overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою, в якій зазначила, що після смерті [INFO] матері [PERSON] вона, прийнявши спадщину шляхом звернення у шестимісячний строк до нотаріальної контори з відповідною заявою, є єдиним спадкоємцем за законом першої черги житлового будинку та господарських споруд, що знаходяться на [ADDRESS]. Через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на будинок позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом. Просить визнати за нею право власності на спадкове будинковолодіння за вказаною адресою. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю з підстав, зазначених у заяві. Пояснила, що вона є єдиною дочкою у батьків. Її батько помер до смерті матері. Таким чином, вона - єдиний спадкоємець після смерті [PERSON] Просить позов задовольнити. Заліська сільська рада свого представника у судове засідання не скерувала, уповноваженою особою подано заяву про визнання позову та розгляд справи у відсутності представника сільради. Позов підлягає до задоволення. Судом установлено, підтверджено свідоцтвом про народження, що [PERSON] є дочкою [PERSON]. Як вбачається із свідоцтва про смерть, [INFO] [PERSON] померла. З дня її смерті в силу ст.1220 ЦК України відкрилась спадщина на житлове будинковолодіння, що їй належало. Про належність [PERSON] житлового будинку з господарськими будівлями, що на [ADDRESS], свідчить довідка Заліської сільської ради від 12.11.13 №421 та витяг з погосподарської книги №2 за 2013 рік. У силу ст.1261 ЦК України позивач, як дочка спадкодавця, є спадкоємцем за законом першої черги. [PERSON] прийняла спадщину шляхом звернення 19 листопада 2013 року із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса, що стверджується відповідною заявою та витягом про реєстрацію спадкової справи в Спадковому реєстрі. Як вбачається із особистих пояснень [PERSON] і суді та згідно із заявою до Ратнівської державної нотаріальної контори, спадкоємців з правом на обов'язкову частку у спадщині немає. Таким чином, [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом житлового будинку на [ADDRESS] після смерті [PERSON] Однак зареєструвати своє право власності на будинковолодіння [PERSON] не може через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на дане майно, про що свідчить інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та повідомлення Волинського обласного бюро технічної інвентаризації. Відповідно до ст.328 ч.2 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. На підставі досліджених доказів суд відповідно до ст.392 ЦК України визнає за [PERSON] право власності на будинок і господарські будівлі, що на [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою, в якій зазначила, що після смерті [INFO] матері [PERSON] вона, прийнявши спадщину шляхом постійного проживання з нею, є єдиним спадкоємцем за заповітом житлового будинку та господарських споруд, що знаходяться на [ADDRESS]. Через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на будинок позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Просить визнати за нею право власності на спадкове будинковолодіння за вказаною адресою. У судове засідання сторони не з`явилися, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності та, відповідно, про підтримання позовних вимог і визнання позову. Позов підлягає до задоволення. Судом установлено, документально підтверджено, що [PERSON] 24 грудня 2010 року склала заповіт, згідно з яким належний їй житловий будинок та господарські будівлі, що знаходяться на [ADDRESS] заповіла позивачу в справі. Згаданий заповіт посвідчено Датинською сільською радою Ратнівського району Волинської області, він не змінений і не скасований. Про належність будинковолодіння на [ADDRESS] заповідачу свідчить довідка Здомишельської сільської ради Ратнівського району Волинської області №1118/02-15 від 05.12.2013 року та витяг з погосподарської книги №3 за 2011 рік тієї ж сільської ради . Як вбачається із свідоцтва про смерть, [INFO] [PERSON] померла. З цієї дати згідно ст. 1220 ЦК України відкрилась спадщина на належне їй майно. У силу ст.1223 ЦК України [PERSON] має право на спадкування як особа, визначена у заповіті. Спадкоємців, які мали б право на обов`язкову частку в спадщині та прийняли її, судом не встановлено. Позивач на виконання вимог ст.1269 ЦК України прийняла спадщину шляхом звернення 05 липня 2011 року до Ратнівської держнотконтори із заявою, про що свідчить витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 05.07.2011 та відповідна заява у спадковій справі. Однак зареєструвати своє право власності на будинковолодіння позивач не може через відсутність у [PERSON] правовстановлюючих документів на дане майно, про що свідчать інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 03.12.2013 та довідка Волинського обласного бюро технічної інвентаризації. Відповідно до ст.328 ч.2 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За таких обставин на підставі досліджених доказів суд відповідно до ст.392 ЦК України визнає за [PERSON] право власності на будинок і господарські будівлі, що на [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою, в якій зазначила, що після смерті [INFO] року [PERSON] вона, прийнявши спадщину шляхом постійного проживання з ним, є єдиним спадкоємцем за заповітом житлового будинку та господарських споруд, що знаходяться на [ADDRESS]. Через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на будинок позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Просить визнати за нею право власності на спадкове будинковолодіння за вказаною адресою. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю з підстав, зазначених у заяві. Пояснила, що її мати - дружина спадкодавця та брат - син спадкодавця померли ще до смерті останнього. Спадкоємців з правом на обов`язкову частку в спадщині немає. Просить позов задовольнити. Відповідачі позов визнали. Пояснили, що позивач - їх мати проживала на час смерті [PERSON] разом із ним в його ж будинку. Позов підлягає до задоволення. Судом установлено, документально підтверджено, що [PERSON] 13 лютого 2009 року склав заповіт, згідно з яким належний йому житловий будинок та господарські будівлі заповів позивачу в справі, а земельну ділянку та майновий сертифікат - в рівних частках відповідачам. Згаданий заповіт посвідчено Річицькою сільською радою Ратнівського району Волинської області, він не змінений і не скасований. Про належність будинковолодіння на вул.Провідківська, 20 у с.Річиця Ратнівського району Волинської області заповідачу свідчить витяг з погосподарської книги №4 за 2012 рік тієї ж сільської ради . Як вбачається із свідоцтва про смерть, [INFO] року [PERSON] помер. З цієї дати згідно ст. 1220 ЦК України відкрилась спадщина на належне йому майно. У силу ст.1223 ЦК України [PERSON] має право на спадкування як особа, визначена у заповіті. Спадкоємців, які мали б право на обов`язкову частку в спадщині та прийняли її, судом не встановлено. Позивач на виконання вимог ст.1268 ЦК України прийняла спадщину шляхом проживання із спадкодавцем на час смерті останнього, що стверджується довідкою Річицької сільської ради від 30 грудня 2013 року №2844. У зв`язку з цим Ратнівською держнотконтрою зареєстровано спадкову справу, про що свідчить витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 25.11.2013. Однак зареєструвати своє право власності на будинковолодіння позивач не може через відсутність у [PERSON] правовстановлюючих документів на дане майно, про що свідчать інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 25.11.2013 та довідка Волинського обласного бюро технічної інвентаризації від 15.01.2014. Відповідно до ст.328 ч.2 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За таких обставин на підставі досліджених доказів суд відповідно до ст.392 ЦК України визнає за [PERSON] право власності на будинок і господарські будівлі, що на [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

позивач звернулася до суду із позовною заявою, в якій з врахуванням поданої заяви про збільшення розміру позовних вимог, просить стягнути з відповідача 100000,00 гривень моральної шкоди. При розгляді справи суд вважає за необхідне у відповідності до вимог ст. 209 ч.3 ЦПК України відкласти складання повного тексту рішення суду на 5 днів з дня закінчення розгляду справи, проголосивши вступну та резолютивну частину рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою, в якій з урахуванням уточнюючих позовних вимог, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття оскільки відповідач в добровільному порядку допомоги на утримання дитини не надає. Позивач подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання 04.11.2015 року не зявився, хоча про час, дату та місце розгляду заяви повідомлений належним чином. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення в заочному провадженні, у відсутності відповідача, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України та у відсутність позивача, що відповідає положенню ч. 2 ст. 158 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії І-ТП №085321 від 05.08.2008 року відповідач є батьком неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]. /а.с. 5/ Оскільки відповідач є батьком дитини і нарівні з матір'ю зобовязаний утримувати її до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 Сімейного кодексу України передбачено, що способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються між ними. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються від дня предявлення позову. Згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Домовленість сторін щодо виконання цього обовязку відсутня, а тому суд стягує з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Згідно норм до ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 487,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою в якій просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житлом-квартирою №72 по вул. Пушкіна,7 в сел. Олександрівка Олександрівського району Кіровоградської області. Зважуючи на необхідність в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідним проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою в якій просить визнати договір купівлі-продажу 2/3 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами в с. Плісняни по вул. Нова, буд. №39, Зборівського району Тернопільської області, який укладений 15 серпня 2009 року між нею та відповідачем, дійсним та визнати за нею право власності на дане майно, посилаючись на те, що вона купила вищевказане майно і сплатила за нього домовлену суму. В судовому засіданні позивач позов підтримала повністю з мотивів викладених у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не зявився, проте подав заяву, якою просить суд справу слухати без її участі, позов визнає. Суд вислухавши пояснення сторін по справі, дослідивши представлені докази, вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з такого. Відповідно до ч.2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Частина 2 статті 328 ЦК України зазначає, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Судом встановлено, що 2/3 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами в с. Плісняни по вул. Нова, буд. №39, Зборівського району Тернопільської області належить [PERSON], згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухому майно №19411268. 15 серпня 2009 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу 2/3 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами в с. Плісняни по вул. Нова, буд. №39, Зборівського району Тернопільської області. На момент укладенні договору купівлі-продажу спірне майно під заставою і арештом не перебувало. На підтвердження укладеної угоди, позивачем сплачено відповідачу домовлену суму згідно договору Однак, відповідач від оформлення документів ухиляються, що суперечить умовам договору, а тому у відповідності до ч.2 ст. 220 ЦК України, цей договір купівлі продажу слід визнати дійсним, оскільки позивач повністю виконала умови договору. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою в якій просить визнати договір купівлі-продажу житлового будинку в [ADDRESS], земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,1824 га. (кадастровий номер [NUMBER]), яка розташована в с. Озерна, Зборівського району, який укладено 17 жовтня 2014 року між нею та відповідачем, дійсним та визнати за нею право власності на дане майно, посилаючись на те, що вона купила вищевказане майно і сплатила за нього домовлену суму. В судовому засіданні позивач позов підтримала повністю з мотивів викладених у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився та не повідомив суд про причину своєї неявки хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд вислухавши пояснення позивачки, дослідивши представлені докази, вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з такого. Відповідно до ч.2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Частина 2 статті 328 ЦК України зазначає, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Судом встановлено, що житловий будинок в [ADDRESS] та земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку площею 0,1824 га. (кадастровий номер [NUMBER]), яка розташована в с. Озерна, Зборівського району, належить [PERSON]. 17 жовтня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку в [ADDRESS], земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1824 га. (кадастровий номер [NUMBER]), яка розташована в с. Озерна, Зборівського району Тернопільської області, згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER]. На момент укладенні договору купівлі-продажу спірне майно під заставою і арештом не перебувало. На підтвердження укладеної угоди, позивачем сплачено відповідачу домовлену суму згідно договору Однак, відповідач від оформлення документів ухиляються, що суперечить умовам договору, а тому у відповідності до ч.2 ст. 220 ЦК України, цей договір купівлі - продажу слід визнати дійсним, оскільки позивачка повністю виконала умови договору. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою в якій просить визнати договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами в с. Нестерівці по вул. Зелена, буд. №166, Зборівського району Тернопільської області укладений 07 березня 2015 року між [PERSON] та [PERSON], дійсним та визнати за нею право власності на дане майно, посилаючись на те, що вона купила вищевказане майно і сплатила за нього домовлену суму. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала повністю з мотивів викладених у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, та не заперечує проти його задоволення. Суд вислухавши пояснення сторін по справі, дослідивши представлені докази, вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з такого. Відповідно до ч.2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Частина 2 статті 328 ЦК України зазначає, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Судом встановлено, що 07 березня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу 1 житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами в с. Нестерівці по вул. Зелена, буд. №166, Зборівського району Тернопільської області, який належить [PERSON] згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень №34286232. На момент укладенні договору купівлі-продажу спірне майно під заставою і арештом не перебувало. На підтвердження укладеної угоди, позивачкою сплачено відповідачу домовлену суму згідно договору Однак, відповідач від оформлення документів ухиляються, що суперечить умовам договору, а тому у відповідності до ч.2 ст. 220 ЦК України, цей договір купівлі продажу слід визнати дійсним, оскільки позивачка повністю виконала умови договору. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою в якій просить визнати договір купівлі-продажу нежитлової будівлі складу-гаражу (літ. А) загальною площею 139,9м.кв. з піднавісом (літ. Б) площею 53,0 м.кв. металічними воротами (поз.1) та бетонною огорожею (поз.2) в [ADDRESS] який укладений 20 грудня 2011 року між ним та відповідачем, дійсним та визнати за ним право власності на дане майно, посилаючись на те, що він купив вищевказане майно і сплатив за нього домовлену суму. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала повністю з мотивів викладених у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визна та не заперечує проти його задоволення. Суд вислухавши пояснення сторін по справі, дослідивши представлені докази, вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з такого. Відповідно до ч.2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Частина 2 статті 328 ЦК України зазначає, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Судом встановлено, що 1/2 частина нежитлової будівлі складу-гаражу (літ. А) загальною площею 139,9м.кв. з піднавісом (літ. Б) площею 53,0 м.кв. металічними воротами (поз.1) та бетонною огорожею (поз.2) в [ADDRESS] належить [PERSON], згідно реєстраційного посвідчення від 11 червня 2004 року. Згідно рішення Зборівського районного суду Тернопільської області від 30 грудня 2011 року [PERSON] належить 2/5 частини ? частини складу №1 (літ. А) загальною площею 365,2 м.кв, яке знаходиться в [ADDRESS]. 20 грудня 2011 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу вищевказаної частини будівлі. На момент укладенні договору купівлі-продажу спірне майно під заставою і арештом не перебувало. На підтвердження укладеної угоди, позивачем сплачено відповідачу домовлену суму згідно договору Однак, відповідач від оформлення документів ухиляються, що суперечить умовам договору, а тому у відповідності до ч.2 ст. 220 ЦК України, цей договір купівлі - продажу слід визнати дійсним, оскільки позивач повністю виконала умови договору. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою в якій просить визнати договір купівлі-продажу нежитлової будівлі складу-гаражу (літ. А) загальною площею 144,8м.кв. з піднавісом (літ. Б) площею 60,5 м.кв. з піднавісом (літ. В) площею 53,0м.кв. металічними воротами (поз.1) та бетонною огорожею (поз.2) в [ADDRESS] який укладений 20 грудня 2011 року між ним та відповідачем, дійсним та визнати за ним право власності на дане майно, посилаючись на те, що вона купила вищевказане майно і сплатила за нього домовлену суму. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала повністю з мотивів викладених у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визна та не заперечує проти його задоволення.. Суд вислухавши пояснення сторін по справі, дослідивши представлені докази, вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з такого. Відповідно до ч.2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Частина 2 статті 328 ЦК України зазначає, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Судом встановлено, що 1/2 частина нежитлової будівлі складу-гаражу (літ. А) загальною площею 139,9м.кв. з піднавісом (літ. Б) площею 53,0 м.кв. металічними воротами (поз.1) та бетонною огорожею (поз.2) в [ADDRESS] належить [PERSON], згідно реєстраційного посвідчення від 11 червня 2004 року. Згідно рішення Зборівського районного суду Тернопільської області від 30 грудня 2011 року [PERSON] належить ? частина складу №1 (літ. 2А) загальною площею 365,2 м.кв, яке знаходиться в [ADDRESS] 20 грудня 2011 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу вищевказаної частини будівлі. На момент укладенні договору купівлі-продажу спірне майно під заставою і арештом не перебувало. На підтвердження укладеної угоди, позивачем сплачено відповідачу домовлену суму згідно договору Однак, відповідач від оформлення документів ухиляються, що суперечить умовам договору, а тому у відповідності до ч.2 ст. 220 ЦК України, цей договір купівлі - продажу слід визнати дійсним, оскільки позивач повністю виконала умови договору. На підставі наведеного,

Outcome: approved