Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-05 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування після смерті [PERSON] на 1/5 частину квартири [ADDRESS] і на земельну ділянку для ведення садівництва, площею 0,0506 га, яка розташована на території Поршнянської сільської ради, котра належала спадкодавцеві на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ЛВ №10854, виданого 24 серпня 1996 року і зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за №1025. Позов мотивує тим, що вона проживала разом з [PERSON] в квартирі [ADDRESS] . [PERSON] була її двоюрідною бабцею та померла [INFO] . На час її смерті проживала разом з нею та фактично прийняла спадщину. На час відкриття спадщини спадкодавцю належала 1/5 частки в названій квартирі та земельна ділянка для ведення садівництва, площею 0,0506 га, яка розташована на території Поршнянської сільської ради. В описаній вище квартирі до 1996 року проживали також [PERSON] , батько позивача, який помер [INFO] та її брат [PERSON] . Мати [PERSON] , хоча у спірній квартирі зареєстрована, однак залишила сім`ю ще в 1994 році, не підтримувала зв`язків з сім`єю, з цього часу в квартирі не проживала та її місцеперебування невідоме. [PERSON] повністю опікувалась позивачем і утримувала її. Після смерті [PERSON] в квартиру повернулись жити [PERSON] і [PERSON] . На даний час в зазначеній квартирі проживає [PERSON] зі своєю сім`єю. За життя [PERSON] заповіту не склала, інших спадкоємців в неї немає. Як на підставу задоволення вимог вказує на положення ст.ст. 525, 531, 548, 549 ЦК України (від 18 липня 1963 року), п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України. Ухвалою суду від 23 січня 2020 року позов прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в підготовче засідання. 17 лютого 2020 року на адресу суду надійшла заява сільського голови Солонківської сільської ради Ткачука В.В., у якій вказано, що рішенням Солонківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області від 8 грудня 2017 року №10 «Про початок реорганізації Раковецької сільської ради, Поршнянської сільської ради та Зубрянської сільської ради шляхом приєднання до Солонківської сільської ради», розпочато процедуру реорганізації Поршнянської сільської ради шляхом приєднання до Солонківської сільської ради і остання є правонаступником Поршнянської сільської ради Пустомитівського району Львівської області. Просить здійснювати розгляд даної справи у відсутності представника Солонківської сільської ради. 11 березня 2020 року на запит суду з Четвертої Львівської державної нотаріальної контори надійшла Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 59721653 від 5 березня 2020 року. 26 березня 2020 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, пояснення надала аналогічні викладеним в ньому, просила позов задовольнити. Представник позивача адвокат Подоляк Б.Р., який діяв на підставі ордера серії ВС № 1011693 від 3 січня 2020 року позов підтримав з мотивів викладених в ньому, просив його задовольнити. Представник відповідача Львівської міської ради в судове засідання повторно не з`явився, хоча належним чином був повідомленим про час і місце його проведення, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи чи відзив на позов не подав. Як описано вище від представника відповідача Солонківської сільської ради надійшло клопотання про розгляд справи у відсутності представника. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, 6 жовтня 2020 року подав заяву, відповідно до якої позов підтримує, розгляд справи просить проводи у його відсутності. Крім того, в заяві вказує, що є братом позивача та в квартирі [ADDRESS] проживав зі свого народження. Коли йому було сім років їх залишила матір [PERSON] та остання проживає окремо, будь-яких відносин з нею не підтримували. З цього часу його вихованням та його сестри [PERSON] займались батько [PERSON] і батькова тітка [PERSON] . Коли йому було 10 років він з батьком пішли жити окремо, оскільки в батька та [PERSON] погіршились відносини. Зазначає, що батько отримував його, а [PERSON] опікувалась та утримувала його сестру [PERSON] [PERSON] власних дітей не мала, а тому ставилась до [PERSON] як до власної дитини та не раз казала, що остання буде її спадкоємницею. Після смерті [PERSON] в 2001 році, він з батьком повернувся жити у спірну квартиру, в якій живе по сьогодні. Батько [PERSON] помер в 2019 році. Вважає, що частка в квартирі [ADDRESS] та земельна ділянка, які належали [PERSON] належать сестрі по волі [PERSON] , він на них не претендує, як і не претендував батько. Крім того, вказує, що останніх п`ять років сестра обробляє земельну ділянку, яка належала [PERSON] . Третя особа [PERSON] в жодне з судових засідань не з`явилась, хоча повідомлялась про час і місце їх проведення, про причини неявки жодного разу не повідомила, пояснень по суті справи не подала. За таких обставин суд вважає, що розгляд справи можна провести у відсутності сторони відповідача та третіх осіб, відносно чого сторона позивача не заперечила. Заслухавши пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного. Стаття 41 Конституції України визначає, що право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини та основних свобод людини 1950 року, ратифікованого Верховною Радою України 17 липня 1997 року (Закону № 475/97- ВР), визначено, що кожна фізична чи юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства та на умовах, які передбачені законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно з п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України такий застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Стаття 531 ЦК України (від 18 липня 1963 року в редакції чинній на момент смерті [PERSON] ) визначає, що до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні з спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства. У відповідності до ст. 548 ЦК України (від 18 липня 1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно з приписами ст. 549 ЦК України (від 18 липня 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. [PERSON] народилась [INFO] та її батьками були [PERSON] і [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11 червня 1986 року. Судовим розглядом встановлено, що співвласниками квартири [ADDRESS] були: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про право власності на квартиру від 27 липня 1994 року № [NUMBER] . Право власності набуто у зв`язку з приватизацією. Оскільки право власності набуто співвласниками за однакових правових підстав, то їх частки в зазначеній вище квартирі є рівними, тобто по 1/5. У вказаній квартирі були зареєстровані всі власники квартири, що стверджується копією будинкової книги на квартиру [ADDRESS] . [PERSON] померла [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 2 жовтня 2001 року. [PERSON] помер [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 2 травня 2019 року. [PERSON] на праві власності також належала земельна ділянка для ведення садівництва, площею 0,0506 га, яка розташована на території Поршнянської сільської ради, що стверджується копією державного акта на право приватної власності на землю серії ЛВ №10854, виданого 24 серпня 1996 року і зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за №1025. У зв`язку зі смертю [PERSON] відкрилась спадщина на ідеальну 1/5 частину квартири [ADDRESS] та земельну ділянку для ведення садівництва, площею 0,0506 га, яка розташована на території Поршнянської сільської ради. З листа Четвертої Львівської державної нотаріальної контори та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 59721653 від 5 березня 2020 рокувбачається, що після смерті [PERSON] спадкова справа не відкривалась. [PERSON] на час відкриття спадщини була неповнолітньою, проживала разом з [PERSON] , перебувала на її утриманні більше одного року,що стверджується копією будинкової книги на квартиру [ADDRESS] , та визнанням вказаних обставин [PERSON] , а також нотаріально посвідченими поясненнями [PERSON] , а тому у відповідності до положень ст. 548, 549 ЦК України (від 18 липня 1963 року) [PERSON] вважається такою, що прийняла спадщину після смерті [PERSON] . Оформити право на спадщину на частку в названій вище квартирі в нотаріальному порядку позивач позбавлена, оскільки відсутні заяви всіх співвласників про визначення частки в квартирі за спадкодавцем. Розмір ідеальної частки в спільній сумісній власності в зазначеній квартирі у всіх співвласників є однаковим, оскільки квартира ними набута за однакових правових підстав. Враховуючи наведене вище, суд приходить до переконання, що слід визнати за позивачем право власності на ідеальну 1/5 частину квартири [ADDRESS] , яка належала [PERSON] та на земельну ділянку для ведення садівництва, площею 0,0506 га, яка розташована на території Поршнянської сільської ради, яка належала [PERSON] на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ЛВ №10854, виданого 24 серпня 1996 року і зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за №1025. Враховуючи наведене та

Outcome: approved