Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-07 00:00:00

позивач звернулася до суду із позовними вимогами до відповідача про збільшення розміру аліментів, що стягуються з нього на утримання неповнолітньої дитини на підставі рішення Верховинського районного суду від 01.04.2005 та просить стягувати з відповідача на її користь на утримання неповнолітньго сина - [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1400,00 грн., щомісячно, але не манше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що на підставі рішення Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 01.04.2005, з відповідача стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 100 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття. Відповідач нерегулярно сплачує присудженні аліменти, неодноразово у нього утворювалась заборгованість, яку він в подальшому погашував одним платежем. Добровільно відповідач відмовляється збільшити розмір аліментів та надавати будь-яку матеріальну допомогу на утримання сина. На даний час збільшились потреби сина, який навчається в одинадцятому класі, і сума в розмірі 524,84 грн. є недостатньою для його утримання. Вона не працевлаштована, а тому самостійно не в змозі забезпечити всі потреби дитини, у звязку із чим просить позов задовольнити. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі, дала пояснення аналогічні вище наведеним. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, зазначив, що сплачувати аліменти у заявленому позивачкою розмірі він не має можливості, так як фактично має іншу сімю, в якій виховує та утримує неповнолітніх дітей. Пояснив, що готовий сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 850 грн. щомісячно, оскільки його майновий стан не дозволяє виплачувати більшу суму, так як він офіційно не працює, та не отримує жодних доходів. Також зазначив, що крім аліментів, по мірі можливості старається надавати кошти на утримання сина. Заслухавши пояснення сторін, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, суд позов задовольняє з наступних підстав. Судом встановлено, що у шлюбі у сторін народився син - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с. 7). Згідно з виконавчим листом від 04.05.2005 №2-136 (а.с.5,6), виданого на підставі рішення Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 01.04.2005, з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 100 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Дана сума індексувалась відповідно до закону. При цьому безспірно встановлено, що неповнолітній Л.В. продовжує проживати із матірю [PERSON] за адресою: с. Яблуниця Верховинського району Івано-Франківської області (а.с.12). Відповідач, з дитиною не проживає. Відповідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. За змістом положень статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Таким чином суд вважає, що встановлений розмір аліментів судом може бути переглянутий та збільшений або зменшений судом у випадку наявності для цього передбачених законом підстав. В судовому засіданні позивач ствердила, що неповнолітній син [PERSON] перебуває виключно на її матеріальному утриманні. В той же час відповідач жодної матеріальної допомоги, крім аліментів у розмірі 524,84грн., на утримання сина не надає. В силу зростання дитини та збільшенні її потреб щодо матеріального забезпечення та відсутності у неї місця праці, вона самостійно не в змозі забезпечити матеріальні потреби дитини. Відповідач вказані обставини визнав, однак зазначив, що заявлений позивачем розмір аліментів є завеликим. Доцільним вважає розмір аліментів в сумі 850 грн., що на його думку, відповідатиме його фінансовим можливостям. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розяснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, суд враховуючи стан здоров'я, матеріальне становище дитини, її потреби, матеріальне становище платника аліментів та виходячи з визначеного законодавством рівного обовязку батьків щодо утримання малолітньої дитини, прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, інфляційних процесів, що відбувалися у державі впродовж періоду з 2007 по 2017 роки, приходить до переконання, що встановлений раніше розмір аліментів рішенням суду підлягає збільшенню до 1000 грн., які відповідач зобовязаний сплачувати на утримання дитини щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. При цьому такий розмір аліментів є достатнім, та таким, що здатний забезпечити дитині належні умови для існування, повноцінного розвитку та належних умов проживання. Одночасно з цих же підстав судом не приймаються до уваги обґрунтування сторін щодо визначення розміру аліментів в іншому розмірі. А тому позов слід задовольнити, відповідно до положень ст.88 ЦПК України, судові витрати покласти на відповідача.

Outcome: partial