Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

\~Позивач звернулася до Чугуївського міського суду Харківської області з позовом до відповідача, в якому просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини всіх видів доходу щомісяця, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. В обґрунтування свого позову [PERSON] зазначала що є піклувальником неповнолітньої [PERSON] оскільки, згідно рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 18.03.2014 р. мати неповнолітньої і відповідач по справі [PERSON] була позбавлена батьківських прав відносно останньої. Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, однак ухиляються від свого обовязку в звязку з чим позивач в інтересах неповнолітньої [PERSON] вимушена звернутись до суду для примусового стягнення з відповідачки аліментів на утримання дитини. Позивач в судовому засіданні уточнила позовні вимоги в частині розміру стягнення аліментів та просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON] в розмірі ? частини від всіх видів доходу щомісяця. Відповідач, які була у встановленому законом порядку повідомлена про час і місце судового засідання до зали суду не зявилася, заяв, клопотань та заперечень на позов не надала. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, в якій він позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити (а.с. 19). Суд відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутність не зявившихся осіб за наявними доказами справи. Суд, вислухавши позивача, дослідивши докази у справі, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. Відповідач [PERSON] є матірю неповнолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ВЛ № 065152, виданим повторно 21.02.2007 року відділом РАЦС по Чугуївському району Чугуївського МРУЮ Харківської області (а.с.5). Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 18.03.2014 року [PERSON] була позбавленні батьківських прав стосовно неповнолітньої доньки [PERSON] (а.с. 6, 7). Відповідно до розпорядження Чугуївської районної державної адміністрації Харківської області від 03.08.2017 р. № 259 - позивача по справі [PERSON] призначено піклувальником над неповнолітньою [PERSON], [INFO], та її майном, та дитину передано на виховання та спільне проживання до сімї піклувальника (а.с. 9). Відповідно до вимог ст.ст.: 180 СК України - батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; 181 ч. 3 СК України - кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі; 191 СК України - аліменти на дитину за рішенням суду присуджуються з дня предявлення позову. При цьому, відповідно до абзацу 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 р., вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН «Про права дитини», в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 27 цієї ж Конвенції, батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В ст. 51 Конституції України закріплений обовязок батьків утримувати дітей до їх повноліття. У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Згідно вимог ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обовязку щодо утримання дитини. Дитина проживає разом з піклувальником та знаходиться на її утриманні, відповідач не є пенсіонером чи інвалідом, відомостей щодо перебування інших осіб на її утриманні суду не надано. Отже, виходячи з встановлених дійсних обставин справи, враховуючи матеріальне становище платників аліментів, матеріальне становище позивача і дитини, та з урахуванням ч. 2 ст. 182 СК України, згідно якої мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд приходить до висновку про можливість стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів їх доходів щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня звернення з позовом до суду. \~\~\~\~ Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідачів в дохід держави підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору. \~\~\~\~

Outcome: approved