Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів мотивуючи тим, що перебувала у шлюбі з відповідачем з 11.11.2006 року по 10.12.2008 року, від спільного проживання мають доньку [PERSON] [INFO], яка знаходиться на утриманні позивача, відповідач не бажає сплачувати аліменти в добровільному порядку, а тому позивач просила суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання малолітньої доньки в розмірі 1/4 частини заробітку /доходу/ відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. До початку розгляду справи по суті позивачем подано нову позовну заяву про зміну розміру аліментів, тобто, фактично подано заяву про зміну предмета позову, в якій позивач просить суд змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на її користь на утримання їхньої доньки [PERSON] з твердої грошової суми 500 грн. щомісячно на 1/4 частину заробітку /доходу/ відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, про час розгляду справи повідомлявся належним чином, надіслав до суду електронне повідомлення, в якому просить суд розглянути дану справу без його участі та вказує на визнання позову. Заслухавши пояснення позивача, оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Так, судом встановлено, що позивач та відповідач перебували з 11.11.2006 року в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 10.12.2008 року, що стверджується копіями свідоцтв про шлюб та про розірвання шлюбу, позивач відновила своє дошлюбне прізвище [PERSON]. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] [INFO], що слідує з копії свідоцтва про народження дитини. В судовому засіданні встановлено, що за рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області по справі № 2-5076/2008 від 01.10.2008 року з [PERSON] було стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] [INFO] в твердій грошовій сумі по 500 грн. щомісячно починаючи з 04.08.2008 року і до досягнення дитиною повноліття, що вбачається з копії виконавчого листа по даній справі, який видано стягувачу Білоцерківським міськрайонним судом Київської області 13.10.2008 року. Позивач просить суд змінити розмір аліментів на утримання їхньої з відповідачем доньки [PERSON] шляхом зміни способу їх стягнення з твердої грошової суми до 1/4 частини з усіх видів доходів відповідача щомісячно. За ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. Як передбачено п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст.192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Отже, за змістом даної норми зміна розміру аліментів можлива у випадку зміни матеріального стану одержувача аліментів, в результаті якого у нього погіршився матеріальний стан, наприклад зменшився дохід чи у його розпорядженні залишається менша сума грошових коштів тощо. Або змінився сімейний стан, в результаті чого у нього з'явилися нові утриманці, або погіршився стан здоров'я, що потягло додаткові грошові витрати. Вказані обставини мають виникнути після ухвалення судового рішення про стягнення аліментів. В постанові від 05.02.2014 року № 143цс13, яка є обовязковою для всіх судів України за приписами ст.360-7 ЦПК України, [PERSON] Судом України висловлену правову позицію про те, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). [PERSON] Суд України також вказав на те, що при розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обовязку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). При вирішенні спору суд виходить з наступного. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття. Сімя, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обовязком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст. 184 СК України). В судовому засіданні встановлено, що дочці сторін по справі [PERSON] в 2010 році в Київській міській дитячій лікарні № 1 встановлено діагноз: міхурово-сечовідний рефлюкс справа, хронічний пієлонефрит з частими загостреннями, гіпоплазія правої нирки, шлуночкова екстрасистолія; дитина кожного року проходить обстеження в звязку з даним захворюванням, їй рекомендовано Інститутом урології України постійне комплексне лікування з одночасним прийомом препаратів і процедур. Наведене стверджується наданими позивачкою медичними документами. Згідно довідки про доходи позивачки, вона працює в ФОП [PERSON] з 01.04.2015 року, отримує мінімальну заробітну плату. Отже, матеріальний стан позивачки дійсно погіршився, оскільки в зв»язку з хворобою доньки вона змушена нести постійно витрати на її лікування, крім того, дитині рекомендована спеціальна дієта. Ці обставини виникли після стягнення аліментів на дитину. Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» установлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень. Згідно ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Тобто, навіть мінімальний розмір аліментів з врахуванням розміру прожиткового мінімуму, буде становити суму більше як 500 грн. щомісячно, а з мінімальної заробітної плати 3200 грн. - 1/4 частина становить 800 грн. Відповідач, отримавши копію позовної заяви з копіями документів, заперечень на позов не надав, доказів на спростування зазначених вище обставин ним також не було надано, тоді як за ст.ст.10,60 ЦПК України кожна сторона повинна обґрунтувати свої вимоги та заперечення. З врахуванням всього наведеного суд вважає за можливе змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивачки на утримання їхньої доньки, змінивши спосіб їх стягнення з твердої грошової суми на 1/4 частину заробітку /доходу/ відповідача.

Outcome: approved