Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою і просить визнати за нею право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,3448 га кадастровий номер 1824284000040000191, яка розташована на території Листвинської сільської ради Овруцького району, і яка належала [PERSON], яка померла 05.09.1999, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №045120, виданого 10.02.2003 на підставі розпорядження голови Овруцької райдержадміністрації №23 від 17.01.2003, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №370, і яку після її смерті за заповітом успадкувала мати позивача - [PERSON], яка фактично прийняла спадщину, але нотаріально не оформила своїх спадкових прав, мотивуючи тим, що вона є спадкоємцем після смерті матері. Однак, в нотаріальній конторі, куди вона звернулася за оформленням права на спадщину на зазначену земельну ділянку їй було відмовлено, оскільки, державний акт на право власності на неї був виданий після смерті [PERSON]. В судове засідання позивач не зявилася, але надала заяву, в якій просить справу слухати у її відсутність. Позовні вимоги підтримала. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, але надіслали лист, в якому просять справу слухати у їх відсутність. Щодо задоволення позову не заперечують. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, не повідомивши про причини неявки, хоча своєчасно та належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням. Відповідно до ч.ч.3,4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов слід задовольнити з наступних підстав. [PERSON] померла 05.09.1999, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ТП №111393 від 07.09.1999. На день смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належну їй на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,3448 га, яка розташована на території Листвинської сільської ради Овруцького району. З копії заповіту від 14.05.1993, зареєстрованого в реєстрі за №17, вбачається, що [PERSON] все своє майно заповіла своїй племінниці [PERSON] . Таким чином, [PERSON] мати позивача, прийняла спадщину на підставі ст.534 ЦК України 1963 року після смерті тітки, але документально не оформила своїх спадкових прав. Померла [PERSON] 11.03.2014. Вказані обставини підтверджуються копіями: державного акту серії ЖТ №045120 від 10.02.2003, заповіту від 14.05.1993, зареєстрованого в реєстрі за №17, свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 07.03.2000, довідкою про вартість сільськогосподарських угідь №К-789/0-0.29-930/138-17 від 12.12.2017 та постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії №1436/02-31 від 08.12.2017. Відповідно до п.11 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Згідно з ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 5 вказаної статті визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця (ч.2 ст.1220 ЦК України). Позивач являється спадкоємцем за законом 1-ї черги. Вона є такою, що прийняла спадщину, так як своєчасно подала заяву в нотаріальну контору про прийняття спадщини. Інших спадкоємців після смерті [PERSON], які б претендували на спадщину, немає. Вказані обставини підтверджуються копіями: свідоцтва про народження серії УР №189038 від 06.03.1960, свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ТП №410439 від 08.11.1980, та повідомленнями приватного нотаріуса Овруцького районного нотаріального округу Житомирської області [PERSON] № 12/01-16 від 05.01.2018 і Овруцької ДНК №45/01-16 від 05.01.2017. Однак, спадщину на земельну ділянку позивач оформити не може, так як державний акт на право власності на земельну ділянку було видано після смерті [PERSON]. Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо обєкта нерухомого майна, а саме, щодо земельної ділянки кадастровий номер 1824284000040000191 та інформація з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна свідчать, що у Реєстрі прав власності на нерухоме майно, в Державному реєстрі іпотек, в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна відомості відсутні. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), тобто права та обовязки власника ( спадкодавця) переходять до позивача (спадкоємця), а тому слід визнати за позивачем право власності на земельну ділянку. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп. в доход держави.

Outcome: approved