overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, яким просить стягнути з останнього на свою користь щомісячно аліменти в розмірі ? частини з усіх видів заробітку відповідача до досягнення [PERSON], [INFO], трьох років, тобто до [INFO]. Обґрунтовуючи доводи позову, позивач посилається на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 29.07.2016, від якого мають дитину - [PERSON], [INFO]. На теперішній час з відповідачем сімейні стосунки не підтримують, ведуть окремий бюджет, дитина проживає разом із позивачем, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною, відповідач матеріально не підтримує. В судове засідання сторони не з'явились, надавши заяви про розгляд справи за їх відсутністю, при цьому, позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі, відповідач проти стягнення аліментів на дружину не заперечує. Суд, вивчивши доводи сторін, дослідивши матеріали справи та надані докази, дійшов до наступного висновку. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON], про що свідчить свідоцтво про народження, серії [NUMBER] від 21.10.2016, актовий запис № 3772 (а.с.4). Відповідно до положень ч.ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, у суду є правові підстави для задоволення вимог позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, яким просить стягнути на свою користь аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 2000грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Обґрунтовуючи доводи позову, позивач посилається на те, що з відповідачем з 2006 по 2014р.р. проживали однією родиною, без реєстрації шлюбу. 18.09.2008р. народилась донька, батьком якої відповідач визнав себе, про що свідчить свідоцтво про народження дитини. З 01.10.2014р. спільне життя не склалося і позивач разом із дитиною переїхали мешкати в інше місце і з цього часу відповідач припинив надавати матеріальну та будь-яку допомогу дитині. Донька навчається у 43-ї Гімназії м. Харкова, відвідує басейн тощо, що потребує відповідних витрат. Окрім цього, позивач разом з дитиною мешкають у орендованій квартирі. Також зазначає, що відповідач є підприємцем та отримує доходи від господарської діяльності. Представник позивача надав заяву про слухання справи за його відсутності, вимоги позову підтримав, не заперечує щодо постановлення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, будучи повідомленим про день та час розгляду справи належним чином, тому суд розглядає справу у відсутності сторін, постановляючи заочне рішення, що не суперечить правилам ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає вимоги позову такими, що підлягають задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлено, що сторони з 2006р. по 01.10.2014р. проживали однією сімєю, в зареєстрованому шлюбі не перебували. Відповідач є батьком [PERSON], [INFO]. Дитина навчається у Харківської гімназії № 43, відвідує спортивний заклад, а також потребує медичного лікування. Такі обставини знайшли підтвердження в копіями свідоцтва про народження, довідками з учбового, спортивного та медичного закладів (а.с.3,5, 25-29). Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки забов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Встановлено, що батьки дитини разом не проживають, остання знаходиться на утриманні матері і проживає з нею. Отже, суд надійшов до висновку, що відповідач повинен утримувати дитину, оскільки обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька. Відповідно до правил ст.. 181 СК України при визначені аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей тощо, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, яким просить стягнути на свою користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1000 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Обґрунтовуючи доводи позову, позивач посилається на те, що з відповідачем на даний час перебуває у зареєстрованому шлюбі з 07.10.2011 року, від якого мають сина [PERSON], [INFO], але сімейні відносини не підтримують. Дитина проживає разом з матірю, матеріальної допомоги батько дитини не надає. Позивач надала заяву про слухання справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, будучи повідомленим про день та час розгляду справи належним чином, тому суд розглядає справу у відсутності сторін, постановляючи заочне рішення, що не суперечить правилам ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає вимоги позову такими, що підлягають задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 07.10.2011р., але сімейні відносини не підтримують. Відповідач є батьком [PERSON], [INFO]. Такі обставини знайшли підтвердження в копії свідоцтва про народження (а.с.2). Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки забов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Встановлено, що батьки дитини разом не проживають, остання знаходиться на утриманні матері і проживає з нею. Отже, суд надійшов до висновку, що відповідач повинен утримувати дитину, оскільки обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька. Відповідно до правил ст. 181 СК України, при визначенні аліментів, суд враховує стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей тощо, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, яким просить стягнути на свою користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1800грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Обґрунтовуючи доводи позову, позивач посилається на те, що з відповідачем з перебували у зареєстрованому шлюбі з 03.07.2009р. по 31.08.2011р., від якого мають сина [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з матір'ю, матеріальної допомоги батько дитини не надає. Позивачу недостатньо коштів на утримання та виховання сина. Відповідач працездатний, здоров і має здійснювати допомогу сину. Позивач надала заяву про слухання справи за її відсутності, вимоги позову підтримує повністю, не заперечує щодо постановлення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи повідомленими про день та час розгляду справи належним чином, заяв про поважні причини своєї відсутності або про слухання справи за його відсутністю не надав, тому суд зі згоди позивача розглядає справу у відсутності відповідача, постановляючи заочне рішення, що не суперечить правилам ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи та надані докази, дійшов до наступного. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 03.07.2009р. по 31.08.2011р. Відповідач є батьком [PERSON], [INFO]. Такі обставини знайшли підтвердження в копії свідоцтва про народження, рішення суду (а.с.2,3). Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки забов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Встановлено, і не заперечується сторонами, що батьки дитини разом не проживають, остання знаходиться на утриманні матері і проживає з нею. Отже, суд надійшов до висновку, що відповідач повинен утримувати дитину, оскільки обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Далі, позивач просить стягнути із відповідача аліменти на дитину в розмірі 1800грн., при цьому обґрунтовує такий розмір значними витратами на одяг, взуття, відвідування навчального закладу тощо. Разом з цим, суд вважає недоведеним належним чином запропонований розмір аліментів, тому вважає за доцільне, виходячи із принципу справедливості, призначити аліменти на утримання дитини в розмірі 1000грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, яким просить стягнути на свою користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 2000 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Обґрунтовуючи доводи позову, позивач посилається на те, що з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. Шлюб між сторонами розірвано 06.07.2012 року. Дитина проживає разом з матірю, матеріальної допомоги батько дитини не надає. Позивач надала заяву про слухання справи за її відсутності, вимоги позову підтримує у повному обсязі, не заперечує щодо постановлення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, будучи повідомленим про день та час розгляду справи належним чином, тому суд розглядає справу у відсутності сторін, постановляючи заочне рішення, що не суперечить правилам ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає вимоги позову такими, що підлягають задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлено, що між сторонами шлюб розірвано 06.07.2012 року. Відповідач є батьком [PERSON], [INFO]. Такі обставини знайшли підтвердження в копії свідоцтва про народження (а.с.3) та копії рішення про розірвання шлюбу (а.с.2). Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки забов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Встановлено, що батьки дитини разом не проживають, останній знаходиться на утриманні матері і проживає з нею. Отже, суд надійшов до висновку, що відповідач повинен утримувати дитину, оскільки обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька. Відповідно до правил ст. 181 СК України, при визначенні аліментів, суд враховує стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей тощо, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, яким просить стягнути на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 25% усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% від мінімального прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Обґрунтовуючи доводи позову, позивач посилається на те, що з відповідачем в зареєстрованому шлюбі не перебувала, однак [INFO] народилась донька [PERSON], в свідоцтві про народження дитини вказаний батьком відповідач. З 2007 року відносини з батьком дитини припинились, донька залишилася проживати з позивачем і перебуває лише на її у триманні. Рішенням суду відповідач позбавлений батьківських прав стосовно доньки з встановленням обставин, що відповідач участі у вихованні, утриманні не приймає, що останній підтверджує. Відповідач працездатний, достатньо забезпечений і може надавати матеріальну допомогу. Позивач працює, однак коштів на утриманні, виховання доньки недостатньо. Позивач підтвердила вищевикладені обставини. Просить вимоги позову задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду справи, тому суд розглядає справу за відсутністю відповідача, постановляючи рішення на підставі наданих доказів. Суд, вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи та надані докази, дійшов до наступного. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що сторони в зареєстрованому шлюбі не перебували. Із копії свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 17.03.2004р., актовий запис № 286 вбачається, що батьком [PERSON], [INFO], є [PERSON] (а.с.4). Відповідно до правил ст.180 Сімейного Кодексу України батьки забов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Встановлено, що часу батьки дитини разом не проживають, остання знаходиться на утриманні матері і проживає з нею (а.с.6). Отже, суд надійшов до висновку, що відповідач повинен утримувати дитину, оскільки обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Відповідно до правил ст.. 182 СК України при визначені аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей тощо, інші обставини, що мають істотне значення. Так, встановлено, що відповідач перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 20.07.1968р., від якого мають Сина [PERSON], [INFO] та неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с.55-57). Отже, суд приймає до уваги вищенаведені обставини і вважає за доцільне призначити аліменти на утримання дитини в розмірі 1/5 частини усіх видів заробітку (доходів) відповідача. Надання з боку відповідача копії довідок стосовно [PERSON], що останній є інвалідом ІІ групи та пенсіонером за віком, не є доказами, які б свідчили про те, що на утриманні відповідача перебуває [PERSON] Відповдно до правил ч. 2 ст.. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача судові витрати на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, яким просить стягнути на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 450грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Обґрунтовуючи доводи позову, позивач посилається на те, що з відповідачем з 06.08.2010р. по 07.05.2013р. перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з матір'ю, матеріальної допомоги батько дитини не надає. Позивач в судове засідання не з'явилась, надавши заяву про слухання справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання також не з'явився, будучи повідомленим про день та час розгляду справи належним чином, тому суд розглядає справу у відсутності сторін, постановляючи заочне рішення, що не суперечить правилам ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає вимоги позову такими, що підлягають задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 06.08.2010р. по 07.05.2013р. Відповідач є батьком [PERSON], [INFO]. Такі обставини знайшли підтвердження в копіях свідоцтва про народження, рішення суду (а.с.4,5,7). Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки забов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Встановлено, що батьки дитини разом не проживають, остання знаходиться на утриманні матері і проживає з нею. Отже, суд надійшов до висновку, що відповідач повинен утримувати дитину, оскільки обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Відповідно до правил ст.. 181 СК України при визначені аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей тощо, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, яким просить усунути перешкоди в користуванні і розпорядженні квартирою № 199 по вул. Ак. Павлова, 162-«а», в м. Харкові, шляхом зняття відповідача з реєстраційного обліку за вказаною адресою. В обґрунтування вимог позову, позивач зазначає, що є власником квартири [ADDRESS]. З 2004р. відповідач проживала у квартирі як співмешканка, а у 2008р. стосунки перервані і [PERSON] добровільно покинуло житло і ним не користується. З 2009р. у вказаній квартирі проживає з законною дружиною та вимушений сплачувати комунальні послуги і за відповідача. Представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутністю, вимоги позову підтримує, не заперечує щодо постановлення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, заяв про поважні причини своєї неявки до суду не надав, тому суд зі згодою представника позивача розглядає справу у відсутності відповідача, постановляючи заочне рішення, що не суперечить правилам ст. 224 ЦПК України. Суд вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи та надані докази вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлено, що власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] Такий факт підтверджено копією договору дарування від 27.09.2001р., зареєстрований в КП «ХМБТІ» (а.с.5). Також встановлено, що у спірній квартирі зареєстрована [PERSON], яка в неї не проживає (а.с.6). Такий факт вбачається із довідки КП «Жилкомсервіс», дільниця № 40, нотаріально посвідченим заявами [PERSON], [PERSON] (а.с.6-8). Отже, судом встановлено, що відповідач не проживає у спірному житловому приміщенні з 2009р., з реєстраційного обліку по вказаної адреси не знявся. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до правил ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів [PERSON] та [PERSON] про визнання останніх такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою за адресою: [ADDRESS] . Зазначає, що відповідачі з грудня 2015 року не проживають у зазначеній квартирі. Ухвалою суду від 08.07.2019 року у зазначеній справі відкрито провадження та призначено судовий розгляд в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 30.07.2019 року закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду. Позивач у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, на позові наполягає в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, відповідно вимог п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважаються такими, що про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Відзив на позовну заяву не подали. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкоди у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що позивачу на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] . Квартира належить позивачу на підставі свідоцтва на право власності на житло від 04.04.2006 року, зареєстрованого Олександрійським КМБТІ 05.05.2006 року в реєстрі за № 10198. В квартирі зареєстровані і відповідачі по справі, які не проживають у квартирі з грудня 2015 року, що підтверджується актом від 06.05.2019 року про фактичне постійне не проживання відповідачів у квартирі. Відповідно до положень ст. 156 ЖК України члени сім`ї власника житлового будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку. Припинення сімейних відносин з власником будинку не позбавляє їх права користуватися займаним приміщенням. Таке право вони втрачають лише в разі вибуття на інше постійне місце проживання і припинення внаслідок цього сімейних стосунків з власником. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад 1 рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В судовому засіданні встановлено, що на підставі акту № 202 від 06.05.2019 року, складеного в присутності сусідів [PERSON] та [PERSON] , затвердженого директором КП «Житлогосп» Долгіх О.Л [PERSON] , встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] не проживає в квартирі за адресою: [ADDRESS] з грудня 2015 року. Тому є всі підстави визнати їх такими, що втратили право користування жилим приміщенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів, в якому просить визнати за нею. [PERSON], в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] загальною площею 43,6 кв.м., що складається з однієї житлової кімнати та підсобних приміщень. Представник позивача у судове засідання не з'явилася, про час та місце проведення судового засідання була повідомлена належним чином, згідно наданої до суду письмової заяви просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити у повному обсязі, не заперечує проти постановлення заочного рішення. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, заяви про розгляд справи у відсутності відповідачів до суду не надходило. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі суттєві обставини справи та перевіривши їх наявними доказами, суд вважає за необхідне позов задовольнити з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 03 липня 2004 року Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції м. Одеси було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що складено актовий запис про одруження №374. Від шлюбу у подружжя є син - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], видане Другим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси 21 жовтня 2004 року. Відповідно до договору купівлі-продажу нерухомого майна, засвідченого 29.03.2006 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, реєстровий номер 1012, [PERSON] за життя придбав квартиру [ADDRESS] загальною площею 43,6 кв.м. [INFO] року [PERSON] помер, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Деражнянського районного управління юстиції у Хмельницькій області в Книзі реєстрації смертей 04.08.2011 року зроблено відповідний актовий запис за №84 (Свідоцтво про смерть серії [NUMBER]). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належну йому квартиру [ADDRESS]

Outcome: approved