Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою, в якій зазначила, що після смерті [INFO] її матері [PERSON] вона, прийнявши спадщину шляхом звернення у встановлений судом додатковий строк до нотаріальної контори з відповідною заявою, є єдиним спадкоємцем за заповітом житлового будинку та господарських споруд, що знаходяться на [ADDRESS]. Через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на будинок позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Просить визнати за нею право власності на спадкове будинковолодіння за вказаною адресою. У судове засідання сторони не з`явилися. Позивач у поданій письмовій заяві просила справу розглядати у її відсутності, наполягала на підтриманні позовних вимог. Відподачем подано заяву про розгляд справи у відсутності представника сільської ради та визнання позову. Позов підлягає до задоволення. Судом установлено, документально підтверджено, що [PERSON] 28 серпня 2001 року усе своє майно заповіла позивачу у справі. Згаданий заповіт посвідчено Заліською сільською радою Ратнівського району Волинської області і зареєстровано в реєстрі за №49. Згідно із інформаційною довідкою із Спадкового реєстру від 20 грудня 2013 року даний заповіт є чинним. Про те, що до складу спадщини після смерті [PERSON] входить житловий будинок [ADDRESS], свідчить довідка Заліської сільської ради Ратнівського району від 24 січня 2014 року №35 та витяг з погосподарської книги №2 за 2014 рік цієї ж сільської ради. Як вбачається із свідоцтва про смерть, [INFO] [PERSON] померла. З цієї дати згідно із ст.1220 ЦК України відкрилась спадщина на належне їй майно. У силу ст.1223 ЦК України позивач має право на спадкування як особа, визначена у заповіті. Рішенням Ратнівського районного суду від 02 грудня 2013 року [PERSON] визначено додатковий строк тривалістю в один місяць після вступу рішення в законну силу, що мало місце 13 грудня 2013 року. Позивач на виконання ст.1269 ЦК України прийняла спадщину шляхом звернення у визначений судом строк, а саме 20 грудня 2013 року, із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори, що стверджується витягом про реєстрацію того ж дня спадкової справи в спадковому реєстрі та відповідною заявою. Із заяви позивача до нотаріальної контори вбачається, що спадкоємців, які мали б право на обов`язкову частку в спадщині, та інших спадкоємців за зповітом немає.. Таким чином, [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] Проте отримати свідоцтво про право на спадщину, що складається із вказаного житлового будинковолодіння, позивач не має змоги через відсутність у спадкодавця передбачених чинним законодавством правовстановлюючих документів на це майно, про що свідчить рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно від 03 лютого 2014 року та повідомлення Волинського обласного бюро технічної інвентаризації. Відповідно до ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно із ст.328 ч.2 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З огляду на наведене, суд відповідно до ст.392 ЦК України визнає за [PERSON] право власності на будинок і господарські будівлі, що на [ADDRESS].

Outcome: approved