Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-15 00:00:00

Позивач звернулись до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи його тим, що 18 листопаду 2001 року померла [PERSON], рідна тітка [PERSON]. Після її смерті залишилася спадщина, у тому числі право на одержання державного акту на право власності на земельну ділянку (пай) загальною площею 7,74 га з земель для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Привільнянської сільської ради Генічеського району Херсонської області. За життя [PERSON] заповіту не складала, а родичів - спадкоємців 1-4 черги немає, тому після її смерті у 6-ти місячний строк заяву до державної нотаріальної контори про прийняття спадщини ніхто не подавав. Рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 06.01.2011 року встановлено факт, що [PERSON] є рідною тіткою [PERSON]. Заяву у нотаріальну контору [PERSON] не подавала у звязку з тим, що Сертифікат на право на земельну частку (пай) на імя [PERSON], померлої 18.11.2001р., не зберігся, а іншим способом вона не могла довести факт існування спадщини, та те, що після смерті спадкодавця вже минуло достатньо багату часу, а тому державним нотаріусом Геничеської ДНК їй відмовлено у прийнятті такої заяви та рекомендовано звернутися до суду для поновлення пропущеного строку для прийняття спадщини. Просить суд Визначити [PERSON] додатковий строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просить суд позов задовольнити. Представник Привільненської сільської ради до судового засідання не зявився, але надав заяву, в якій вимоги позову визнає, не заперечує проти його задоволення. Суд, вислухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи і оцінивши надані докази у їх сукупності вважає що позов задоволенню не підлягає, встановив наступні обставини по справі. [PERSON] померла 18.11.2001 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-КГ № 131761 від 19 листопада 2001 року. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Статтею 1272 ЦК України, передбачено, що особа, яка з поважних причин пропустила строк для подачі заяви про прийняття спадщини, може подати позов до суду про призначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 1269 ЦПК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до положень п.207 наказу Міністерства Юстиції України від 03.03.2004року №20/5 «Про затвердження інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», що діяв на момент відкриття спадщини, письмова заява про прийняття спадщини та відмову від неї подається спадкоємцем особисто до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, то спадкоємцю пропонується надіслати заяву, оформлену належним чином, або прибути особисто до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Вирішуючи питання про надання позивачу додаткового строку для прийняття спадщини суд виходить з вимог Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», згідно якої вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, для подання заяви про прийняття спадщини, суд вирішує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця для вчинення цих дій. Позивач вказує як поважну причину пропуску строку для прийняття спадщини те, що Сертифікат на право власності не зберігся. Рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 06 січня 2011 року, встановлено факт того, що [PERSON] є рідною тіткою [PERSON]. В даному рішенні вказано, що встановлення факту родинних відносин має для [PERSON] юридичне значення. Суд критично оцінює покази допитаних в судовому засіданні свідків [PERSON] та [PERSON], оскільки вони не пояснили суду, чому [PERSON] пропустила строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Крім того в позовній заяві позивач вказує, що [PERSON] зверталася до Генічеської Державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але їй було відмовлено та рекомендовано звернутись до суду. Лист-відмову Генічеської Державної нотаріальної контори позивач в судове засідання не надав, в матеріалах справи відсутній. Таким чином суд вважає необхідним відмовити позивачу в задоволенні позову про надання додаткового строку на прийняття спадщини після смерті [PERSON] так як позивачем не доведено тих обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог.

Outcome: dismissed