Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-08 00:00:00

Позивач звернулося до суду з позовом, в якому просить звільнити з-під арешту нерухоме майно, яке належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», а саме: квартира, Загальна площа (кв.м): 52.7, житлова площа (кв.м): 30.5, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, 35607664, 07.12.2012, Дніпровський відділ ДВС Дніпродзержинського МУЮ (Ніколайчик Ю.А.) та стягнути з відповідача судові витрати по справі. \~ \~ \~ \~В обґрунтування своїх вимог позивач в позовній заяві зазначив, що [PERSON] та ВАТ «Сведбанк» уклали кредитний договір № 0311/0908/71- 041 та Іпотечний договір, відповідно до якого на забезпечення виконання основного зобов`язання, Іпотекодавець передав в іпотеку належне йому на праві власності майно, а саме: квартира загальною площею 52.7 кв.м., житловою площею - 30.5 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 28.11.2012 р. між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк», який в свою чергу виступає правонаступником Акціонерного комерційного банку «ТАС-Комерцбанк», та ТОВ «ФК «Вектор Плюс» було укладено Договір факторингу, відповідно до якого ПАТ «Сведбанк» відступило ТОВ «ФК «Вектор Плюс» свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах. 28.11.2012 року між ТОВ «ФК «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено Договір факторингу, відповідно до якого ТОВ «ФК «Вектор Плюс» відступило ТОВ «Кредитні ініціативи» свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах. Таким чином, внаслідок укладення вказаних договорів відбулася заміна кредитора, а саме ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло статусу нового кредитора/стягувача за Кредитним договором № 0311/0908/71-041, позичальником згідно якого є [PERSON] . У зв`язку з неможливістю виконання умов за Кредитним договором та значної заборгованості [PERSON] , позивач був змушений розпочати процедуру стягнення на іпотечне майно. 11.04.2019 року право власності на майно було зареєстроване за ТОВ «Кредитні ініціативи», однак позивачу стало відомо, що реалізувати майно на даний час неможливо, оскільки постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, 35607664, 07.12.2012, Дніпровський відділ ДВС Дніпродзержинського МУЮ накладено арешт на нерухоме майно Відповідача, та заборона на його відчуження. 09.08.2021 року було відкрито провадження у вказаній цивільній справі і призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Сторони у судове засідання не з`явилися. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав заяву з клопотанням про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги просив задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилась, причину неявки суду не повідомила, відзив не подала, про місце та час розгляду справи відповідно до ст. 128 ЦПК України повідомлена належним чином. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, надав суду заяву з клопотанням про розгляд справи у його відсутності. Враховуючи згоду представника позивача, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України. В порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 29.09.2008 року ВАТ «Сведбанк» та [PERSON] уклали іпотечний договір № 0311/0908/71-041-Z-1, відповідно до якого забезпечувалось належне виконання зобов`язань, що випливало з кредитного договору № 0311/0908/71-041 від 29.09.2008 року та була передана в іпотеку квартира, загальною площею 52.7 кв.м., житловою площею - 30.5 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією іпотечного договору № 0311/0908/71-041-Z-1 від 29.09.2008 року (а.с. 11-12). 28.11.2012 р. між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк», який в свою чергу виступає правонаступником Акціонерного комерційного банку «ТАС-Комерцбанк», та ТОВ «ФК «Вектор Плюс» було укладено Договір факторингу № 15 (а.с.15-21), відповідно до якого ПАТ «Сведбанк» відступило ТОВ «ФК «Вектор Плюс» свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, в тому числі і за договором з відповідачем. 28.11.2012 року між ТОВ «ФК «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено Договір факторингу (а.с.22-28), відповідно до якого ТОВ «ФК «Вектор Плюс» відступило ТОВ «Кредитні ініціативи» свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах та договорів забезпечення, в тому числі і за договором з відповідачем. За позивачем 11.04.2019\~року було зареєстровано\~право власності на квартиру, що знаходиться\~за адресою:\~ [ADDRESS] на підставі договору про передачу прав за іпотечним договором № р/н2189 від 28.11.2012 року, іпотечного договору № 0311/0908/71-041-Z-1 від 29.09.2008 року та повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки, 5477/18 від 18.10.2018 року. На квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] -70 07.12.2012 року було накладено обтяження у вигляді арешту нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 13358493 на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження Дніпровського відділу ДВС Дніпродзержинського МУЮ, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с. 13- 14), Таким чином,\~позивачемправомірно набуло право власності на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» від 27.08.1976 №6(в редакції від 30.06.1978 №5) надані роз`яснення, що вимоги особи, які ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. У Постанові № 5 від 03.06.2016 року Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», визначено, що у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні. Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, а особа може бути обмежена в здійсненні права власності лише у випадках та в порядку, встановленому законом. Згідно зі ст. 391 ЦК України,\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону. Ґрунтуючись на засадах верховенства права, повно та всебічно з`ясувавши обставини, суд прийшов до висновку про задоволення позовної заяви, оскільки наявність арешту (обтяження) порушує право власності позивача, внаслідок чого він позбавлений змоги у повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна. Відповідно\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно також стягнути судові витрати у справі, пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Outcome: approved