Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеною позовною заявою до [PERSON] посилаючись на те, що 27.08.2008 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб у відділі РАЦС Канівського МРУЮ Черкаської області, про що видано свідоцтво серія [NUMBER], актовий запис № 162. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося по причині: не зійшлись характерами, різні погляди на сімейне життя. Відповідач не забезпечує сім'ю фінансово, конфліктують. Шлюбні відносини між ними припинились між ними 13.12.2016 року. Спору про місце проживання дітей, поділ майна та аліменти не має. Просить суд розірвати шлюб та після його розірвання залишити їй прізвище «[PERSON]». Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила шлюб розірвати, стягнути з відповідача судовий збір та витрати на правову допомогу. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив його задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, до початку судового засідання направив до суду телефонограму, в якій позов визнає в повному обсязі, не заперечує проти розірвання шлюбу, просить справу розглядати за його відсутності. Розглянувши матеріали справи, оцінивши всі докази у сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.3 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до роз'яснень, даних у п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 р. Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей, і з цією метою суд повинен уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя. Згідно матеріалів справи, свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], шлюб між сторонами зареєстровано 27.08.2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Каневу Канівського міськрайонного управляння юстиції Черкаської області, актовий запис № 162 (а.с.4). Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON] - [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 13.07.20011р. (а.с.5) та [PERSON] - [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 18.11.2008 р. (а.с.6). Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають наміру зберігати шлюб. Шлюб сторін розпався остаточно, носить формальний характер, відновити подружні стосунки неможливо, тому шлюб підлягає розірванню. Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу. Суд вважає, що у відповідності до ч.1 ст. 88 ЦПК України на відповідача слід покласти сплату судових витрат по справі у вигляді судового збору в сумі 551,20 грн. на користь позивача.

Outcome: approved