Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що 01.06.2007 р. взяла шлюб із відповідачем за цим позовом, та подружжя має дітей - сина [PERSON], 2007 р.н. та доньку [PERSON], 2011 р.н. Як зазначається позивачем при зверненні до суду спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя та обов'язки з приводу ведення домашнього господарства та виховання дітей, та через зраду чоловіка, в існуванні якої позивач із часом переконалася. Посилаючись у позові на те, що, не зважаючи на пробачення, відповідач продовжував підтримувати стосунки з іншою жінкою, зазначене призвело до фактичного припинення відносин між подружжям, тому, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, у позові й заявлено відповідну вимогу про розірвання шлюбу. У судовому засіданні позивач вимоги позову підтримала повністю, надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, пояснив, що їй відомо, що у відповідача є інша жінка, з якою він тривалий час підтримує фактичні шлюбні стосунки, надає їй матеріальну допомогу та яка чекає дитину від відповідача, просила суд повністю задовольнити поданий позов. Разом з тим, позивач пояснила, що рішення про розірвання шлюбу з її боку є добре виваженим, на даний час вона не має нічого спільного із відповідачем та не бажає з ним проживати, відповідач обманював та побивав дружину. Відповідач позов не визнав, пояснив, що викладене позивачем не відповідає дійсності. Заслухав пояснення сторін та дослідивши докази в межах заявлених вимог згін ст. 11 ЦПК України, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову повністю, виходячи з наступного. Як було встановлено судом, 01.06.2007 р. між сторонами у цій справі був зареєстрований шлюб, про що був зроблений відповідний актовий запис та видано свідоцтво; подружжя має дітей - сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO] За ст. 51 Конституції України шлюб грунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Згідно з ч. 1 ст. 110 ЦПК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя; згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Таким чином, суд, з'ясував фактичні взаємини подружжя, зокрема те, що подружжя відсторонилося один від одного, шлюбні відносини подружжя припинені та кожен з подружжя живе окремим життям та не цікавиться проблемами та інтересами іншого, не підтримує один одного, з'ясував дійсні причини позову про розірвання шлюбу (відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя та обов'язки з приводу ведення домашнього господарства та виховання дітей, та через зраду чоловіка, в існуванні якої позивач із часом переконалася), які у свою чергу вплинули на шлюбні стосунки, дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам цього подружжя, що має істотне значення. Зазначене вище вочевидь свідчить про відсутність обов'язкової ознаки шлюбу - вільної згоди та про формальність його існування, про те, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам обох подружжя, тому суд вважає за необхідне позов задовольнити повністю. Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до ст.ст. 88 та 215 ЦПК України.

Outcome: approved