Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, посилаючись на те, що їй належить 37/100 частин домоволодіння [ADDRESS]. Співвласниками інших частин домоволодіння є відповідачі [PERSON] та [PERSON] Згідно рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 17.06.2013 р., у власність позивача було виділено житловий будинок літ. «А» з приміщеннями загальною площею 116.1 кв.м., прибудову літ. «а2», літню кухню, сараї, гараж, туалет водопровід , вигрібну яму, огорожу, ворота , що складає 37/100 частин від загального домоволодіння [ADDRESS], загальною вартістю 82 458 грн. Також у користування було виділено земельну ділянку площею 685 кв.м. разом з будівлями, з окремим виходом на вул. Пушкінську. У власність [PERSON] було виділено приміщення в житловому будинку літ. «Г», прибудову, підвал, сарай , туалет , зливну яму, водопровід , ворота , що складає 18/100 частин від загального домоволодіння [ADDRESS], загальною вартістю 39 488 грн. Виділено в користування земельну ділянку площею 215 кв.м. разом з будівлями, з окремим виходом на вул. Білоруську. У власність [PERSON] (який в подальшому відчужив майно [PERSON]) було виділено приміщення в житловому будинку літ. «Г», прибудову, погріб, навіс, гараж, хвіртку, огорожу, що складає 45/100 частин від загального домоволодіння [ADDRESS], загальною вартістю 98938 грн. Виділено у користування земельну ділянку, площею 252 кв.м. разом з будівлями з окремим виходом на вул. Білоруську. Просила припинити право спільної часткової власності на 37/100 частин домоволодіння [ADDRESS], що належить їй на підставі рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 17.06.2013 р. по цивільній справі № 2114/3800/12 та визнати за нею право власності на ціле окреме домоволодіння [ADDRESS], яке в цілому складається із: житлового будинку літ. «А», в тому числі приміщення: № 1-2 (коридор) площею 6,8 кв.м., № 1-3 (житлове) площею 13.7 кв.м., № 1-За (кухня) площею 8,1 кв.м., № 1-4 (житлове) площею 9,3 кв.м., № 1-5 (житлове) площею 8,2 кв.м., № 1-6 (житлове) площею 18,9 кв.м., № 2-1 (коридор) площею 9,6 кв.м., № 2-2 (житлове) площею 14,5 кв.м., № 2-3 (житлове) площею 15,5 кв.м. № 2-5 (кухня) площею 11,5 кв.м. загальною площею 116,1 кв.м.; прибудову літ. «а2», в тому числі: приміщення № І площею 13.2 кв.м. + приміщення № II площею 2,2 кв.м.; літню кухню-сарай літ. «Б»; сарай літ. «В»; гараж літ. «К»; сарай літ. «М»; сарай літ. «Н»; туалет літ. «З»; водопровід № 1; вигрібну яму № 3: огорожу № 4; ворота №11. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив позов задовольнити повному обсязі за обставинами, викладеними у позові. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] - в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що рішенням суду від 17.06.2013 року кожному із співвласників виділені в натурі частки домоволодіння [ADDRESS], а актом старшого державного виконавця ВДВС Комсомольського РУЮ у м. Херсоні про виділення у власність нерухомого майна (земельна ділянка, домоволодіння) від 29.05.2014 року рішення суду виконане, в зв»язку з чим вважає, що у позивача відсутні правові підстави звернення до суду. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала та підтримала заперечення представника відповідача [PERSON] - [PERSON] Представник відповідача - виконкому Херсонської міської ради - в судове засідання не з»явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників процесу, судом встановлено, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 16.11.2005 р. приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] та свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 09.11.2006 р. державним нотаріусом Третьої херсонської державної нотаріальної контори Збутевич О.В., позивачу [PERSON] належить 37/100 частин домоволодіння [ADDRESS]. Співвласниками інших частин домоволодіння є відповідачі [PERSON] та [PERSON] Згідно рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 17.06.2013 р. по справі № 2114/3800/12, у власність позивача було виділено житловий будинок літ. «А», в тому числі приміщення: № 1-2 (коридор) площею 6.8 кв.м., № 1-3 (житлове) площею 13,7 кв.м. № 1 - За (кухня) площею 8.1 кв.м., № 1-4 (житлове) площею 9,3 кв.м., № 1-5 (житлове) площею 8,2 кв.м., № 1-6 (житлове) площею 18,9 кв.м., № 2-1 (коридор) площею 9,6 кв.м., № 2-2 (житлове) площею 14,5 кв.м., № 2-3 (житлове) площею 15,5 кв.м. № 2-5 (кухня) площею 11,5 кв.м. загальною площею 116.1 кв.м.; прибудову літ. «а2», в тому числі: приміщення № І площею 13,2 кв.м. + приміщення № II площею 2,2 кв.м.,; літню кухню сарай літ. «Б»; сарай літ. «В»; гараж літ. «К»; сарай літ. «М»; сарай літ. «Н»; туалет літ. «З»; водопровід № 1; вигрібну яму № 3; огорожу № 4; ворота № 11, що складає 37/100 частин від загального домоволодіння [ADDRESS], загальною вартістю 82 458 грн. У користування було виділено земельну ділянку, площею 685 кв.м. разом з будівлями, з окремим виходом на вул. Пушкінську. У власність [PERSON] було виділено приміщення в житловому будинку літ. «Г», а саме: № 1-4 (коридор) площею 1 1,2 кв.м., № 1-5 (житлове) площею 7.1 кв.м.. № 1-6 (житлове) площею 8.7 кв.м., № 1-7 (житлове) площею 15,8 кв.м.; прибудову літ. «г1» (приміщення № VIII площею 14,0 кв.м.); підвал літ. «г1»; сарай літ. «Д» розміром 3.6 м. х 2,9 м.; туалет літ. «Л»; зливну яму № 9; водопровід № 5; ворота № 10, що складає 18/100 частин від загального домоволодіння [ADDRESS], загальною вартістю 39 488 грн. Виділено в користування земельну ділянку, площею 215 кв.м. разом з будівлями, з окремим виходом на вул. Білоруську. У власність [PERSON] було виділено приміщення в житловому будинку літ. «Г» приміщення: № 2-4 (коридор) площею 9,1 кв.м., № 2-5 (житлове) площею 16,9 кв.м., № 2-6 (житлове) площею 6,9 кв.м., № 2-7 (житлове) площею 7,2 кв.м.; прибудову літ. «г2» (приміщення № І площею 3.5 кв.м., приміщення № II площею 3,4 кв.м., приміщення № IX площею 4,1 кв.м.); прибудову літ. «гЗ» (приміщення № III площею 8,6 кв.м., приміщення № IV площею 5,5 кв.м.); прибудову літ. «гб» (тераса); погріб літ. «Г»; навіс літ. «О»; гараж літ. «Н»; хвіртку № 2; огорожу № 7, що складає 45/100 частин від загального домоволодіння [ADDRESS], загальною вартістю 98 938 грн. Виділено у користування земельну ділянку, площею 252 кв.м. разом з будівлями, з окремим виходом на вул. Білоруську. (В подальшому [PERSON] відчужив нерухоме майно відповідачу по справі [PERSON]) Вказане рішення суду залишене без змін ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 01.08.2013 р. по справі № 22д/791 /2447/2013 р. Статтею 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджується своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. 2 ст. 346 ЦК України право власності може бути припинене, зокрема у випадках встановлених законом. При прийнятті рішення суд враховує висновки судової будівельно-технічної експертизи № 19/13 від 03.05.2013 р., яка була проведена в цивільній справі №2114/3800/12, згідно якої судовим експертом було встановлено, що всі три частини домоволодіння мають свої відокремлені системи опалення та інші комунікації, ізольовані входи та експлуатуються окремо. Зважаючи на зазначені обставини, суд приходить до висновку, що належні позивачу 37/100 частини домоволодіння, розміщеного в [ADDRESS], є самостійним об»єктом нерухомого майна. На підставі ст. 364 ЦК України, у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і, у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації, Враховуючи викладені обставини справи та вимоги закону, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованим та законним, і їх задоволення не порушує прав та інтересів інших осіб, у звязку з чим вважає за необхідне позов задовольнити.

Outcome: approved