Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою і просить визнати за нею право власності на земельні ділянки, площею 0,4959 га. та 2,0593 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Великочернігівської сільської ради Овруцького району Житомирської області, кадастровий номер 1824281300:11:000:0081 та 1824281300:07:000:0139 в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON], мотивуючи тим, що вона являється спадкоємцем за законом після смерті батька [PERSON], померлого 22.02.2012 року. Після смерті батька вона прийняла спадщину за законом, подавши вчасно заяву про прийняття спадщини до Овруцької державної нотаріальної контори, проте нотаріус законною постановою відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки, оскільки правовстановлюючі документи, а саме державні акти на земельні ділянки, які належали померлій 14.02.1999 року [PERSON], видані не за життя померлої, а після її смерті, відтак вона не в змозі нотаріально оформити належну їй спадщину, тому просить позов задоволити та визнати за нею право власності на земельні ділянки. В судове засідання позивач не з'явилася, але надала письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, про що свідчить поштове повідомлення, на виклик до суду не з'явився, але надав лист про розгляд справи без участі представника сільської ради, проти позову не заперечує. Представник третьої особи в судове засідання не з»явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, про що свідчить поштове повідомлення, на виклик до суду не з'явився, про причини неявки до суду не повідомив. У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити, з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх невизнаних прав. Судом встановлено, що [PERSON] померла 14.02.1999 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ТП №109391 (а.с.5). Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме на земельні ділянки площею 0,4959 га. та 2,0593 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Великочернігівської сільської ради Овруцького району Житомирської області, які належали померлій на підставі державних актів на право власності на земельні ділянки серії ЖТ №038953 та серії ЖТ №038954, виданих 18 квітня 2003 року Овруцькою районною державною адміністрацією та рішення Овруцького районного суду від 07.12.2016 року (а.с.11,14-15). Після смерті [PERSON] спадщину прийняв її чоловік, а батько позивачки [PERSON], і відповідно до ст.529 ЦК України в редакції 1963 року фактично вступив у володіння спадковим майном, після смерті жінки, так як проживав і був зареєстрований разом із нею в селі Богданівка Овруцького району, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Великочернігівської сільської ради Овруцького району Житомирської області за №431 (а.с.13), але юридично не оформив своїх спадкових прав, оскільки помер 02.01.2012 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ТП №241930 ( а.с.4). Відповідно до п.11 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та його батьки. Згідно з ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину чи не прийняти її. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Позивачка є донькою [PERSON], і являється спадкоємцем 1-ї черги за законом, що підтверджується копією свідоцтвом про народження серії ІV-ЯР №196806, копією свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ТП №342541, рішенням Овруцького районного суду від 27.10.2016 року (а.с.6-7,9-10), і в установлений законом строк прийняла спадщину, подавши вчасно заяву про прийняття спадщини за законом до Овруцької державної нотаріальної контори Житомирської області. З постанови державного нотаріуса Овруцького державної нотаріальної контори [PERSON] про відмову у вчиненні нотаріальної дії №1033/02-31 від 22.06.2016 року вбачається, що [PERSON] дійсно прийняла спадщину після померлого 02 січня 2012 року [PERSON], вчасно подавши заяву про прийняття спадщини за законом до Овруцької державної нотаріальної контори, однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки, які належали [PERSON], оскільки правовстановлюючі документи, а саме державні акти на земельні ділянки, які належали померлій 14.02.1999 року [PERSON], видані не за життя померлої (18.04.2003 року), а після її смерті. З повідомлення державного нотаріуса Овруцької державної нотаріальної контори Житомирської області [PERSON] від 04.07.2017 року за №1125/01-16 вбачається, що після померлого 02.01.2012 року [PERSON], заведена спадкова справа №401/2014 року у зв»язку з подачею до ДНК заяви про прийняття спадщини за законом від дочки померлого [PERSON], що проживає в [INFO], та заяви про відмову від спадщини за заповітом від онука померлого, [PERSON], що проживає в [INFO] (а.с.31). Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 18.09.2017 року за №№ 97542702 та 97543019, на земельні ділянки кадастровий номер 1824281300:11:000:0081 та 1824281300:07:000:0139 права власності, інші речові права, іпотеки, обтяження не зареєстровані. Частиною 5 ст.1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця (ч.2 ст.1220 ЦК України). У відповідності до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, зокрема якщо це право не визнається іншою особою. На підставі викладеного за позивачем слід визнати право власності на спірні земельні ділянки. Згідно довідки виданої відділом у Овруцькому районі ГУ Держгеокадастру у Житомирській області від 27.06.2017 року за №Б-226/0-0.29-344/138-17 загальна вартість земельних ділянок становить 63334,78 грн.( а.с.17). Позивач сплатила судовий збір в сумі 640,00 грн.

Outcome: approved