Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-23 00:00:00

Позивач звернуся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із вищезазначеною позовною заявою посилаючись на те, що між ним та відповідачкою 11.05.2000 року було укладено шлюб, який було розірвано, рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 29.09.2015. За період шлюбу сторони набули земельну ділянку та на день подання позову не врегулювали питання про її розподіл, у зв`язку із чим, позивач і звернувся до суду із позовом. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю та просив позов задовольнити. Представник відповідача проти задоволення позову не заперечила. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 11 травня 2000 року між [PERSON] та [PERSON] , був укладений шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Ужгородської міської ради (актовий запис № 183 від 11.05.2000 року), що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 11.05.2000 року. За час перебування у шлюбі згідно договору купівлі продажу від 31.07.2003 сторонами було придбано земельну ділянку, площею 0,048 га, що розташована за адресою [ADDRESS] , вартістю 13912,12 грн. Згідно рішення Ужгородського міськрайонного суду від 29 вересня 2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Ужгородської міської ради (актовий запис № 183 від 11.05.2000 року) був розірваний. Згідно витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, на даний час за адресою [ADDRESS] знаходиться дві земельні ділянки із кадастровими номерами 2124884800:10:015:0062 та 2124884800:10:015:006 площею 0.0240 га кожна. Оцінюючи вищенаведене суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що за час перебування у шлюбі, а саме 31 липня 2003 року відповідно до договору купівлі-продажу, сторонами було набуто наступне нерухоме майно: земельну ділянку, площею 0,048 га, що розташована за адресою [ADDRESS] . Позивач просить суд визнати за ним право власності на частину нерухомого майна, що перебувало у спільній сумісній власності подружжя та припинити право власності [PERSON] у відповідній частині. Відповідно до положень ст. 368 ЦК України та ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. З досліджених матеріалів справи слідує, що згідно договору купівлі продажу від 31.07.2003 сторонами було придбано земельну ділянку, площею 0,048 га, що розташована за адресою [ADDRESS] . Приймаючи до уваги, що зазначене нерухоме майно було отримане у власність в період перебування [PERSON] та [PERSON] у шлюбі, таке майно є об`єктом спільної сумісної власності подружжя. З огляду на те, що у ході судового розгляду справи встановлено, що нерухоме майно було нажите подружжям за час шлюбу, відповідач визнає позов, суд вважає, що на підставі наведеного позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved