Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він є власником квартири [ADDRESS] . У квартирі, окрім нього, зареєстрований син [PERSON] , відповідач у справі. Останній у квартирі не мешкає з травня 2015 року, його особистих речей у помешканні немає, за комунальні послуги не сплачує. У 2016 році відповідач виїхав з м. Маріуполя, його місцезнаходження не відоме. Реєстрація відповідача у належній йому квартирі порушує його права власника, він змушений сплачувати за комунальні послуги у більшому розмірі. У зв`язку з наведеним просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою [ADDRESS] . Ухвалою від 08.04.2019 року позовну заяву залишено без руху у зв`язку з порушення при її поданні вимог ст. 175 ЦПК України. Ухвалою від 27.05.2019 року відкрито спрощене позовне провадження, справу призначено до розгляду по суті. Позивач та його представник адвокат Кисельова О.М., у судове засідання надали заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, позовні вимоги підтримали, не заперечували проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно і належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2\~ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши надані позивачем докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 18.07.2002 року, посвідченого Першою маріупольською державною нотаріальною конторою, номер в реєстрі 8-3371, та зареєстрованого в Маріупольському бюро технічної інвентаризації 19.07.2002 року, реєстровий номер 36552, належить квартира [ADDRESS] . Згідно з інформаційною довідкою Центу надання адміністративних послуг Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради від 26.03.2019 року № 014-13.07-01911 відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] по теперішній час. Відповідно до акту про фактичне місце проживання ОСББ «Гестія 112», складеного 28.03.2019 року, [PERSON] з травня 2015 року і по теперішній час не мешкає за адресою: [ADDRESS] . Згідно зі ст.\~317\~ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до\~ст.\~319\~ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, суд дійшов обґрунтованого висновку, що позивачем надані належні докази того, що відповідачем порушені його права власника житлового приміщення - квартири [ADDRESS] , у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved