overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-09 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до відповідача, в якому просить визнати її право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності Селянської спілки ім. Лесі Українки розміром 1,95 в умовних кадастрових гектарах, відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], як на спадкове майно що залишилося по смерті [PERSON], який помер [INFO], посилаючись на те, що [PERSON] вказану вище земельну частку (пай) посвідчив їй заповітом. [PERSON] помер [INFO]. Після його смерті позивач прийняла спадщину, а тому просить поданий позов задовольнити. Представник відповідача в заяві до суду просить справу розглядати у відсутності представника Смолявської сільської ради, позовні вимоги [PERSON] визнає повністю. Суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 1235 ЦК України надається право заповідачу на призначення спадкоємців. Відповідно до заповіту, складеного [PERSON] 02.08.2001 року, який було посвідчено секретарем Смолявської сільської ради та зареєстровано в реєстрі за №108, він належну йому частку (пай) згідно згідно сертифікату [NUMBER] заповів [PERSON]. Згідно з свідоцтвом про смерть, [PERSON] помер [INFO]. Постановою державного нотаріуса від 28.11.2016 року №2241/02-31 [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказану земельну частку (пай) у зв'язку з тим, що спадкоємцем документи для видачі свідоцтва не подані в повному обсязі. Відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], [PERSON] належала земельна частка (пай). Довідкою Смолявської сільської ради від 03.11.2016 року №692 стверджується, що заповіт [PERSON] посвідчувався у сільській раді 02.08.2001 року по реєстру №108. Заповіт не змінювався і не скасовувався. Єдиною спадкоємницею після його смерті за заповітом є [PERSON], яка вступила у фактичне володіння майном до шести місяців шляхом спільного проживання з спадкодавцем. З спадкової справи після померлого [PERSON] видно, що [PERSON] після його смерті прийняла спадщину, є його спадкоємницею за заповітом. Судом встановлено, що [PERSON] після померлого [PERSON]. є спадкоємницею за заповітом, прийняла спадщину. А тому суд вважає, що слід визнати право власності [PERSON] в порядку спадкування за заповітом на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності Селянської спілки ім. Лесі Українки розміром 1,95 в умовних кадастрових гектарах, відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], як на спадкове майно що залишилося по смерті [PERSON], який помер [INFO]. В заяві до суду позивач від стягнення судових витрат з відповідача Смолявської сільської ради відмовилася. Суд звертає увагу позивача на дотримання вимог ст.ст.162, 164, 167, 174 Податокового кодексу України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до відповідача, в якому просить визнати недійсним п.6.2 кредитного договору №820/2/03-8/037 від 21.02.2008 року, укладеного між [PERSON] та АКБ «Укрсоцбанк» ( правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк»), в якому зазначено, що в разі неможливості вирішення спору шляхом переговорів, сторони

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до відповідача, в якому просить встановити факт, що [PERSON], яка померла 11 грудня 2002 року є її, [PERSON] рідною матір»ю, визнати за нею право власності на земельну ділянку згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН №065967 від 21 березня 2002 року, посилаючись на те, що 30 травня 2002 року її мама [PERSON] склала заповіт, відповідно до змісту якого належну їй земельну частку посвідчила позивачу. 11 грудня 2002 року її мати померла. Після її смерті позивач прийняла спадщину, а тому просить поданий позов задовольнити. Представник відповідача в заяві до суду просить справу розглядати у відсутності представника [PERSON] сільської ради, позовні вимоги [PERSON] визнає повністю. Суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 1235 ЦК України надається право заповідачу на призначення спадкоємців. З заповіту, складеного [PERSON] 30 травня 2002 року, який було посвідчено секретарем Мар»янівської селищної ради та зареєстровано в реєстрі за №57 видно, що вона зокрема належну їй земельну частку (пай) заповіла [PERSON]. Даний заповіт не змінено і не скасовано (а.с.8). Згідно з свідоцтвом про смерть, [PERSON] померла 11.12.2002 року (а.с.9). З свідоцтва про народження [PERSON] видно, що її матір»ю є [PERSON], а згідно з свідоцтвом про одруження, [PERSON] одружилась та змінила своє прізвище на [PERSON] (а.с.6,7). Згідно з довідкою Мар»янівської селищної ради від 15.02.2011 року №31, заповіт від імені [PERSON] у селищній раді посвідчувався 30.05.2002 року за №57. Після її смерті спадкоємницею є дочка [PERSON] (а.с.10). Вищеневедене також стверджується довідкою селищної ради від 05.08.2014 року №1709, згідно з якою після смерті [PERSON] спадкоємницею є дочка [PERSON] (а.с.11). З сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН №065967 від 21 березня 2002 року видно, що [PERSON] належала земельна частка (пай) (а.с.14). Відповідно до відповіді Горохівської державної нотаріальної контори, спадкової справи після померлої [PERSON] не заводилось. Судом встановлено, що [PERSON] після померлої [PERSON] є єдиною спадкоємницею за законом першої черги, прийняла спадщину. Також суд вважає, що [PERSON], яка померла 11 грудня 2002 року є рідною матір»ю [PERSON], розбіжності в написанні по батькові матері позивача є граматичною помилкою. А тому суд вважає, що слід встановити факт, що [PERSON], яка померла 11 грудня 2002 року є рідною матір»ю [PERSON], визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН №065967 від 21 березня 2002 року. В заяві до суду позивач від стягнення судових витрат з відповідача [PERSON] сільської ради відмовилася.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-06 00:00:00

позивач звернулася з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини до досягнення повноліття у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку щомісяця але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку мотивуючи свої вимоги тим, що вона перебувала з відповідачем у цивільному шлюбі з 2002 року по 2013 рік. [INFO] року від шлюбу народилася дочка [PERSON], батьком якої є [PERSON](а.с. 10). Відповідач у справі не цікавиться проблемами виховання та утримання дітей, тому вона просить стягнути з нього аліменти на утримання дочки в примусовому порядку. Позивач надала до суду заяву з клопотанням про розгляд справи у її відсутність. Просила суд позовні вимоги задовольнити повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить вручення судової повістки за адресою місця проживання відповідача, зареєстрованого у встановленому законом порядку. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надсилав. Про причину неявки суд не повідомив. Позивач у своїй заяві не заперечує проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів у зв'язку з чим суд на підставі ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе вирішити справу у його відсутність за наявними у справі доказами, ухваливши заочне рішення. Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов наступних висновків. З матеріалів справи встановлено, що сторони перебували у цивільному шлюбі від якого[INFO] року від шлюбу народилася дочка [PERSON], батьком якої є [PERSON]. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову повністю. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині присудження аліментів на утримання дітей у межах суми платежу за один місяць. Питання про судові витрати вирішити за правилами ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

позивач звернулася з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки [PERSON] у розмірі 1/4 частина всіх видів заробітку щомісяця, мотивуючи свої вимоги тим, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі з 17 листопада 2011 року (а.с. 8). [INFO] від шлюбу народилася дочка [PERSON], батьком якої є [PERSON](а.с. 7). Відповідач у справі не цікавиться проблемами виховання та утримання дітей, тому вона просить стягнути з нього аліменти на утримання сина і дочки в примусовому порядку. Позивач надала до суду заяву з клопотанням про розгляд справи у її відсутність. Просила суд позовні вимоги задовольнити повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить вручення судової повістки за адресою місця проживання відповідача, зареєстрованого у встановленому законом порядку. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надсилав. Про причину неявки суд не повідомив. Позивач у своїй заяві не заперечує проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів у зв'язку з чим суд на підставі ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе вирішити справу у його відсутність за наявними у справі доказами, ухваливши заочне рішення. Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов наступних висновків. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17 листопада 2011 року. [INFO] від шлюбу народилася дочка [PERSON], батьком якої є [PERSON] Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову повністю. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині присудження аліментів на утримання дітей у межах суми платежу за один місяць. Питання про судові витрати вирішити за правилами ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-15 00:00:00

позивач звернулася з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки [PERSON] у розмірі 1/4 частина всіх видів заробітку щомісяця, мотивуючи свої вимоги тим, що вона перебувала з відповідачем у шлюбі з 29 липня 2011 року по 08 червня 2016 року. [INFO] від шлюбу народилася дочка [PERSON], батьком якої є [PERSON]. Відповідач у справі не цікавиться проблемами виховання та утримання дітей, тому вона просить стягнути з нього аліменти на утримання сина і дочки в примусовому порядку. Позивач надала до суду заяву з клопотанням про розгляд справи у її відсутність. Просила суд позовні вимоги задовольнити повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся за адресою місця проживання зазначеної у тексті позовної заяви. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надсилав. Про причину неявки суд не повідомив. Позивач у своїй заяві не заперечує проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів у зв'язку з чим суд на підставі ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе вирішити справу у його відсутність за наявними у справі доказами, ухваливши заочне рішення. Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов наступних висновків. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 29 липня 2011 року по 08 червня 2016 року. [INFO] від шлюбу народилася дочка [PERSON], батьком якої є [PERSON]. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову повністю. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині присудження аліментів на утримання дітей у межах суми платежу за один місяць. Питання про судові витрати вирішити за правилами ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-12 00:00:00

позивач звернулася з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частина всіх видів заробітку щомісяця, мотивуючи свої вимоги тим, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі з 07 вересня 2012 року по березень 2015 року(а.с. 5). [INFO] року від шлюбу народився син [PERSON], батьком якого є [PERSON](а.с. 4). Відповідач у справі не цікавиться проблемами виховання та утримання дітей, тому вона просить стягнути з нього аліменти на утримання сина і дочки в примусовому порядку. Позивач надала до суду заяву з клопотанням про розгляд справи у її відсутність. Просила суд позовні вимоги задовольнити повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить направлення судової повістки за останнім відомим місцем проживання. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надсилав. Про причину неявки суд не повідомив. Позивач у своїй заяві не заперечує проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів у зв'язку з чим суд на підставі ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе вирішити справу у його відсутність за наявними у справі доказами, ухваливши заочне рішення. Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов наступних висновків. Сторони перебували у шлюбі з 07 вересня 2012 року по березень 2015 року. [INFO] року від шлюбу народився син [PERSON], батьком якого є [PERSON] Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову повністю. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині присудження аліментів на утримання дітей у межах суми платежу за один місяць. Питання про судові витрати вирішити за правилами ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до відповідача, в якому просить суд поновити її в батьківських правах по відношенню до її неповнолітніх дітей, мотивуючи свої вимоги тим, що згідно рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 04.11.2013 року вона була позбавлена батьківських прав відносно своїх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] З огляду на те, що вона тривалий час проживала в м.Якутськ Російської Федерації, вона з дітьми не спілкувалася, ухилялася від виконання своїх батьківських обов»язків. З вересня 2014 року вона проживає разом з дітьми, виконує батьківські обов»язки щодо виховання та матеріального забезпечення дітей. В зв»язку з тим, що вона радикально змінила умови свого життя, поведінку, вважає, що відпали підстави, які були причиною позбавлення її батьківських прав, просить поновити її батьківські права відносно неповнолітніх дітей. Позивач позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, справу розглядати без її участі, про що надала відповідну заяву. Відповідач позовні вимоги визнала, не заперечувала щодо задоволення позовних вимог, справу просила розглядати без її участі, про що надала письмову заяву. Представник Служби у справах дітей Білозерської районної державної адміністрації не заперечувала проти поновлення батьківських прав [PERSON] Прокурор прокуратури Білозерського району Херсонської області не заперечувала проти задоволення позову. Суд, дослідивши докази, що є у справі, прийшов до наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Судом встановлено, що рішенням Білозерського районного суду Херсонської області від 04.11.2013 року [PERSON] позбавлено батьківських прав по відношенню до неповнолітніх доньок: [PERSON], [INFO] та[PERSON], [INFO]. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні позивач проживає в с.Станіслав Білозерського району Херсонської області, проживає в будинку в якому є всі належні умови для проживання дітей; веде домашнє господарство: за місцем проживання характеризується позитивно. Згідно висновку голови Білозерської РДА в Херсонській області від 29.10.2014 року за вих. №01-10/1261 поновлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до її неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] народження, доцільним та таким, що відповідає інтересам дітей. Оцінив та дослідив усі докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та поновлення дудко В.В. батьківських прав у відношенні до її неповнолітніх дітей відповідно до положень ст. 169 СК України, оскільки вона створила належні умови для проживання та виховання дітей, її поведінка суттєво змінилася в сторону покращення, а обставини, що були підставою для позбавлення її батьківських прав, в даний час вже не існують. На підставі викладеного, ст. 169 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-21 00:00:00

позивач звернулася з позовом до відповідача, в якому урахуванням уточненої позовної заяви просять визнати за [PERSON] право на користування двома кімнатами, площею 18.6 кв.м., 14.4 кв.м. та приміщеннями загального користування у трикімнатній квартирі [ADDRESS] в Голосіївському районі міста Києва, а також визнати за [PERSON] право на користування кімнатою, площею 18.0 кв.м. та приміщеннями загального користування у трикімнатній квартирі [ADDRESS] в Голосіївському районі міста Києва. Мотивували свої вимоги тим, що спільним рішенням адміністрації будинку відпочинку «Конча-Заспа» Державного управління справами та профспілкового комітету за № 7 від 08.07.1999 року їм було надано у користування кімнатами у трикімнатній квартирі [ADDRESS] в Голосіївському районі міста Києва. Натомість при заселенні позивачем не видавалося ордерів, а відповідно, як вказують позивачі у них обмежується право на володіння та розпорядження зазначеною квартирою. Відповідач також не має можливості здійснити їм видачу ордерів, а тому позивачі змушені звернутися до суду за захистом своїх прав. Позивачі надіслали до суду заяви у яких просили позовні вимоги задовольнити повністю. Відповідач надіслав до суду заяву у якій позов визнав повністю та не заперечував проти задоволення позовних вимог. Відповідно до Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб(не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог та відсутності заперечень і наявності заяви відповідача про визнання позову повністю, з урахуванням того, що таке визнання будинку відпочинку «Конча-Заспа» Державного управління справами не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову повністю без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивачів судові витрати.

Outcome: approved