Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про встановлення факту проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу, як подружжя, зміну черговості одержання права на спадкування та визнання права на спадкування разом зі спадкодавцями першої черги. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що 30.04.1982 року помер її чоловік [PERSON], з яким вона перебувала у зареєстрованому шлюбі. З 1983 року вона почала проживати в цивільному шлюбі з [PERSON], з яким вела спільне господарство, мала спільний бюджет та була зареєстрована з ним за однією адресою з 1984 року по теперішній час. 06.10.2016 року [PERSON] помер. Після його смерті залишилось спадкове майно у виді земельної ділянки. Тому позивачка просить суд визнати факт проживання однією сімєю з спадкодавцем з 1983 року по день смерті спадкодавця та змінити черговість одержання права на спадкування, визначивши її спадкоємцем першої черги для прийняття спадщини. В судове засідання позивачка не зявилась, однак в позовній заяві зазначила, що просить суд розглядати справу у її відсутність. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні зазначила, що заявник [PERSON]Л.з [PERSON] проживала сімєю без реєстрації шлюбу більше 30 років, вели спільне господарство, піклувалась про нього до самої смерті та похоронила своїм коштом. Його донька проживає в Російській Федерації. Встановлення зазначених обставин необхідно заявнику для реалізації права на спадщину. На момент смерті [PERSON] з іншою жінкою в шлюбі не перебував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, хоча належним чином була повідомлена про час, день та місце розгляду справи. Суду надіслано підтвердження про вручення [PERSON] позовної заяви та доданих до неї документів та протокол судового засідання про допит [PERSON] в якості відповідача по справі. Згідно зазначеного протоколу [PERSON] позовні вимоги визнала та суду пояснила, що дійсно її батько [PERSON] тривалий час проживав разом з [PERSON] без реєстрації шлюбу. Коли батько помер їй повідомили про його смерть, однак у неї не було змоги поїхати на похорон. Також зазначила, що не заперечує проти прийняття [PERSON] спадщини після смерті батька та проти розгляду справи у її відсутність. Представник Нікольської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, однак надав суду заяву про розгляд справи у відсутність їх представника. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 06.10.2016 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-НО № 961591, виданим 06.10.2016 року виконкомом Малоянісольської сільської ради Нікольського району Донецької області. (а.с.6) Факт проживання однією сімю [PERSON]Ф та [PERSON] більше пяти років без реєстрації шлюбу підтверджується довідкою Малоянісольської сільської ради Нікольського району Донецької області від 17.03.2017 року та актом обстеження від 17.03.2017 року, складеним депутатом Малоянісольської сільської ради Нікольського району Донецької області за участі свідків [PERSON] та [PERSON], якими встановлено, що [PERSON] був прописаний в її будинку за адресою: вул. Садова, буд. 12 в с. Малоянісоль та до дня смерті, яка настала 06.10.2016 року, проживав з нею однією сімєю, як подружжя. (а.с.7) Згідно копії технічного паспорту будинок № 12 по вул. Садовій в с. Малоянісоль (Куйбишево) Нікольського (Володарського) району Донецької області належить [PERSON]. (а.с.8-10) Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії ІІІ-НО 3 321205, виданого 03.05.1982 року Куйбишевською сільською радою Володарського району Донецької області, чоловік [PERSON] [PERSON] помер 30.04.1982 року. (а.с.6) Згідно пояснень свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON] встановлено, що з 1983 року [PERSON] почала проживати однією сімєю з [PERSON] Проживали вони як подружжя в будинку який належить [PERSON], вели сумісне господарство та мали сумісний бюджет. В 2016 році [PERSON] помер. [PERSON] хоронила його з її будинку за власні кошти. [PERSON] не підводився лише осатаній тиждень до смерті. Дочка [PERSON], яка проживає у Російській Федерації на похорон не приїздила. Відповідно до ч.2 ст. 3 СК України особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки - складають сім`ю. Згідно п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» встановлено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо. Головною ознакою проживання спадкоємця однією сім'єю зі спадкодавцем є систематичне ведення з ним спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності. При цьому важливою, проте не основною ознакою, є проживання в одному приміщенні зі спадкодавцем. Такими особами можуть бути й інші родичі спадкодавця, причому ними можуть також особи однієї статі зі спадкодавцем, або особи, які взагалі не пов'язані спорідненням зі спадкодавцем. На підставі вище викладеного, суд приходить до висновку, що факт проживання [PERSON] та [PERSON] без реєстрації шлюбу, однією сім'єю більше пяти років, до часу відкриття спадщини, починаючи з 1983 року по 06.10.2016 року, тобто по день смерті [PERSON], повністю, в ході судового розгляду, доведений доказами та показами свідків, що відповідно до ст. 1264 ЦК України надає заявнику право на четверту чергу спадкування за законом. Суду доведено, що [PERSON] про час проживання з [PERSON] однією сімєю в іншому шлюбі не перебувала і відсутні докази на перебування [PERSON] у іншому шлюбі. Стосовно позовних вимог позивача про зміну черговості одержання права на спадкування та визнання права на спадкування разом із спадкодавцями першої черги, суд вважає, що у задоволені вказаних позовних вимог слід відмовити в повному обсязі, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 1259 ЦК України, фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Судом встановлено, що [PERSON], як особа, що проживала зі спадкодавцем більше пяти років, відповідно до ст. 1264 ЦК України відноситься до спадкоємців четвертої черги за законом, але ж заявником не надано доказів на підтвердження того, що спадкодавець [PERSON] знаходився у безпорадному стані і протягом тривалого часу знаходився під опікою та на матеріальному забезпеченні [PERSON], а тому не має підстав для надання [PERSON] права на спадкування разом зі спадкодавцями першої черги.

Outcome: partial