Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів. В обґрунтування позову зазначено, що відповідач, є батьком малолітньої дитини [PERSON]»ї Віталіївни, [INFO] та не надає належну матеріальну допомогу на утримання дитини та просить стягнути аліменти з відповідача на її користь на утримання малолітньої дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. До судового засідання позивач надала заяву про уточнення позовних вимог підтримання позову повністю та розгляд справи у її відсутність (а. с.37 ). До судового засідання представник відповідача надав заяву про розгляд справи без їх участі та визнання позову в розмірі 1/8 частини доходів в рахунок аліментів. Надано квитанції про про сплату аліментів, копію свідоцтва про хворобу, копію рішення про позбавлення батьківських прав ( а.с. 40) . Згідно ст.169 ЦПК України, суд вирішує справу розглядати за даної явки і наявних матеріалів у справі . Судом встановлено наступні факти. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а. с. 3). Від шлюбу мають малолітньою доньку [PERSON]»ю Віталіївну, [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження ( а.с.4). Малолітня донька проживає разом з позивачем, що підтверджується актом від 02.02.2015 року (а. с. 6). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. При ухиленні батьків від цього обовязку кошти на утримання дітей стягуються з них в судовому порядку. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною згідно з Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 p. N 789-ХІІ), дитина враховуючи її фізичну й розумову незрілість, потребує спеціальної охорони та турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Крім того, відповідно до : Стаття 3 В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Дослідивши матеріали справи, з урахуванням факту часткового визнання позову відповідачем , суд дійшов висновку щодо задоволення позову частково, оскільки відповідач згідно рішення суду позбавлений батьківський прав , він має обов»язок сплати аліментів на іншу дитину [PERSON], [INFO] (а. с. 21) , звільнений з органів внутрішніх справ України 05.02.2014 року (а. с. 25) за станом здоров»я , тому з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення аліменти в розмірі 1/6 частини всіх його заробітків (доходів) , але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. В іншій частині позов задоволенню не підлягає. Рішення підлягає в частині стягнення аліментів негайному виконанню в розмірі місячного стягнення. Згідно ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави 243,60 грн. судового збору. На підставі ст.ст. 180-182, 187, 194 СК України,

Outcome: partial