Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просила суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: будинком № 23 по вул. Затишна (Совєтська) в с. Красна Балка Криворізького району Дніпропетровської області. В обґрунтування позовних вимог позивач вказувала на те, що вона є власником житлового будинку, розташованого за адресою: вул. Затишна (Совєтська), 23 в с. Красна Балка Криворізького району Дніпропетровської області. У вказаному будинку, крім позивача, зареєстрований її онук, відповідач [PERSON], який в будинку не проживає з 2014 року, та в добровільному порядку не бажає знятися з обліку за місцем реєстрації, чим вчиняє позивачу перешкоди у користуванні її майном. Позивач та її представник в судове засідання не зявилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, до початку розгляду справи представник позивача надав клопотання, в якому просив розглянути справу за його відсутності, наполягав на задоволенні позовних вимог (а.с.22). Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, відзиву не надав(а.с.20-21). У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вказані обставини дають суду право розглядати справу на підставі наявних доказів. Зі згоди представника позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи, суд на місці постановив ухвалити по справі заочне рішення, на підставі наявних у ній доказів, що відповідає вимогам ч.4 ст. 223, 280-281 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON], є власником житлового будинку розташованого за адресою: вул. Совєтська, 23 в с. Красна Балка Криворізького району Дніпропетровської області, про що свідчить копія свідоцтва про право на спадщину, зареєстроване в КП ДОР «Криворізьке БТІ» 24.05.1999 (а.с.6). Відповідно до розпорядження голови Глеюваської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області від 27.01.2016, назву вулиці Совєтська змінено на вулицю Затишна (а.с.23). Згідно з довідкою Виконкому Глеюваської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області від 16.07.2018\~№ 542 (а.с.7), за адресою: вул.\~Затишна,\~23,\~с.\~Красна Балка Криворізький район Дніпропетровська область, крім позивача, зареєстрований її онук [PERSON], [INFO]. Зазначене підтверджується актом від 10.07.2018, складеним мешканцями с. Красна Балка Криворізького району, та посвідченим головою Глеюватської сільської ради, про те, що [PERSON], з 2014 року не проживає за вищевказаною адресою. У своїй позовній заяві позивача вказує на те, що місце проживання відповідача, їй не відоме, за місцем своєї реєстрації останній не зявляється, добровільно не бажає її відмінити. Будь-яких домовленостей з відповідачем, щодо збереження за ним житлової площі на час його не проживання в будинку позивача не існує, позивач вимушена самостійно сплачувати комунальні платежі за нього, що негативно впливає на її матеріальний стан, та не дозволяє розпоряджатися нерухомим майном на власний розсуд, що значно обмежує її законні права користування та розпорядження власністю. Статтею 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспроюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 41 Конституції України та п. 2 частини 3 статті 321 ЦК України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, право власності є непорушним, ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Згідно з\~ч.\~1\~ст.383 ЦК України,\~\~власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. За ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. \~ \~ \~ \~Таким чином, дії відповідача по відношенню до позивача, що проявляються в перешкоджанні їй користуватися, шляхом нездійснення відміни своєї реєстрації, належним їй на праві приватної власності майном, у вигляді житлового будинку № 23 по вул. Затишна в с. Красна Балка Криворізького району Дніпропетровської області, є неправомірними та такими що порушують її законні права та інтереси, передбачені ст. 41 Конституції України. \~ \~ \~ \~Крім цього, відповідно до ст. ст. 150, 155 ЖК України громадяни, що мають у приватній власності житловий будинок, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд, та не можуть бути позбавлені права користування житловим будинком. \~ \~ \~ \~Оскільки відповідач своїми діями порушив законні права та інтереси позивача, то згідно з ст. 391 ЦПК України, позивач, як власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ними права користуватися та розпоряджатися своїм майном. На підставі ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З огляду на вищенаведене, суд дійшов до висновку, що відповідач не проживає без поважних причин в будинку № 23 по вул. Затишна (Совєтська) в с. Красна Балка Криворізького району Дніпропетровської області, який належить на праві приватної власності позивачу, понад 4 роки, не сплачує комунальні і інші платежі, будь-якої домовленості між сторонами про збереження житла за відповідачем на час його відсутності не встановлено, тому з метою захисту прав позивача на вільне володіння, користування та розпорядження своєю власністю, вважає за необхідне визнати відповідача таким, що втратив право користування будинком за вказаною адресою. Крім того, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений та документально підтверджений судовий збір в розмірі 704,80 гривень (а.с.1).

Outcome: approved