Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до Слободо-Підлісівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно. Вказала, що 07 квітня 2000 року у селі Слобода-Підлісівська Ямпільського району Вінницької області померла її мати [PERSON]. Після одруження вона змінила своє прізвище «Куран» на прізвище чоловіка «Кожухар». Після смерті матері [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді земельної частки (паю) у розмірі 1,73 в умовних кадастрових гектарах, що розташована на території Слободо-Підлісівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області. Сертифікат на право на земельну частку (пай), який був за життя виданий її матері було втрачено. Після смерті матері вона фактично вступила у володіння та користування спадковим майном. Вона не має можливості оформити спадщину нотаріально у звязку із втратою правовстановлюючого документу на спадкове майно. У звязку з даними обставинами позивач вимушена звернутися в суд з даним позовом і просити суд постановити рішення, яким встановити факт прийняття нею спадщини після смерті матері [PERSON], а також визнати за нею право власності у порядку спадкування за законом на спадкове майно після смерті матері. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала суду заяву вхід. № 2056 від 31 березня 2017 року в якій просить розгляд справи провести у її відсутність. Заявлені позовні вимоги підтримала та просить їх задовільнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Ямпільського району Вінницької області у судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву за вхід.№1609 від 14.03.2017 року з клопотанням справу розглянути у відсутність представника сільської ради. Проти позову не заперечують. Судом встановлені такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Із досліджених судом письмових доказів, що є у справі судом встановлено, що [PERSON] є донькою [PERSON] та [PERSON] ( копія свідоцтва про народження серії V-УР №0105792 виданого 02 листопада 1964 року). 04 травня 1985 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], остання змінила своє дівоче прізвище «Куран» на прізвище чоловіка «Кожухар» (копія свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІ-АМ №281624 виданого 04 травня 1985 року). Із свідоцтва про смерть серії І-АМ №181844 виданого повторно 02 серпня 2002 року судом встановлено, що [PERSON] померла 07 квітня 2000 року у селі Слобода-Підлісівська Ямпільського району Вінницької області. Із місцевої газети «Ямпільські вісті» встановлено, що було здійснено оголошення про втрату правовстановлюючого документу на спадкове майно виданого на імя [PERSON] з села Слобода-Підлісівська, Ямпільського району, Вінницької області. Оцінюючи усі докази, що є у справі в їх сукупності, суд вважає встановленим той факт, що дійсно [PERSON] фактично прийняла спадщину після смерті своєї матері [PERSON], яка померла 07 квітня 2000 року. Встановлення цього факту має для [PERSON] юридичне значення, оскільки їй необхідно привести у відповідність документи для переоформлення спадщини, яка відкрилася після смерті її матері [PERSON] Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику в справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сімєю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року. Відповідно до ст.530 ЦК УРСР (ред.1963 року), що діяв на момент відкриття спадщини [PERSON] є спадкоємцем першої черги спадкоємців за законом після смерті своєї матері [PERSON] і має право на успадкування майна померлої. Відповідно до п.1 ч.1 ст.549 ЦК УРСР (ред.1963 року), що діяв на момент відкриття спадщини, [PERSON] вважається спадкоємцем, що прийняв спадщину після смерті своєї матері [PERSON], так як фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, що підтверджується матеріалами справи. Враховуючи ту обставину, що ніхто, крім позивача [PERSON] із спадкоємців померлої [PERSON] не претендує на спадщину після її смерті, позивач не має можливості в позасудовому порядку реалізувати свої права на спадщину після смерті матері, так як відсутні оригінали документів, які посвідчують право власності на спадкове майно, належне померлій [PERSON], суд вважає встановленими обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог. Виходячи із наведеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог і має підстави для задоволення позову в повному об'ємі.

Outcome: approved