overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-29 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до [PERSON] , яким просить розірвати шлюб між сторонами. Ухвалою судді Токмацького районного суд Запорізької області від 20.05.2019 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі, справа розглядається за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 26.07.2019 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала. Відповідач на розгляд справи в судові засідання 03.07.2019 року, 02.08.2019 року, 19.08.2019 року, 30.09.2019 року не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином,згідно ст.128 ЦПК України, вважається повідомленим належним чином, відзив на позов не надав, клопотань про перенесення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутності не надходило. Суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України якщо учасник справи був належним чином повідомлений про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи без поважних причин або без повідомлення причин неявки. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, судом у відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд дослідивши письмові докази, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до положень ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 18.01.1975 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 18.01.1975 року виданим Зеленівським сільським ЗАЦС Приморського району, Запорізької області, актовий запис №2. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Подружнє життя між сторонами не склалось у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння, що суперечить інтересам подружжя. Шлюбні відносини сторони відновлювати намірів не мають, спір про поділ спільного майна подружжя відсутній. За таких обставин, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе та суперечать інтересам сторін, тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачем по сплаті судового збору у розмірі 768,40 грн. підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-02 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до [PERSON] , яким просить розірвати шлюб між сторонами. Ухвалою судді Токмацького районного суд Запорізької області від 22.11.2019 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі, справа розглядається за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 14.01.2020 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала. Відповідач на\~розгляд справи\~в судові\~засідання 11.12.2019\~року,\~14.01.2020\~року,\~17.02.2020\~року та\~03.03.2020\~року не\~з`явився,\~про час\~та місце\~розгляду справи\~повідомлений належним\~чином,згідно ст.128 ЦПК України, вважається повідомленим належним чином, відзив на позов не надав, клопотань про перенесення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутності не надходило. Суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України якщо учасник справи був належним чином повідомлений про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи без поважних причин або без повідомлення причин неявки. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, судом у відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. \~ \~ \~ \~Суд дослідивши письмові докази, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ч.1\~ст.110 Сімейного кодексу України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до положень\~ст. 112 СК України\~суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 29.05.1985 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 26.03.1986 року виданим Консульським відділом Посольства СРСР в Афганістані, актовий запис №69. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. \~ \~ \~ \~Подружнє життя між сторонами не склалось у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння, що суперечить інтересам подружжя. Шлюбні відносини сторони відновлювати намірів не мають, спір про поділ спільного майна подружжя відсутній. За таких обставин, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе та суперечать інтересам сторін, тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачем по сплаті судового збору у розмірі 768,40 грн. підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до Бердянського міськрайонного суду Запорізької області у якому просять визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS]. Позивач вимушена звернутися в суд, оскільки відповідач близько 10 років не мешкає та не користується житловим приміщенням, оскільки виїхав на постійне місце проживання до Російської Федерації. Від представника позивача на адресу суду 07 жовтня 2014 року надійшла заява про підтримання позовних вимог у повному обсязі та вирішення справи без участі позивач та представника. Відповідач у судове засідання не з'явився, у матеріалах справи міститься заява представника відповідача, що надійшла на адресу суду 06 жовтня 2014 року про визнання позовних вимог у повному обсязі та розгляду справи за наявних у матеріалах справи доказах без відповідача. Суд,приймаючи до уваги заяви сторін, вивчивши матеріали справи прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивачу [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 06 травня 2014 року належить квартира [ADDRESS] ( а.с. 6). Згідно з ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на свій розсуд. В ст. 391 ЦК України вказано, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні їм права користування та розпорядження своїм майном. Близько 10 років відповідач [PERSON] виїхав на постійне місце проживання до РФ і з того часу не проживає у квартирі [ADDRESS]. Таким чином, відповідач більше ніж півроку не мешкає у зазначеній квартирі, що є підставою для визначення його таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Згідно ст. 71 Житлового Кодексу України при тимчасовій відсутності наймача, або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 Житлового Кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться у судовому порядку. У ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», вказано, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Приймаючи до уваги наведене, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-24 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернулася \~ \~ \~ \~з позовом до відповіда про стягнення аліментів на малолітніх дітей. Свої позовні вимоги обгрунтувала тим, що рішенням Тисменицького районного суду від 31.01.2018 року шлюб між нею та відповідачем розірвано. Від даного шлюбу народилося двоє дітей, дочка [PERSON] [INFO] та син [PERSON] [INFO], які на даний час є малолітніми та проживають разом з нею. [PERSON] припинив надавати матеріальну допомогу на сім»ю не цікавиться вихованням дітей, діти повністю знаходяться на її утриманні. Просила стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей по 4000 грн. на кожну дитину. \~ \~ \~ \~У судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав, зазначених у позовній заяві та просив його задовільнити. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не з»явився. У письмових поясненнях, які надійшли на адресу суду, відповідач зазначив, що заявлений позов не визнає, оскільки вважає доводи позивача такими, що не відповідають фактичним обставинам справи. Він постійно бере участь у вихованні дітей, забирає їх зі школи. Щомісяця купляє дочці та сину одяг, продукти харчування та ліки. Крім того, він перераховує позивачу кошти на її картковий рахунок на потреби сім»ї та здійснює грошові перекази на утримання їхніх малолітніх дітей. Вважає, що підстав для стягнення з нього аліментів немає, так як виконує покладені на нього обов»язки по утриманню дітей, як це передбачено Сімейним Кодексом. \~ \~ \~ \~02.04.2018 року судом постановлено ухвалу про відкриття провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання. \~ \~ \~ \~27.07.2018 року судом постановлено ухвалу про призначення справи до судового розгляду. \~ \~ \~ \~Суд, заслухавши вступне слово представника позивача, дослідивши подані відповідачем письмові пояснення та докази до нього, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких\~ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та спору по суті приходить до висновку, що позов слід задоволити частково з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Тисменицького районного суду від 31.01.2018 року шлюб розірвано (а.с.12,13). Під час шлюбу народилося двоє дітей, дочка [PERSON] [INFO] та син [PERSON] [INFO], які на даний час є малолітніми. \~ \~ \~ \~Згідно довідки Загвіздянської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області № 518 від 10.05.2018 року, малолітні діти проживають разом з матір»ю. Дослідивши в судовому засіданні надані відповідачем до письмових пояснень копії чеків та поштового переказу, суд приходить до висновку, що відповідач належної матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Таким чином, оскільки відповідач в добровільному порядку від матеріального забезпечення своїх неповнолітніх дітей ухиляється, то суд вважає, що з нього слід стягувати в користь позивача аліменти на утримання дітей в судовому порядку в розмірі по 1000 грн на кожну дитину. На підставі наведеного, відповідно до ст. 180-183 СК України, ст. 263-265 ЦПК України, - \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-17 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до відповідача, визнання особи такою, що втратила право користування житловим будинком по [ADDRESS] . Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що даний житловий будинок належить їй. Відповідач за даним позовом її колишній зять, він зареєстрована в даному житловому будинку, однак з 2013 року не проживає. Позивач вважає, що оскільки відповідач шість років не проживає в даному будинку, просить суд визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням. В судовому засіданні позивач не з`явилася. Відповідач будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи по суті в судовому засіданні не з`явився і не повідомив суд про причину своєї неявки. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. По справі є в наявності достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Суд оцінивши докази по справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до відповідача в якому вказує , що [INFO] року помер її дядько - [PERSON]. Згідно заповіту від 25 січня 1999 року її дядько - [PERSON] заповідав позивачу все майно, яке знаходилось у його власності. Після його смерті відкрилась спадщина на належну йому земельну ділянку площею 0,2499 га, яка розташована за адресою : [ADDRESS] , яка належала спадкодавцю по праву приватної власності. Державна нотаріальна контора відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину у за*язку з відсутністю у правовстановлюючому документі на землю відповідної відмітки відділу земельних ресурсів , що її померлий дядько оформив землю на себе. Просить , визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,2499 га, яка розташована за адресою : [ADDRESS], в порядку спадкування за заповітом , після смерті її дядька [PERSON], який помер [INFO] В судовому засіданні позивач наполягала на задоволенні позовних вимог та просила їх задовольнити. До судового засідання від відповідача надійшла заява про розгляд справи у відсутність їх представника , проти позовних вимог позивача не заперечують . Дослідивши докази по справі, вислухавши пояснення позивача суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 03 жовтня 2006 року [PERSON] продав , а [PERSON] купив земельну ділянку , площею 0, 2499 га, яка знаходиться в [ADDRESS] , що підтверджується витягом № 2967172 від 03 жовтня 2006 року з Державного реєстру правочинів та витягом № 2967158 від 03 жовтня 2006 року про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів. 25 січня 1999 року [PERSON] зробив розпорядження, про те що, житловий будинок надвірними спорудами та прибудовами, присадибну ділянку, яка знаходиться у с. Оріхово - Василівка, земельна частка ( пай) , розміром 5,43 умовних кадастрових гектарів, сертифікат сер. ДН № 001247, усе його майно де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось і все те, що йому належало на день його смерті, заповідає [PERSON], яка мешкає у м. Артемівську. Згідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER], [PERSON], помер [INFO] Відповідно до листа Другої артемівської державної нотаріальної контори від 29 травня 2014 року № 104201-16 , в провадженні державної нотаріальної контори знаходиться спадкова справа після смерті [PERSON] який помер [INFO] року , спадкоємцем якого є [PERSON], але свідоцтво про право на спадщину не видавалося, що підтверджується заявою [PERSON] від 20 березня 2014 року № 266 та інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру № 37503519 від 29 травня 2014 року. Виходячи із викладеного, суд вважає, що вимоги позивача про визнання за нею право власності у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], який помер [INFO] року на земельну ділянку площею 0,2499 га, яка розташована в [ADDRESS] , грунтуються на законі і підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-08 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до відповідача, в якому просила про стягнення аліментів на її користь на утримання дитини - [PERSON] у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 22.10.2019 р. і до повноліття доньки. Позивач до судового засідання не прибула, надала суду заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутності, вимоги позову підтримала в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та дату судового засідання повідомлений належним чином, відзив на позов не надав, причини неявки суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом досліджено свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER] згідно якого шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 15 квітня 2008 року. Після розірвання шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Судом досліджено свідоцтво про народження серії [NUMBER] виданого Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції від 29.01.2015 р., з якого вбачається, що [PERSON] народилась [INFO] , в графі мати вказано позивача [PERSON] , в графі батько - [PERSON] . Таким чином з свідоцтва вбачається, що батьком [PERSON] записаний [PERSON] , тобто інша особа, а ніж відповідач. З огляду на викладене вбачається, що відповідач не є батьком малолітньої [PERSON] , а тому обов`язку щодо утримання останньої у нього відповідно немає. Доказів, як б спростовували наведені обставини та підтверджували батьківство відповідача щодо вказаної дитини, позивачем не надано. За такого суд приходить до висновку, що позивач в супереч вимогам ст. 12, 81 ЦПК України, не довів належними достатніми та допустимим доказами обґрунтованість своїх позовних вимог. Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-15 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до відповідача, в якому просила про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову до повноліття дитини. Позивач просила про розгляд справи у її відсутності та позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач до судового засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для встановлення фактичних відносин сторін, суд, зі згоди позивача, відповідно до ст. 280 ЦПК України, вважає можливим постановити рішення при заочному розгляді справи. Судом встановлені наступні фактичні обставини. Сторони у справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04.10.2013 року, від якого мають сина - [PERSON] , [INFO] . Дитина знаходяться на утриманні у матері - [PERSON] . Відповідач матеріальної допомоги та утримання дитини не надає. Відповідно до ч. 10 ст. 7 Сімейного кодексу України кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини та ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, культурного, морального і соціального розвитку. Також, згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей, умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини: [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини його доходу відповідатиме інтересам дитини, платника аліментів та принципу справедливості. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-13 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до відповідача, в якому просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 01.01.2020 до повноліття дитини. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 23.03.2020 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутності та позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач надав заяву про розгляд справи у його відсутності та позовні вимоги визнав у повному обсязі. Обставини справи, встановлені судом. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20.06.2015 року, від якого мають доньку [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає з матір`ю та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги та утримання дитини не надає. Відповідно до ч. 10 ст. 7 Сімейного кодексу України кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини та ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, культурного, морального і соціального розвитку. Також, згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей, умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини: [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини його доходу відповідатиме інтересам дитини, платника аліментів та принципу справедливості. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 840,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved