ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, згідно із ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Як вбачається із п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України, наданих від 15.05.2006р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З врахуванням наведеного, оскільки батьки несуть рівні обов'язки в утриманні та забезпеченні належних умов виховання, розвитку та матеріального забезпечення неповнолітніх дітей, тому позовні вимоги є підставними та такими, що підлягають до задоволення частково. При визначенні розміру аліментів, суд враховує вищенаведені обставини та вимоги законодавства щодо мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину, у зв'язку із чим приходить до висновку про задоволення позову шляхом стягнення аліментів в розмірі 2000,00 грн. на двох дітей, і на думку суду такий розмір аліментів є достатнім з врахуванням матеріального становища платника аліментів. Суду не представлено доказів, які б підтверджували матеріальну можливість відповідача, сплачувати аліменти у більшому розмірі. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 704, 80 грн.

Outcome: approved