Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-18 00:00:00

позивач звернулася до суду із вищезазначеним позовом, який мотивує тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина, що складається з житлового будинку з господарськими будовами та спорудами [ADDRESS] . [PERSON] ще за життя склав заповіт, яким вказаний будинок заповів їй, своїй дочці [PERSON] . Оскільки крім неї інших спадкоємців першої черги немає, вона фактом спільного проживання із спадкодавцем одноосібно прийняла спадщину, однак нотаріусом в оформленні такої їй було відмовлено за відсутності правовстановлюючого документа на будинок, тому просить позов задовольнити. У підготовче судове засідання [PERSON] не з`явилася, однак подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги задовольнити у повному обсязі та не вирішувати питання розподілу понесених нею судових витрат. Представник Перечинської міської ради Закарпатської області як відповідача в підготовче судове засідання також не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі та не заперечив щодо задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Перечинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) 07 березня 2020 року (а. с. 6-7, 8, 9, 10). Також встановлено, що згідно довідок виконавчого комітету Перечинської міської ради Закарпатської області [PERSON] , який помер [INFO] , являвся головою домогосподарства [ADDRESS] (до присвоєння нової поштової адреси - № 221 в с. Ворочево) Перечинського району Закарпатської області, де на момент смерті був зареєстрований та фактично проживав (а. с. 11, 13). Крім цього встановлено, що [PERSON] на випадок смерті все своє майно, що належатиме йому на день його смерті, в тому числі житловий будинок з усіма господарськими і побутовими будовами та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] , заповів своїй доньці [PERSON] , про що свідчить заповіт від 18 лютого 2003 року, посвідчений секретарем Ворочівської сільської ради Перечинського району Закарпатської області та зареєстрований в реєстрі за № 23 (а. с. 17, 34-35). Згідно довідки виконавчого комітету Перечинської міської ради Закарпатської області № 230 від 18 серпня 2020 року на момент та протягом шести місяців після смерті [PERSON] у будинку [ADDRESS] (до присвоєння нової поштової адреси - № 221 в с. Ворочево) Перечинського району Закарпатської області була зареєстрована та постійно проживала його донька [PERSON] , [INFO] (а. с. 12). Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 62369721 та повідомлення Перечинської міської ради Закарпатської області № 2988/07-02 від 17 вересня 2020 року спадкова справа стосовно спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] , не заводилася (а. с. 34, 40). Разом з цим, відповідно до повідомлення приватного нотаріуса Перечинського районного нотаріального округу за вих. № 48/01-16 від 08 вересня 2020 року позивачу [PERSON] було відмовлено у оформленні спадщини за спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] , оскільки документ, що посвідчує право власності на житловий будинок [ADDRESS] (до присвоєння нової поштової адреси - [ADDRESS] , відсутній (а. с. 15). Згідно повідомлення Перечинської міської ради № П-342/07-07 від 18 серпня 2020 року в інвентаризаційній справі на домоволодіння [ADDRESS] в архіві РКП «Бюро технічної інвентаризації» правовстановлюючі документи щодо державної реєстрації зазначеного житлового будинку відсутні (а. с. 14). Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 220669977 від 18 серпня 2020 року відомості про права власності, інші речові права, іпотеки та обтяження у вказаних реєстрах щодо житлового будинку [ADDRESS] (до присвоєння нової поштової адреси - № 221 в с. Ворочево) Перечинського району Закарпатської області відсутні (а. с. 16). Статтею 1297 ЦК встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Як роз`яснено в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно ч. 3 ст. 1296 цього Кодексу відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. У відповідності до ч. 2 ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається у порядку, визначеному законом. Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Отже, враховуючи те, що [PERSON] постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України не відмовилася від неї, а інших спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку та прийняли спадщину після смерті її батька [PERSON] , не встановлено (а. с. 12, 34, 40), тому позивач прийняла таку одноосібно. Оскільки у неї існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, тому суд, використовуючи винятковий спосіб їх захисту - визнання права власності на спадкове майно, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Крім цього, у судовому засіданні встановлено, що згідно квитанції № 0611030069 від 10 вересня 2020 року позивачем [PERSON] сплачено 2 212,21 грн. судового збору (а. с. 23). Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Як вбачається з поданої позивачем заяви, остання, з врахуванням принципу диспозитивності, просить не вирішувати питання розподілу понесених нею судових витрат, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що оскільки таке її волевиявлення не суперечить вимогам закону та не порушує права відповідача, тому може бути задоволене судом. На підставі наведеного та

Outcome: approved