Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вищезазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач по справі є батьком її сина, [PERSON] , 2001 року народження, який на даний момент є повнолітнім та з вересня 2019 року навчається на денному відділенні Донбаського державного коледжу технологій та управління. У зв`язку із отриманням освіти [PERSON] , більшість його часу займає навчання, тож він позбавлений можливості влаштуватися на роботу та самостійно себе забезпечувати. Матеріальну допомогу на навчання надає позивач по справі, однак одна вона в повній мірі не може забезпечити усі витрати пов`язані з навчанням. Оскільки відповідач у справі працює, отримує пенсійні виплати, то в позові ставиться питання про стягнення з нього на користь позивача аліментів на утримання сина в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу щомісяця на період його навчання у навчальному закладі. В судове засідання позивач не прибула, надала до суду заяву з проханням справу розглядати без її участі, наполягала на задоволенні вимог. Відповідач в судове засідання не прибув з невідомої суду причини, про день, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи за йог відсутністю не надав. Справа розглядається на підставі ст. 280 ЦПК України - заочно. Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, розглянувши надані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у сукупності, виходячи з принципів законності, об`єктивності, справедливості та розумності, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Так, в судовому засіданні встановлено, що відповідач по справі [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , про що свідчить наявна в матеріалах справи копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 26 жовтня 2001 року (а.с.5). Згідно з довідкою Донбаського державного коледжу технологій та управління № 497 від 02.09.2019 року, [PERSON] є студентом І курсу денного відділення зазначеного вище учбового закладу, строком з 01.09.2019 року по 30.06.2022 року (а.с.3). З огляду на викладене суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Отже, син відповідача потребує матеріальної допомоги від батька на період навчання. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, а відповідно до ст. 81 ЦПК України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 СК України враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, вік дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів сім`ї, батьків, дітей. В судовому засіданні встановлено, що відповідач по справі працює, крім того отримує щомісячні пенсійні виплати. Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що відповідач, як батько може надавати сину, який на даний момент є студентом першого курсу денної форми навчання Донбаського державного коледжу технологій та управління, матеріальну допомогу. З урахуванням зазначеного суд вважає, що відповідач може надавати сину допомогу у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу щомісяця, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на період його навчання у навчальному закладі, але не більше ніж до досягнення ним 23 - річного віку. Суд вважає таке рішення не тільки законним і обґрунтованим, а й справедливим, оскільки, з урахуванням всіх обставин справи, саме такий розмір грошового утримання сина відповідача забезпечить баланс між забезпеченням права дитини на утримання від батька, та можливостями відповідача матеріально забезпечувати себе. Відповідно до ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеність перед судом їх переконливості. Виходячи із цього принципу, суд не може за власною ініціативою збирати докази або робити інші процесуальні дії, направлені на збирання доказів, а лише оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, суд доходить висновку про доведеність заявлених вимог. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Пунктом 1 ч.2 ст.141 ЦПК України передбачено, що у разі задоволення позову, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Оскільки позивач по справі звільнений від сплати судового збору, то суд доходить висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача суми судового збору в розмірі 768,40 грн. на користь держави.

Outcome: approved