Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-17 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, зняття з реєстрації за місцем проживання, покликаючись на те, що 08 липня 2013 року вона стала власником квартири №34 на вул. Ряшівській, 9 у м. Львові відповідно до договору купівлі-продажу, згідно умов якого [PERSON] та члени його сімї повинні були виписатися з вказаної квартири до 31 грудня 2013 року. Однак відповідач досі не виписався. З моменту продажу квартири відповідач ні разу не зявлявся, не перебував, не проживає у квартирі. Просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою №34 на вул. Ряшівській, 9 у м. Львові та зняти його з реєстрації місця проживання з квартири №34 на вул. Ряшівській, 9 у м. Львові. В судове засідання представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує, а тому згідно ст.169 ЦПК України, суд вважає, що справу можна слухати у його відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обовязки та взаємовідносини сторін. Відповідач у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належно був повідомлений про час та місце слухання справи, наслідки неявки, а тому згідно ст.169 ЦПК України, суд вважає, що справу можна слухати у його відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обовязки та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково. Судом встановлено, що згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №5860273 від 08 липня 2013 року квартира №34 на вул. Ряшівській, 9 у м. Львові належить на праві приватної власності позивачу [PERSON] /а.с. 7/ Відповідно до ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Як встановлено в судовому засіданні в квартирі №34 на вул. Ряшівській, 9 у м. Львові прописаний також і відповідач [PERSON], який без поважних на те причин, не проживає у спірному будинку з 08 липня 2013 року, за квартиру та комунальні послуги не оплачує. /а.с. 11/ Отже, як безспірно встановлено в судовому засіданні, відповідач [PERSON] в квартирі №34 на вул. Ряшівській, 9 у м. Львові не проживає з 08 липня 2013 року, за квартиру та комунальні послуги не оплачує, догляд за квартирою не здійснює, а тому відповідача [PERSON] слід визнати таким, що втратив право на користування житловим приміщенням квартирою №34 на вул. Ряшівській, 9 у м. Львові. Крім того, у задоволенні позовної вимоги щодо зняття відповідача [PERSON] з реєстрації за адресою: м. Львів, вул. Ряшівська, 9/34 у м. Львові слід відмовити, оскільки зі змісту ст. 3 ЦПК України випливає, що кожна особа має право звернутися до суду лише за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів та потреба в такому захисті виникає тоді, коли зазначені права порушені, невизнаються чи оспорюються іншими особами, натомість позивачем чи її представником не надано суду жодних належних та допустимих доказів того, що вона зверталася до органів реєстрації місця проживання з проханням зняти відповідача [PERSON] з реєстрації у кв. №34 на вул. Ряшівській, 9 у м. Львові та їй було, у будь-якій формі, у цьому відмовлено. Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи, які не викликають сумніву у їх обєктивності. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє часткове ствердження в судовому засіданні, а тому підлягають до часткового задоволення. Судовий збір у справі підлягає стягненню з відповідача [PERSON]

Outcome: partial