Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів, в якому просить суд позбавити відповідачів батьківських прав відносно малолітнього [PERSON], [INFO], призначити [PERSON], [INFO], опікуном над малолітнім [PERSON], [INFO], визначити місце проживання малолітнього [PERSON], [INFO] із [PERSON], [INFO], стягнути з відповідачів на користь позивача аліменти на утримання дитини - [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини всіх видів доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, стягнути з відповідачів на користь держави судовий збір. В позові пояснила, що її син, [PERSON], та невістка, [PERSON], мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Починаючи з липня 2015 року, невістка та син позивача взагалі перестали піклуватися про свою дитину. З цього часу онук позивачки проживає разом з нею та її чоловіком. 2015 року [PERSON] пішов до дитячого садка № 43 в м. Запоріжжі, оформленням онука до дитячого садка повністю займалася позивач. До теперішнього часу відповідачі з дитиною не спілкуються, не цікавляться його життям. З останнього їхнього візиту минув майже рік. Весь цей час відповідачі ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. Відповідачі зловживають алкогольними напоями та ведуть аморальний спосіб життя. Позивач зазначає, що вона має постійний заробіток, з місця роботи характеризується як відповідальний та доброзичливий працівник, має добрі відгуки сусідів. Позивач бажає виховувати онука, давати йому свою любов і турботу. У зв'язку з тим, що батьки дитини не цікавляться його життям та не виконують своїх батьківських обов'язків, позивач бажає взяти на себе зобов'язання щодо утримання та виховання дитини. Позивач та представник третьої особи у судове засідання не з'явилися, надали до суду заяви, в яких просять суд розглядати справу без їх присутності, не заперечують проти розгляду справи заочно. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися з невідомих причин, викликалися шляхом направлення судових повісток. Про зміну свого місця проживання (перебування) під час судового провадження, причини неявки у судове засідання відповідачі суд не повідомили. Відповідно ч. 1, 3 ст. 74 ЦПК України, судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за три дні до судового засідання,судова повістка надсилається фізичній особі за адресою її зареєстрованого місця проживання або перебування. Відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою : [ADDRESS], відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS], за якими були направлені судові повістки, позов з додатками, які повернуті суду установою пошти за закінченням терміну зберігання. Статтею 76 ЦПК України встановлено порядок вручення судових повісток, зокрема в частині 1 цієї статті вказано, що судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку. Згідно із ст.77 ЦПК України, у разі відсутності заяви сторони або іншої особи,яка бере участь у справі, про зміну місця проживання або місця знаходження,судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Жодних заяв про зміну місця проживання або про направлення кореспонденції на іншу адресу, відмінну від адреси реєстрації, відповідач не подав, таким чином, не повідомляв про необхідність направляти судові повістки за місцем його перебування, невідомим позивачу та суду, в зв'язку з чим відповідачі вважабються належним чином повідомлені про час і місце слухання справи. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, позивач не заперечував проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги інтереси дитини, суд вважає доцільним позов задовольнити, оскільки він обґрунтований письмовими доказами та відповідає вимогам закону. Як вбачається з свідоцтва про народження (а.с. 10) [PERSON], [INFO] в графі батько - [PERSON], мати - [PERSON]. Як вбачається з довідки, виданої завідувачем ДНЗ (ясла-садок) комбінованого типу № 43 «Росинка» Територіального відділу освіти, молоді та спорту Шевченківського району ДОНМС Запорізької міської ради [PERSON] № 01-33/8 від 20.01.2016 року [PERSON], [INFO], онук [PERSON], відвідує дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) комбінованого типу № 43 Росинка» Запорізької міської ради Запорізької області. Адміністрація дошкільного навчального закладу «ясел-садку) комбінованого типу № 43 «Росинка», після проведення бесіди з вихователями групи загального розвитку № 0 [PERSON] та [PERSON], підтверджують, що батьки - [PERSON] та [PERSON] в дитячому садку не з'являлися, вихованням сина [PERSON], [INFO] не цікавилися, батьківські збори не відвідували (а.с. 8). Відповідно до листа в.о. головного лікаря КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2» Управління з питань охорони здоров'я ЗМР [PERSON], [PERSON], [INFO], що мешкає за адресою: [ADDRESS], знаходиться під наглядом їхньої педіатричної служби з народження по теперішній час. Хлопчик хворіє зрідка, востаннє у листопаді 2014 року дитина перенесла гострий бронхіт, по догляду за хворою дитиною на лікарняному листі знаходилась мати - [PERSON] За поточний період 2015 року з приводу захворювань за медичною допомогою до Центру не звертались. Оформленням дитини у дитячий садок № 43 займалася бабуся, яка до теперішнього часу здійснює догляд за дитиною (а.с.9). Згідно побутової характеристики № 380 від 18.08.2015 МКП «Основаніє» [PERSON], [INFO] року народження, що проживає за адресою: [ADDRESS], за час проживання за даною адресою характеризується з позитивної сторони, скарг на її поведінку в побуті від сусідів не надходило (а.с.14). Крім того, серед сусідів має позитивні характеристики, зокрема [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які проживають в одному з позивачем будинку, згідно їх письмових пояснень (а.с. 5-7), підтверджують той факт, що [PERSON] сама займається вихованням малолітнього онука [PERSON], [INFO], батьки дитини з червня 2015 року за місцем проживання дитини не з'являються. Відповідно до характеристики, наданої головою профкому КРСП «Зеленбуд» [PERSON], [PERSON] працює в КРСП «Зеленбуд» робітником зеленого будівництва на ПУ Шевченківського району з 11.10.1995 року. За час роботи показала себе добросовісним, відповідальним працівником. Всі доручення та завдання виконробу виконує, в колективі користується повагою, відзивчива та справедлива, приймає активну участь в розвитку підприємства (а.с.15) Відповідно до висновку № 0342/01-34/01 від 10.05.2016 року комісія прийняла рішення щодо доцільності позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно їхнього малолітнього сина [PERSON], а також про доцільність призначення позивача опікуном дитини. Згідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 8 ЗУ «Про охорону дитинства» зазначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. З урахуванням вище зазначених доказів у їх сукупності, факту постійного проживання малолітнього [PERSON], [INFO] з позивачем та її чоловіком, на утриманні яких знаходиться, відсутності з боку відповідачів кроків, спрямованих на участь у вихованні сина; виходячи з інтересів дитини, суд прийшов до висновку про необхідність позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав по відношенню до [PERSON], [INFO], оскільки відповідачі не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчання, підготовку до самостійного життя. Формальна наявність матері та батька, створює позивачу, яка займається повноцінним вихованням онука, перепони в організації навчання, дозвілля дитини, його оздоровлення. Вирішуючи вимоги стосовно призначення малолітньому [PERSON] опікуна в особі [PERSON], [INFO], суд виходить з наступного. Відповідно до ст.ст. 243, 244 СК України судом може бути встановлена опіка над дитиною; при призначені дитині опікуна враховуються особисті якості особи, яка бажає бути опікуном, здібності до виховання дитини, відношення до нього. Згідно до ст. 167 СК України якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. Згідно письмових пояснень [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с. 5-7) [PERSON] піклується над онуком. Зазначене підтверджується вище наведеними дослідженими доказами та висновком № 0342/01-34/01 від 10.05.2016 року про доцільність встановлення опіки та відповідність її інтересам дитини [PERSON] може виконувати обов'язки опікуна над малолітнім онуком. Враховуючи вік дитини, якій на час розгляду справи чотири роки, її прихильність до баби та, з урахуванням наведених вище даних, суд вважає необхідним призначити опікуном малолітнього [PERSON] його бабу - [PERSON], [INFO]. Вимоги позивача щодо стягнення з [PERSON] та [PERSON] на її користь аліментів підлягають задоволенню. Відповідно ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що дитина знаходиться на утриманні позивачки, потребує матеріальної допомоги. На підставі ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину визначається судом. Приймаючи до уваги всі обставини, суд вважає за доцільне стягнути з відповідачів на користь позивачки аліменти на утримання дитини в розмірі 1/2 частини всіх видів доходів відповідачів щомісячно, але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до повноліття дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно штампу вхідної кореспонденції позов пред'явлено 09.03.2016 (а.с.2). Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Ч. 3 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір» встановлено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. З огляду на зміст позовних вимог, останні мають одночасно майновий (про стягнення аліментів) та не майновий (про позбавлення батьківських прав про визначення місця проживання дитини, про призначення опікуна) характер, у зв'язку із чим, суд дійшов висновку про стягненняв рівних частках з відповідачів [PERSON] і [PERSON] на користь держави суми судового збору, від сплати якого були звільнені позивач при поданні до суду позову з вимогами немайнового характеру, у розмірі 1653,60 грн. (551,20 грн. + 551,20 грн. + 551,20 грн.), по 826,80 грн. з кожного, а також по 551, 20 грн. з кожного з відповідачів - за вимоги майного характеру - про стягнення аліментів. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст.10, 11, 60, 88, 208, 209, 212 - 215, 218 ЦПК України, ст. ст.164, 166, 180, 183, 191, 243, 244 Сімейного Кодексу України, суд

Outcome: approved