overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеною позовною заявою 10.08.2016 року, в обґрунтування якої зазначила, що з 13.03.2014 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сімя не склалася через різні сімейні та життєві цінності, мають різні погляди на життя та не розуміють один одного. Однією сімєю сторони не проживають з жовтня 2014 року, на даний час спільного господарства не ведуть. Позивач вважає, що сім'я розпалася остаточно і примирення не бажає, спору щодо поділу спільного майна та місця проживання дитини не має. Тому позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 13 березня 2014 року виконавчим комітетом Радушненської селищної ради Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 3. Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду письмову заяву, в якій просила цивільну справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «Афанасьєва» (а.с. 21). Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності проти розірвання шлюбу не заперечував (а.с. 22). В звязку з тим, що сторони правом на участь в судовому засіданні не скористалися, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 13 березня 2014 року виконавчим комітетом Радушненської селищної ради Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 3, дошлюбне прізвище позивача «Мамчур», про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії І-КИ № 272780 (а.с. 9). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КИ № 521488 (а.с. 10). Дитина проживає з позивачем (а.с. 11). Суд не застосовує положення ст. 111 СК України, оскільки в судовому засіданні зібрано достатньо доказів, які підтверджують, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими, почуття любові та взаємоповаги зникло, а подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін, про що сторони не заперечували, надавши заяви відповідно про підтримання та визнання позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Відповідно до ст. 112 ч.2 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Суд дійшов висновку, що сімя розпалася остаточно, примирення неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, у звязку із чим шлюб зареєстрований між сторонами, повинен бути розірваний. Після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище «Афанасьєва».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеною позовною заявою 10 січня 2016 року, в обґрунтування якої зазначила, що з 17 березня 2002 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини сторони припинили на початку серпня 2012 року через протилежні погляди на сімейні обовязки. Між сторонами відсутнє взаєморозуміння, тому в сімї виникають скандали. Позивач на примирення з чоловіком не згодна, стверджує, що сімя розпалась остаточно, спільного бюджету не мають та господарства не ведуть. Майновий спір між сторонами на даний час відсутній, діти проживають з позивачем. Позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, після розлучення залишити їй прізвище [PERSON]. Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду письмову заяву, в якій просила цивільну справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі (а.с. 21). Відповідач також надав суду заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги визнав (а.с. 22). В звязку з тим, що сторони правом на участь в судовому засіданні не скористалися, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши докази по справі, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 17 березня 2002 року Турївською сільською радою Старосамбірського району Львівської області, актовий запис №3, дошлюбне прізвище позивача «Багряк», про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії 1-СГ №107785 (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с. 7,8). Діти проживають разом з позивачем (а.с. 14,15). Суд не застосовує положення ст. 111 СК України, оскільки в судовому засіданні було зібрано достатньо доказів, які підтверджують, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими, почуття любові та взаємоповаги зникло, а подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін, про що сторони не заперечували, надавши заяви відповідно про підтримання та визнання позовних вимог. Позивач стверджує, а відповідач не спростував, що спільно з відповідачем не проживають з серпня 2012 року. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 112 ч.2 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Суд дійшов висновку, що сімя розпалася остаточно, примирення неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, у звязку із чим шлюб зареєстрований між сторонами, повинен бути розірваний. З урахуванням думки позивача після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Котецька».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеною позовною заявою 11.10.2016 року, в обґрунтування якої зазначила, що з 05.05.2011 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сімя не склалася через різні сімейні та життєві цінності, мають різні погляди на життя та не розуміють один одного. Однією сімєю сторони не проживають з лютого 2016 року, на даний час спільного господарства не ведуть. Позивач вважає, що сім'я розпалася остаточно і примирення не бажає, спору щодо поділу спільного майна та місця проживання дитини не має. Тому позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 05.05.2011 року виконавчим комітетом Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 08. Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду письмову заяву, в якій просила цивільну справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «Чеботарьова» (а.с. 17). Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності проти розірвання шлюбу не заперечував (а.с. 18). В звязку з тим, що сторони правом на участь в судовому засіданні не скористалися, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 05.05.2011 року виконавчим комітетом Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 08, дошлюбне прізвище позивача «Омельченко», про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії 1-КИ № 190083 (а.с. 7). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КИ № 338521 (а.с. 6). Дитина проживає з позивачем (а.с. 8) . Суд не застосовує положення ст. 111 СК України, оскільки в судовому засіданні зібрано достатньо доказів, які підтверджують, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими, почуття любові та взаємоповаги зникло, а подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін, про що сторони не заперечували, надавши заяви відповідно про підтримання та визнання позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Відповідно до ст. 112 ч.2 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Суд дійшов висновку, що сімя розпалася остаточно, примирення неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, у звязку із чим шлюб зареєстрований між сторонами, повинен бути розірваний. Після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище «Чеботарьова».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеною позовною заявою 12.08.2014 року та просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказувала на те, що з 07 вересня 2002 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин, вони мають протилежні погляди на шлюб та сім'ю. Протягом останніх 4 років спільне господарство вони разом не ведуть. Позивач вважає, що сім'я розпалася остаточно і примирення не бажає. Тому позивач просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 07.09.2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Центрально-Міського районного управління юстиції м. Кривого рогу Дніпропетровської області, актовий запис №461. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі, пояснюючи, що їх сімейні відносини не можливо зберегти. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач [PERSON] в судовому засіданні вимоги позивача визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд, вислухавши сторони, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, згідно матеріалів справи, сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 07.09.2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Центрально-Міського районного управління юстиції м. Кривого рогу Дніпропетровської області, актовий запис №461, дошлюбне прізвище позивача «[PERSON]», про що свідчить копія свідоцтва про одруження серії [NUMBER] (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], що вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11.02.2003 року (а.с.5). Суд не застосовує положення ст. 111 СК України, оскільки в ході розгляду справи знайшли підтвердження викладені в позові обставини, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими, почуття любові та взаємоповаги зникло, а подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Відповідно до ст. 112 ч.2 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Суд дійшов висновку, що сім'я розпалася остаточно, примирення неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, у зв'язку із чим шлюб зареєстрований між сторонами, повинен бути розірваний. З урахуванням думки позивача після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеною позовною заявою 13.04.2016 року, в обґрунтування якої зазначила, що з 26.08.2006 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сімя не склалася через різні сімейні та життєві цінності, мають різні погляди на життя та не розуміють один одного. Однією сімєю сторони не проживають з січня 2015 року, на даний час спільного господарства не ведуть. Позивач вважає, що сім'я розпалася остаточно і примирення не бажає, спору щодо поділу спільного майна та про місце проживання дитини не має. Тому позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 26.08.2006 року Виконавчим комітетом Покровської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області, актовий запис № 05. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «Лапицька» Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду письмову заяву, в якій просила цивільну справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. (а.с. 21). Відповідач також надав суду заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, проти позовних вимог не заперечував (а.с. 20). В звязку з тим, що сторони правом на участь в судовому засіданні не скористалися, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 26.08.2006 року Виконавчим комітетом Покровської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області, актовий запис № 05, дошлюбне прізвище позивача «Овсієнко», про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії І-КИ № 302388 (а.с. 5). Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КИ № 196858 (а.с. 6). Дитина проживає разом з позивачем (а.с. 10). Суд не застосовує положення ст. 111 СК України, оскільки в судовому засіданні було зібрано достатньо доказів, які підтверджують, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими, почуття любові та взаємоповаги зникло, а подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін, про що сторони не заперечували, надавши заяви відповідно про підтримання та визнання позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Відповідно до ст. 112 ч.2 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Суд дійшов висновку, що сімя розпалася остаточно, примирення неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, у звязку із чим шлюб зареєстрований між сторонами, повинен бути розірваний. З урахуванням думки позивача після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Лапицька».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеною позовною заявою 13.08.2015 року, в її обґрунтування зазначила, що з 12.07.2002 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Сімя не склалася через різні сімейні та життєві цінності, мають різні погляди на життя та не розуміють один одного. Однією сімєю сторони не проживають протягом 3-х останніх років, на даний час спільного господарства не ведуть, подружні стосунки припинені з липня 2012 року. Позивач вважає, що сім'я розпалася остаточно і примирення не бажає, спору щодо поділу спільного майна не має. Тому позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 12.07.2002 року виконавчим комітетом Глеюватською сільською радою Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 05. Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду письмову заяву, в якій просила цивільну справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «Бондар». Відповідач також надав суду заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, проти позовних вимог не заперечував. В звязку з тим, що сторони правом на участь в судовому засіданні не скористалися, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 12.07.2002 року виконавчим комітетом Глеюватстькою сільською радою Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 05, дошлюбне прізвище позивача «Руссу», про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії 1-КИ № 161863 (а.с.3). Від шлюбу мають одну малолітню дитину [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження І-КИ № 021290 (а.с. 4). Суд не застосовує положення ст. 111 СК України, оскільки в судовому засіданні було зібрано достатньо доказів, які підтверджують, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими, почуття любові та взаємоповаги зникло, а подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін, про що сторони не заперечували, надавши заяви відповідно про підтримання та визнання позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Відповідно до ст. 112 ч.2 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Суд дійшов висновку, що сімя розпалася остаточно, примирення неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, у звязку із чим шлюб зареєстрований між сторонами, повинен бути розірваний. З урахуванням думки позивача після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Бондар».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеною позовною заявою 14.08.2015 року, в обґрунтування якої зазначила, що з 29.01.1994 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сімя не склалася через різні сімейні та життєві цінності, мають різні погляди на життя та не розуміють один одного. Шлюбні відносини фактично припинені близько року, на даний час спільного господарства не ведуть. Позивач вважає, що сім'я розпалася остаточно і примирення не бажає, спору щодо поділу спільного майна та про місце проживання дитини не має. Тому позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 29 січня 1994 року Райвідділом загс м. Апостолове Дніпропетровської області, актовий запис № 11. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Семенова». Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, посилаючись не те, що відповідач виявляє до неї неповагу, постійно предявляє претензії до її поведінки, чіпляється до кожної дрібниці, у звязку з чим життя разом з ним стало неможливим. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти розірвання шлюбу, посилаючись на те, що він любить свою сімю та хоче її зберегти. Суд, вислухавши сторони, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 29 січня 1994 року Райвідділом загс м. Апостолове Дніпропетровської області, актовий запис № 11, дошлюбне прізвище позивача «Шапка», про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії І-КИ 271012 (а.с. 4). Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, серії І-КИ №008122 виданого виконкомом Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 71 (а.с. 4). Дитина проживає разом з позивачем. Суд не застосовує положення ст. 111 СК України, оскільки в судовому засіданні було зібрано достатньо доказів, які підтверджують, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими, почуття любові та взаємоповаги зникло, а подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Відповідно до ст. 112 ч.2 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Суд дійшов висновку, що сімя розпалася остаточно, примирення неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, у звязку із чим шлюб зареєстрований між сторонами, повинен бути розірваний. З урахуванням думки позивача після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Семенова».

Outcome: approved