Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до відповідача про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди, заподіяних в результаті ДТП. Позивачка подала заяву, за змістом якої підтримує позовні вимоги в повному обсязі, підтверджує викладені в ній обставини, просить розглядати справу без її участі та не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, хоч про час і місце судового розгляду повідомлявся у встановленому порядку, а тому, виходячи зі змісту ч.1 ст. 224 ЦПК України, та того, що відповідач про причини неявки суд не повідомив, а позивач подав достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд вважає, що можливо провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до змісту ст.ст. 10,11,58-60, 61 ЦПК України суд слухає цивільні справи на засадах змагальності сторін, в межах заявлених вимог і на підставі доказів наданих сторонами та їх представниками, докази повинні подаватись належні, тобто містити інформацію щодо предмета доказування, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, доказування не можу ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарський або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 02.04.2015 року повертаючи з вул. Бандери на вул. Ребета в м. Івано-Франківську відповідач [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER] перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним для інших учасників руху допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER], за кермом якого знаходився [PERSON]М (довіреність від 30.03.2014 року), чим порушив вимоги п.10.1 Правил дорожнього руху та ст.124 КупАП України. В результаті ДТП автомобіль позивача зазнав механічних ушкоджень. Згідно Звіту про визначення вартості матеріального збитку, вартість матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу Hyudai Tucson, д.н.з. [NUMBER], що належить [PERSON]М внаслідок ДТП складає 27 932,53 грн., витрати на послуги оцінювача складають 2 000 грн. Згідно вимог ч.2 ст. 1188 ЦК України, якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов'язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Незалежно від вини моральна шкода відшкодовується, якщо завдана внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки і її відшкодування здійснюється за правилами ст. 1187 ЦК України. За шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки, його володілець не відповідає лише в тому разі, коли вона виникла внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого, або коли джерело вибуло з його володіння внаслідок неправомірних дій інших осіб. Таких обставин відповідачами не наведено. Позивачу спричинено моральну шкоду у вигляді душевних страждань, зокрема: порушення звичайного способу життя, негативного впливу на стан здоровя, тощо. При вирішенні питання щодо розміру моральної шкоди, який треба стягнути з відповідача суд враховує характер та обсяг фізичних та душевних страждань позивача, стан його здоров'я. При цьому суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, тому суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача 2 000 гривень моральної шкоди. Щодо відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 27 932,53 гривень, суд приходить до висновку, що така підлягає до задоволення в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати. Відповідно до ст. ст 16, 23, 386, 1166, 1167, 1187, 1188 ЦК України,

Outcome: approved