Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-12 00:00:00

Позивач звернулася до чуду з позовом, який уточнила та остаточно просить стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти у розмірі 3010,72 гривні сплачених нею платежів за комунальні послуги. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що житловий будинок за адресою: Харківська область, Харківський район, місто Мерефа, вулиця Жуковського, 23 (на час придбання номер будинку № 19) на праві спільної часткової власності: 2/3 частини належать позивачу, 1/3 частина належить відповідачу. З моменту придбання будинку і по теперішній час відповідач ухиляється від утримання будинку та оплати комунальних платежів за спожитий газ, еклектичну енергію, воду. Витрати по оплаті вказаних послуг несе позивач і нею в період з березня 2012 року по листопад 2014 року сплачено 5601,54 грн. з яких: за спожитий природній газ - 2786,31 грн.; за послуги водопостачання та водовідведення 594,59 грн., за користування електричною енергією 2220,64 грн. Крім того, позивач за власні кошти придбала побутовий лічильник газу вартістю 420,00 грн. Таким чином позивач всього витратила 6021,54 грн. Оскільки відповідач проживає у будинку та користується комунальними послугами, він повинен відшкодувати позивачу ? частину сплачених нею коштів у розмірі 3010,72 грн. з яких: 1393,16 грн. за спожитий природній газ; 297,30 грн. за спожиту воду; 1110,32 грн. за електроенергію; 210,00 грн. вартості лічильника, але в добровільному порядку сплати кошти відмовляється, тому позивач звернулась до суду з позовом про примусове стягнення з відповідача грошових коштів. Позивач в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги, просила їх задовольнити з підстав викладених у позові, в подальшому у судове засідання не зявилась, подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник позивача [PERSON], яка діє на підставі нотаріально посвідченої довіреності, в судовому засіданні підтримала вимоги свого довірителя, просила їх задовольнити з підстав викладених у позові, в подальшому у судове засідання не зявилась, причини неявки суду не повідомила. Представник відповідача [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]П.), яка діє на підставі нотаріально посвідченої довіреності, в судовому засіданні позов визнала частково та пояснила, що її довіритель не заперечує сплати грошові кошти за спожитий природній газ та за спожиту воду. Проти стягнення витрат по оплаті електроенергії та вартості газового лічильника заперечувала та вказала, що за заявою позивача, як особи на імя якої відкрито особовий рахунок по будинку АК «Харківобленерго» відключило будинок за адресою: Харківська область, Харківський район, місто Мерефа, вулиця Жуковського, 23, від електропостачання і її довіритель останні роки користується електроенергією шляхом «переноски» від сусіда. Також заперечувала проти стягнення вартості лічильника у сумі 210,00 грн. та пояснила, що заміна лічильника відбулась за ініціативою позивача, а її довіритель згоди на це надавав. В подальшому представник відповідача в судове засідання не зявилась, причини неявки суду не повідомила. Суд, дослідивши докази по справі встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що житловий будинок за адресою: Харківська область, Харківський район, місто Мерефа, вулиця Жуковського, 19 на підставі договору купівлі-продажу від 14 березня 1996 року, що посвідчений Першою Харківського району державною нотаріальною конторою, реєстр № 2-970, належить в 2/3 частинах позивачу, в 1/3 частині відповідачу. Відповідно до відмітки у паспорті громадянина України на імя позивача, будинок за адресою: Харківська область, Харківський район, місто Мерефа, вулиця Жуковського, 23, є її зареєстрованим місцем проживання, та вказано, що за рішенням Мерефянської міської ради змінена нумерація будинку з номеру будинку № 19 на номер № 23. Відповідач проживає у будинку фактично, без реєстрації, що визнала у судовому засіданні представник відповідача. Відповідно до розрахунку, що наданий представником позивача, її довірителем в період з жовтня 2012 року по листопад 2014 року оплачені комунальні послуги на загальну суму 5601,54 грн. з яких: за спожитий природній газ - 2786,31 грн.; за послуги водопостачання та водовідведення 594,59 грн., за користування електричною енергією 2220,64 грн., про що також свідчать квитанції про оплату за газопостачання, водопостачання та постачання електроенергії. Також судом встановлено, що позивач за власний рахунок придбала газовий лічильник «Галус», який встановлений у будинку за адресою: Харківська область, Харківський район, місто Мерефа, вулиця Жуковського, 23, що визнала у судовому засіданні представник відповідача. Відповідно до товарного чеку № 2 від 15 травня 2013 року вартість лічильника газу «Галус» складає 420 грн. Листом № 46Е/46-1425 від 10 серпня 2015 року Харківське районне відділення «Харківенергозбут» Акціонерної компанії «Харківобленерго» суду повідомлено, що в період з 2012 року по 10 серпня 2015 року споживач [PERSON] із письмовою заявою про відключення від електромережі будинку (частини будинку) за адресою: Харківська область, Харківський район, місто Мерефа, вулиця Жуковського, 23 - не зверталась. Відключення від електромережі будинку (частини будинку) за адресою: Харківська область, Харківський район, місто Мерефа, вулиця Жуковського, 23 не відбувалось, акт про відключення не складався. 17 січня 2014 року споживачу [PERSON] було вручено півд. Підпис повідомлення про заборгованість на 1467,02 грн. Споживач сплатила заборгованість у повному обсязі у строки, визначені ПКЕЕн, тому наряд на відключення вказаного будинку - виданий не був. Суду також надана копія претензії ПАТ «Харківгаз» № 01-10/868 від 28.05.13 року на імя позивача, де вказано про необхідність оплати спричинених збитків за несанкціонований відбор природного газу у сумі 2993,78 грн. за адресою: Харківська область, Харківський район, місто Мерефа, вулиця Жуковського, 23; розрахунок від 14 травня 2013 року збитків, завданих споживачем внаслідок порушення Правил надання населенню послуг з газопостачання за адресою: Харківська область, Харківський район, місто Мерефа, вулиця Жуковського, 23. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цивільним процесуальним законом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 10; ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ч. 4 ст. 26 Закону України «Про електроенергетику», відносини між громадянами (споживачами електричної енергії) та енергопостачальниками регулюються «Правилами користування електроенергією для населення», затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України N 1357, 26.07.1999 року. Пунктом 42 «Правил надання населенню послуг з газопостачання», що затверджені Постановою Кабінету Міністрів України № 2246 від 9 грудня 1999 року зі змінами, передбачено, що споживач електичної енергії зобовязаний оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. Правовідносини між газопостачальними підприємствами, газорозподільними підприємствами та фізичними особами (населенням) - споживачами газу регулюються «Правилами надання населенню послуг з газопостачання», що затверджені Постановою Кабінету Міністрів України № 2246 від 9 грудня 1999 року, пунктом 29 якого передбачено, що споживач природного газу зобовязаний своєчасно вносити плату за надані послуги з газопостачання. Правовідносини між підприємствами водопостачання та споживачем води регулюються Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, що затверджені Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року, пунктом 30 якого передбачено, що споживач зобовязаний оплачувати послуги в установлені договором строки. Відповідно до ч. 1 ст. 544 ЦК України боржник, який виконав солідарний обовязок, має право на зворотну вимог (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. Виходячи з встановлених обставин, суд приходить до висновку що відповідач, як користувач комунальних послуг свої обовязки не виконував, а позивач оплатила надані послуги в загальному розмірі 5601,54 грн. з яких за спожитий природній газ сплатила 2786,31 грн.; за послуги водопостачання та водовідведення 594,59 грн., за користування електричною енергією 2220,64 грн., тому ? частина вказаних витрат у розмірі 2800,77 грн. з яких: 1393,16 грн. за спожитий природній газ; 297,30 грн. за спожиту воду; 1110,32 грн. за електроенергію, на підставі ч. ст. 544 ЦК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в примусовому порядку, при цьому суд також враховує, що представник відповідача у судовому засіданні визнала позов в частині сплати послуг газо- та водопостачання. Суд не приймає до уваги посилання представника відповідача що її довіритель не користується послугами електропостачання в звязку з його припиненням, оскільки вказане спростовується даними Харківського районного відділення «Харківенергозбут» Акціонерної компанії «Харківобленерго» відповідно до якими в період з 2012 року по 10 серпня 2015 року споживач [PERSON] із письмовою заявою про відключення від електромережі будинку (частини будинку) за адресою: Харківська область, Харківський район, місто Мерефа, вулиця Жуковського, 23 - не зверталась і відключення від електромережі вказаного будинку (частини будинку) не відбувалось, акт про відключення не складався. Також суд стягує з відповідача на користь позивача ? частину вартості газового лічильника у розмірі 210,00 гривень, при цьому виходить з того, що відповідно до ч. 1 ст. 322 ЦК України, власник зобовязаний утримувати майно, що йому належить, тому відповідач також повинен нести витрати по утриманню обладнання будинку, при цьому представник відповідача не заперечувала, що її довіритель є споживачем газу. Таким чином суд повністю задовольняє вимоги позивача та на підставі ст. 88 ЦПК України судові витрати понесені позивачем стягує з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved