Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-28 00:00:00

позивач, звертаючись з позовом до суду, просить визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті матері, [PERSON] , яка померла [INFO] , на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0589 га, оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно, що є перешкодою в оформленні спадкових прав позивача. 29.05.2020 ухвалою суду позов прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у цій справі, залучено третю особу - Гребінківську державну нотаріальну контору, витребувано копію спадкової справи та іншу інформацію, призначено підготовче засідання, встановлено сторонам строк на реалізацію процесуального права подачі заяв по суті позовних вимог /а.с. 28-31/. 03.06.2020 від Гребінківської державної нотаріальної контори надійшли матеріали спадкової справи (копії) та заява про розгляд справи без участі третьої сторони /а.с 36-68/. 22.06.2020 від відповідача [PERSON] надійшла заява про визнання позовних вимог, просить справу розглядати без її участі /а.с.71/. 22.06.2020 позивач [PERSON] подав суду заяву про розгляд справи без його участі та підтримання позовних вимог /а.с 72/. 26.06.2020 адвокат Барташ М.М. подав заяву про розгляд справи без його участі та підтримання позовних вимог /а.с 76/. 24.06.2020 [PERSON] подала заяву, в якій зазначила, що відмовляється від прийняття спадщини в порядку спадкування за законом після матері [PERSON] /а.с. 77-78/. 30.06.2020 від відповідача Григорівської сільської ради Гребінківського району Полтавської області ради надійшла заява, в якій сільський голова просить слухати справу у відсутність їх представника, проти позовної вимоги не заперечують /а.с. 81/. 26.06.2020 позивачем [PERSON] подано заяву, що в позові помилково зазначено про те, що оригінал державного акту є в позивача, насправді в нього є копія /а.с. 76/. Ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду /а.с. 80/. У судове засідання сторони не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послалася як на підставу своїх вимог, що не заперечувалось відповідачем, оцінивши досліджені подані сторонами докази, прийшов таких висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON] , про що Григорівською сільською радою Гребінківського району Полтавської області було зроблено відповідний актовий запис №3, та видано свідоцтво про смерть серія [NUMBER] від 10.04.2013 /а.с. 40/. Позивач [PERSON] , [INFO] , є сином померлої [INFO] [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданого Григорівським ЗАГС Гребінківського району Полтавської області про що зроблено відповідний актовий запис №3 /а.с59/. В довідці виконавчого комітету Григорівської сільської ради Гребінківського району Полтавської області № 157, [PERSON] , яка померла [INFO] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , на час її смерті за цією адресою ніхто не був зареєстрований та не проживав /а.с. 40а/. Відповідно до рішення Гребінківського районного суду Полтавської області від 10.01.2017 у справі № 528/1063/16-ц за [PERSON] визнано право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [INFO] [PERSON] на: житловий будинок із господарсько - побутовими будівлями, який розташований в [ADDRESS] , та в цілому складається з: «А-1» - житловий будинок; «б» - сарай; «Б» - сарай; «б1» - сарай; «В» - убиральня; «Г» - сарай; «Д» - сарай; «№ 1» - огорожа; земельну ділянку площею 0,1493 га, яка розташована в [ADDRESS] , для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 5320881301:01:001:0128 /а.с. 10-13/. Дочка померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] , яка є сестрою позивача [PERSON] , отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом посвідчене державним нотаріусом Гребінківської державної нотаріальної контори Іщенко Г.К. 31.10.2013 та зареєстровано в реєстрі за № 1908, спадщина, на яку видане вказане свідоцтво, складається з земельної ділянки площею 4,480 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Григорівської сільської ради Гребінківського району Полтавської області з кадастровим номером 5320881300:00:002:0146 /а.с. 64/. Згідно із Державним актом про право власності на земельну ділянку серія ЯИ № 274292 виданого на підставі рішення Григорівської сільської ради від 17.05.2010 21 сесії 5 скликання, померла [PERSON] являвся власником земельної ділянки площею 0,0589 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд з кадастровим номером 5320881301:01:001:0127, що знаходиться за адресою [ADDRESS] /а.с. 14/. За даними звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки площею 0,0589 га з кадастровим номером 5320881301:01:001:0127 від 26.02.2020, грошова оцінка земельної ділянки становить 4 700 грн /а.с.18-19/. [PERSON] відповідач по справі своєю заявою відмовилася від прийняття спадщини в порядку спадкування за законом після померлої [INFO] матері [PERSON] , а саме на земельну ділянку площею 0,0589 га з кадастровим номером 5320881301:01:001:0127, яка розташована за адресою [ADDRESS] /а.с. 77/. Відповідно до відомостей, наданих Гребінківською державною нотаріальною конторою спадкова справа на майно померлої [INFO] [PERSON] відкрита за № 192/2013. Відповідно матеріалів спадкової справи, заяву про прийняття спадщини подала дочка - [PERSON] , згідно заповіту та син - [PERSON] згідно заповіту, про інших спадкоємців, які могли б прийняти спадщину або відмовитися від неї не відомо. 31.10.2013 державним нотаріусом Гребінківської ДНК на ім`я [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину на земельні ділянки площею 4,480 га, що знаходяться на території Григорівської сільської ради Гребінківського району Полтавської області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва /а.с. 67а/. 07.02.2020 в.о. завідувача Гребінківської державної нотаріальної контори Потапенко Л.Д. надано письмову відповідь № 54/02-14 на усну заяву [PERSON] , в якій роз`яснено, що нотаріус не має можливості видати на ім`я [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за заповітом, так як в даному випадку подано державний акт на земельну ділянку 0,0589 га, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , яка не відповідає земельній ділянці вказаній у заповіті, а також в заповіті взагалі не вказано адресу заповідального майна, роз`яснено право звернення до суду для оформлення своїх спадкових прав /а.с.67а/. Предметом судового розгляду у цій справі є визнання права власності в порядку спадкування за законом. Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Згідно із ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). У цих спірних правовідносинах спадкову масу складає нерухоме майно, а саме земельна ділянка для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно із ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. За нормою ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За приписами ч. 1 ст. 1269 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Як вбачається із п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. У відповіді державного нотаріуса Гребінківської державної нотаріальної контори позивачу, зокрема роз`яснено, що земельна ділянка, площею 0,0589 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , не відповідає земельній ділянці, вказаній в заповіті, в якому взагалі не вказано адресу заповідального майна, а тому нотаріус не може видати свідоцтво про право власності на спадщину за заповітом. Судовим рішенням у справі № 528/1063/16-ц від 10.01.2017 за [PERSON] визнано право власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями за адресою: [ADDRESS] . Дана обставина не доказується в силу ч. 4 ст. 82 ЦПК України. Відповідно до частин першої статті 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Відповідно до частини першої статті 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Зазначені норми закріплюють загальний принцип цілісності об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цими нормами визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку в разі набуття права власності на нерухомість. У відповідності до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно із частиною першою статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Положеннями статей 12, 81 ЦПК України унормовано, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 2 статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач належать до першої черги спадкоємців за законом щодо майна померлої матері [PERSON] , яка на випадок свої смерті залишила заповіт, проте спірна земельна ділянка не охоплена ним. Позивач [PERSON] та його рідна сестра [PERSON] вчасно звернулися до нотаріуса для прийняття спадщини за заповітами щодо кожного спадкоємця. Нотаріусом відкрито спадкову справу, видано кожному зі спадкоємців свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Неможливість [PERSON] отримати свідоцтва про право на спадкове майно його померлої матері зумовлене відсутністю цього майна в заповіті. При цьому, спірна земельна ділянка належала на праві власності померлій [PERSON] , її цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, право власності на який визнано на підставі рішення суду. Спадкоємець [PERSON] , яка прийняла спадщину за заповітом, відмовилася від прийняття спадщини стосовно земельної ділянки, що є предметом спору. На підставі викладеного, позов про визнання права власності в порядку спадкування за законом обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі заявлених позовних вимог, у зв`язку неохопленням цієї земельної ділянки заповітом та відсутністю оригіналу державного акту на право власності спадкодавця на відповідне спадкове майно. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України). При розгляді цих спірних правовідносин судом враховано висновки, викладені у постанові Верховного Суду у справі № 557/1209/16-ц від 10.10.2018. За наслідком судового розгляду в зв`язку з чим позов про визнання права власності в порядку спадкування за законом обґрунтований та підлягає задоволенню. За заявою позивача суд не здійснює розподіл судових витрат. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved