Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-06 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом до Чернігівської міської організації професійної спілки працівників агропромислового комплексу України, в якому просить визнати неправомірним (незаконним) рішення Президії Чернігівської міської організації професійної спілки працівників агропромислового комплексу України оформлене постановою №П-12-9 від 10.03.2016 року та протоколом №12 від 10.03.2016 року щодо зміни істотних умов праці головного бухгалтера [PERSON] з 16.05.2016 року, яким встановлено режим неповного робочого часу з графіком роботи 2 години кожного робочого дня в тиждень з оплатою праці 0,25 посадового окладу, з покладенням на відповідача обовязку поновити позивачу попередні умови праці. Також позивач у заяві про збільшення позовних вимог від 07.07.2016 року просить визнати неправомірним (незаконним) та скасувати розпорядження №67 від 11.05.2016 року голови Чернігівської міської організації професійної спілки працівників агропромислового комплексу України про зміну істотних умов праці головного бухгалтера [PERSON] з 16.05.2016 року та встановлення для неї режиму робочого часу з графіком роботи 2 години кожного робочого дня в тиждень з оплатою праці 0,25 посадового окладу (а.с.49-50) Обгрунтувала позивач свої вимоги тим, що вона працює у Чернігівській міській організації профспілки працівників АПК України на посаді головного бухгалтера на підставі трудового договору, відповідно до умов якого її заробітна плата (посадовий оклад) становила 2440 грн. без урахуванням податків та зборів. 23 травня 2016 року на її адресу за місцем проживання надійшов цінний лист, який вона отримала, в конверті знаходились копії документів: акт від 16.05.2016 року, акт від 17.05.2016 року, лист - повідомлення від 16.05.2016 року за №10 про зміну істотних умов праці, згідно якого у термін до 26 травня 2016 року пропонувалося їй надати голові Чернігівської міської організації професійної спілки працівників агропромислового комплексу України письмову відповідь щодо згоди, або незгоди на продовження роботи на нових (змінених) умовах праці. З вище наведених документів позивачу стало відомо та вона дізналась про порушення свого права, а саме, що рішенням президії Чернігівської міської профспілки працівників АПК України, яке оформлено протоколом №12 від 10 березня 2016 року та Постановою від 10.03.2016 року №П-12-9 змінено її істотні умови праці, а саме встановлено режим неповного робочого часу з графіком роботи 2 години кожного робочого дня в тиждень з оплатою праці 0,25 посадового окладу, що складає 610 грн., у зв'язку зі складним фінансово-економічним становищем міської організації. Позивач у своїй позовній заяві зазначає, що з постановою президії від 10.03.2016 року №П-12-9 та протоколом засідання президії №12 від 10.03.2016 року її ніхто не ознайомив, належним чином завірені копії даних документів надані лише на вимогу адвоката 15.06.2016 року. Вважає, що строк передбачений ст.233 КЗпПУ нею не пропущений, оскільки дізналась про існування постанови про зміну істотних умов праці лише 23.05.2016 року, тобто з дня отримання документів цінним листом і просить суд прийняти ці обставини до уваги і в разі, якщо суд дійде висновку, що строк необхідно рахувати з моменту прийняття постанови з 10.03.2016 року, то відповідно до ст.234 КЗпПУ просить його поновити, оскільки з 13.05.2016 року перебувала в лікарні на стаціонарному лікуванні і не могла вчасно звернутись до суду, тобто строк пропущений нею з поважних причин. Крім того, у заяві про збільшення позовних вимог представник позивача зазначає, що 22.06.2016 року [PERSON] було ознайомлено з розпорядженням №67 від 11.05.2016 року голови Чернігівської міської організації профспілки працівників агропромислового комплексу України про зміну істотних умов праці головного бухгалтера з 16.05.2016 року встановивши режим неповного робочого часу з графіком роботи 2 години кожного робочого дня в тиждень з оплатою праці 0,25 посадового окладу. [PERSON] у позовній заяві категорично заперечує щодо таких змін робочого часу та оплати праці, оскільки відповідач всупереч вимогам закону в односторонньому порядку зменшив розмір її заробітної плати, хоча жодних змін в організації праці у відповідача не відбулося. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позов та просив суд його задовольнити. Представники відповідача проти позову заперечували, наполягали на застосуванні наслідків пропуску позивачем строку звернення до суду з даним позовом, оскільки про прийняте відповідачем рішення позивач дізналася у день його прийняття, від отримання копій документів відмовилася, про що складено акт, а тому пропустила строк звернення до суду без поважних причин, предявивши його 15.06.2016 року. Крім того, у запереченні на позов представник відповідача посилається на те, що зміни умов праці позивача були повязані зі змінами в організації виробництва і праці відповідача, які виникли внаслідок зменшення чисельності членів профспілки та кількості членських організацій, матеріально економічних складнощах в діяльності організації, зниженні навантаженості в роботі. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд вбачає підстави для часткового задоволення позову, виходячи з наступного. Встановлено, що [PERSON] працює у Чернігівській міській організації профспілці працівників АПК України на посаді головного бухгалтера. Згідно штатного розпису апарату Чернігівської міської організації профспілки працівників АПК України в даній організації з 01.08.2014 року працюють два працівники голова міської організації та головний бухгалтер. Відповідно до даного штатного розпису посадовий оклад голови організації складає 2660 грн., а головного бухгалтера 2440 грн. Також штатним розписом передбачена надбавка за високий професіональний рівень, напруженість праці в розмірі 18%. Даний штатний розпис затверджений президією Чернігівської міської організації профспілки працівників АПК 29.07.2014 року протокол №57 (а.с.67) Відповідно до п.1.2 Положення про оплату праці і соціальне забезпечення працівників апарату Чернігівської міської організації профспілки працівників АПК України, затвердженого на засіданні Президії цієї організації згідно протоколу №12 від 10.03.2016 року передбачено, що посадові оклади і надбавки голові міської організації та працівникам апарату встановлюються Президією міської організації та вносяться до штатного розпису міської організації. Посадовий оклад головного бухгалтера Чернігівської міської організації професійної спілки працівників АПК встановлюються у розмірі на 20% нижче ніж посадовий оклад голови міської організації. Як повідомив у судовому засіданні голова Чернігівської міської організації профспілки працівників АПК України [PERSON], змін у організації праці щодо його посади не відбулося, оплата його праці не змінилася, а рішення щодо зміни в організації праці стосувалося лише головного бухгалтера. В судовому засіданні встановлено, що позивач перебувала на лікарняному у період з 28.03.2016 року по 27.04.2016 року, з 13.05.2016 року по 03.06.2016 року, з 06.06.2016 року по 17.06.2016 року, що підтверджується листками непрацездатності на а.с.65-66. Як зазначила позивач у своєму позові, 23 травня 2016 року вона отримала від відповідача поштове відправлення, в якому знаходились копії документів: акт від 16.05.2016 року, акт від 17.05.2016 року, лист - повідомлення від 16.05.2016 року за №10 про зміну істотних умов праці, згідно якого у термін до 26 травня 2016 року їй рекомендувалося надати голові Чернігівської міської організації професійної спілки працівників агропромислового комплексу України письмову відповідь, щодо згоди, або незгоди, на продовження роботи на нових (змінених) умовах праці. Відправлення позивачу вказаних документів підтверджується фіскальним чеком ЧД УДППЗ «Укрпошта» від 18.05.2016 року (а.с.43) Відповідно до ч. З ст. 32 КЗпП у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці. Відповідно до п.31 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» розяснено, що згідно з ч. З ст. 32 КЗпП в межах спеціальності, кваліфікації і посади, обумовленої трудовим договором, зміна істотних умов праці: систем і розмірів оплати, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміни розрядів і найменування посад та інших допускається за умови, що це викликано змінами в організації виробництва і праці та що про ці зміни працівник був повідомлений не пізніше ніж за 2 місяці. Якщо при розгляді трудового спору буде встановлено, що зміна істотних умов трудового договору проведена не у зв'язку зі зміною в організації виробництва і праці на підприємстві, в установі, організації, то така зміна з урахуванням конкретних обставин може бути визнана судом неправомірною з покладенням на власника або уповноважений ним орган обов'язку поновити працівникові попередні умови праці. Позивач зазначає, що жодних змін у обсязі її роботи не відбулося, всі бухгалтерські документи ведуться в повному обсязі і не змінилися, кількість звітності не зменшилась. Відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження зміни в організації виробництва і праці, а отже функціональні обовязки позивача не змінилися. Позивач зазначає, що 22.06.2016 року її було ознайомлено з розпорядженням №67 від 11.05.2016 року голови Чернігівської міської організації профспілки працівників агропромислового комплексу України про зміну істотних умов праці головного бухгалтера Чернігівської міської організації профспілки працівників агропромислового комплексу України [PERSON] з 16.05.2016 року і встановлення режиму неповного робочого часу з графіком роботи 2 години кожного робочого дня в тиждень з оплатою праці 0,25 посадового окладу. За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідач всупереч вимогам закону в односторонньому порядку зменшив розмір заробітної плати позивача, скоротив робочий час, при цьому зміни в організації виробництва і праці у відповідача не відбулись, щодо іншого працівника організації голови Чернігівської міської організації профспілки працівників АПК України взагалі жодних змін в режимі та оплаті праці не відбулося, а тому суд знаходить підстави для задоволення вимог позивача шляхом визнання незаконною постанови президії Чернігівської міської організації професійної спілки працівників агропромислового комплексу України №П-12-9 від 10.03.2016 року, що затверджена на засіданні президії Чернігівської міської організації професійної спілки працівників агропромислового комплексу України згідно протоколу №12 від 10.03.2016 року про зміну істотних умов праці головного бухгалтера [PERSON] з 16.05.2016 року та встановлення для неї режиму робочого часу з графіком роботи 2 години кожного робочого дня в тиждень з оплатою праці 0,25 посадового окладу. Також суд для відновлення порушеного права вважає за необхідне визнати незаконним розпорядження №67 від 11.05.2016 року голови Чернігівської міської організації професійної спілки працівників агропромислового комплексу України про зміну істотних умов праці головного бухгалтера [PERSON] з 16.05.2016 року та встановлення для неї режиму робочого часу з графіком роботи 2 години кожного робочого дня в тиждень з оплатою праці 0,25 посадового окладу та зобовязати Чернігівську міську організацію професійної спілки працівників агропромислового комплексу України поновити з 16.05.2016 року [PERSON] умови праці відповідно до умов трудового договору з оплатою праці згідно штатного розпису. Проте, суд не вбачає підстав для задоволення вимоги позивача про скасування розпорядження №67 від 11.05.2016 року голови Чернігівської міської організації професійної спілки працівників агропромислового комплексу України про зміну істотних умов праці головного, оскільки визнання судом незаконним оскаржуваного розпоряідження є підставою для його скасування уповноваженою посадовою особою роботодавця. Оскільки позивач у день прийняття оскаржуваної постанови президії Чернігівської міської організації професійної спілки працівників агропромислового комплексу України №П-12-9 від 10.03.2016 року, що затверджена на засіданні президії Чернігівської міської організації професійної спілки працівників агропромислового комплексу України згідно протоколу №12 від 10.03.2016 року про зміну істотних умов її праці перебувала на робочому місці, повинна була знати про прийняте рішення (що підтверджується також актом від 10.03.2016 року на а.с.30), проте з часу прийняття оскаржуваного рішення вона тривалий час неодноразово перебувала на стаціонарному та амбулаторному лікуванні, що підтверджується листками непрацездатності на а.с. 65-66, а тому з поважних причин не мала можливості своєчасно звернутися до суду з приводу оскарження прийнятого відповідачем рішення, а тому суд приходить до висновку про необхідність поновлення позивачу тримісячного строку звернення до суду з позовом, передбаченого ч. 1 ст. 233 КЗпП України. Щодо вимоги про оскарження розпорядження №67 від 11.05.2016 року голови Чернігівської міської організації професійної спілки працівників агропромислового комплексу України строк звернення до суду позивачем не пропущено. Оскільки позивач сплатила судовий збір за одну вимогу немайнового характеру, а суд задовольнив дві її вимоги немайнового характеру щодо оскарження постанови президії Чернігівської міської організації професійної спілки працівників агропромислового комплексу України №П-12-9 від 10.03.2016 року та розпорядження №67 від 11.05.2016 року голови Чернігівської міської організації професійної спілки працівників агропромислового комплексу України, а тому з відповідача на користь позивача та на користь держави належить стягнути судовий збір відповідно до ст. 88 ЦПК України, тобто у звязку із задоволенням позову судові витрати покладаються на відповідача. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial