Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом, який потім вточнила та просить визнати відповідача особою, яка втратила право користування приміщенням квартири [ADDRESS] , в частині вимог зобовязання Жовтневий районний відділ Державної міграційної служби України Головного управління ДМС у Харківській області у м. Харкові скасувати реєстрацію [PERSON] за вказаною адресою просила не розглядати. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що на підставі договору купівлі-продажу від 29 грудня 2000 року,посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] р.№4-396, їй належить на праві приватної власності квартира [ADDRESS]. У вказаній квартирі зареєстровані : вона, її дочка [PERSON] та відповідач [PERSON] Але, протягом 4 років відповідач у спірній квартирі не мешкає, житлом не цікавиться, комунальні послуги не сплачує, не отримує кореспонденцію ,має своє житло, особистих його речей у квартирі не має. Однак, у добровільному порядку знятись з реєстраційного обліку за вказаною адресою відмовляється . Наявність його реєстрації у квартирі призводить до значних обмежень її права власності, повязаного з розпорядженням майном те необхідності сплачувати за нього комунальні послуги. Вона ніколи не чинила йому перешкод у користуванні нерухомістю. Рішення відповідача виїхати з квартири було добровільним та самостійним. У зв'язку з викладеним позивачка була вимушена звернутись до суду з даним позовом. \~\~\~\~\~\~ Позивач та її представник [PERSON], якій діє на підставі довіреності, в судове засідання зявились, надали суду вищевказані пояснення, просили уточнений позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечували. \~\~\~\~Відповідач в судове засідання не зявився, відповідно до ч.9 ст.74 ЦПК України повідомлений належним чином через публікації оголошення у пресі, а саме : аркуші 11 газети «Слобідський край» №17 від 09 лютого 2016 року ( а. с. 45). Таким чином суд розглядає справу за відсутності відповідача за наявним у справі матеріалами на підставі ч.4 ст.196, ст.224 ЦПК України та ухвалює заочне рішення. Суд, вислухавши позивача та її представника, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як було встановлено судом, на підставі договору купівлі-продажу від 29 грудня 2000 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] р.№4-396, позивачу [PERSON] належить на праві приватної власності квартира [ADDRESS] ( а.с.6). У вказаній квартирі зареєстровані : вона, її дочка [PERSON] та відповідач [PERSON], що підтверджується довідкою №1270 від 31.07.2015 року ( а.с.17). Але, протягом 4 років відповідач [PERSON] у спірній квартирі не мешкає, житлом не цікавиться, комунальні послуги не сплачує, не отримує кореспонденцію, має своє житло,другу сімю? особистий його речей у квартирі не має. Однак, у добровільному порядку знятись з реєстраційного обліку за вказаною адресою відмовляється. В порушення вимог ч.1 ст.317 ЦК України наявність реєстрації відповідача у належній позивачу на праві власності квартирі призводить до значних обмежень її права власності, повязаного з правом володіння, користування та розпорядженням майном своїм майном та необхідності сплачувати за відповідача комунальні послуги. Вона ніколи не чинила йому перешкод у користуванні нерухомістю. Рішення відповідача виїхати з її квартири було добровільним та самостійним. Факт постійного не проживання відповідача у спірному житловому приміщенні підтверджується поясненнями свідків : [PERSON], [PERSON] які у судовому засіданні дали пояснення та підтвердили факт відсутності відповідача у спірному житловому приміщенні понад 4-х років; квитанціями про сплату комунальних послуг позивачем. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно\~ст. 71 ЖК України\~при тимчасовій відсутності наймача чи членів його родини за ними зберігається житлове приміщення на протязі шести місяців. Згідно\~ст.72 ЖК України\~ визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться у судовому порядку. Таким чином по справі встановлено, що відповідач не мешкає у спірному житловому приміщенні понад 4 роки, тобто більш строку, встановленого законом, поважні причини його не проживання у спірному житловому приміщення відсутні, ніякої домовленості між позивачем та відповідачем про збереження за ним права користування житловою площею у належній позивачу квартирі не існує,доводи позивача відповідачем не спростовані, а тому позов [PERSON] підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного ,

Outcome: approved