Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 26.07.2008 року між нею та відповідачем [PERSON] було зареєстровано шлюб, від якого вони мають дочку [PERSON], [INFO]. Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 19.04.2013 року шлюб між ними розірвано. Під час шлюбу 29.10.2008 року вони придбали в автосалоні «Житомир-Авто» автомобіль марки «CHEVROLET Aveo» ТС58U, 2008 року випуску, кузов номер [NUMBER], кошти на купівлю якого в сумі 40000,00 грн. надали її батьки [PERSON] та [PERSON], а іншу частину грошей - близько 25000,00 грн. було взято із суми, подарованої їм під час святкування їхнього весілля. Право власності на даний автомобіль за взаємною згодою було зареєстровано за відповідачем [PERSON] У подальшому вона дізналася, що її колишній чоловік без її згоди та відома продав вказаний автомобіль своєму батькові [PERSON]. У відповідь на адвокатський запит було отримано інформацію про те, що 30.08.2012 року відповідач [PERSON] зняв з обліку для реалізації в комісійному магазині належний їм автомобіль та того ж дня він був зареєстрований на підставі довідки-рахунку комісійного магазину серії ДПІ № 437955 за батьком її колишнього чоловіка [PERSON] Оскільки автомобіль є об'єктом спільної сумісної власності, а відповідач [PERSON] незаконно без її згоди та відома відчужив спільне сумісне майно подружжя третій особі з метою позбавити її права на частку в цьому майні, укладення між [PERSON] та [PERSON] договору купівлі-продажу від 30.08.2012 року автомобіля підтверджується відповіддю УДАІ УМВС України в Житомирській області № 6/1378 від 23.04.2013 року з додатками, малолітня дочка [PERSON] проживає з нею і з серпня 2012 року і по теперішній час вона не отримує допомоги від відповідача [PERSON] на утримання дочки, тому вважає, що існують підстави для відступлення від принципу рівності часток подружжя у спільному сумісному майні подружжя та збільшення її частки у спільному сумісному майні подружжя до 2/3 частин. Позивач просила: 1) визнати недійсним договір купівлі-продажу автомобіля марки «CHEVROLET Aveo» ТС58U, 2008 року випуску, кузов номер [NUMBER], укладений 30.08.2012 року між [PERSON] та [PERSON]; 2) скасувати право власності [PERSON] на автомобіль марки «CHEVROLET Aveo» ТС58U, 2008 року випуску, кузов номер [NUMBER], про що повідомити УДАІ УМВС України в Житомирській області, а також витребувати автомобіль з його володіння; 3) поділити спільне сумісне майно подружжя [PERSON] та [PERSON] - автомобіль марки «CHEVROLET Aveo» ТС58U, 2008 року випуску, кузов номер [NUMBER] в натурі; визначити ідеальні частки спільного сумісного майна подружжя [PERSON] та [PERSON] - автомобіля марки «CHEVROLET Aveo» ТС58U, 2008 року випуску, кузов номер [NUMBER] - 2/3 частини [PERSON] та 1/3 частини [PERSON] із виплатою грошових коштів (2/3 вартості вказаного автомобіля) [PERSON], після чого право власності на вказаний автомобіль надати [PERSON] За заявою представника позивача ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 03.04.2014 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу автомобіля недійсним, скасування права власності, витребування автомобіля з володіння та поділ майна подружжя в частині позовних вимог щодо скасування права власності [PERSON] на автомобіль марки «CHEVROLET Aveo» ТС58U, 2008 року випуску, кузов номер [NUMBER], про що повідомити УДАІ УМВС України в Житомирській області, а також витребування автомобіля з його володіння - залишено без розгляду. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, обґрунтовуючи їх обставинами, викладеними в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав, пояснивши, що спірний автомобіль було придбано відповідачем [PERSON] під час перебування у шлюбі з позивачем за його особисті кошти. Відповідач [PERSON] договору купівлі-продажу автомобіля з відповідачем [PERSON] не укладав. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки до суду не повідомив. Суд, заслухавши позивача та її представника, представника відповідача [PERSON], свідків, дослідивши письмові матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 60 СК України вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ч. 1, 2, 4, 5 ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 19.04.2013 року (а.с. 17) у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 26.07.2008 року, від якого мають дочку [PERSON], [INFO], і цим рішенням позов задоволено, шлюб між сторонами розірвано та стягнуто з відповідача аліменти на утримання дочки в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно до повноліття дитини. Судом встановлено, що сторонами під час перебування у шлюбі було придбано автомобіль марки «CHEVROLET Aveo» ТС58U, 2008 року випуску, кузов номер [NUMBER] за 65650,00 грн., що підтверджується рахунком-фактурою від 18.09.2008 року (а.с. 85), право власності на який було зареєстроване 29.10.2008 року за відповідачем [PERSON], про що видане свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 13). Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON] підтвердили факт надання коштів у сумі 40000,00 грн. подружжю Симон на придбання ними автомобіля, який знаходиться у відповідача. Їхні показання узгоджуються між собою та з матеріалами справи, тому суд вважає їх достовірними доказами. Суд не приймає до уваги заперечення представника відповідача [PERSON] про те, що автомобіль марки «CHEVROLET Aveo» ТС58U, 2008 року випуску, кузов номер [NUMBER] є особистим майном відповідача [PERSON], так як належних та допустимих доказів на підтвердження цієї обставини суду не надано. Тому оскільки спірний автомобіль був придбаний [PERSON] та [PERSON] під час перебування ними у шлюбі, він є об'єктом їхньої спільної сумісної власності, причому відноситься до неподільних речей. Частиною 1 ст. 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно ч. 2 та ч. 3 СК України при вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Враховуючи рівність часток подружжя у праві спільної сумісної власності на спірний автомобіль, що визначено ч. 1 ст. 70 СК України, відсутність домовленості між ними та шлюбного договору щодо визначення іншого розміру їхніх часток у праві власності на нього у разі поділу майна, а також за відсутності підстав для відступлення від засади рівності часток подружжя шляхом збільшення частки майна позивача, оскільки хоча з нею й проживає дочка [PERSON] (а.с. 22), на яку стягнуто судом з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання (а.с. 17), однак не надано суду доказів недостатності отримуваних позивачем аліментів для забезпечення розвитку дитини та її лікування, доказів несплати ним аліментів, чим обґрунтовувала позивач свої вимоги, тому суд вважає, що при поділі спірного автомобіля частки сторін мають бути рівними в розмірі по 1/2 його частині. У пункті 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» роз'яснено, що, вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК України щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Як роз'яснено у пункті 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної вартості на час розгляду справи. Згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи № 10 від 20.01.2014 року дійсна ринкова вартість автомобіля марки «CHEVROLET Aveo» ТС58U, 2008 року випуску, кузов номер [NUMBER] складає 50615,38 грн. (а.с. 72-76). У пункті 30 цієї ж Постанови зазначено, що у випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім'ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. Зважаючи на той факт, що автомобіль придбаний під час перебування сторонами у шлюбі і є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, відповідач [PERSON] на власний розсуд та без згоди позивача [PERSON] розпорядився ним, що підтверджується копією довідки-рахунку № 437955 (а.с. 15) та показаннями свідків [PERSON], [PERSON], тому суд вважає за можливе розділити вказаний автомобіль, враховуючи рівність часток подружжя, залишивши його відповідачу [PERSON] та стягнувши з останнього на користь позивача грошову компенсацію у розмірі половини вартості автомобіля, що становить 25307,69 грн. (50615,38 грн. : 2). За відсутності отримання відповідачем [PERSON] погодження від позивача на розпорядження автомобілем, що свідчить про використання відповідачем [PERSON] автомобіля на власний розсуд, виконання умови щодо попереднього внесення відповідної грошової суми на депозитний рахунок суд не вимагається. Однак, поряд з цим, позивачем не надано до суду належних та допустимих доказів відповідно до ч. 2 ст. 60 ЦПК України, які б підтверджували укладення30.08.2012 року договору купівлі-продажу спірного автомобіля між [PERSON] та [PERSON], тому вимоги позову про визнання недійсним договір купівлі-продажу автомобіля марки «CHEVROLET Aveo» ТС58U, 2008 року випуску, кузов номер [NUMBER], укладеного30.08.2012 року між [PERSON] та [PERSON], задоволенню не підлягають. За змістом ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених вимог, якщо позов задоволено частково. Враховуючи викладене та

Outcome: partial