Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду із даним позовом, посилаючись на те, що їй належить 45/100 частин будинку [ADDRESS] згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.10.1999 року. Право власності зареєстроване в Ірпінському МБТІ 23 жовтня 1999 року. Також їй був виданий 20 квітня 2000 року Державний акт на право приватної власності на землю-земельну ділянку площею 0,0572 га за адресою [ADDRESS]. Іншим співвласником будинку [ADDRESS] був відповідач [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.10.2013 року. Відповідно до рішення виконкому Ворзельської селищної ради Київської області № 21 від 26 січня 2016 року був наданий дозвіл [PERSON] на виділення в окреме будинковолодіння частини житлового будинку літ.»А» і залишити адресу земельної ділянки та житловому будинку [ADDRESS] . Також п. 2 цього ж рішення був наданий дозвіл їй на виділення в окреме будинковолодіння частини житлового будинку літ «А», а саме приміщення 2-1 пл. 8,4 кв. м., 2-2 пл. 11,0 кв. м., 2-3 пл. 13,8 кв. м., 1/2 сараю літ. «Б», вбиральня «В», огорожа № 1-2, колодязь № 3 з присвоєнням адреси земельній ділянці та житловому будинку - [ADDRESS] . Окрім того виконком їх зобов`язав внести зміни в технічну та правовстановлюючу документацію на будинковолодіння. Вона звернулася у грудні 2017 року до державного реєстратора прав на нерухоме майно виконкому Ірпінської міської ради Київської області щодо державної реєстрації рішення виконкому Ворзельської селищної ради Київської області № 21 від 26 січня 2016 року. Рішенням № 38671561 від 12 грудня 2017 року їй було відмовлено у реєстрації вказаного документу, посилаючись на п. 56 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127, відповідно до якого для державної реєстрації права власності на нерухоме майно, що створюється шляхом поділу, виділу в натурі частки майна, що перебуває у спільній власності та має наслідком припинення права спільної власності для усіх або одного із співвласників подаються договір про поділ спільного майна, договір про виділ у натурі частки із спільного майна або відповідне рішення суду. Як вбачається із інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна - відповідач [PERSON] зареєстрував рішення органу місцевого самоврядування № 21 від 26.01.2016 року щодо виділення в окреме будинковолодіння та присвоєння поштової адреси [ADDRESS] . Підстава внесення запису - рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 28.03.2016 року. Відповідно форма власності - приватна, розмір частки -1. При таких обставинах вона не може оформити договір про поділ спільного майна з відповідачем так як відповідач уже виділився в окреме домоволодіння і право його спільної часткової власності на даний будинок припинено. У зв`язку зі змінами у Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно вона не може зареєструвати своє право власності на окреме будинковолодіння, що змушує її звернутися до суду. Вказує, що виконком Ворзельської селищної ради Київської області при винесенні свого рішення № 21 від 26 січня 2016 року врахував технічний висновок відділу містобудування та архітектури Ірпінської міської ради від 30.12.2005 року, висновок щодо технічної можливості поділу об`єкту нерухомого майна, наданий ПП «ГЕО» від 14.12.2015 року. У зв`язку із викладеними обставинами позивачка просить припинити її право на спільну часткову власність 45/100 частин будинку [ADDRESS] ; визнати за нею право власності на будинок [ADDRESS] , як виділення в окреме домоволодіння, а саме на приміщення 2-1 пл. 8,4 кв. м., 2-2 пл. 11,0 кв. м., 2-3 пл. 13,8 кв. м., 1/2 сараю «Б», вбиральня В, огорожа № 1-2, колодязь № 3. В судовому засіданні позивачка та ї представник [PERSON] позов підтримали, підтвердили обставини, викладені у позовній заяві, просили позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечував про його задоволення. Заслухавши пояснення учасників справи, вивчивши письмові докази по справі, суд вважає заявлений позов таким, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного. У відповідності до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В судовому засіданні встановлено, що позивачці належить 45/100 частин будинку [ADDRESS] згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.10.1999 року. Право власності зареєстроване в Ірпінському МБТІ 23 жовтня 1999 року. Також позивачці був виданий 20 квітня 2000 року Державний акт на право приватної власності на землю-земельну ділянку площею 0,0572 га за адресою [ADDRESS]. Іншим співвласником будинку [ADDRESS] був відповідач [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.10.2013 року. Відповідно до рішення виконкому Ворзельської селищної ради Київської області № 21 від 26 січня 2016 року був наданий дозвіл [PERSON] на виділення в окреме будинковолодіння частини житлового будинку літ.»А» і залишити адресу земельної ділянки та житловому будинку [ADDRESS] . Також п. 2 цього ж рішення був наданий дозвіл позивачці на виділення в окреме будинковолодіння частини житлового будинку літ «А», а саме приміщення 2-1 пл. 8,4 кв. м., 2-2 пл. 11,0 кв. м., 2-3 пл. 13,8 кв. м., 1/2 сараю літ. «Б», вбиральня «В», огорожа № 1-2, колодязь № 3 з присвоєнням адреси земельній ділянці та житловому будинку - [ADDRESS] . Окрім того виконком їх зобов`язав внести зміни в технічну та правовстановлюючу документацію на будинковолодіння. Позивачка звернулася у грудні 2017 року до державного реєстратора прав на нерухоме майно виконкому Ірпінської міської ради Київської області щодо державної реєстрації рішення виконкому Ворзельської селищної ради Київської області № 21 від 26 січня 2016 року. Рішенням № 38671561 від 12 грудня 2017 року їй було відмовлено у реєстрації вказаного документу, посилаючись на п. 56 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127, відповідно до якого для державної реєстрації права власності на нерухоме майно, що створюється шляхом поділу, виділу в натурі частки майна, що перебуває у спільній власності та має наслідком припинення права спільної власності для усіх або одного із співвласників подаються договір про поділ спільного майна, договір про виділ у натурі частки із спільного майна або відповідне рішення суду. Як вбачається із інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 108390394 від 20.12.2017 року відповідач [PERSON] зареєстрував рішення органу місцевого самоврядування № 21 від 26.01.2016 року щодо виділення в окреме будинковолодіння та присвоєння поштової адреси [ADDRESS] . Підстава внесення запису - рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 28.03.2016 року. Відповідно форма власності - приватна, розмір частки -1. Наведені обставини підтверджуються поясненнями учасників справи, матеріалами справи. У відповідності до ст.. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Враховуючи вищевикладене, суд, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог вважає, що слід припинити право [PERSON] на спільну часткову власність 45/100 частин будинку [ADDRESS] та визнати за [PERSON] право власності на будинок [ADDRESS] , як виділений в окреме домоволодіння. На підставі ст. 367 ЦК України, ст. ст. 7, 8, 12, 258, 259, 261, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд -

Outcome: approved