Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-08 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до відповідачів про визнання права власності на новостворене майно, посилаючись на те, що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 17 вересня 2003 року їй належить 7/25 частин домоволодіння, які розташовані в [ADDRESS]. За будинковолодіння закріплена земельна ділянка площею 1142,00 кв. м. згідно рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради від 15.09.1995 року. Згідно плану земельної ділянки, що в технічному паспорті, новоствореним майном є житлова прибудова «А1-І», яку добудували до житлового будинку літ «А-І» згідно з рішенням Соснівського райвиконкому № 440 від 21.09.1988 року. Звернувшись до інспекції ДАБК отримала висновок за яким житлова прибудова літ «А1-І», «а», «А-І» підлягає прийому в експлуатацію після оформлення земельної ділянки згідно зі статтею 125 ЗК України. Просила суд визнати за нею право власності на новостворене майно, а саме прибудову літ. «А1-І». Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 17.04.2007 р. позов був задоволений. Проте, ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 12 лютого 2009 року за апеляційною скаргою прокурора міста Черкаси в інтересах [PERSON], [PERSON] рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 квітня 2007 року скасовано. Справа направлена на новий розгляд в той же суд в іншому складі суду. Підставою для скасування зазначеного рішення суду стало не залучення до участі в розгляді справи співвласників будинковолодіння по [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON], яким належить 18/25 частин даного домоволодіння, оскільки визнання права власності за [PERSON] на новостворене майно створює передумови для подальшої зміни ідеальних часток співвласників в домоволодінні. Крім того, земельна ділянка на якій розташований будинок, знаходиться у спільному користуванні співвласників. В подальшому, ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 09 липня 2009 року за заявою представника позивача провадження у даній справі було зупинено до розгляду цивільної справи за позовом [PERSON] до Черкаської міської ради, [PERSON], [PERSON], третя особа КП «ЧОООБТІ», міськрайонне управління Держкомзему у місті Черкаси та Черкаському районі Черкаської області, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання незаконним та скасування державного акта на право власності на земельну ділянку та зустрічний позов [PERSON], [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання відсутності права на ділянку, стягнення матеріальної та моральної шкоди. Після відновлення провадження у справі (ухвала від 09.02.2012 року) позов [PERSON] був залишений без розгляду у зв'язку із повторною неявкою позивача в судове засідання у відповідності до ухвали від 25 квітня 2012 року. Дана ухвала була скасована ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 10 червня 2015 року та направлена до суду першої інстанції для продовження розгляду. В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали повністю та просили позов задоволити, пояснили суду, що оскільки попередній власник частини будинку отримав усі необхідні дозволи на перебудову і здійснив це будівництво, а [PERSON] як спадкоємець успадкувала це майно, то вона має право на визнання за нею права власності на новостворене майно. Представник відповідача виконавчого комітету Черкаської міської ради в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив в задоволенні позову відмовити. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 серпня 2015 року по справі були залучені в якості співвідповідачів [PERSON] та [PERSON]. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнали та просили в задоволені позову відмовити. Пояснили суду, що позивач не має права на новостворене майно, оскільки їй не надавались дозволи на будівництво. [PERSON], який отримував ці дозволи здійснив будівництво більших розмірів, а тому не ввів його у експлуатацію. Позивач намагається таким чином збільшити свою частку у майні та відібрати у них частину земельної ділянки. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений, причини неявки суду не відомі. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як встановлено в судовому засіданні, згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 17 вересня 2003 року, посвідченого державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори позивач [PERSON] на підставі заповіту успадкувала після смерті [PERSON] 7/25 частин жилого будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходиться за адресою [ADDRESS]. Спадкове майно на яке видано це свідоцтво складається з 7/25 частин жилого будинку з відповідною частиною надвірних споруд, а саме - жилий будинок з прибудовою площею 48,7 кв.м. та надвірні споруди: сарай під літ. Б, «Д», вбиральня під літ «В,Е», погріб під літ «Г», огорожа під № 1-3,5, водоколонка під № 4, розташовані на земельній ділянці загальною площею 851 кв.м. Власником 18/25 частин даного будинку є відповідачі [PERSON] та [PERSON] на підставі договору дарування від 24.09.1996 року. На момент набуття права власності домоволодіння складалось з жилого будинку з прибудовою жилою площею 48,7 кв.м. та надвірних споруд сарай Б, Д, вбиральні В.Е., погріб Г, огорожа 1,3,5, водоколонка № 4, розташовані на земельній ділянці площею 851 кв.м. Рішенням виконавчого комітету Соснівської районної ради м. Черкаси від 21.09.1988 року № 440 було дозволено [PERSON] здійснити перебудову сіней літ.І в розмірі 3,0 на 8,5 м. для розміщення житлової кімнати, кухні, веранди, ліквідацію пічного опалення переобладнання приміщення літ І-2 в житлове, будівництво сараю розмірами 3,0 х 4,0 м. враховуючи згоду співвласника. В подальшому, рішенням виконавчого комітету Соснівської районної ради м. Черкаси від 20.02.1991 року № 53 дозволено [PERSON] узаконити сіни літ. а-3 та місце розташування сараю літ. Д. Частиною 2 статті 331 ЦК України встановлено, що право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва. Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації . Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації , право власності виникає з моменту державної реєстрації. Аналіз положень статті 331 ЦК України (правова підстава позову зазначена позивачем) у системному зв'язку з нормами статей 177-179, 182, частини 3 Закону України від 01 липня 2004 року № 1952-ІУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» дає підстави для висновку про те, що право власності на новостворене нерухоме майно як об'єкт цивільних прав виникає з моменту його державної реєстрації. Статтею 1 Закону України «Про державну реєстр рацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень « визначено, що державна реєстрація прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Стаття 18 Закону України від 16 листопада 1992 року передбачає, що реалізація містобудівної документації полягає у впровадженні рішень відповідних органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування при плануванні відповідних територій, комплексній забудові та реконструкції населених пунктів, проектуванні та будівництві об'єктів житлово-цивільного і виробничого призначення, систем транспортного та інженерного забезпечення, впорядкуванні і благоустрої територій. Закінчені будівництвом об'єкти підлягають прийняттю в експлуатацію в порядку встановленому Кабінету Міністрів України. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2004 року № 1243 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів», прийняття в експлуатацію закінчених об'єктів полягає у підтвердженні державними приймальними комісіями готовності об'єкта до експлуатації за його цільовим призначенням відповідно до будівельних норм та правил. Отже, саме із цього моменту новостворене майно з категорії побудови переходять до категорії майна як об'єкта цільового права. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] за життя не ввів у експлуатацію та не зареєстрував своє право власності на житлову добудову, дозвіл на здійснення якої був наданий органом місцевого самоврядування - виконавчим комітетом Черкаської міської ради. У зв'язку з чим дана прибудова і не ввійшла до складу спадкового майно, та не була об'єктом спадкування після його смерті. А тому твердження представників позивача про те, що позивач [PERSON] отримала у спадщину і новостворене майно, яке не набуло статусу об'єкта цивільного права не ґрунтуються на вимогах Закону та є безпідставними. Вказане підтверджується і висновком інспекції архітектурно-будівельного контролю від 11.10.2006 року № 5545/14. (а.с.5) у відповідності з яким житлова добудова літ. «А1-1» збудована [PERSON], а згідно з рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 18 лютого 2011 року, встановлено факт того, що [PERSON] не здійснювала добудови до своєї частки у будинку (а.с. 86). Таким чином, в судовому засіданні позивачем не надано доказів уведення об'єкта нерухомого майна, а саме прибудови літ «А1-1» в експлуатацію у встановленому законом порядку і набуття цим майном статусу об'єкта нерухомого майна як об'єкта цивільного права. Згідно роз'яснень, наданих у п.15 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» N 5 від 07.02.2014р., до завершення будівництва (створення) майна, а якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, то до моменту прийняття його до експлуатації, або якщо право власності на таке нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, то до моменту державної реєстрації право власності на новостворене майно та об'єкт незавершеного будівництва не виникає (стаття 331 ЦК). У зв'язку із цим до виникнення права власності на таке майно право власності існує лише на матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення) майна. Отже, законом не передбачено можливість визнання права власності на новостворене майно та об'єкт незавершеного будівництва в судовому порядку, якщо право власності на таке майно не було зареєстроване раніше в установленому законодавством порядку. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

Outcome: dismissed