Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду та просить розірвати шлюб зареєстрований з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню дочку. Мотивуючи тим, що відносини в сім'ї не склалися. В сім'ї було відсутнє взаєморозуміння, часто виникали сварки, скандали так як відповідач порушував подружню вірність. Тому в кінці липня цього року сторони припинили спільне проживання та на даний час проживають окремо. Вважає, що їхня сім'я розпалася та зберегти її неможливо. Позивач твердо має намір розірвати шлюб. Позивач просить відновити їй дошлюбне прізвище. Позивач надав заяву в якій просить справу розглянути без його участі, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, що відповідно до ст. 174 ЦПК України є підставою для задоволення позову. Суд, проаналізувавши наявні докази, приходить до висновку, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого виконавчим комітетом Зарічанської сільської ради Овруцького району Житомирській області 17 травня 2013 року, серії [NUMBER] (а.с3) між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] було укладено шлюб 17.05.2013 року, актовий запис № 2. Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Стаття 112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із наданої заяви вбачається, що сторони не підтримують подружніх стосунків. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд вважає, що на даний час спільне проживання сторін стало не можливим і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тобто фактично шлюб не існує, а тому його слід розірвати, що не позбавляє сторін права повторно зареєструвати шлюб після усунення обставин, що були підставою для його розірвання. Що стосується вимоги позивача про відновлення їй дошлюбного прізвища, то дана вимога не підлягає задоволенню, оскільки зміна шлюбного прізвища на дошлюбне або залишення на шлюбному прізвищі залежить виключно від волевиявлення особи, яка змінила своє дошлюбне прізвище на шлюбне, державна реєстрація зміни прізвища проводиться за заявою про зміну прізища фізичної особи, яка досягла віку, встановленого законом, відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем її проживання. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд вважає за необхідне роз'яснити, що згідно абз. 2 ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Позивачем сплачено судовий збір у сумі 243,60 грн.. У відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: partial