Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення боргу за розпискою посилаючись на те, що передала у позику грошові кошти 28 січня 2016 року до 28 січня 2017 року у розмірі 20000 дол. США та 150000 грн. від повернення яких відповідач відмовляється. Тому вимушена звернутися до суду про стягнення боргу та стягнення 20000 грн. моральної шкоди. Ухвалою суду від 31 січня 2020 року справу призначено у підготовче засідання у загальному провадженні. 27.05.2020 року підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду. У судове засідання позивач не з`явилася проте, подала до суду заяву у якій підтримує позовні вимоги, просить справу розглядати без її участі. Відповідач у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про час та місце судового розгляду справи були повідомлений в установленому законом порядку. Суд вважає за можливе справу по суті розглянути за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, постановивши заочне рішення. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження та позов підлягає до часткового задоволення. Судом встановлено, що між сторонами 28 січня 2016 року укладено договір позики у розмірі 20000 дол. США та 150000 грн. із строком повернення коштів 28 січня 2017 року. Зобов`язання відповідач до даного часу не виконав. Відповідно до вимог ч.1 ст.12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Крім цього, згідно ч.2 ст.14 ЦК України особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Суд вважає, що волевиявлення відповідача підтверджується власноруч написаною розпискою. Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В ч.1 ст.626 ЦК України зазначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Вимогами ст.625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В ч.1 ст.626 ЦК України зазначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). З врахуванням наведених вище аргументів суд рахує, що відповідачем не представлено доказів, що спростовують вимогу позивача про стягнення коштів за договором позики. Зважаючи на викладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими та такими, що знайшли підтвердження у судовому засіданні тому сума заборгованості за договором\~позики у\~розмірі 20000\~дол.\~США,\~ 150000\~грн.\~ та\~1200\~дол.США\~та 9000\~грн.\~2%\~річних за\~порушення зобов`язання,\~ підлягають до стягнення. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 95 ЦПК України встановлено, що письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Відповідно до\~положень ст.\~23\~ЦК України\~особа має\~право на\~відшкодування моральноїшкоди,\~завданої внаслідок порушення її права. Як встановлено ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Позивачем на думку суду, не доведено завдану їй моральну шкоду, протиправність дій відповідача, причинний зв?язок між ними. Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати підлягають задоволенню пропорційно до задоволених позовних вимог та підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 7544,24 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial