Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-05 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до суду до відповідача про позбавлення батьківських прав, вказуючи, що з 2011 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. В період шлюбу [INFO] у них народився син [PERSON]. Згодом їх сім'я розпалась, сімейні відносини припинились. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 15 листопада 2013 року їх шлюб розірвано. Після припинення сімейних відносин син проживає з нею, а відповідач окремо. На протязі тривалого часу з 2013 року відповідач з сином не проживає, не зустрічається, матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 21 листопада 2013 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання сина, однак судове рішення відповідач не виконує, аліменти на сина не сплачує. Також відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною взагалі; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей.Оскільки, відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, вважає, що є підстави для позбавлення його батьківських прав, тому звернулася до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю та просила суд позбавити відповідача батьківських прав. Відповідач до судового засідання не з'явився, належним чином був повідомлений, причини неявки суду не відомі. Представник третьої особи в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовної заяви. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача та представника органу опіки та піклування, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як встановлено в судовому засіданні, з 2011 року позивач перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Відповідач [PERSON] є батьком малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження останнього. 15 листопада 2013 року рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси шлюб між позивачем та відповідачем зареєстрований 22 грудня 2011 року - розірвано. Відповідач малолітнім сином не піклується, не цікавиться його життям, здоров'ям, духовним та моральним розвитком і взагалі ухиляється від спілкування з ним. Як пояснила в судовому засіданні позивач, на протязі тривалого часу з 2013 року відповідач з сином не проживає, не зустрічається, матеріальної допомоги на утримання сина не надає, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 21 листопада 2013 року з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання сина. Однак судове рішення відповідач не виконує, аліменти на сина не сплачує, що підтверджується довідкою Центрального відділу ДВС м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, в якій вказано, що станом на 01 травня 2017 року заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів становить 37161,75 грн. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За інформацією адміністрації дошкільного навчального закладу (ясла-садок) комбінованого типу № 62 «Казка», який відвідує малолітній з 23.08.2013 року, батько участі у вихованні та утриманні дитини не бере, батьківські збори, консультації та дитячі ранки не відвідує. Згідно висновку виконавчого комітету Черкаської міської ради батько тривалий час ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню та утриманню дитини, все це є підставами для позбавлення його батьківських прав щодо малолітнього сина. Ч.1 ст. 164 СК України вказує на те, що батько, мати можуть бути судом позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Верховний суд України в ч. 2 п. 16 Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року наголосив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків, як підстава для позбавлення батьківських права має місце коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Ч. 4 ст. 155 Сімейного Кодексу України вказує, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків є підставою для покладання на них відповідальності, встановленої законом. [PERSON] своїх батьківських обов'язків, зокрема обов'язку виховувати та утримувати дитину до досягнення ним повноліття, не виконує на протязі тривалого часу та не здійснює жодних дій, спрямованих на його виконання. Відповідно до ч. 2 ст.166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку утримувати дитину. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved