Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання, у розмірі ј частки з усіх його доходів (заробітку), щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для працездатних осіб, починаючи з дати звернення до суду із позовом і до закінчення навчання, але не більш, ніж до досягнення сином 23 років. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 05.08.1995 року позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого [INFO] у них народився син [PERSON] [INFO] їх син досяг повноліття, а тому припинилися виплати по аліментах, які перераховувалися позивачу за місцем роботи відповідача. Син, як і після розірвання шлюбу, так і по теперішній час проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Син продовжує навчання та є студентом 1 курсу 2019/20 навчального року 1-го медичного факультету та навчається на денній формі навчання за контрактом за спеціальністю «222-медицина (магістр)». Крім того, на період навчання позивач винаймає сину помешкання для проживання у [ADDRESS] та сума оренди становить 5300,00 грн. на місяць. Після досягнення сином повноліття відповідач не надає позивачу жодної матеріальної допомоги на його утримання, позивачу важко утримувати дитину, у зв`язку з чим вона звернулася до суду з даним позовом. В судове засідання позивач не з`явилася, від неї надійшла заява з проханням слухати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, від нього надійшла заява з проханням слухати справу за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, від нього надійшла заява з проханням слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їх відсутності фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у\~разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачем не порушує прав та законних інтересів інших осіб. Суд, вивчивши доводи позовної заяви, матеріали цивільної справи, оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що заява підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] . Шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу /а.с.8/. Від шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження /а.с.9/. На теперішній час [PERSON] досяг повноліття, що підтверджується копією паспорта громадянина України та відповідач повністю припинив сплату аліментів на його утримання, які виплачував до досягнення дитиною повноліття /а.с.10/. Згідно довідки Запорізького державного медичного університету № 2429 від 30 квітня 2020 року, [PERSON] є студентом 1 курсу 2019/20 навчального року 1-го медичного факультету та навчається на денній формі навчання за контрактом за спеціальністю «222 - медицина (магістр)». Термін навчання з 01.09.2019 по 30.06.2025. /а.с.35/ Згідно договору оренди житлового приміщення від 08.08.2019, [PERSON] винаймає сину [PERSON] помешкання для проживання у [ADDRESS] та сума оренди становить 5300,00 грн. на місяць /а.с.14-15/. Відповідно до ч.1 ст. 199 ЦПК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно ст.\~182\~СК України\~при визначення\~розміру аліментів\~суд враховує:\~1)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини; 2)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; 3)\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; 3-1)\~наявність на\~праві власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав; 3-2)\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. У п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. У зв`язку з продовженням навчання, дитина потребує матеріальної допомоги від відповідача. Судом встановлено, що відповідач не надає у добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання сина, який продовжує навчання, хоча має можливість надавати таку допомогу, оскільки є працездатним, офіційно працевлаштований в КУ «Мелітопольський онкологічний диспансер» Запорізької обласної ради, згодний утримувати свого повнолітнього сина, в зв`язку з продовженням останнім навчання. З урахуванням викладених обставин, враховуючи вимоги ст. ст. 182, 199, 200 СК України, а також приймаючи до уваги те, що відповідач добровільно не надає позивачу матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, хоча є працездатним та має можливість надавати таку допомогу, оскільки офіційно працевлаштований в КУ «Мелітопольський онкологічний диспансер» Запорізької обласної ради, згодний сплачувати аліменти саме в такому розмірі, суд дійшов висновку про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання, у розмірі ј частки з усіх його доходів (заробітку), щомісяця, починаючи з дати звернення із позовом до суду і до закінчення навчання, але не більш, ніж до досягнення сином 23 років. В частині стягнення аліментів в розмірі не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідно віку слід відмовити, оскільки вказаний розмір аліментів є мінімальним розміром аліментів гарантованим законом для дитини. Як встановлено судом, [PERSON] не має статусу дитини, оскільки досяг повноліття, а тому на нього вказані вимоги закону не розповсюджуються. Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір. Оскільки, позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позову, тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп. 02 квітня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій, у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) від 20 березня 2020 року №540-IX». За змістом\~підпункту 3\~пункту 12\~розділу XII\~«Прикінцевих положень» вказаного Закону №540-IX під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені\~статтями\~49,\~83,\~84,\~170,178,\~179,\~180,\~181,\~185,\~210,\~222,\~253,\~275,\~284,\~325,\~354,\~357,\~360,\~371,\~390,\~393,\~395,\~398,\~407,424\~цього Кодексу,\~а також\~інші процесуальні\~строки щодо\~зміни предмета\~або підстави\~позову,\~збільшення або\~зменшення розміру\~позовних вимог,\~подання доказів,\~витребування доказів,\~забезпечення доказів,\~а також\~строки звернення\~до суду,\~подання відзиву\~та відповіді\~на відзив,\~заперечення,\~пояснень третьої\~особи щодо\~позову або\~відзиву,\~залишення позовної\~заяви без\~руху,\~подання заяви\~про перегляд\~заочного рішення,\~повернення позовної\~заяви,\~пред`явлення зустрічного\~позову,\~заяви про\~скасування судового\~наказу,\~розгляду справи,\~апеляційного оскарження,\~розгляду апеляційної\~скарги,\~касаційного оскарження,\~розгляду касаційної\~скарги,\~подання заяви\~про перегляд\~судового рішення\~за нововиявленими\~або виключними\~обставинами продовжуються\~на строк\~дії такого\~карантину. На підставі викладеного,

Outcome: partial