Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення матеріальної шкоди заподіяної злочином в сумі 44350,65 грн . В обґрунтування позову зазначено, що 30.04.2010 року близько 16:00год. [PERSON], керуючи автобусом МАЗ- 203065, державний реєстраційний номер [NUMBER], яким він має право керувати згідно дорожнього листа і який належить на праві власності ЗАТ «НВП» Радій»(згідно тимчасового реєстраційного талону - власник ВАТ «Автобусний парк13527), рухаючись по вул. Московській в м. Кіровограді зі сторони вул. Короленко у напрямку провулку Виноградного, не доїжджаючи 25,20 м. до повороту до пам'ятного знаку загиблим десантникам, порушив п.п. 2.3.6. 12.1,13.1 ПДР України, не вибрав безпечної швидкості руху, не урахував дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, був неважним, невірно відреагував на зміну дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції та допустив зіткнення з мікроавтобусом ГАЗ-3302 д.н ВА0120АА, під керуванням водія [PERSON], який рухався попереду в попутному напрямку прямо. В судовому засіданні позивач та її представник зазначили, що на момент даної дорожньо-транспортної пригоди знаходилась у мікроавтобусі ГАЗ 3302 в якості пасажира та в результаті отримала тілесні ушкодження, а саме, закрита травма гортані та трахеї, вдавлений перелом персневидного хряща, струс головного мозку, забійна рублена рана лівої лобово-теменної області, перелом 5-6-7-8 і 10 ребер з ліва, забій легень перелом акромиалної кості лівої ключиці, забій правої ступні. Було проведено багато операцій, змушена була поїхати за кордон на лікування , у зв»язку з чим просить відшкодувати понесені у зв»язку з цим витрати. В судовому засіданні адвокат позивача, зазначила, що в результаті травм, заподіяних позивачу з вини водія ВАТ «Автобусний парк» 13527 Бовшик В.Г. позивач стала інвалідом та отримала II, а потім III групу інвалідності. Вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 31.03.2011 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 31.08.2012 року було задоволено вимоги позивача до ВАТ «Автобусний парк 13527» співвідповідача страхової компанії HACK «Оранта», третьої особи на стороні відповідача [PERSON], про стягнення матеріальної та моральної шкоди заподіяної злочином. Було стягнуто з відповідачів на користь позивача матеріальні витрати сплачені витрати на лікування та проведення операцій, моральну шкоду заподіяну позивачу внаслідок ДТП, а також втрачений заробіток. При цьому, після ухвалення рішення Кіровським районним судом, позивачу було здійснено ще ряд операцій, на які вона витрачала кошти і має право на їх відшкодування. Розмір заподіяних матеріальних збитків, відповідно до наданих чеків становить - 44 350,65 грн., оскільки мала необхідність виїзду саме за кордон для лікування, так як дані операції не проводяться на території України. В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнала та в обґрунтування заперечень зазначила, що згідно Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 30.08.2012р. № 2-1109/2210/2012 стягнуто з Відкритого акціонерного товариства «Автобусний парк» 13527 на користь [PERSON] 70450 грн. у відшкодування моральної шкоди, та щомісячно починаючи з 18.06.2012р. на користь [PERSON] у відшкодування шкоди пов'язаної з втратою працездатності в розмірі 1887,75 грн. до відновлення її працездатності. ПАТ «Автобусний парк» 13527 на підставі виконавчого листа №1109/2210/2012 від 07.12.2012 року щомісячно починаючи з 18.06.2012року виплачує на користь [PERSON] у відшкодування шкоди пов'язаної з втратою працездатності в розмірі 1887,75 грн. , що підтверджується довідкою Кіровського ВДВС Кіровоградського МУЮ від 09.02.2015 № 6334. Згідно з листа Комунального закладу «Поліклінічного об'єднання м. Кіровограда № 146/01-09 від 26.01.2015р. в грудні 2014 року на засіданні МСЕК [PERSON] була встановлена III група інвалідності безстроково. Щодо вимоги [PERSON] про стягнення з ПАТ «Автобусний парк» 13527 на її користь матеріальну шкоду в сумі 44350,65 грн., які були витрачені нею на лікування зазначила, що стягнення витрат з власника автомобіля на лікування в закладах охорони здоров'я потерпілого від злочину діючим законодавством не передбачено, а тому просить в задоволенні позову відмовити. Представник третьої особи в судовому засіданні зазначив про відсутність підстав для задоволення позову , оскільки позивачем не доведено необхідності поїздок за кордон з метою лікування і відповідно необхідності понесення зазначених витрат на лікування за кордоном. Судом встановлено наступні факти. Вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 31.03.2011р. [PERSON] визнано винним у скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст. 286 Кримінального кодексу України. В силу ч. 4 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України вина [PERSON] у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди 30 квітня 2010 року не потребує доказування. Оскільки [PERSON] під час здійснення ДТП перебував в трудових відносинах Відкритим акціонерним товариством «Автобусний парк» 13527 володільцем джерела безпеки було ВАТ «Автобусний парк» 13527 (а. с. 90-98). Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 30.08.2012р. № 2-1109/2210/2012 стягнуто з Відкритого акціонерного товариства «Автобусний парк» 13527 на користь [PERSON] 70450 грн. у відшкодування моральної шкоди, стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Автобусний парк» 13527 щомісячно починаючи з 18.06.2012р. на користь [PERSON] у відшкодування шкоди пов'язаної з втратою працездатності в мірі 1887,75 грн. до відновлення її працездатності.(а. с. 99-103) ПАТ «Автобусний парк» 13527 на підставі виконавчого листа №1109/2210/2012 від 07.12.2012 року щомісячно починаючи з 18.06.2012року виплачує на користь [PERSON] у відшкодування шкоди пов'язаної втратою працездатності в розмірі 1887,75 грн. , що підтверджується довідкою Кіровського ВДВС Кіровоградського МУЮ від 09.02.2015 № 6334 (а. с. 124-125). Згідно з листа Комунального закладу «Поліклінічного об'єднання м. Кіровограда № 146/01-09 від 26.01.2015р. в грудні 2014 року на засіданні МСЕК [PERSON] була встановлена III група інвалідності безстроково(а. с. 127). Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа\~\~ має\~\~ право в порядку,\~\~ встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, оцінивши докази в їх сукупності , суд дійшов висновку, щодо відмови в задоволенні позову повністю, оскільки позивач звернулась до суду про відшкодування понесених нею витрат на лікування з посиланням на ст. 1166,1172,1195,1202 ЦК України при тому , що відповідно до ст.ст. 1195,1202 ЦК України визначено порядок відшкодування шкоди, що здійснюється щомісячними платежами, що було вирішено судом рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 30.08.2012р. № 2-1109/2210/2012 та стягнуто з Відкритого акціонерного товариства «Автобусний парк» 13527 на користь [PERSON] 70450 грн. у відшкодування моральної шкоди, стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Автобусний парк» 13527 щомісячно, починаючи з 18.06.2012р. на користь [PERSON] у відшкодування шкоди пов'язаної з втратою працездатності в мірі 1887,75 грн. до відновлення її працездатності(а. с. 99-103). Стаття 1172 ЦК України визначає обов»язок відшкодування юридичною особою шкоди, заподіяної її працівником. Стаття 1166 ЦК України містить загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду. Таким чином, відповідно до ст. 1195 ЦК України позивач має право на відшкодування додаткових витрат, порядок відшкодування яких чітко визначено ст. 1202 ЦК України. При цьому, відповідно до даних статей має бути встановлено необхідність у понесенні даних додаткових витрат, встановлених на основі висновку відповідної лікарської експертизи ( ч.2 ст. 1202 ЦК України). Висновки лікарської експертизи , щодо необхідності понесення даного виду витрат відсутні, окрім того , допитаний в суді як спеціаліст торакальний хірург [PERSON] в судовому засіданні зазначив, що необхідності в проведенні вказаного лікування позивача в Угорщині , згідно наявних матеріалів у справі, не було, а лікування можливе на території України в т.ч. і в межах м. Кіровограда без таких значних витрат. З урахуванням зазначеного, суд вважає даний позов безпідставним та необґрунтованим, витрати понесені позивачем на лікування за кордоном за відсутності висновку відповідної лікарської комісії не підлягають відшкодуванню згідно чинного законодавства. Відповідно до ст.. 88 ЦПК України судові витрати , суд вирішує залишити по їх фактичному понесенню сторонами. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed