Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем зареєстрований 02.02.2008 Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №30. В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що 02.02.2008 вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого сторони мають неповнолітню дитину. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися з 2013 року, з цього ж часу сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, єдиного бюджету не мають. Позивач вважає, що подальше зберігання шлюбних відносин з відповідачем є недоцільним, так як сторони мають різні погляди на сімейне життя та ведення сумісного побуту і господарства. Позивач в судове засідання не зявилася, просила цивільну справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала (а.с. 16). Відповідач в судове засідання повторно не зявився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку (а.с.15, 20). Зі згоди позивача, яка не заперечує проти заочного розгляду справи, суд постановив ухвалити по справі заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280-281 ЦПК України. В звязку з тим, що сторони правом на участь в судовому засіданні не скористалися, відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом, встановлено, що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 02.02.2008 Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №30, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії І-КИ № 099187 (а.с.3). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження серії 1-КИ № 164753 (а.с.6). Дитина проживає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні (а.с.12). Позивач стверджує, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися з 2013 року, з цього ж часу сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, єдиного бюджету не мають. Суд не застосовує положення ст. 111 СК України, оскільки в ході розгляду справи знайшли підтвердження викладені в позові обставини, що подальше збереження сім'ї стали неможливими, а подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 112 ч. 2 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Суд дійшов висновку, що сімя розпалася остаточно, примирення неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, у звязку із чим шлюб зареєстрований між сторонами, повинен бути розірваний. Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача, підлягає стягненню сплачений нею та документально підтверджений судовий збір в розмірі 704,80 гривень (а.с.1).

Outcome: approved