Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом, у якому просить виселити відповідача з будинку [ADDRESS] та зняти його з реєстраційного обліку. Свої вимоги мотивує тим, що 20.09.2013 р. вона уклала з третьою особою [PERSON] договір купівлі-продажу 1/5 частини житлового будинку [ADDRESS]. Так як 4/5 частини вказаного будинку до цього належали їй на праві приватної власності, вона стала одноосібним власником будинку [ADDRESS]. Відповідач чинить перешкоди у користуванні придбаною частиною будинку, а саме не звільняє його, не знімається з реєстраційного обліку та в той же час не сплачує комунальні послуги, а всі витрати покладає на позивача. Таким чином дії відповідача перешкоджають їй вільно користуватись квартирою, тягнуть додаткові витрати по оплаті за комунальні послуги. У зв'язку із наведеним, просить суд позов задовольнити. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала, дала пояснення аналогічні вищенаведеному, просить позов задовольнити. Суд ухвалив справу розглядати без участі відповідача, який будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи через оголошення в пресі /а.с.28/, у судове засідання не з'явився без поважних на те причин, а матеріалів справи достатньо для прийняття рішення по суті. Суд ухвалив справу розглядати без представника третьої особи, яка належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, однак матеріалів справи достатньо для прийняття рішення по суті. Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок /частину будинку/, квартири, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Судом встановлено, що відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, [PERSON] є власником 4/5 частини будинку по [ADDRESS] /а.с.9/. Після укладання договору купівлі-продажу частини житлового будинку від 20.09.2014 р. /а.с.6-7/, укладеного між [PERSON] та [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON], позивач стала одноосібним власником будинку [ADDRESS]. Згідно з довідкою виконавчого комітету Рудненської селищної ради від 26.11.2013 р. № 1517 про склад сім'ї та прописку у будинку [ADDRESS] зареєстровано та проживають: позивачка /власник будинку/, її чоловік - [PERSON], її син - [PERSON], її внуки - [PERSON], [PERSON] та відповідач - [PERSON] /а.с.5/. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є племінником колишнього власника 1/5 частини будинку [PERSON], а між ним та позивачем жодних родинних відносин немає. Договір найму між [PERSON] та відповідачем не укладався. Ця обставина визнана сторонами у судовому засіданні, а тому на підставі ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Відповідно до ч. 2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З аналізу вказаних норм ЦК та ЖК України слідує, що чинним законодавством не передбачено перехід прав та обов'язків попереднього власника до нового власника в частині збереження права користування житлом особами, які заселились до нього зі згоди колишнього власника, у випадку зміни власника. Виникнення права особи на користування житлом та обсяг цих прав залежить від наявності у особи, зі згоди якої він вселився, права власності на це житло, а отже, припинення права власності цієї особи на житло припиняє право особи, який з її згоди був вселений, на користування житлом. Право відповідача, який не є власником спірного будинку, на користування ним було похідним від прав колишнього власника цього будинку, а з припиненням його права власності, припинилось й право користування житлом відповідача. Окрім цього, після того як [PERSON], до якої був вселений відповідач, позбулась права власності на 1/5 частину спірного будинку, відповідач став тимчасовим жильцем. Відповідно до ч. 2 ст. 98 ЖК України тимчасові жильці на вимогу наймача або членів сім'ї, які проживають разом з ним, зобов'язані негайно звільнити приміщення, а в разі відмовлення - підлягають виселенню в судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. Таким чином, судом встановлено, що у зв'язку з припиненням права власності [PERSON] на 1/5 частину будинку по [ADDRESS], та відсутністю у відповідача договірних відносин з новим власником будинку, відповідач втратив право користування цим будинком, а тому підлягає виселенню без надання іншого жилого приміщення. Крім цього вимога позивача про зняття відповідача з реєстрації також підлягає задоволенню, оскільки є похідною від вимог про виселення. Крім того на користь позивача з відповідача слід стягнути сплачений нею судовий збір.

Outcome: approved