overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 24 листопада 2007 року. Подружжя мають спільних дітей: [PERSON], 09.06.2010 р. н., [PERSON], 29.07.2011 р. н., та [PERSON], 28.08.2014 р. н. Спільне проживання не склалося, шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведуть. Вважає подальше збереження сімї неможливим. Просить суд шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позові, пояснила, що взаєморозуміння відсутнє, тому спільне проживання неможливе, проживають окремо. Просила шлюб розірвати. Відповідач в судовому засіданні заявлену позивачем вимогу не визнав, вважав можливим зберегти сімю, заперечував проти розірвання шлюбу. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.3 Сімейного кодексу України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Згідно ст.21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 24 листопада 2007 року, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Скадовського районного управління юстиції Херсонської області, актовий запис №166 (а.с.7). Подружжя має спільних дітей [PERSON], 09.06.2010 р. н., [PERSON], 29.07.2011 р. н., та [PERSON],\~ 28.08.2014 р. н. (а.с.8, 9, 10). Спільне проживання у сторін не склалося, стосунки погіршились, що призвело до формального існування шлюбу, сторони почали проживати окремо. Спір про поділ спільного майна, та про місце проживання неповнолітніх дітей відсутній. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя. Судом було надано сторонам строк для примирення. В судовому засіданні позивач пояснила, що примирення не відбулося, наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач в судовому засіданні підтвердив, що примирення не відбулось, проти розірвання шлюбу не заперечував. Статтею 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу,\~ якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. За таких обставин, з урахуванням позиції сторін після спливу\~ строку на примирення, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе та не відповідає інтересам сторін. Судові витрати покладаються на відповідача на підставі ст.ст.141, 142 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 24 листопада 2012 року. Подружжя має спільну дитину доньку [PERSON], 20.12.2012 р. н. Спільне проживання у сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння, відмінність поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки. Останнім часом під час спільного проживання відповідач став агресивним та погрожував застосувати до позивачки фізичну розправу, через що позивачка та дитина почали його боятися. З січня 2017 року сторони проживають окремо. Спір про спільно нажите майно відсутній. Вважає подальше збереження сімї неможливим та таким, що суперечить її інтересам та інтересам дитини. Спір про місце проживання дитини відсутній, донька проживає та надалі проживатиме з матірю. Просить суд шлюб розірвати, залишити прізвище «Іванова». Позивач в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлену вимогу підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, надав телефонограму, в якій просив розглядати справу без його участі. Відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Івановою) [PERSON] 24 листопада 2012 року укладено шлюб, зареєстрований Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сімферопольського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим, актовий запис №563 (а.с.9). Подружжя має спільну дитину доньку [PERSON], 20.12.2012 р. н. (а.с.10). Відповідно до ст.3 Сімейного кодексу України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Згідно ст.ст.21, 24 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. На підставі викладених у позові обставин судом встановлено, та не спростовано відповідачем, що спільне проживання у сторін не склалося, шлюбні відносини припинені, сторони проживають окремо, спільні інтереси між ними відсутні, шлюб існує формально. Спір про місце проживання неповнолітньої дитини та про поділ спільного майна відсутній. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе та не відповідає інтересам сторін. Заявлена позивачкою вимога про відновлення дошлюбного прізвища підлягає задоволенню на підставі ст.113 Сімейного кодексу України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 24 серпня 1991 року. Від шлюбу мають дітей - сина [PERSON], 1994 р. н., та доньку [PERSON], 2000 р. н. Спільне проживання не склалося, почуття любові та взаємної поваги втрачені, шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведуть. Вважає подальше збереження сім'ї неможливим. Просить суд шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позові, наполягала на розірванні шлюбу. Просила після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON]. Судові витрати просила покласти на відповідача. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Між [PERSON] та [PERSON] 24 серпня 1991 року укладено шлюб, зареєстрований Брилівською селищною радою Цюрупинського району Херсонської області, актовий запис № 14 (а.с.2). Спільне проживання у сторін не склалося, стосунки погіршились, що призвело до формального існування шлюбу, сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, будь-які інші спільні інтереси між ними відсутні. Спір про місце проживання неповнолітньої дитини та розділ спільного майна відсутній. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя. Судом було надано сторонам строк для примирення тривалістю один місяць. В судовому засіданні позивач пояснила, що примирення не відбулося, наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач в судовому засіданні підтвердив, що примирення не відбулось, не заперечував проти розірвання шлюбу. За таких обставин суд вважає подальше збереження шлюбу неможливим і таким, що суперечитиме інтересам сторін. На підставі ст.113 СК України, відповідно до якої особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, вимога позивачки про залишення прізвища [PERSON] підлягає задоволенню. Судові витрати покладаються на відповідача на підставі ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 24 травня 2014 року. Подружжя має спільну дитину [PERSON], 18.11.2014 р. н. Спільне проживання не склалося, шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведуть, спір про місце проживання дитини відсутній. Причиною розірвання шлюбу є постійні конфлікти, зловживання спиртними напоями, наркотиками та фізичне насилля з боку відповідача. Вважає подальше збереження сімї неможливим, таким що суперечитиме її інтересам та інтересам дитини. Просить суд шлюб розірвати та стягнути з відповідача судові витрати. В судовому засіданні позивач підтримала заявлені позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позові, наполягала на розірванні шлюбу. Просила стягнути судові витрати з відповідача та після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON]. Відповідач в судове засідання не зявився, надав письмові заперечення, в яких не заперечував проти розірвання шлюбу, підтвердив, що шлюбні відносини фактично припинені, одночасно заперечив обставини, викладені у позові, як підстава для розірвання шлюбу. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. 24 травня 2014 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Скадовського районного управління юстиції у Херсонській області, актовий запис № 51 (а.с. 6). Подружжя має спільну дитину [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Відповідно до ст.3 Сімейного кодексу України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Згідно ст.ст.21, 24 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Судом встановлено, що спільне проживання у сторін не склалося, шлюбні відносини припинені з грудня 2014 року, що призвело до формального існування шлюбу, будь-які спільні інтереси між сторонами відсутні. Спір про місце проживання неповнолітньої дитини та поділ спільного майна відсутній. За таких обставин суд вважає подальше збереження шлюбу неможливим і таким, що суперечитиме інтересам сторін. Вимога позивачки про відновлення дошлюбного прізвища, підлягає задоволенню на підставі ст.113 Сімейного кодексу України, відповідно до якої особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судові витрати, які складаються з судового збору та витрат за надання правової допомоги, загальною сумою 787 (сімсот вісімдесят сім) грн. 20 (а.с. 1, 5), покладаються на відповідача на підставі ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 25.09.2010. Подружжя має спільних дітей сина [PERSON], 14.07.2011 р. н., та доньку [PERSON], 04.06.2014 р. н. Спільне проживання з відповідачем не склалося у звязку з систематичними сварками та сімейними скандалами через зловживання останнього спиртними напоями, шлюбні відносини припинені з січня 2017 року, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Спору про поділ майна не заявила. Просить суд шлюб розірвати, стягнути з відповідача судові витрати. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позові, не заперечувала проти заочного розгляду справи, прізвище просила залишити [PERSON]. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлений у встановленому законом порядку, повторно не зявився в судове засідання і від нього не надійшло повідомлення про причину неявки чи заяви про розгляд справи за його відсутності. Суд за згодою позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. 25 вересня 2010 року [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Кекін) [PERSON] уклали шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Скадовського районного управління юстиції Херсонської області, актовий запис №110 (а.с.3). Подружжя має спільних дітей сина [PERSON], 14.07.2011 р. н., та доньку [PERSON], 04.06.2014 р. н. (а.с.6, 7). Відповідно до ст.3 Сімейного кодексу України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Згідно ст.ст.21, 24 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Спільне проживання у сторін не склалося, шлюбні відносини припинені, з січня 2017 року сторони проживають окремо, що призвело до формального існування шлюбу, будь-які спільні інтереси між сторонами відсутні. Спір про поділ спільного майна не заявлено. Вказані обставини відповідачем не спростовано. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. За таких обставин суд вважає подальше збереження шлюбу неможливим і таким, що суперечитиме інтересам позивача. Підстави для надання сторонам строку для примирення суд не вбачає. Заявлена позивачем вимога про залишення прізвища, присвоєного у звязку з реєстрацією шлюбу, підлягає задоволенню на підставі ст.113 Сімейного кодексу України. Судові витрати (а.с.1) покладаються на відповідача на підставі ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 25 вересня 2010 року. Від шлюбу мають спільну дитину - доньку [PERSON], [INFO], спору щодо місця проживання якої немає. Спільне проживання не склалося, шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведуть. Вважає подальше збереження сім'ї неможливим. Просить суд шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позові, наполягала на розірванні шлюбу, пояснила, що з відповідачем проживають окремо понад три місяці, спільне господарство не ведуть, шлюбні стосунки не підтримують. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище [PERSON]. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти позову, при цьому вважав можливим збереження сім'ї. В подальшому в судове засідання не з'явився. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Між [PERSON] та [PERSON] 25 вересня 2010 року укладено шлюб, зареєстрований Птахівською сільською радою Скадовського району Херсонської області, актовий запис № 03 (а.с.3). Спільне проживання у сторін не склалося, стосунки погіршились, що призвело до формального існування шлюбу, понад три місяці сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, будь-які інші спільні інтереси між ними відсутні. Спір про місце проживання неповнолітньої доньки та поділ спільного майна відсутній. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя. Судом двічі відкладався судовий розгляд для забезпечення можливості примиритися. В судовому засіданні позивач пояснила, що примирення не відбулося, наполягала на розірванні шлюбу. За таких обставин, з урахуванням категоричної позиції позивачки, відсутності заперечень відповідача, суд вважає подальше збереження шлюбу неможливим і таким, що суперечитиме інтересам сторін. Вимога позивачки про залишення прізвища, присвоєного у зв'язку з укладенням шлюбу, підлягає задоволенню на підставі ст.113 СК України, відповідно до якої особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судові витрати покладаються на відповідача на підставі ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 25 вересня 2010 року. Мають спільну дитину - сина [PERSON], 2011 р. н. Спільне проживання не склалося, шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведуть. Вважає подальше збереження сім'ї неможливим. Просить суд шлюб розірвати, прізвище залишити [PERSON]. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала заву про розгляд справи за її відсутності, заявлену вимогу підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, просив задовольнити. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 25 вересня 2010 року, зареєстрований Лазурненською селищною радою Скадовського району Херсонської області, актовий запис №07 (а.с.4). Подружжя має спільну дитину - сина [PERSON], [INFO]. (а.с.5). Відповідно до ст.3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно ст.ст.21, 24 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Судом встановлено, та не заперечувалося відповідачем, що між сторонами існує конфлікт, внаслідок якого шлюб існує формально. Спір про місце проживання дитини та про поділ спільного майна відсутній. За таких обставин, з урахуванням категоричної позиції сторін, які наполягали на розірванні шлюбу, вважаючи примирення неможливим, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе та не відповідає інтересам сторін. Позивач при укладенні шлюбу прізвище не змінювала, тому є недоцільним вирішення питання про залишення їй дошлюбного прізвища. Судові витрати, в тому числі на правову допомогу, загальною сумою 1051,20 грн. (а.с.1, 2, 8) покладаються на відповідача на підставі ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 25 серпня 1990 року. Подружжя мають спільних дітей, які на теперішній час повнолітні. Спільне проживання не склалося, шлюбні відносини припинені з жовтня 2018 року, спільне господарство не ведуть. Вважає подальше збереження сімї неможливим. Просить суд шлюб розірвати, прізвище після розірвання шлюбу залишити [PERSON]. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позові, пояснила, що взаєморозуміння відсутнє, тому спільне проживання неможливе, проживають окремо. Просила шлюб розірвати. Відповідач в судовому засіданні заявлену позивачем вимогу не визнав, вважав можливим зберегти сімю, заперечував проти розірвання шлюбу. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.3 Сімейного кодексу України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Згідно ст.21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Бояновська) [PERSON] уклали шлюб 25 серпня 1990 року, зареєстрований виконавчим комітетом Приморської сільської ради Скадовського району Херсонської області, актовий запис №8 (а.с.6). Спільне проживання у сторін не склалося, стосунки погіршились, що призвело до формального існування шлюбу, сторони почали проживати окремо. Подружжя неповнолітніх дітей не має, спір про поділ спільного майна відсутній. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя. Судом було надано сторонам строк для примирення. В судовому засіданні позивач пояснила, що примирення не відбулося, наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач в судовому засіданні підтвердив, що примирення не відбулось, наполягав за збереженні сімї, але проти розірвання шлюбу не заперечував. Статтею 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. За таких обставин, з урахуванням позиції сторін після спливу\~ строку на примирення, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе та не відповідає інтересам сторін. Заявлена позивачкою вимога про залишення прізвища, присвоєнного у звязку з укладенням шлюбу, підялгає задоволенню на підставі ст. 113 СК України. Судові витрати покладаються на відповідача на підставі ст.ст.141, 142 ЦПК України.

Outcome: approved