Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-10 00:00:00

\~ Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 29 грудня 2016 року помер її батько [PERSON] Після смерті батька вона звернулася до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу [PERSON] з заявою про прийняття спадщини. Нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/4 частину квартири [ADDRESS] після смерті батька, оскільки на спадкове майно постановою Інгулецького ВДВС АА784700 від 25 червня 2009 року накладено арешт на все майно [PERSON] З метою зняття арешту з спадкового майна позивач звернулася до відповідача, проте їй було повідомлено, що зняти арешт з майна неможливо, оскільки строк зберігання завершених виконавчих проваджень становить три роки, а виконавчі провадження, строки зберігання яких закінчилися, підлягають знищенню. Зазначає, що після закінчення виконавчого провадження арешт майна знятий не був. Просить зняти арешт з майна померлого батька. Позивач та її представник в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив, відзив не подав. Судом ухвалено про заочний розгляд справи без участі позивача, її представника та представника відповідача. Відповідно до ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 лютого 2018 року витребувано від приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу [PERSON] докази (а. с. 40). Дослідив матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини. На підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 20 лютого 1998 року Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської ради, квартира [ADDRESS] належить на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с. 12-13). Встановлено, що позивач є дочкою [PERSON] (а. с. 9, 59), 18 квітня 2007 року змінила прізвище з «Тюткало» на «Бергер» (а. с. 10, 58). 29 грудня 2016 року [PERSON] помер (а. с. 11, 74). 26 квітня 2017 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу [PERSON] з заявою про прийняття спадщини після смерті батька (а. с. 54). 26 квітня 2017 року нотаріусом заведено спадкову справу після смерті [PERSON] (а. с. 37, 53, 78). 02 серпня 2017 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу [PERSON] з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на ? частку квартири [ADDRESS] (а. с. 80). Постановою приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу [PERSON] від 02 серпня 2018 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька, оскільки на все майно спадкодавця накладено арешт (а. с. 20). [PERSON] довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна станом на 27 грудня 2012 року видно, що на все належне [PERSON] майно накладено арешт на підставі постанови Інгулецького відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції від 25 червня 2009 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серія та номер: АА784700, реєстраційний номер обтяження 8867012 (а. с. 17-18). Листом начальника Інгулецького відділу Державної виконавчої служби м. Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 23 листопада 2017 року позивачу повідомлено, що зняти арешт з нерухомого майна [PERSON] не можливо, оскільки строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить три роки, виконавчі провадження, строки зберігання яких закінчились, підлягають знищенню. Запропоновано звернутися до суду для вирішення цього питання (а. с. 21). Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які випливають з порушення права позивача на розпорядження належним йому нерухомим майном, внаслідок не зняття з нього арешту. На підставі ст. ст.\~12,\~13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках,\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, кожна сторона також несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч.1, 2 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» 1999 року у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позов чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Статтею 41 Конституції України встановлено, що право власності є непорушним і ніхто не може бути його протиправно позбавлений. Як зазначено в ст.317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. У відповідності до ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно із ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Приймаючи до уваги викладене, а також враховуючи те, що на виконанні у відповідача виконавче провадження, у межах якого накладено арешт на майно [PERSON], не перебуває, відповідачем доказів того, що виконавче провадження завершено за статтею Закону України «Про виконавче провадження», яка не передбачала зняття арешту, не надано, самостійне зняття арешту Інгулецьким відділом державної виконавчої служби не можливе через знищення виконавчого провадження у зв'язку з закінченням терміну зберігання, позивач прийняла спадщину, інші спадкоємці [PERSON], які прийняли спадщину, відсутні, та враховуючи те, що наявність даного арешту на спадкове майно суттєво обмежує права позивача як спадкоємиці [PERSON], суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved