Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на своє утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 грн. щомісячно, з дня пред`явлення позову до досягнення донькою [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. В обґрунтування свого позову позивач зазначала, що перебувала з відповідачем у шлюбі, який 12.11.2018 року між ними розірвано. У шлюбі [INFO] у сторін народилася донька [PERSON] , яка проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні, та по догляду за якою вона перебуває у відпустці. Відповідач, в свою чергу, має можливість надавати їм допомогу, однак не надає, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Ухвалою судді Чугуївського міського суду Харківської області від 20 серпня 2019 року справа прийнята до розгляду та провадження у ній відкрито. Відповідачем було подано відзив на позовну заяву, у якому він зазначив, що просить в задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що не має можливості надавати матеріальну допомогу на утримання колишньої дружини. Сторони були повідомлені про час та місце розгляду справи своєчасно та належним чином. Позивач подала до суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за її відсутності, відповідач до суду не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про дату та час розгляду справи повідомлявся судом своєчасно та належним чином. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який заочним рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 12.11.2018 року між ними розірвано (а.с.11). У вказаному шлюбі у сторін [INFO] народилася донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 03.02.2017 року Чугуївським МВ ДРАЦС ГТУЮ у Харківській області, актовий запис № 24 (а.с.7). Дитина проживає разом з матір`ю, що підтверджується довідкою від 21.05.2018 р., виданою відділом реєстрації місця проживання особи Чугуївської міської ради Харківської області (а.с.9) та зареєстрована разом з нею (а.с.9,10). Згідно зі ст.ст.12,13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Згідно із ч.2 статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Стаття 85 СК України регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання. Частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. В добровільному порядку питання щодо утримання дружини позивач та відповідач не вирішили. Відповідно до ч.1 ст.180 СК України аліменти присуджуються одному із подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя або у твердій грошовій сумі. Згідно з ч.1 ст.79 СК України аліменти на утримання одного з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд враховує: працездатний вік відповідача, відсутність доказів на підтвердження зазначеної у відзиві його неспроможності сплачувати аліменти, розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який з 1 липня 2019 року складає 2007 грн., та виходячи з принципу справедливості, розумності і з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів у розмірі 1000,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною - [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, з огляду на те, що позивач при пред`явленні позову звільнена від сплати судового збору, то на підставі ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial