Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом і просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 800,0 гривень щомісяця, на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], починаючи з дня подання позовної заяви та до повноліття дитини, але не менше 30% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також аліменти на користь позивача у розмірі 800,0 грн. щомісяця, починаючи з дня подання позовної заяви та до досягнення донькою Ріанною трирічного віку починаючи з 01.08.2016 року по [INFO] року. Позивач у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився, про причини неявки в суд не повідомив, належним чином сповіщений про час та місце розгляду справи, тому суд вважає за можливе, у відповідності до ст. 224 ЦПК України, розглянути позов за його відсутністю та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами 17.03.2015 року у відділі державної РАГС у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управляння юстиції був зареєстрований шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №-415, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], про що свідчить Свідоцтво про народження виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції від 11.07.2015 року, Серії [NUMBER]. Дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. У силу статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до роз'яснень, що надані у п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч.3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Згідно ч.2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч.4 цієї ж статті, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Ч.6 цієї статті передбачає, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача про стягнення на її користь з відповідача на її утримання аліменти до досягнення дитиною трьох років. Таким чином, суд, враховуючи матеріальне становище сторін, вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання доньки до досягнення дитиною повноліття у твердій грошовій сумі у розмірі 800, 00 гривень на місяць, а також аліменти на утримання позивача до досягнення дитиною трьох років. Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved