Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення з нього аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 2500 грн. щомісячно, посилаючись на те, що відповідач не виконує свого батьківського обов'язку щодо утримання дитини. Дитина проживає разом з позивачем. Позивач в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала до суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позов підтримала та просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, представник відповідача подав до суду заяву про визнання відповідачем позову. Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як убачається із матеріалів справи 20.08.2004 року Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним центром розвитку сім'ї між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис №1709. Від шлюбу [INFO] року у сторін народилася дитина - [PERSON], який проживає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні. Позивач посилається на те, що відповідач не надає допомоги на утримання спільної дитини, хоча знає про необхідність надання такої допомоги та має змогу це робити. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону (ч.2 ст. 184 СК України). Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 27 Конвенції про захист прав дитини, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Згідно із ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи наведене, суд вважає, що виходячи з того, що дитина сторін проживає разом із позивачем, у зв'язку з чим цілодобовий обов'язок останньої полягає не тільки у матеріальному забезпеченні дитини, а ще й у постійному вихованні, контролі, що потребує більших моральних витрат ніж періодичні зустрічі, враховуючи вік дитини, а також визнання відповідачем позову, суд вважає за можливе визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн. щомісячно. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved