Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про усунення перешкод в користуванні житлом шляхом зняття з реєстрації, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 14 вересня 2016 року між нею та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до п.9 вказаного договору продавець [PERSON] зобов'язався звільнити квартиру від наявних в ній речей домашнього вжитку та знятися з реєстраційного обліку в строк до 01 жовтня 2016 року. Але до теперішнього часу відповідач з реєстраційного обліку не знявся та в усній формі повідомив, що відмовляється це робити. Такі дій відповідача створюють позивачеві перешкоди у вільному користуванні належною їй квартирою, тому за захистом своїх прав вона вимушена звернутися до суду. Просила суд зняти з реєстрації [PERSON] з квартири за адресою:[ADDRESS]. Позивач в судове засідання не з'явилася, але надала заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги уточнила та просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою, розташованою за адресою: [ADDRESS]. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився по невідомій суду причині, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відповідності до положень ст.224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до договору купівлі-продажу від 14 вересня 2016 року [PERSON] придбала, а [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] продали квартиру [ADDRESS]. Згідно до інформації адресно-довідкового відділу ГУДМС України в Дніпропетровській області, а також довідки Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Південний 183» №17 від 23.12.2016 року [PERSON], 1976 року народження, значиться зареєстрованим за адресою: [ADDRESS], з 04.08.2016 року по теперішній час. З пояснень свідків [PERSON], [PERSON], наданих ними у судовому засіданні 18.01.2017 року, судом було встановлено, що відповідач [PERSON] є колишнім співвласником квартири [ADDRESS]. Після продажу квартири він за вказаною адресою не проживає, його речі в квартирі відсутні. У відповідності до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно зі ст.17 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Згідно з ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Оскільки договір найму житлового приміщення між сторонами не укладався, суд при розгляді спорів, що не урегульовані житловим законодавством, застосовує норми цивільного законодавства. Згідно ст.386 ЦК України, власник який має підстави передбачати можливість порушення свого права іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про позбавлення права користування житловим приміщенням. Виходячи з того, що Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, положення ст.7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим таку вимогу, як позбавлення права користування житловим приміщенням. Суд вважає, що встановлені в судовому засіданні обставини справи вказують на наявність підстав для задоволення позову, оскільки в результаті відчуження квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], відповідачем [PERSON] було втрачено право користування вказаною квартирою, що є підставою для подальшого зняття його з реєстраційного обліку за вказаною адресою. На підставі викладеного та

Outcome: approved