Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить стягнути аліменти з відповідача на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 % встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, оскільки відповідач не надає в добровільному порядку матеріальної допомоги на його утримання, домовленості між ними про участь відповідача в утриманні дитини, яка знаходяться на утриманні матері, не досягнуто. Також, просить стягнути з відповідача на її користь та утримання 1/6 частину заробітку до досягнення дитиною трирічного віку, оскільки відповідач не надає в добровільному порядку матеріальної допомоги на її утримання. Позивач в судове засідання не з`явилася, але надала заяву, відповідно до якої підтримала вимоги позову та просить його задовольнити, справу розглядати без її участі. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав заяву, відповідно до якої визнав вимоги позову та просить проводити розгляд справи без його участі. Повно, всебічно та об`єктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за таких підстав. Від спільного проживання сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , батьком якого являється відповідач згідно з копією свідоцтва про народження (а. с. 6). На даний час дитина знаходяться на утриманні матері, сторони проживають за різними адресами (а.с.7,8,9,16). У добровільному порядку відповідач на утримання дитини матеріальної допомоги не надає, у зв`язку з чим позивач вимушена звернутися із даним позовом до суду. До того ж позивач не працює, займається доглядом та вихованням дитини до досягнення нею трирічного віку. Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, при цьому даний обов`язок є особистим, індивідуальним обов`язком як матері, так і батька. Статтею 84 Сімейного Кодексу України передбачено що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. До того ж, таке право дружина має незалежно від того, чи вона працює, та не залежно від її матеріального становища. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджується за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Частина 2 статті 182 сімейного Кодексу України передбачає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищевикладене те, що позивач позов підтримує, а відповідач не заперечує проти задоволення позову, відсутні дані стосовно незадовільного стану здоров`я відповідача чи знаходження на його утриманні інших дітей або непрацездатних членів сім`ї, яких він зобов`язаний утримувати, а також ненадання ним матеріальної допомоги на утримання дитини, яка знаходиться на повному утриманні позивача, проживаючи із нею, матеріальне становище позивача, суд вважає за необхідне позов задовольнити, стягнувши із відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, до повноліття сина, а також по 1/6 частині заробітку на утримання самої позивачки до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до частини першої та другої ст. 141 ЦПК України із відповідача необхідно стягнути судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved