Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, який в подальшому уточнила шляхом подачі заяви про уточнення позовних вимог (а.с.93), остаточно просила визнати недійсною та скасувати довіреність, посвідчену приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Грищенко Наталією Олександрівною від 04 грудня 2014 року та зареєстровану в реєстрі за №3582, видану [PERSON] на представлення її прав та інтересів; скасувати відомості в Єдиному реєстрі довіреностей про видачу [PERSON] довіреності від 04.12.2014 року, зареєстрованої в реєстрі за №3582. Недійсність, а відтак необхідність скасування довіреності від 04.12.2014 року, виданої [PERSON] на представлення її прав та інтересів, обґрунтовує тим, що відповідач [PERSON] не могла видати такої довіреності, оскільки перебуваючи з позивачем протягом 17 років в судових процесах, ніхто її ні разу не бачив. Крім того, на думку позивача, є обґрунтованими підстави вважати, що відповідач давно померла, оскільки згідно відомостей ЛКП-504 [PERSON] 24.07.2014 року знята з реєстрації за місцем свого проживання, тобто ще задовго до видачі оскаржуваної довіреності. Також в довіреності відсутній підпис [PERSON], а замість неї довіреність підписано іншою особою, довіреність видано на 8-х осіб з правом передоручення. В судовому засіданні представник позивача подав заяву про зміну підстави позову, а саме обґрунтовуючи недійсність виданої довіреності тим, що відповідач [PERSON] в момент її видачі не усвідомлювала та не могла усвідомлювати значення своїх дій, у зв'язку з чим просив призначити по справі комплексну судову психолого-психіатричну експертизу, відповідно до ч.3 ст.49 ЦПК України позивач має право змінити предмет чи підставу позову до закінчення підготовчого засідання, тобто до моменту слухання справи по суті, а в даній справі суд перейшов до слухання справи по суті, оскільки здійснював дослідження поданих сторонами доказів з урахуванням первісно заявлених підстав позову, тому у зміні підстави позову та призначення експертизи судом було відмовлено. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечила з підстав його необґрунтованості та безпідставності. Відповідач приватний нотаріус Грищенко Н.О. в судове засідання з розгляду даної справи не з'явилася, хоча про дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином, причин неявки суд не повідомила. Подала заяву про розгляд справи у її відсутність, при прийнятті рішення покладається на розсуд суду. Вказала, що нотаріальні дії щодо посвідчення довіреності нею було вчинено з дотриманням вимог чинного законодавства (а.с.42). Представник третьої особи в судове засідання з розгляду даної справи не з'явився, хоча про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суд не повідомив. Подав заяву про недоцільність його участі в справі (а.с.44-45). З матеріалів справи вбачається, що в ході розгляду справи учасниками процесу було заявлено ряд клопотань про відкладення розгляду справи, витребування доказів, виклик свідків, які було вирішено судом у встановленому законом порядку. Крім того, в процесі розгляду справи судом було вчинено інші процесуальні дії, а саме: ухвалою суду від 23.05.2016 року відмовлено в задоволенні заяви про забезпечення позову (а.с.35). Зважаючи на те, що у справі зібрано увесь обсяг доказів, необхідний для вирішення спору, суд вважає за можливе прийняти рішення у відповідності до вимог Цивільного процесуального кодексу України від 15.12.2017 року. Заслухавши пояснення учасників процесу, оглянувши матеріали справи та додані до неї письмові документи, дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, постановляючи рішення відповідно до вимог ст.265 ЦПК України, суд вважає, що в позові слід відмовити виходячи з наступних підстав. З долученої до матеріалів справи та оглянутої в судовому засіданні копії оскаржуваної довіреності (а.с.52-53) така була видана [PERSON] 04.12.2014 року на 8-х осіб для представлення її інтересів та посвідчена приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Грищенко Наталією Олександрівною, зареєстрована в реєстрі за №3582. Згідно ч.3 ст.244 ЦК України, довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі. Форма довіреності повинна відповідати формі, в якій відповідно до закону має вчинятися правочин. Довіреність, що видається у порядку передоручення, підлягає нотаріальному посвідченню, крім випадків, встановлених частиною четвертою цієї статті (ч.1-2 ст.245 ЦК України). Статтею 215 ЦК України закріплено загальні підстави недійсності правочину. Так, ч.1 передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог щодо несуперечливості правочину ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; наявність в особи, яка вчиняє правочин, необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. У зв'язку із задоволенням судом клопотань сторін про витребування доказів, судом було скеровано запити в органи ДРАЦСу для отримання інформації щодо наявного актового запису про смерть відповідача, відділ обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України у Львівській області, в територіальні управління ПФУ для встановлення інформації про перебування на обліку. З отриманої судом інформації встановлено, що актового запису про смерть [PERSON], [INFO], серед даних Державного реєстру актів цивільного стану громадян не виявлено (а.с.139). Згідно відповіді відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України у Львівській області, [PERSON], [INFO], була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] однак 23.07.2014 року по рішенню суду знята з реєстрації в м.Одесу (а.с.30). Таким чином, зняття з реєстрації відповідача не було пов'язане із її смертю, як вказує позивач, як на підставу обґрунтування своїх вимог. Згідно відомостей Личаківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Львова та Залізничного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Львова (а.с.136-137), відповідач [PERSON] на обліку не перебуває. Що відтак може свідчити про те, що остання до відповідних управлінь за призначенням пенсії не зверталась. Однак, може перебувати на обліку в іншому управлінні ПФ. Аналізуючи правомірність видачі оскаржуваної довіреності суд враховує те, що згідно пункту 1 Глави 4 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, дієздатність громадянина, що звернувся за вчиненням нотаріальної дії, перевіряється нотаріусом на підставі наданих документів, передбачених статтею 43 Закону, що підтверджують його вік, а також на підставі переконаності нотаріуса в результаті проведеної розмови та роз'яснення наслідків вчинення нотаріальної дії у здатності цієї особи усвідомлювати значення цієї нотаріальної дії, її наслідків та змісту роз'яснень нотаріуса, а також відповідності волі і волевиявлення особи щодо вчинення нотаріальної дії. Як встановлено зі змісту оскаржуваної довіреності, особу [PERSON] встановлено, її дієздатність перевірено, що свідчить про дотримання нотаріусом вимог чинного законодавства. У зв'язку з тим, що згідно пункту 6 Глави 3 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, у разі якщо за фізичну особу, яка внаслідок фізичної вади або хвороби не може власноручно підписати правочин і заяву або інший документ підписує інша фізична особа, нотаріус установлює особу громадянина, що бере участь у нотаріальній дії, і особу громадянина, який підписався за нього. Аналогічне положення отримало своє відображення і в ч.4 ст.207 ЦК України, згідно якого якщо фізична особа у зв'язку з хворобою або фізичною вадою не може підписатися власноручно, за її дорученням текст правочину у її присутності підписує інша особа. Підпис іншої особи на тексті правочину, що посвідчується нотаріально, засвідчується нотаріусом або посадовою особою, яка має право на вчинення такої нотаріальної дії, із зазначенням причин, з яких текст правочину не може бути підписаний особою, яка його вчиняє. Підпис іншої особи на тексті правочину, щодо якого не вимагається нотаріального посвідчення, може бути засвідчений відповідною посадовою особою за місцем роботи, навчання, проживання або лікування особи, яка його вчиняє. Суд не вважає порушенням факт підпису довіреності від імені [PERSON] іншою особою - [PERSON], оскільки таке не суперечить вимогам ст.207 ЦК України та положенням вищезазначеного Порядку, а також таке здійснено з дотриманням чіткої процедури: довіреність прочитана нотаріусом вголос, її зміст роз'яснено, особу [PERSON] встановлено, про що зазначено в самій довіреності. Крім того, представником відповідача в судовому засіданні долучено до матеріалів справи копію нової довіреності від 19.01.2018 року, виданої [PERSON] на представлення її інтересів та витяг про її реєстрацію в Єдиному реєстрі довіреностей (а.с.140-142). Що відтак свідчить, що відповідач жива і має реальну можливість здійснювати та реалізовувати свої права як особисто, так і через своїх представників, уповноважених в довіреності.

Outcome: dismissed