Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до відповідача про стягнення безпідставно набутих коштів, посилаючись на те, що 19 липня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк», у особі [PERSON] та [PERSON] укладено кредитний договір № 401635222. Відповідно до п. 6 кредитного договору №401635222, договір вважається укладеним та набуває чинності з 21 липня 2014 року за умови скріплення його підписами Сторін та печаткою Банку. Договір з боку Банку підписаний із відтворенням аналогу власноручного підпису уповноваженої особи Банку та відтиску печатки Банку, що відтворені засобами копіювання згідно з домовленістю, що досягнена між сторонами цього Договору. При цьому, Договір про використання аналогу власноручного підпису та факсимільного відтворення печатки для вчинення правочинів, що повинен був бути укладений між Позичальником та Банком до моменту укладення кредитного договору № 401635222 між сторонами не був підписаний. Відповідно до п. 8 Постанови № 9 Пленуму Верховного Суду України про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними від 06.11.2009 не є укладеними правочини (договори), у яких відсутні встановлені законодавством умови, необхідні для їх укладення. Даний Договір підписаний лише однією стороною, то він не є укладеним так, як вчинений із недодержанням письмової форми. Тому кредитний договір №401635222, підписаний між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк», в особі [PERSON], та [PERSON] укладений 19.07.2014 року, є нікчемним. Так як ПАТ «Альфа-Банк» набув грошові кошти у розмірі 3360 грн. (три тисячі триста шістдесят гривень), що підтверджується квитанціями за рахунок [PERSON], без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), то позивач вважає, що має право на повернення виконаного за недійсним правочином. В судовому засіданні позивачка [PERSON] не з»явилася , оскільки до початку надала суду надала суду заяву якій просила суд розглядати справу без її участі та позовні вимоги підтримав та просила суд визнати кредитний договір № 401635222 від 19 липня 2014 року укладений між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк», у особі [PERSON] та [PERSON] недійсним. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» на користь [PERSON] безпідставно набуті грошові кошти в розмірі 3360 грн. та судовий збір в сумі 243, 60 грн. Відповідач в судове засідання не зявилася, причини неявки суду не повідомила, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Третя особа в судове засідання не зявилась, причин неявки суду невідомі, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином. Суд на підставі ст. ст. 224, 225 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів. Суд, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 19 липня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк», у особі [PERSON] та [PERSON] укладено кредитний договір № 401635222. 19 липня 2014 року позивачу надали для ознайомлення Договір про використання аналогу власноручного підпису та факсимільного відтворення печатки для вчинення правочинів, що повинен був бути укладений між Позичальником та Банком до моменту укладення кредитного договору № 401635222. У даному Договорі відсутня інформація про уповноважену особу зі сторони банку на підписання даного правочину і, відповідно, відсутній підпис уповноваженої особи та печатка банку. У виконання зобовязань по кредитному договору № 401635222 позивачем на користь відповідача було сплачено грошові кошти у розмірі 3360 грн. (три тисячі триста шістдесят гривень), що підтверджується квитанціями: від 15.08.2014 року на суму 500,00 гривень; від 12.09.2014 року на суму 500,00 гривень; від 14.10.2014 року на суму 500,00 гривень; від 16.11.2014 року на суму 450,00 гривень; від 13.12.2014 року на суму 450,00 гривень; від 15.01.2015 року на суму 450,00 гривень; від 14.02.2015 року на суму 510,00 гривень. Відповідно до ст.203 Цивільного кодексу України, зміст правочину не може суперечити Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. У письмовій формі належить вчиняти правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу, про що зазначено у ч. 1 ст. 208 ЦК України. Згідно до ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Обовязковість скріплення правочину печаткою може бути визначена за письмовою домовленістю сторін. Згідно п. 5 Договору про використання аналогу власноручного підпису та факсимільного відтворення печатки від 19.07.2014 року, для вчинення правочинів Договір вважається укладеним та набуває чинності з моменту підписання його сторонами, скріплення печаткою Банку. Таким чином суд вважає, що Договір про використання аналогу власноручного підпису та факсимільного відтворення печатки від 19.07.2014 року між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та [PERSON] не є укладеним. Як зазначено у п. 6 кредитного договору № 401635222, що укладений між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та [PERSON], Договір з боку банку підписаний із відтворенням аналогу власноручного підпису аналогу власноручного підпису уповноваженої особи банку та відтиску печатки банку, що відтворені засобами копіювання. Згідно ч. 3 ст. 207 Цивільного кодексу України, використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, електронно-числового підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Так як Договір про використання аналогу власноручного підпису та факсимільного відтворення печатки між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та [PERSON] не є укладеним, то кредитний договір № 401635222, що був укладений 19.07.2014 року між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та [PERSON], є недійсним, тобто таким, що укладений з недодержанням в момент вчинення вимог, які встановлені частинами першою третьою, пятою та шостою ст. 203 ЦК України. Відповідно ч. 1 ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Альфа - Банк» підлягають до задоволення.

Outcome: approved