Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з уточненим позовом про стягнення аліментів на дітей. В обґрунтування позову вказала, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 02 жовтня 1999 року. Від спільного життя сторони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO]. З жовтня 2014 року сторони однією сімєю не проживають, діти проживають з позивачем знаходяться на її утриманні та потребують матеріальної допомоги з боку відповідача, у звязку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини усіх видів доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття. Позивач надала до суду заяву, у якій підтримала уточнений позов у повному обсязі, та просила суд розглянути справу за її відсутності. Відповідач надав до суду заяву, у якій уточнений позов визнав у повному обсязі, та просив розглянути справу за його відсутності. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України при визнанні відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що відповідач визнав позов, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін на підставі письмових матеріалів справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 02 жовтня 1999 року. Сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про його народження, та дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про її народження. Діти проживають з позивачем. Відповідач проживає окремо від родини та не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. Відповідач, визнавши позов, вказані обставини не оспорює.Добровільної угоди щодо утримання дітей між сторонами не досягнуто. Обовязок батьків утримувати дітей до їх повноліття встановлений ст. 180 СК України. \~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ст. 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВРУ № 789-ХІІ, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки дитини або інші особи, які виховують дитину, \~несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фізичних можливостей, умов життя, необхідних для розвитку дитини. Аналогічне право дитини \~на достатній рівень життя, зафіксоване в ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства». Згідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Беручу до уваги, що малолітні діти знаходиться на утриманні позивача, відповідач не надає позивачу матеріальної допомоги на утримання малолітнього сина та доньки, що він підтвердив визнавши позов, суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання сина [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини усіх видів доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. З відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору за подання до суду позову про стягнення аліментів, що відповідає правилам розподілу судових втрат, визначних ч. 3 ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного, згідно ст. ст. 180, 182, 183, 191 СК України, ст. ст. 10, 11, 58, 59, 60, 88, 174, 212-215 ЦПК України, суд,

Outcome: approved