Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до відповідачів про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, в обґрунтування якого зазначила, що вона є власником 53/100 частини житлового будинку, розташованого за адресою: м. Херсон, вул. Чорноморська, 46. В належній позивачу частині житлового будинку з 12.10.2005 року зареєстрований [PERSON], а з 08.09.2009 року [PERSON], які не проживають в будинку. У звязку з реєстрацією відповідачів за вказаною адресою позивач вимушена нести додаткові витрати з його утримання.\~\~\~ У звязку з викладеним просить визнати [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], такими що втратили право користування житловим приміщення за адресою: м. Херсон, вул. Чорноморська, 46. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 20.11.2018 року по справі відкрито провадження та розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися, проте відповідачу було встановлено строк в пятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву. На адресу відповідача було направлено копію ухвали суду від 20.11.2018 року, але відзиву відповідачем на позовну заяву до даного часу суду не надано. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, суд встановив, що [PERSON] є власником 53/100 частки житлового будинку та 53/100 частки земельної ділянки, площею 0,0631 га, що знаходиться за адресою: м. Херсон, вул. Чорноморська, 46, на підставі свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 01.08.2018 року, що також підтверджується інформаційною довідкою №158039561 від 01.03.2019 року. Згідно довідки про склад сімї від 07.11.2018 року, виданої виконавчим комітетом Дніпровської районної у м. Херсоні ради [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою [INFO], однак не проживають за місцем реєстрації, що також підтверджується копією домової книги. Конституцією України (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17.07.1997 року відповідно до Закону України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, що також закріплено в статтях 316, 317, 319, 321 ЦК України. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з правом володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.16, 386, 391 ЦК України. Обєктом права власності може бути, зокрема, житло житловий будинок, садиба, квартира, як то передбачено ст.ст. 379, 382 ЦК України. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.\~ Враховуючи вищевказане, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки позивач є співвласником житлового будинку, тому має право на володіння, користування та розпорядження належним їй майном на власний розсуд, а відповідачі зареєстровані за вказаною адресою колишнім власником.\~

Outcome: approved