Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вони з [PERSON] перебували у шлюбі, від якого мають доньку [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу з [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання доньки до її повноліття. На даний час [PERSON] виповнилося 18 років, вона є студенткою денної форми навчання факультету германської філології Київського національного лінгвістичного університету у м. Києві. У звязку з навчанням [PERSON] не працює, знаходиться на утриманні позивача. Відповідач матеріальної допомоги не надає. Враховуючи, що коштів позивача не достатньо для забезпечення нормального рівня життя для себе та [PERSON] позивач просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини доходів відповідача, до закінчення донькою навчання. Ухвалою суду від 17.09.2018 року провадження по справі було відкрито та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, розяснено відповідачу його право подати відзив на позов протягом 15 днів з дня отримання ухвали, але не пізніше 19.10.2018 року. Копії зазначеної ухвали була направлена сторонам (а.с.17,19). У встановлений судом строк відповідач відзив на позов не подав, жодних пояснень, заяв чи клопотань від нього суду не надходило. У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов'язків суб'єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій. У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов'язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права. Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява №3572/03 у справі «Цихановський проти України» національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні. З урахуванням того, що судом були використані передбачені Законом способи для повідомлення відповідача про розгляд справи, а також зважаючи на відсутність його відзиву на позов, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами, що передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд вважає, що у даному випадку не будуть порушені процесуальні права відповідача, оскільки заочне судове рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, у порядку ст. 284 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, а саме: 1 ) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2 ) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3 ) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4 ) інші обставини, що мають істотне значення. Виходячи з п. 20 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №\~3\~від 15\~травня 2006\~року «Про застосування судами окремих норм\~Сімейного кодексу\~України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Як встановлено судом, [PERSON] батько повнолітньої [PERSON], [INFO] (а.с.2). Відповідно до довідки № 15-01/19-4785 від 25.06.2018 року, [PERSON] з 01.09.2017 року навчається на денній формі навчання факультету германської філології Київського національного лінгвістичного університету. Термін надання до 30.06.2021 року включно (а.с.8). У зв`язку з навчанням [PERSON] потребує матеріальної допомоги батька, оскільки їй не вистачає коштів матері на харчування, одяг, проживання, придбання товарів для навчання, проїзд на міському транспорті. Інших джерел доходу [PERSON] не має. Позивач [PERSON] відповідно до довідки № 2986, виданої Нікопольським міськрайонним центром зайнятості (а.с.18), з 27.10.2017 року зареєстрована як безробітна, її дохід за участь у громадських роботах та інших роботах тимчасового характеру за період з 01.03.2018 року по 31.08.2018 року становить 35119,05 грн., що в середньому складає 5853,18 грн. на місяць (35119,05 / 6 міс.). Однак, цей дохід носить тимчасовий характер та його не вистачає [PERSON] для забезпечення себе та дитини, яка потребує додаткових витрат у звязку з навчанням. Відповідач працездатний, за рішенням Нікопольського міськрайонного суду від 21.07.2009 року з нього стягувалися аліменти на утримання доньки до її повноліття. Судом не встановлено обставин, які б вказували на неможливість надання [PERSON] матеріальної допомоги на утримання [PERSON] на час її навчання. Отже, враховуючи те, що [PERSON] потребує матеріальної допомоги батька, а обставин, які б вказували на неможливість [PERSON] її надавати, не виявлено, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), щомісячно, до закінчення [PERSON] навчання. З огляду на зазначене, суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн. на користь держави. За таких обставин,

Outcome: approved