Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду із даним позовом та просить розірвати шлюб у якому вона перебуває з відповідачем. Свої вимоги обґрунтовує тим, що приблизно з 2008 року відносини між нею та відповідачем почали поступово погіршуватися, між ними виникали сімейно-побутові спори, що тягли за собою всілякі дріб'язкові негаразди. Як виявилося вони втратили ті почуття, які об'єднували їй при реєстрації шлюбу. Наразі вони давно стали чужими людьми один для одного. Сімейні стосунки вони припинили з січня 2011 року. З цього часу відповідач проживає окремо та лише інколи телефонує молодшій доньці. На сьогоднішній день вона зустріла нову людину з якою вони проживають однією родиною і фактично створили нову сім'ю, отже, перебування у шлюбі з відповідачем порушуватиме її права. Майновий спір поміж ними відсутній. Сторони в судове засідання не з'явилися, позивач завчасно сповістила суд про неявку та можливість розгляду справи за її відсутності. Позивач надала заяву в якій просить позов задовольнити та шлюб розірвати не заперечуючи проти заочного розгляду і вирішення справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи, або про розгляд справи за його відсутності до суду не надсилав, свого представника до суду не направив. Оскільки позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, а відповідач належним чином повідомлявся про день, місце та час розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.ст. 224-226 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 17 червня 1994 року Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Індустріальної райради народних депутатів м. Дніпропетровська між сторонами було зареєстровано шлюб, про що вчинено актовий запис за № 4451. Під час шлюбу в сторін народилося дві доньки, які на момент розгляду справи судом є повнолітніми. Сімейне життя в сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння, втрату почуттів любові та поваги, вони не проживають разом, не ведуть сумісного господарства та не мають спільного сімейного бюджету. Спір про поділ майна що є їхньою спільною сумісною власністю сторони не мають. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. З огляду на ч. 1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що поміж сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхня сім'я розпалася та існує формально, а подальше спільне життя їхнього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, а тому шлюб слід розірвати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved