Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

Позивач ЗКПМЕ «Запоріжелектротранс» звернулось до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив наступне. 05 грудня 2014 року о 08 годині 15 хвилин [PERSON], по пр. Леніна в м. Запоріжжі, керуючи пасажирським автобусом «Меrcedes», державний номер [NUMBER], при зміні напрямку руху не впорався з керуванням, виїхав на зустрічну смугу та скоїв зіткнення з автомобілем «Mazda» державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] Внаслідок ДТП водій автомобіля «Mazda» [PERSON] та пасажири автобуса «Меrcedes» [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] отримали тілесні ушкодження, також пошкодженні і автомобілі. Відповідно до постанови Комунарського районного суху м. Запоріжжя по справі № 333/364/15-п від 26.01.2015 [PERSON] визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності. Внаслідок протиправних дій відповідача, було затримано рух тролейбусів на маршрутах № 3, 8, 14 з 08 години 15 хвилин до 10 години 02 хвилин, що підтверджується актом від 05.12.2014 року про затримку руху тролейбусів. За цей час підприємство «Запоріжелектротранс» не перевезло пасажирів, тобто не отримало запланований прибуток. Відповідно до розрахунку збитків під час затримки руху на маршрутах № 3, 8, 14 від 05.12.2014 року, зроблене згідно методичних рекомендацій щодо визначення втрат підприємств міського електричного транспорту у випадках тимчасового закриття або перешкоджанні рухові трамваїв чи тролейбусів, затверджених наказом Міністерства з житлово-комунального господарства України від 31 грудня 2010 року № 490, розмір шкоди спричиненої внаслідок затримки в русі транспорту становить 1046,92 грн., з яких 546,77 грн. заробітна плата водіям та кондукторам тролейбусів, 476,15 грн. неодержаний прибуток, 24,00 грн. витрати, що пов'язані з виїздом служби безпеки дорожнього руху на місце дорожньо-транспортної пригоди та оформлення відповідних матеріалів. 12 березня 2015 року [PERSON] було направлено претензію з проханням добровільно відшкодувати суму матеріальної шкоди у розмірі 1046,92 грн., завданої підприємству «Запоріжелектротранс», однак жодної відповіді від відповідача підприємство «Запоріжелектротранс» не отримало. На підставі викладеного просять суд стягнути з [PERSON] на їх користь матеріальну шкоду у розмірі 1046,92 грн. та судові витрати. Представник ЗКПМЕ «Запоріжелектротранс» в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у відсутність представника позивача, просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] повідомлений судом про дату, час та місце розгляду справи належним чином, у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Згідно зі ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 57, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Постановою Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 26.01.2015 року [PERSON] визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме 05 грудня 2014 року о 08 годині 15 хвилин [PERSON], по пр. Леніна в м. Запоріжжі, керуючи пасажирським автобусом «Меrcedes», державний номер [NUMBER], при зміні напрямку руху не впорався з керуванням, виїхав на зустрічну смугу та скоїв зіткнення з автомобілем «Mazda» державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] та призначено йому покарання у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом строком на один рік. Внаслідок ДТП водій автомобіля «Mazda» [PERSON] та пасажири автобуса «Меrcedes» [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] отримали тілесні ушкодження, також пошкодженні і автомобілі. Внаслідок протиправних дій [PERSON], було затримано рух тролейбусів на маршрутах № 3, 8, 14 з 08 години 15 хвилин до 10 години 02 хвилин, що підтверджується актом від 05.12.2014 року про затримку руху тролейбусів, що підтверджується актом № 68 та довідкою про простій рухомого складу тролейбуса. Згідно з п. 1.5 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху та інші особи не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Відповідно до розрахунку збитків під час затримки руху на маршрутах № 3, 8, 14 від 05.12.2014 року, зроблене згідно методичних рекомендацій щодо визначення втрат підприємств міського електричного транспорту у випадках тимчасового закриття або перешкоджанні рухові трамваїв чи тролейбусів, затверджених наказом Міністерства з житлово-комунального господарства України від 31 грудня 2010 року № 490, розмір шкоди спричиненої внаслідок затримки в русі транспорту становить 1046,92 грн., з яких 546,77 грн. заробітна плата водіям та кондукторам тролейбусів, 476,15 грн. неодержаний прибуток, 24,00 грн. витрати, що пов'язані з виїздом служби безпеки дорожнього руху на місце дорожньо-транспортної пригоди та оформлення відповідних матеріалів. Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитки у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 2 ст. 13 Закону України «Про міський електричний транспорт» перевізник має право вимагати відшкодування втрат за тимчасове закриття або перешкоджання рухові. Відповідно до ст. 113 КЗпП України, час простою не з вини працівника оплачується за розрахунок не нижче від двох третин тарифної ставки встановленого працівникові розряду (окладу). За час простою, коли виникла виробнича ситуація, небезпечна для життя чи здоров'я працівників або для людей, які його оточують, і навколишнього природного середовища його вини, за ним зберігається середній заробіток. Тобто підприємство понесло додаткові витрати, пов'язані з простоєм у зв'язку з ДТП, яких не повинно було понести. Аналізуючи зазначені норми матеріального права, надані стороною позивача докази, суд вважає, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, так як судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved