Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до відповідача, яким просить змінити розмір аліментів на утримання доньки [PERSON] з 1 / 6 частини на 1 /4 частину від всіх видів доходу (заробітку) відповідача але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісяця до повноліття дитини. Вимоги мотивує тим, що рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від 15.09.2009 року з відповідача [PERSON] на її користь були стягнуті аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1 / 6 частини всіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму населення, для дитини відповідного віку, починаючи з 21.08.2009 року, щомісячно і до її повноліття. Позивач посилається на те, що самостійно виховує дитину, перебуває в скрутному матеріальному становищі. Згідно зі ст.. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» встановлено прожитковий мінімум на одну особу дітей віком від 6 до 18 років з 01.01.2018 року складає 1860грн., з 01.07.2018р. 1944грн., з 01.12.2018р. 2027грн. Отже, мінімальний розмір аліментів на дитину віком від 6 до 18 років з 01.01.2018 року складає 930грн. Вказаний розмір аліментів кожного року збільшується, що змушує позивача звернутися до суду з вказаним позовом, щоб розмір аліментів відповідав зазначеним вимогам чинного законодавства та був достатній для забезпечення фізичного, духовного розвитку та лікування дитини. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти заявлених вимог позивача не заперечував, але повідомив, що допомагає утримувати ще одну доньку, яка навчається на третьому курсі. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку з наступного. Рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від 15.09.2009 року по справі № 2-755/2008 з відповідача [PERSON] на користь позивача були стягнуті аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1 / 6 частини всіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму населення, для дитини відповідного віку, починаючи з 21.08.2009 року, щомісячно і до її повноліття (а.с. 4). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 цього ж Кодексу встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача Право вимагати заміни способу присудження аліментів може обумовлюватися мінливістю життєвих обставин, зазначених ст. ст. 182 - 184 СК України. Аналіз змісту ч. 3 ст. 181, ст.ст. 183, 184 СК України дає підстави для висновку, що право вибору способу стягнення аліментів, в тому числі право вимагати зміни раніше визначеного рішенням суду способу стягнення коштів на утримання дитини, належить стягувачу (позивачу у даній справі). Змінюючи спосіб стягнення аліментів з платника суд має визначити їх розмір за правилами, встановленими ст. 182 СК України, тобто з урахуванням стану здоров'я та матеріального становища дитини, стану здоров'я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей і інших утриманців, наявності рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведених стягувачем аліментів витрат платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інших обставини, що мають істотне значення. При цьому, суд повинен враховувати встановлені ч. 2 ст. 182 СК України гарантії прав дитини, а саме: розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Так, позивачка просить змінити розмір аліментів з 1 / 6 частини на 1/4 частину заробітку (доходу) доходу відповідача, щомісяця, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України «Про державний бюджет України на 2018 рік» статтею 7 встановлено прожитковий мінімум на одну особу дітей віком від 6 до 18 років з 01.01.2018 року складає 1860грн., з 01.07.2018р. 1944грн., з 01.12.2018р. 2027грн. Відповідачем не подано доказів на спросутвання позиції позивача, а відтак, суд погоджується з тим, що необхідно змінити розмір аліментів з 1 / 6 частини на 1/ 4 частину всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, оскільки визначений розмір аліментів є об'єктивним з огляду на вимоги закону щодо прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та обов'язку обох батьків її утримувати. Разом з цим, так, як закон спеціально не встановлює особливості визначення часу з якого аліменти підлягають стягненню у новий спосіб та розмір, то можна дійти висновку, що відповідні зміни настають з часу набрання законної сили новим рішенням суду. Крім того, п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. В порядку ст. 141 ЦПК України , стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved