Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

Позивач, звертаючись з позовом до суду, просить стягнути солідарно з відповідачів, [PERSON], [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 8 606, 09 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 05.02.2013 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір №В-59/0001/13/31/99, відповідно до умов якого, позивач надав останній грошові кошти в сумі 7 676, 53 грн., а відповідач, [PERSON] зобов'язувалася повертати наданий кредит у повному обсязі відповідно до графіку повернення кредиту та сплати відсотків. Попри те, що позивач свої зобов'язання за умовами кредитного договору виконав належним чином, [PERSON] свої зобов'язання за умовами договору належним чином не виконує, тому станом на 16.12.2014 року має заборгованість у розмірі 8 606, 09 грн. В забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором № В-59/0001/13/31/99 від 05.02.2013 року, між КС «Центр фінансових послуг» та [PERSON] 05.02.2013 року було укладено договір поруки № В-59/0001/13/31/99. У зв'язку з тим, що відповідачами погашення договору на визначених умовах не відбувається, позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, проте надала заяву про розгляд справи у її відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідачі в судове засідання не з'явилися. Повідомлення відповідачів про час та місце розгляду справи суд визнає належним, оскільки відповідна інформація була розміщена на офіційному Інтернет-сайті Дарницького районного суду м. Києва, враховуючи, що поштовий зв'язок з Автономною Республікою Крим на даний час відсутній. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи зміст наведеної норми та викладені вище обставини, суд постановив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріли справи, оцінивши наявні у справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 05.02.2013 року між позивачем та [PERSON] (далі- Відповідач-1) було укладено кредитний договір №В-59/0001/13/31/99, відповідно до умов якого, позивач надав останній грошові кошти в сумі 7 676, 53 грн. на умовах строковості, зворотності, платності та забезпечченості, а відповідач, [PERSON] зобов'язувалася повертати наданий кредит у повному обсязі відповідно до графіку повернення кредиту та сплати відсотків (а.с. 4). Відповідно до п.3.1 Договору кредит мав надаватися Відповідачу-1 у національній валюті, після підписання Договору готівкою в касі Позивача або шляхом безготівкового перерахування коштів за дорученням Відповідача-1. Відповідно до п. 3.2 Договору нарахування процентів за Договором здійснюється за фактичну кількість днів користування кредитом з розрахунку 60 % річних. Відповідно до п.п. 9 п. 2.4 Договору Відповідач-1 зобов'язався проводити сплату нарахованих процентів і погашення частини кредиту не пізніше 15-го числа кожного місяця, а також cумами, не меншими, ніж вказані в Таблиці 1, п.3.3. Договору. Відповідно до п. 3.4. Договору у випадку прострочення Відповідачем-1 термінів платежів, зазначених у Таблиці 1 Договору, Позивач має право стягувати з Відповідача-1 пеню в розмірі одного процента від заборгованості по сплаті суми кредиту за кожний день прострочення платежів та нараховані проценти за користування кредитом, виходячи з фактичного строку користування кредитом, включаючи день його погашення. Слід також зазначити, що на виконання умов п. 2.4 Договору Відповідачем-1 було здійснено останній платіж 16.07.2014 року, що в свою чергу спричинило затримку сплати процентів за Договором. За правилами ст.ст.1050,1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Згідно з ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 509 ЦК України в силу зобов'язання одна особа (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої особи (кредитора) певну дію, як то: передати майно, виконати роботу, сплатити гроші тощо або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтею 1049 Цивільного кодексу передбачено, що «Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором». Згідно з ч. 2. ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до п. 6.1 Договору, його сторони за не виконання чи неналежне виконання зобов'язань за Договором несуть відповідальність згідно чинного законодавства України. У зв'язку із неналежним виконанням позичальником [PERSON] своїх зобов'язань по кредитному договору виникла заборгованість, яка станом на 16.12.2014 року у нього виникла заборгованість становить 8 606 грн. 09 коп., з яких: 4 609 грн. 76 коп. - тіло кредиту; 3 699 грн. 37 коп. - заборгованість по відсоткам; 296 грн. 96 коп. - пеня. Крім того, 05.02.2013 року між Позивачем, Відповідачем-1, [PERSON] було укладено договір поруки за № В-59/0001/13/31/99, відповідно до п. 1.1 якого Поручитель зобов'язалися солідарно з Відповідачем відповідати перед Позивачем за виконання зобов'язань Відповідачем за Договором. Відповідно до п. 2.1 Договору поруки Поручитель відповідають перед Позивачем в тому ж обсязі, що і Відповідач за повернення кредиту, сплату відсотків, можливих штрафних санкцій та відшкодування збитків. Згідно зі ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до п. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення позову та вважає, що з відповідачів на користь позивача в солідарному порядку підлягає стягненню заборгованість по кредитному договору у розмірі 8 606 грн. 09 коп. Крім того, згідно зі ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача судовий збір у розмірі 243,60 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved