Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом про стягнення з [PERSON] на її користь аліментів на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 грн., щомісячно, починаючи з дня подання позову та до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судове засідання не з`явилася, в позовній заяві просить розгляд справи проводити у її відсутність, заперечень проти винесення заочного рішення не висловила. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, а саме: через оголошення на офіційному вебпорталі судової влади України, відповідно до вимог ч. 10 ст. 187 ЦПК України, та за останнім відомим місцем проживання шляхом направлення ухвали про відкриття провадження у справі від 31.07.2020 року, позовної заяви з доданими до неї документами. Відзив на позов не подав. На підставі ст. 280-282 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується повторним свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 06.01.2017 року Дніпровським районним у місті Херсоні відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, актовий запис № 402. Статтями 8, 11 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно із ч.1 ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК України). Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 181 СК України, за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. У відповідності до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини (абз. 1 ч.2 ст.182 СК України). Так, відповідно до абз. 2 ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч.1 ст. 184 СК України). Згідно із абз. 3 пункту 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. За таких обставин, коли відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо утримання дитини, суд вважає за необхідне стягувати з нього на користь позивача аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 грн., щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. У відповідності до п. 3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, позивачі - у справах про стягнення аліментів. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст.141 ЦПК України). У відповідності до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Таким чином, з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору в сумі 840,80 грн.. На підставі ст.ст. 141, 180-182, 184 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved