Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини - [PERSON], [INFO]. В позовній заяві позивач зазначила, що 30.09.2016 року уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. На даний час відповідач проживає окремо та нерегулярно та не в повній мірі надає допомогу позивачу на утримання дітей. Позивач витрачає значні кошти на утримання дитини (харчування дитини, підгузки, ліки), приблизно 3000 грн. в місяць, половину яких має нести відповідач. Просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач підтримала позов та просила його задовольнити. Відповідач до суду не зявився, про час слухання справи повідомлявся вчасно та належним чином: рекомендованим листом зі зворотнім повідомленням за адресою проживання, вказаною в тексті позову (до суду повернулось зворотне повідомлення з відміткою про отримання відповідачем копії ухвали про відкриття провадження та матеріалів справи 30.01.2018 року) та за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача (до суду повернулось рекомендоване відправлення з відміткою, що відповідач за зареєстрованим у встановленому законом місці свого проживання відсутній, тому він відповідно до ч.8 ст. 128 ЦПК України вважається повідомленим). До суду у визначений ухвалою про відкриття провадження строк не надійшло письмового відзиву на позов. З огляду на те, що відповідач належно повідомлений про час та місце судового розгляду, не зявився та не надав суду письмового відзиву на позов, суд ухвалив про заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши наявні у справі матеріали (копію свідоцтва про шлюб, копію свідоцтва про народження [PERSON], копію довідки про реєстрацію місця проживання [PERSON], довідку відділу державної реєстрації виконавчого комітету Баштанської міської ради від 19.01.2018 року №238 про зареєстроване місце проживання [PERSON]М.), суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог і можливість задоволення позову. В ході судового розгляду встановлено, що сторони уклали шлюб 30.09.2016 року, мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. Сторони проживають окремо та не дійшли згоди щодо участі батька в матеріальному утриманні власних дітей. Дитина проживає з позивачем, оскільки має зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання: [INFO], яке є зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання позивача. Відповідач у визначений судом строк не надав письмового відзиву на позов та суду не надано відомостей, що відповідач неспроможний надавати матеріальну допомогу позивачці на утримання дитини, або відомостей, що відповідач здійснює аліментні виплати на утримання інших осіб. Зазначені правовідносини врегульовані ст.ст. 180-184 Сімейного Кодексу України, із змісту яких слідує, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги до досягнення дітьми повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька (матері), або у твердій грошовій сумі. Частка доходу батька (матері) визначається судом з врахуванням матеріального становища платника аліментів та наявності у нього інших дітей. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. За такого, лише одержувач може ініціювати питання стягнення аліментів в твердій грошовій сумі, і з врахуванням описаних вище обставин, щодо наявності у сторін малолітньої дитини, яка проживає з позивачем, та за відсутності обставин, які звільняють відповідача від його обовязку по сплаті аліментів суд приходить до висновку про доцільність стягнення аліментів в твердій грошовій сумі в запропонованому позивачем розмірі 1500 грн., що перевищує визначений законом мінімальний розмір аліментів на дитину та забезпечить належну участь батька в утриманні власної дитини. Оскільки за даною категорією справ позивач звільнений від сплати судового збору, а ст. 141 ЦПК України, якою врегульовано порядок розподілу між сторонами судових витрат, в тому числі і судового збору, не передбачає можливість стягнення судового збору на користь держави, тому суд не в праві вирішувати питання про стягнення з відповідача на користь держави судового збору за розгляд даної справи. На підставі ст.ст. 180-184 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved