Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом та зменшивши позовні вимоги просила стягнути з відповідача аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/6 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що 16.07.2010 року було зареєстровано шлюб з відповідачем. Від цього шлюби сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Зазначає, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків щодо утримання дитини та добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання сина, хоча офіційно працює в ТОВ «Українська агропромислова група» та щомісяця має стабільний дохід. Враховуючи вищенаведене, просила суд позов задовольнити. Позивача та представник позивача в судове засідання не з'явилися, про дату та час розгляду справи повідомлялися належним чином, подали до суду заяву в якій просили слухати справу у їх відсутності, позов з урахуванням уточнень підтримують в повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення в разі неявки відповідача, не заперечували. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Надіслав до суду свої письмові заперечення в яких зазначив, що дійсно працює в ТОВ «Українська агропромислова група» та має щомісячний стабільний заробіток в розмірі 1470,00 грн. Посилається, що має на утриманні непрацездатного батька, дружину та неповнолітнього сина від іншого шлюбу, а тому враховуючи дані обставини погоджується сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 385,80 грн. щомісяця. Згідно ст. 224 Цивільного Процесуального Кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність згоди позивача, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, відповідно до ст.ст. 181, 183, 184 СК України аліменти за рішенням суду присуджуються у частці від доходу матері, батька або при нерегулярному, мінливому доході, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, - у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 16.07.2010 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.3). Від даного шлюбу у них народився син - [PERSON], [INFO] (а.с.4-6). Також встановлено, що дитина проживає з позивачем та знаходяться на її утриманні. Позивач сама несе витрати по утриманню сина, а тому не має достатніх коштів для забезпечення першочергових витрат по задоволенню його потреб, а саме: матеріальних витрат на оздоровлення, відпочинок, витрат на забезпечення життєдіяльності, відвідування навчальних закладів. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач працює в ТОВ «Українська агропромислова група», отримує щомісячний стабільний заробіток, а тому має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Договори про припинення права на аліменти у зв'язку з передачею права власності на нерухоме майно та/ або про сплату аліментів між сторонами не укладалися. Відповідно до закону батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Так згідно з ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Матеріальне становище сторін суд визначає, виходячи з вартості приналежного їм майна, рівня доходів, а також величини витрат, які вони здійснюють на утримання себе й членів своєї сім'ї. Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання. Враховуючи те, що відповідач як батько зобов'язаний утримувати дитину до досягнення ним повноліття і створювати необхідні передумови для його розвитку і забезпечення організації життя нарівні з позивачем, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30.03.2015 року і до досягнення дитиною повноліття. При визначенні вказано вище розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище відповідача та вважає, що такий розмір аліментів останній може надавати на утримання дитини. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved