Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-14 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до суду про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання двох синів в розмірі по 1300 грн. на кожну дитину, мотивуючи тим, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 18.08.2004 року і у них народилося двоє синів: Ярослав, [INFO] та Кирило, [INFO]. 03.06.2016 року шлюб між ними був розірваний у судовому порядку. Після розірвання шлюбу діти знаходяться на її утриманні, вона самостійно, власними силами, намагається матеріально забезпечити, доглядати та виховувати дітей, а також виконувати всі обовязки, покладені на неї законом та необхідні для належного утримання їхніх дітей. Їй важко самостійно утримувати синів, оскільки відповідач, проживаючи окремо, не виконує свій обовязок щодо утримання дітей, добровільно коштів не надає, участі у вихованні дітей не приймає та не виконує своїх обовязків, як батько. За таких обставин, вона змушена звернутися до суду з відповідним позовом. Позивач в судове засідання не зявилася, однак від неї надійшла заява про проведення розгляду справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. Клопотань про розгляд справи за його відсутності, відкладення розгляду справи чи повідомлень про причини його неявки в судове засідання до суду не надходило. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У звязку із одночасною наявністю всіх умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд приходить до висновку про можливість та доцільність проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. З матеріалів справи вбачається, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 18.08.2004 року. Від шлюбу у сторін народилося двоє синів: Ярослав, [INFO] та Кирило, [INFO] (а.с.6,7). Згідно рішення Іваничівського районного суду Волинської області від 03.06.2016 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.5). Неповнолітніх дітей залишено проживати разом із матірю. Після розірвання шлюбу діти знаходяться на утриманні позивача, вона самостійно, намагається забезпечити належне матеріальне утримання дітей, догляд та виховання. Однак, їй важко самостійно утримувати дітей, оскільки відповідач, проживаючи окремо, не виконує свій обовязок щодо утримання дітей, добровільно коштів на їх утримання не надає, участі у вихованні не приймає та не виконує своїх обовязків, як батько. Статтею 180 Сімейного Кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Визначаючи розмір аліментів, згідно ч. 1 ст. 182 СК України, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, який працездатний, однак ніде не прцює і перебивається випадковими заробітками; відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Враховуючи, що утримувати неповнолітню дитину є обов'язком як батька, так і матері, прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років на день розгляду справи становить 1 492 грн., а на дитину віком від 6 до 18 років на день розгляду справи становить 1 860 грн., прожитковий мінімум на дітей відповідного віку до кінця поточного року зростатиме, то суд вважає, що з відповідача на користь позивача на утримання дітей необхідно щомісячно стягувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1 000 грн. на кожну дитину, тому позов підлягає до часткового задоволення. Згідно ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Так, як сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, то він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому, з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп.

Outcome: partial