Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-12 00:00:00

Позивач звернулася з позовною заявою до суду в якій просить стягнути аліменти з відповідача на утримання дитини у звязку з її навчанням в розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що між нею та відповідачем [PERSON], з 1999 по 2014 роки проживали в шлюбі, який в 2014 році було розірвано. Від вказаного шлюбу мають доньок [PERSON],[INFO] і [PERSON], [INFO] В даний час дочка [PERSON], починаючи з 2016 року, навчається за денною формою навчання в Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ на 3-му курсі відділення термін закінчення навчання: червень 2020 року. Незважаючи на те, що дочка повнолітня, вона потребує матеріальної допомоги у зв'язку з навчанням і відповідно батьки зобов'язані її утримувати до досягнення двадцяти трьох років або до припинення навчання. Так як позивач, з дочкою, проживають однією сім'єю, то у зв'язку з її навчанням позивач несе одна відповідні матеріальні витрати по її утриманню: на придбання підручників та посібників для навчання, на поїздки з дому до місця навчання і в зворотному напрямку щотижня, на щоденне харчування та придбання продуктів, на одяг та предмети особистої гігієни. Починаючи з березня 2017 року відповідач обіцяє виплачувати аліменти на утримання дочки [PERSON], проте до цього часу так ні разу своїх обіцянок і не виконав. В зв'язку з навчанням дочки позивач несу одна відповідні матеріальні витрати по її утриманню. Зазначені витрати, пов'язані з навчанням дочки позивач сама не в змозі оплатити, бо її середньомісячний дохід складається з мінімальної заробітної плати та позивачка є головою багатодітної сім'ї, тому вона вважає, що відповідач також зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на утримання дочки у зв'язку з її навчанням. Відповідач проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, в її житті, вихованні та розвитку ніякої участі не приймає, витрачає гроші на свої потреби, інтересами сім'ї не цікавиться, що ставить [PERSON]І, у вкрай скрутне матеріальне становище. У звязку з чим звернулася до суду. Позивач будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи в судове засідання не зявилася, проте надала до суду заяву в якій просить розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити., проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання повторно не зявився, про причини своєї неявки не повідомив, відзив чи заперечення до суду не надав. Згідно ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на ці обставини, суд вважає необхідним ухвалити заочний розгляд справи та вивчити ті матеріали, які знаходяться у справі. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про народження серії І-КИ № 028286 [PERSON], [INFO] є рідною донькою сторін у справі. З 2016 року [PERSON] навчається за денною формою навчання в Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ на 3-му курсі відділення (наказ про зарахування від 05.08.2016 року № 168 о/с) Термін закінчення навчання: червень 2020 року, що підтверджується довідкою форми № 28 від 31.05.2018 року наданою учбовим закладом. Відповідно до довідки про склад сім'ї за вих. № 1775 від 11.09.2018 року наданою виконавчим комітетом Томаківської селищної ради в тому що, [PERSON], [INFO] зареєстрована за адресою с-ще Томаківка, вул. Л.Українки № 97 Томаківського району , дійсно має на утриманні дочку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 198 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дітей, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть надавати таку матеріальну допомогу. Згідно статті 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні син, дочка продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. На підставі частини 3 статті 199 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає син, дочка, а також самі дочка, син, які навчаються. Щодо позовних вимог позивача про стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини у звязку з її навчанням в розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця є необґрунтованими, оскільки стаття 6 Сімейного кодексу України передбачає, що статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Частиною 2 статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. За нормою ст. 198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Ст. 199 СК України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (ч. 2 ст. 200 Сімейного Кодексу України). В п. 20 Постанови Пленуму № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз'яснив, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повнолітня (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але не меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. На підставі наведеного та

Outcome: partial