Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів, яким просить стягнути солідарно з останніх на свою користь суму основного боргу в розмірі 42000грн.; проценти за користування позикою в розмірі 23520грн. та моральну шкоду в розмірі 10000грн., разом із судовими витратами. Обґрунтовуючи вимоги позову позивач зазначає, що 29.04.2014р. надав в борг [PERSON] та [PERSON] грошові кошти в розмірі 2000 доларів США, про що склали розписку, відповідно до якої позичальники зайняли вказану суму строком на 2 місяця з виплатою процентів у розмірі 4% щомісячно, тобто по 80 доларів США. Разом з цим, до вказаного терміну борг не повернули, вимоги щодо повернення боргу проігноровані. Діями відповідачів позивачу заподіяно моральну шкоду, яку позивач оцінює у 10000грн. Представник позивача надав до суду заяву, якою просить розглянути справу за його відсутності, вимоги позову підтримує у повному обсязі і не заперечує щодо постановлення заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не зявились, будучи повідомленими про день та час розгляду справи належним чином, заяв про слухання справи за їх відсутністю не надали, тому суд зі згоди представника позивача розглядає справу у відсутності відповідачів, постановляючи заочне рішення, що не суперечить вимогам ст. 224 ЦПК України. Суд вивчивши доводи позивача, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає позовні вимоги цілком обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню. Так, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] взяли в борг у [PERSON] гроші в розмірі 2000 доларів США на підтвердження чого, [PERSON] та [PERSON] надали особисто розписку, згідно якої останні зобовязалися повернути суму боргу протягом 2 місяців з сплатою 4% щомісячно (а.с.5). Отже, між сторонами укладено простий письмовий договір позики. Відповідно до ст.. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність іншій стороні (позичальнику) грошову суму, а позичальник зобовязується повернути таку ж саме грошову суму (суму позики). Згідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій кількості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст..ст. 610,611 ЦК України порушенням зобовязання є його не виконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання, а у разі порушення зобовязання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Отже, суд надійшов до висновку, що відповідачі не тільки до встановленого у розписці терміну, але і до сьогоднішнього часу не повернули суму позики в розмірі 2000 доларів США, що курсом НБУ станом на 01.07.2015р. становить 42000грн., то з відповідачів повинно бути стягнуто і суму нарахованих відсотків в розмірі 1120 доларів США або 23520грн., а всього на загальну суму 65520грн. Між тим, суд відмовляє позивачу у задоволенні вимог позову про стягнення з відповідача моральної шкоди в розмірі 10000грн., оскільки з боку позивача не надано жодного доказу в підтвердження такої вимоги і розміру шкоду. Не містять таких доказів і матеріали справи. Таким чином, суд вважає, що вимоги позову підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial