Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про визнання за нею права власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті її матері [PERSON], яка померла [INFO]. Позивач посилається на те, що вона та відповідач є спадкоємцями першої черги після смерті матері, не може оформити свої спадкові права на квартиру в зв'язку із тим, що не зберігся правовстановлюючий документ на квартиру. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач надав заяву про слухання справи за його відсутністю, позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти позову не заперечує. З'ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені слідуючи факти та відповідні правовідносини. Відповідно до довідки з комунального підприємства «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 10.08.1992 року, зареєстрованого в БТІ 10.08.1992. [PERSON] помер [INFO], про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER], виданий Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 4455 від 25.09.2006, після його смерті відкрилася спадщина. 25.05.2007 року [PERSON], звернулася до другої Миколаївської нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Згідно копії спадкової справи № 413/2007 р. [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті свого чоловіка [PERSON], на квартиру [ADDRESS], але не зареєструвала права власності у встановленому законом порядку. [INFO] [PERSON] померла, про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER], виданий Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з квартири [ADDRESS] та земельної ділянки [NUMBER], [NUMBER], кадастровий номер: [NUMBER] яка розташована на території міста Миколаєва СТ «Корабели». Після смерті [PERSON] спадкоємцями першої черги є [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до спадкової справи № 645/2015 заяву про прийняття спадщини подано позивачкою 24.12.2015 р., відповідач заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подавав. 25 травня 2016 року позивачка отримала свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері на земельну ділянку [NUMBER], [NUMBER], загальною площею 0,1136 га, що розташована на території міста Миколаєва, СТ «Корабели», кадастровий номер: [NUMBER]. Постановою державного нотаріуса другої Миколаївської державної нотаріальної контори Рибачук О.В. від 25.05.2016 р. [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS], оскільки право власності на квартиру не зареєстровано за спадкодавцем [PERSON]. Положеннями статті 1216 Цивільного кодексу України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 Цивільного кодексу України передбачено, що до складу спадщини входить усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із ст. 1223 Цивільного кодексу України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. У відповідності з ст. 1261 Цивільного кодексу України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За приписами ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За змістом статті 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Позивач як донька померлої є спадкоємцем за законом першої черги, спадкодавець - іі матір [PERSON], фактично прийняла спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON]., шляхом подання відповідної заяви до нотаріуса, отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, однак не провела державну реєстрацію квартири згідно чинного законодавства. Оскільки заповіт спадкодавцем не складався, а відповідач не звертався до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, то позивач має право на спадкування після смерті її матері у порядку спадкування за законом першої черги. Згідно ч. 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. На підставі ст. ст. 392, 1216, 1218, 1223, 1261, 1268, 1270 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved