Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-31 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом і вимоги обґрунтовує тим, що з 01 серпня 1994 року по 31 серпня 2018 року вона перебувала у трудових відносинах з ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання». 31 серпня 2018 року вона звільнилася за власним бажанням у зв`язку з невиконанням власником умов Колективного договору, ч.3 ст.38 КЗпП України. Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата усіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В день звільнення 31.08.2018 року належні їй при звільненні суми виплачені відповідачем не були. Всупереч вимогам ст.116 КЗпП України відповідач не повідомив її письмово про нараховані суми, належні при звільненні, ні перед звільненням, ні по теперішній час. Оскільки відповідачем не проведено розрахунку при звільненні в день її звільнення, тобто, порушено строки розрахунку при звільненні, передбачені ст.116 КЗпП України, відповідач повинен виплатити їй середній заробіток за весь час затримки, а саме, з наступного дня після звільнення по день фактичного розрахунку або по день ухвалення рішення про стягнення сум розрахунку при звільненні. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» на її користь грошові кошти, належні їй при звільненні та середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні за весь час затримки по день ухвалення рішення про стягнення сум розрахунку при звільненні. В судове засідання позивач та її представник не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, від представника позивача [PERSON] до суду надійшла заява, в якій він позовні вимоги підтримав повністю з зазначених в позові підстав, просив суд їх задовольнити, стягнути невиплачену заробітну плату в сумі 33264грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні 8076,24грн., справу розглянути за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не зявився, відзив на позов не надав. Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Ухвалами Ковпаківського районного суду м.Суми від 21.09.2018 року та 09.10.2018 року у Товариства витребовувалася довідка про суму нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та про суму середньоденної заробітної плати позивача, але за ухвалами суду відомості надані не були. Суд, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав: Судом встановлено, що позивач [PERSON] з 01 серпня 1994 року по 31 серпня 2018 року перебувала у трудових відносинах з Публічним акціонерним товариством «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання». 31 серпня 2018 року позивач звільнилася з роботи, за власним бажанням у зв'язку з невиконанням власником умов колективного договору, ч.3 ст.38 КЗпП України. Викладені обставини підтверджуються копією трудової книжки позивача [PERSON] (а.с.3). Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку (частина перша статті 117 КЗпП України). Судом встановлено, що в день звільнення позивача ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» не виплатило належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст.116 КЗпП України. Як вбачається з наданого позивачем розрахункового листа заборгованість по заробітній платі перед [PERSON] становить 33264грн. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по заробітній платі в розмірі 33264грн. (ця сума визначена з урахуванням утриманого податку на доходи фізичних осіб та військового збору). Відповідно до Наказу №75 від 21.03.2014 року у ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» з 26.05.2014 року встановлено всім працівникам робочу неділю з режимом роботи 3 робочі дні: понеділок, вівторок, середа. Середньоденна заробітна плата позивача становить 299грн.12коп. Період затримки розрахунку при звільненні позивача на дату ухвалення цього рішення, тобто з 01.09.2018 року по 01.11.2018 року становить 26 робочих днів: вересень 12, жовтень 14, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 7777грн.12коп. (299,12 х 26 = 7777,12). 01 листопада (четверг) не є робочим днем в Товаристві. З огляду на викладене, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити та стягнути з Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» на користь позивача заборгованість по заробітній платі у розмірі 33264грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 7777грн.12коп. (з суми середнього заробітку підлягають стягненню податки та обовязкові платежі). Відповідно до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 704грн.80коп.

Outcome: partial