Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулись до суду з позовною заявою, в якій просять винести рішення про визнання за ними права власності на гараж загальною площею 27 кв.м. та підвальне приміщення загальною площею 7 кв.м. на вул.Кубійовича, 27 в м.Львові по 1/3 частини кожному, у порядку спадкування. В обґрунтування позову покликаються на те, що [PERSON] є дружиною позивача [PERSON] та матірю [PERSON] та [PERSON] 18.08.2005 року [PERSON] уклала із Товариством із обмеженою відповідальністю «Дністер-Стиль» в особі директора [PERSON] договір про пайову участь у пайовому будівництві №001/5-к. За умовами згадуваного договору [PERSON] «Дністер-Стиль» прийняло [PERSON] у пайове будівництво на 5-ти кімнатну квартиру (будівельний номер 5) в будинку №27 по вул.Кубійовича в м.Львові загальною площею 155,5 кв.м., а також приміщення під гараж, загальною площею 27 кв.м. та підвальне приміщення площею 7 кв.м. 16.06.2007 року актом прийому-передачі квартири [PERSON] згідно згадуваного договору про пайову участь прийняла квартиру (будівельний номер 5) та ключі в будинку за адресою: м.Львів, вул.Кубійовича, 27, загальною площею 155,5 кв.м., а також приміщення під гараж будівельний номер 5 загальною площею 27 кв.м. та підвальне приміщення будівельний номер 2 загальною площею 7 кв.м. (згідно з проектом). 26.07.2007 року [PERSON] склала заповіт, яким заповіла квартиру, гараж та підвальне приміщення у власність позивачів. 05 серпня 2007 року [PERSON] померла, право власності на квартиру та спірні приміщення оформити не встигла. Оскільки жодних правовстановлюючих документів, окрім договору про пайову участь, акту прийому-передачі квартири, гаражу та підвального приміщення [PERSON] за її життя надано не було, тому у них немає можливості зареєструвати право власності на гараж та підвал в позасудовому порядку. Відсутність таких документів стала підставою для відмови нотаріуса в спадкуванні ними спірних приміщень. Рішенням Галицького районного суду м.Львова від 19.03.2015 року за ними визнано право власності на квартиру [ADDRESS] по 1/3 кожному. Просять визнати за ними право власності на гараж загальною площею 27 кв.м. та підвальне приміщення загальною площею 7 кв.м. в будинку №27 по вул.Кубійовича, 27 в м.Львові. Позивачі в судове засідання не зявились, хоч про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Від позивачів [PERSON] та [PERSON] на адресу суду надійшли заяви, якими вони повністю підтримали свої позовні вимоги та просили розгляд справи проводити у їх відсутності. Представник позивача [PERSON] [PERSON] також звернулась до суду із заявою, якою повністю підтримала позовні вимоги та просила розгляд справи проводити у її та [PERSON] відсутності. В судове засідання відповідач [PERSON] «Дністер-Стиль» явку свого уповноваженого представника не забезпечив, причини неявки суду не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у порядку визначеному ч.9 ст.74 ЦПК України, через оголошення в газеті, тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у його відсутності на підставі наявних у матеріалах справи доказів. Представник третьої особи Четвертої державної нотаріальної контори Львівського міського нотаріального округу в судове засідання не зявився, на адресу суду скерував заяву про розгляд справи у його відсутності, якою у вирішенні спору покладається на розсуд суду. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, зясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку про можливість задоволення позову з таких мотивів. Частинами 1 та 2 ст.328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Рішенням Галицького районного суду м.Львова від 19.03.2015 року за позивачами [PERSON], [PERSON] та [PERSON] визнано право власності на квартиру [ADDRESS] по 1/3 частини кожному. Цим ж рішенням встановлено, що 27.04.2005 року Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю видала Управлінню капітального будівництва дозвіл на виконання будівельних робіт реконструкцію житлового будинку з надбудовою третього та мансардного поверхів на вул.Кубійовича, 27 у м.Львові. 18.08.2005 року між [PERSON] «Дністер-Стиль» та [PERSON] укладено договір №001/5-к про участь у пайовому будівництві на пятикімнатну квартиру в будинку за адресою: м.Львів, вул.Кубійовича, 27, а також приміщення під гараж загальною площею 27 кв.м., та підвальне приміщення загальною площею 7 кв.м. Планова дата завершення будівництва 31.01.2006 року. Згідно свідоцтва про смерть, виданого 06.08.2007 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції серії 1-СГ №091115 встановлено, що [PERSON] померла 05.08.2007 року. Судом встановлено, що акт державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєкта житлового будинку на вул.Кубійовича, 27 у м.Львові, після реконструкції з надбудовою третього та мансардного поверхів було затверджено вже після смерті пайовика [PERSON] Рішенням Галицького районного суду м.Львова від 19.03.2015 року встановлено, що вказана в договорі про пайову участь №001/5-к від 18.08.2005 року квартира (будівельний номер 5) фактично є квартирою №3 по вул.Кубійовича, 27 в м.Львові, яка вказана в заповіті та визнано на таку право власності за позивачами. Відтак суд вважає за необхідне визнати за [PERSON], [PERSON] тв. [PERSON] право власності в порядку спадкування і на гараж загальною площею 27 кв.м. та підвальне приміщення загальною площею 7 кв.м., що вказані в договорі про пайову участь №001/5-к від 18.08.2005 року. Згідно із ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. У пункті 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» зазначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно. Спадкоємець має право звернутись із заявою про державну реєстрацію переходу права власності до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, після прийняття спадщини в порядку, передбаченому законом. Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно. (ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Зважаючи на те, що рішенням Галицького районного суду м.Львова від 19.03.2015 року встановлено належність квартири [ADDRESS] позивачам в рівних частках в порядку спадкування на підставі наявних в матеріалах справи документів та договору про пайову участь №001/5-к від 18.08.2005 року, в якому вказані і спірні приміщення гаражу, зокрема, то суд приходить до висновку про необхідність визнання за позивачами права власності на гараж площею 27 кв.м. та підвальне приміщення площею 7 кв.м. в рівних частках у відповідності із заповітом.

Outcome: approved