Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду із даним позовом та просить розірвати шлюб у якому вона перебуває з відповідачем. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 06 жовтня 2000 року між нею а відповідачем було зареєстровано шлюб під час якого в них народилася дитина - [PERSON], [INFO]. Син є інвалідом дитинства та вона є його опікуном. З 01 липня 2013 року між нею та відповідачем припинені шлюбні стосунки, з того часу вони не ведуть спільного господарства та у вихованні дитини відповідач участі не приймає. Подальше збереження шлюбу неможливе, оскільки вони повністю втратили почуття любові та поваги один до одного. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та виховання дитини. Відповідач влаштовує постійні скандали, пред'являє їй необґрунтовані претензії, що робить спільне життя нестерпним, відповідач постійно ганьбить, ображає та принижує її честь та гідність. Від постійних суперечок та скандалів погіршилося її самопочуття, вона перебуває у стані постійного стресу, у неї порушився сон та погіршилася працездатність. При цьому, відповідач не приймає участі у матеріальному утриманні сім'ї і весь тягар забезпечення родини лежить на ній. Фактичні шлюбні відносини припинені з липня 2013 року, між нею та відповідачем втрачені усі фізичні та духовні зв'язки та збереження їхньої сім'ї неможливе і суперечить їхнім інтересам. Позивач завчасно поданою письмовою заявою сповісти про можливість розгляду й вирішення справи, позовні вимоги просила задовольнити, а шлюб розірвати, не заперечувала проти заочного розгляду й вирішення справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи, або про розгляд справи за його відсутності до суду не надсилав, свого представника до суду не направив. Оскільки позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, а відповідач належним чином повідомлявся про день, місце та час розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.ст. 224-226 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 06 жовтня 2000 року Відділом реєстрації актів громадянського стану виконавчого комітету Індустріальної районної ради міста Дніпропетровська між сторонами було зареєстровано шлюб, про що вчинено актовий запис за № 689. Під час шлюбу в сторін народилася спільна дитина - син [PERSON], [INFO]. Сімейне життя в сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння, втрату почуттів любові та поваги, різні погляди на сімейне життя. Сторони не проживають разом, не ведуть сумісного господарства та не мають спільного сімейного бюджету. Дитина проживає разом із позивачкою, та з цього питання спору між сторонами немає. Спір про поділ майна що є їхньою спільною сумісною власністю та спір про утримання дитини вирішуватиметься сторонами окремо від питання про розірвання шлюбу. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. З огляду на ч. 1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що поміж сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхня сім'я розпалася та існує формально, а подальше спільне життя їхнього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, інтересам дитини, а тому шлюб слід розірвати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved