Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача неустойки (пені) за несплату аліментів на утримання дитини. На підтвердження позовних вимог в позовній заяві позивач вказала, що рішенням Баштанського районного суду Миколаївської області від 21.08.2013 року з відповідача стягнуто на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку. Проте рішення суду про сплату аліментів відповідачем не виконується. Відповідно до розрахунку державного виконавця заборгованість відповідача по аліментам станом на 01.03.2019 року складає 42032,30 грн. У зв`язку з несплатою відповідачем аліментів позивач просила стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) в розмірі одного відсотку від суми несплачених аліментів за кожен день затримки за період з 1 жовтня 2013 року до 1 березня 2019 року в сумі 42032 грн. Позивач до суду не з`явилася, надавши заяву про підтримання позову та проведення розгляду справи у її відсутність. Відповідач до суду не з`явився, про час слухання справи повідомлявся рекомендованим листом з рекомендованим повідомленням (до суду повернулось поштове відправлення у зв`язку з відсутністю відповідача за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання, крім того, відповідно до інформації Доброкриничанської сільської ради Баштанського району Миколаївської області від 25.03.2019 року №90/13.08 відповідач за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання - не проживає, тому він відповідно до ч.8 ст. 128 ЦПК України вважається повідомленим). До суду не надійшло відзиву на позов. З огляду на те, що сторони належним чином повідомлені, відповідач не з`явився в судове засідання та не подав відзив, суд ухвалив про заочний розгляд справи. Дослідивши наявні у справі матеріали (копію виконавчого листа по справі № 468/1626/13-ц, виданого 10.09.2013 року; копії розрахунків державного виконавця про розмір заборгованості по аліментам), суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог і необхідність часткового задоволення позову. В ході судового розгляду встановлено, що сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . На підставі рішення Баштанського районного суду Миколаївської області від 21.08.2013 року з відповідача на користь позивача на утримання дитини [PERSON] підлягають стягненню аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку до досягнення дитиною повноліття. [INFO] дочка [PERSON] досягла повноліття. Відповідач неналежним чином виконував покладений на нього судом обов`язок по сплаті аліментів на утримання дитини. При цьому, спростовується позиція позивача щодо наявності у відповідача заборгованості по аліментам в розмірі 42032 грн., оскільки відповідно до наданого позивачем розрахунку державного виконавця заборгованість відповідача перед позивачем по сплаті аліментів станом на 1 січня 2019 року складає 34227,92 грн. Зазначені правовідносини врегульовані ст.ст. 180, 196 ч. 1 Сімейного кодексу України, із змісту яких слідує, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги до досягнення дітьми повноліття. У разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Протягом періоду, за який позивач просила стягнути пеню (з 1 жовтня 2013 року до 1 березня 2019 року), нарахування неустойки необхідно проводити наступним чином: - за вересень 2013 року - (580,11 грн. х 1977 днів х 1%) = 11468,77 грн., - за жовтень 2013 року - (591,54 грн. х 1946 днів х 1%) = 11511,37 грн., - за листопад 2013 року - (591,54 грн. х 1916 днів х 1%) = 11333,91 грн., - за грудень 2013 року - (591,54 грн. х 1885 дні х 1%) = 11150,53 грн. Оскільки загальний розмір пені за прострочення по сплаті аліментів за період з вересня 2013 року по грудень 2013 року складає 45464,58 грн, що перевищує розмір загальної заборгованості відповідача за аліментами, який станом на 01.01.2019 року становить 34227,92 грн, тому суд вважає недоцільним визначати подальший розмір пені, та виходячи із положень ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу України приходить до висновку про безпідставність вимог позивача про стягнення пені по аліментам в сумі 42032 грн, оскільки вказаний розмір пені перевищує 100 відсотків заборгованості за аліментами, та вважає необхідним зменшити розмір пені до 34227,92 грн. Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України Передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. В судовому засіданні встановлено, що за заявлений позивачем період відповідач повинен був сплачувати за відповідним судовим рішенням аліменти на утримання власної дитини. Об`єктивних причин, які б заважали відповідачеві сплачувати аліменти в належному розмірі судом не встановлено. За таких обставин позов підлягає частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню неустойка (пеня) за несплату аліментів за період з 1 жовтня 2013 року до 1 березня 2019 року в сумі 34227,92 грн. Оскільки позивача за подібною категорією справ звільнено від сплати судового збору - з відповідача на користь держави підлягає стягненню 768,40 грн. судового збору. На підставі викладеного та ст. 196 Сімейного кодексу України та

Outcome: partial