Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-04 00:00:00

позивач звернулася до суду із позовом до відповідачів, уточнивши позовні вимоги просить визнати незаконним та скасувати наказ Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради від 15 грудня 2011 року №2310-Ж-Л, визнати недійсним свідоцтво про власності на квартиру №ЛЖ 3618 від 15 грудня 2011 року та скасувати державну реєстрацію права власності. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 12.07.2010р., посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №1643 позивач є власником квартири за адресою: [ADDRESS]. Вказана квартира знаходиться на другому поверсі двоповерхового будинку. В листопаді 2015 року позивач дізналася, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] отримали свідоцтво про право власності на квартиру №ЛЖ 3618 від 15 грудня 2011 року та наказ Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради від 15 грудня 2011 року №2310-Ж-Л, яким було передано у власність відповідачів вхід на горище та саме горище, в тому числі над квартирою №4 у будинку №11 на вул.Дніпровській у м.Львові, що створює мешканцям будинку перешкоди у користуванні горищем. Вважає, що оспорюваний наказ винесений без достатніх правових підстав, а саме без отримання згоди усіх мешканців будинку № 11 по вул. Дніпровській у м. Львові на проведення реконструкції горища. Приймаючи вказаний наказ, відповідач [PERSON] комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради порушив вимоги чинного законодавства, не врахував рішення Конституційного Суду України від 02.03.2004р. (справа про права співвласників на допоміжні приміщення багатоквартирних будинків), згідно з якими розпорядження допоміжними приміщеннями в багатоквартирних будинках, в тому числі горищем, здійснюється виключно за згодою усіх мешканців будинку, яким на праві спільної сумісної власності належать вказані приміщення. Оскільки згоди усіх мешканців будинку № 11 по вул. Дніпровській у м. Львові не було, тому прийнятий наказ порушує їхні права на користування горищем. Крім того, вважає, що перехід права власності на горище будинку порушує будівельні норми та правила, оскільки у випадку пожежі, затоплення, тощо доступ до горища є неможливим, також доступ на горище є необхідним для проведення технічного дослідження стану покрівлі даху та його ремонту. Враховуючи наведене, вважає, що оскаржуваний наказ та видане на підставі нього свідоцтво про право власності на квартиру є незаконними, оскільки порушують права співвласників допоміжних приміщень у будинку № 11 по вул. Дніпровській у м. Львові, тому підлягають скасуванню. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві та заяві про доповнення підстави позову (а.с.106-109). Пояснила, що оспорюваний наказ виданий на підставі декларації про готовність обєкта до експлуатації, зареєстрованої Інспекцією ДАБК у Львівській області 04.07.2011р. Разом з тим, відповідно до Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України, реєстрація декларацій здійснюється з дотриманням вимг Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» та кожна сторінка декларації підписується керівником замовника або замовником та засвідчується печаткою замовника (за наявності), в той час як оригінал декларації у матеріалах справи відсутній, а копія такої підписана не [PERSON] Крім цього, зазначила, що позивач стала власником квартири №4 у будинку №11 на вул.Дніпровській у м.Львові на підставі договору купівлі-продажу, укладеному 12.07.2010р. з колишніми власниками вказаної квартири [PERSON] та [PERSON] і останній не давав своєї згоди на проведення відповідачами переобладнання їхньої квартири з розширенням за рахунок приміщення горища. Оскільки позивач своєї згоди на передачу у власність відповідачам горища у будинку №11 на вул. Дніпровській у м.Львові не надавала, то оскаржуваними наказом та свідоцтвом порушується право позивача на користування приміщенням загального користування. Відповідач [PERSON] та представник відповідачів [PERSON], [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечили з підстав, викладених у поданих до суду письмових запереченнях (а.с.44-46). Пояснили, що 25.06.2008 року, ще до набуття позивачем права власності на квартиру №4 в будинку №11 на вул.Дніпровській у м.Львові, [PERSON] районна адміністрація Львівської міської ради своїм розпорядженням №673 надала дозвіл на реконструкцію квартир №3 та №3а в будинку №11 на вул.Дніпровській у м.Львові з об'єднанням в одну, розширенням за рахунок горища та влаштування котла опалювання. До прийняття вказаного розпорядження було надано перелік необхідних документів, проект реконструкції, погоджений усіма необхідними на той час інстанціями і заяви-згоди усіх співвласників квартир будинку, зокрема, і співвласників квартири №4 сім'ї [PERSON]: [PERSON], яка діяла у своїх інтересах та інтересах свого сина [PERSON] на підставі довіреності. Отримавши вказане розпорядження, на його виконання, [PERSON] виготовила вихідні дані на проектування, через спеціалізовану організацію виготовила проектну документацію на реконструкцію квартири та лише після погодження її зі всіма службами у відповідності до вимог розпорядження здійснила реконструкцію квартир. При цьому, квартира відповідачів після реконструкції займає лише частину горища, а інша частина перебуває у спільному користуванні інших мешканців. Більше того, як стало відомо у 2015 році частина горища надана для реконструкції саме позивачу, однак без згоди відповідачів, що на даний час є предметом позову в іншій цивільній справі. Вважають, що жодних прав позивача наказом Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради від 15 грудня 2011 року №2310-Ж-Л порушено не було, реконструкцію проведено з дозволу, з дотриманням усіх будівельно-технічних та санітарних норм, тому в задоволенні позову просили відмовити. Представник відповідача Управління КВ ДЕП ЛМР в судовому засіданні проти позову заперечила з підстав, викладених у поданих до суду письмових поясненнях (а.с.82-83). Пояснила, що наказ Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради від 15 грудня 2011 року №2310-Ж-Л виданий у відповідності до Положення про порядок оформлення права власності на обєкти нерухомого майна та в межах повноважень, наданих згідно з Ухвалою Львівської міської ради від 19.10.2006р. №219 «Про розмежування повноважень між виконавчими органами Львівської міської ради». Вважає позовні вимоги безпідставними та в їх задоволенні просила відмовити. Представник відповідача [PERSON] районної адміністрації Львівської міської ради в судовому засіданні проти позову заперечила. Пояснила, що [PERSON] подала в Управління КВ ДЕП ЛМР повний пакет документів, що і стало підставою для видачі оспорюваного наказу та на його підставі свідоцтва про право власності. Вважає, що адміністрація не є належним відповідачем у справі. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, причин неявки суду не повідомив. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача [PERSON] та представника відповідачів [PERSON], [PERSON] - [PERSON], представників відповідачів Управління КВ ДЕП ЛМР, ЛРА ЛМР, дослідивши матеріали справи та оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд встановив наступне. Позивач є власником квартири №4 в будинку №11 на вул.Дніпровській у м.Львові на підставі договору купівлі-продажу квартири від 12.07.2010р., посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №1643 (а.с.7), що підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №27079384 від 20.08.2010 (а.с.6). Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Наказом Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради від 15 грудня 2011 року №2310-Ж-Л Про оформлення права власності на квартиру [ADDRESS] гр. [PERSON], [PERSON], оформлено право спільної часткової власності в цілому на трикімнатну квартиру №3 у будинку №11 на вул.Дніпровській у м.Львові: [PERSON] 47/50 ідеальних частин квартири, [PERSON] 3/50 ідеальних частин квартир; відділу приватизації державного житлового фонду Личаківського району оформити та видати свідоцтво про право власності на вказану квартиру (а.с.53). Як вбачається з вищевказаного наказу, такий видано, зокрема на підставі розпорядження ЛРА ЛМР від 25.06.2008 №673 «Про надання дозволу на реконструкцію кв. №3 і №3а в будинку № 11 по вул. Дніпровській у м. Львові з обєднанням в одну, розширенням за рахунок горища та влаштування котла опалення». Як вбачається з вказаного розпорядження ЛРА ЛМР (а.с.54) [PERSON] надано дозвіл здійснити реконструкцію кв. №3 і №3а в будинку № 11 по вул. Дніпровській у м. Львові з обєднанням в одну під номером 3, розширенням за рахунок горища та влаштувати двоконтурний котел парапетного типу на площі кухні взамін опалювальних пічок та газової колонки згідно з поданими проектними пропозиціями та технічними документами. Зобов'язано [PERSON] отримати вихідні дані на проектування, виготовити проектну документацію на реконструкцію квартири, розробити проектно-технічну документацію на влаштування котла, здійснити реконструкцію квартири та здати в експлуатацію, внести зміни в технічну документацію та оформити свідоцтво про право власності. За вищевказаних обставин, оскільки судом встановлено, що на час отримання відповідачем [PERSON] дозволу на реконструкцію кв. №3 і №3а в будинку № 11 по вул. Дніпровській у м. Львові з обєднанням в одну, розширенням за рахунок горища та влаштування котла опалення, позивач не була власником квартири №4 в будинку №11 на вул.Дніпровській у м.Львові, а відтак і співвласником допоміжних приміщень у вказаному будинку, зокрема і горища, тому у зв'язку з відсутністю у позивача права на користування цим приміщенням таке не було і не могло бути порушеним у зв'язку з наданням відповідачу [PERSON] дозволу на реконструкцію кв. №3 і №3а в будинку № 11 по вул. Дніпровській у м. Львові з обєднанням в одну, розширенням за рахунок горища. Тому суд вважає необґрунтованим покликання позивача на рішення Конституційного Суду України від 02.03.2004р. (справа про права співвласників на допоміжні приміщення багатоквартирних будинків), згідно з яким розпорядження допоміжними приміщеннями в багатоквартирних будинках, в тому числі горищем, здійснюється виключно за згодою усіх мешканців будинку, яким на праві спільної сумісної власності належать вказані приміщення, не спростовує позицію суду про необґрунтованість позову, оскільки на момент отримання відповідачами [PERSON], [PERSON] розпорядження «Про надання дозволу на реконструкцію кв. №3 і №3а в будинку № 11 по вул. Дніпровській у м. Львові з обєднанням в одну, розширенням за рахунок горища та влаштування котла опалення», було надано весь перелік документів, в тому числі заяви згоди усіх співвласників квартир вказаного будинку зареєстрованих на той час. Враховуючи вищенаведене, те, що наказ Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради від 15 грудня 2011 року №2310-Ж-Л виданий, зокрема на підставі розпорядження ЛРА ЛМР від 25.06.2008 №673 «Про надання дозволу на реконструкцію кв. №3 і №3а в будинку № 11 по вул. Дніпровській у м. Львові з обєднанням в одну, розширенням за рахунок горища та влаштування котла опалення», яке видано задовго до набуття позивачем права власності на квартиру №4 у будинку №11 на вул.Дніпровській у м.Львові, таке на даний час є чинним, суд приходить до висновку, що наказ Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради від 15 грудня 2011 року №2310-Ж-Л є законним, таким, що прийнятий в межах наданих відповідачу [PERSON] комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради повноважень, тому підстави для визнання вказаного наказу незаконним та його скасування відсутні, у зв'язку з чим позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Оскільки позовні вимоги про визнати недійсним свідоцтва про власності на квартиру №ЛЖ 3618 від 15 грудня 2011 року та скасування державної реєстрації права власності є похідними від позовних вимог про визнання незаконним та скасування наказу Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради від 15 грудня 2011 року №2310-Ж-Л, такі задоволенню також не підлягають.

Outcome: dismissed