Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, яким просить розірвати шлюб, укладений з [PERSON] 26.06.2012, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Малинського районного управління юстиції Житомирської області, актовий запис № 77. Свої вимоги обґрунтовує тим, що на протязі тривалого періоду сімейного життя між нею та відповідачем виникали непорозуміння, немає довіри, взаємовідносини погіршились, спільне проживання припинено з 2015 року. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] які на даний час та після розірвання шлюбу проживатимуть з позивачем. Просить розірвати шлюб та стягнути понесені судові витрати. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву в якій просить слухання справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просила після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище - [PERSON]. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином через засоби масової інформації в газеті «Народне слово»» № 50 від 14.12.2017. Згідно ч. 1 п. 1, 2, ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У відповідності до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 26 червня 2012 року, відділом державної реєстрації актів цивільного стану Малинського районного управління юстиції Житомирської області, актовий запис № 77, що підтверджується свідоцтвом про одруження серія [NUMBER] від 26.06.2012. (а.с.7). Сторони мають доньок: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO](а.с.8,9). Позивач та відповідач спільного господарства не ведуть та припинили сімейні відносини, клопотань про надання часу на примирення до суду від сторін не надходило, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Судом встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що між сторонами втрачено почуття любові одне до одного. Сім'я розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч.3 ст.109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу подружжя, оскільки примирення між ними не можливе із-за небажання зберегти сім'ю. Суд вважає поважними причини розірвання шлюбу, зазначені позивачем, а подальше збереження шлюбу може суперечити інтересам подружжя. За змістом ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Позивач не виявила бажання змінити прізвище. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Між позивачем та адвокатом [PERSON] 22.11.2017 укладено договір про надання правової допомоги. Згідно квитанції про оплату правової допомоги від 22.11.2017 вартість послуг склала 350,00 грн.(а.с.12-13). Згідно наданого розрахунку на виконання роботи адвокатом затрачено 1,5 години (а.с.14). Згідно ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать в т.ч. і витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч. 3,4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Суд вважає доведеним співмірність розміру судових витрат на правничу допомогу зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати на правову допомогу в розмірі 350,00 гривень. Крім того, згідно ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України суд стягує з відповідача на користь позивача 640 грн. сплаченого судового збору (а.с. 1)..

Outcome: approved