overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом та просить розірвати з відповідачем шлюб, зареєстрований 30 серпня 2003 року у Будянській селищній раді Харківського району Харківської області, актовий запис № 21. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося, з березня 2014 року сторони спільного господарства не ведуть, шлюбні стосунки не підтримують, оскільки за постійних суперечок вони втратили почуття любові та поваги один до одного. В теперішній час шлюб носить формальний характер і його збереження суперечить інтересам позивача. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач у судове засідання не з'явилася, у позові вказала про розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав суду телефонограму, в якій проти задоволення позову не заперечував, просив розірвати шлюб укладений між ним та позивачем, також просив розглядати справу без його участі. Враховуючи заяву позивача, телефонограму відповідача, суд ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 30 серпня 2003 року у Будянській селищній раді Харківського району Харківської області, актовий запис № 21, що підтверджено свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], що видане Будянською селищною радою Харківського району Харківської області 30 серпня 2003 року. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про його народження. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка та примушування жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, враховуючи що сторони не бажають перебувати у шлюбі, на примирення не згодні, тому суд вважає що шлюб підлягає розірванню на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача та відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-22 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом та просить розірвати з відповідачем шлюб зареєстрований 30 січня 2007 року у Пісочинській селищній раді Харківського району Харківської області, актовий запис № 02. В обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося, сімя розпалася по причині втрати порозуміння. Сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть. Шлюб між сторонами носить формальний характер і його збереження суперечить інтересам позивача, на примирення позивач не згодна. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 20 вересня 2018 року відкрито провадження по справі. Позивач у судове засідання не зявилася, подала суду заяву, позовні вимоги підтримала, просила розглядати справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, подав суду заяву, проти задоволення позову не заперечував, просив розглядати справу за його відсутності. Будь-яких клопотань сторонами не надано. Враховуючи заяви позивача та відповідача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 30 січня 2007 року у Пісочинській селищній раді Харківського району Харківської області, актовий запис № 02 від 30 січня 2007 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії 1-ВЛ № 047951, що видано 30 січня 2007 року Пісочинською селищною радою Харківського району Харківської області. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], про що свідчать копії свідоцтва про їх народження. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка та примушування жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, враховуючи що сторони не бажають перебувати у шлюбі, на примирення не згодні, тому суд вважає що шлюб підлягає розірванню на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому за заявою позивача суд вважає залишити їй прізвище після розірвання шлюбу «Богданова-Філярська». Таким чином, суд повністю задовольняє вимоги позивача. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-06 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом та просить розірвати з відповідачем шлюб зареєстрований 31 березня 2009 року у Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 124. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося, сім'я розпалася по причині втрати порозуміння, почуття любові та поваги один до одного. Сторони шлюбні стосунки не підтримують з 2012 року, спільного господарства не ведуть. Сім'я розпалась остаточно та поновлена не може бути, на примирення позивач не згодна. Сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 23 березня 2018 року відкрито провадження по справі. Позивач у судове засідання не з'явилася, подала суду заяву, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити; також просила розглядати справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно і належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Будь-яких клопотань сторонами не надано. Враховуючи заяву позивача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у суду матеріалів. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 31 березня 2009 року у Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 124 від 31 березня 2009 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], що видано 31 березня 2009 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка та примушування жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, враховуючи що сторони не бажають перебувати у шлюбі, на примирення не згодні, тому суд вважає що шлюб підлягає розірванню на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Таким чином, суд повністю задовольняє вимоги позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-07 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом та просить розірвати з відповідачем шлюб зареєстрований 31 серпня 2013 року у Комінтернівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 624. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося, сім'я розпалася по причині втрати порозуміння, почуттів любові та поваги. Сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть. Сім'я розпалась остаточно та поновлена не може бути, на примирення позивач не згодна. Від шлюбу сторони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 10 грудня 2018 року відкрито провадження по справі. Позивач у судове засідання не з'явилася, подала суду заяву, позовні вимоги підтримала, просила розглядати справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав суду заяву, проти задоволення вимог позивача не заперечував, просив розглядати справу за його відсутності. Будь-яких клопотань сторонами не надано. Враховуючи заяви позивача та відповідача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 31 серпня 2013 року у Комінтернівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 624 від 31 серпня 2013 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], що видано 31 серпня 2013 року Комінтернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про її народження. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка та примушування жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, враховуючи що сторони не бажають перебувати у шлюбі, на примирення не згодні, тому суд вважає що шлюб підлягає розірванню на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому за заявою позивача суд вважає залишити їй прізвище після розірвання шлюбу «Коваленко». Таким чином, суд повністю задовольняє вимоги позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-26 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом та просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 01 липня 1990 року у Хорошівській селищній раді Харківського району Харківської області, актовий запис № 15. В обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося, сім`я розпалася по причині втрати порозуміння. Сторони шлюбні стосунки не підтримують з лютого 2019 року, спільного господарства не ведуть. Шлюб між сторонами носить формальний характер і його збереження суперечить інтересам позивача. На примирення позивач не згодна. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 18 жовтня 2019 року відкрито провадження по справі. Позивач у судове засідання не з`явилася, подала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, також просила розглянути справу без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав суду заяву, в якій проти задоволення вимог позивача не заперечував, просив розглянути справу без його участі. Враховуючи заяву позивача та відповідача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у суду матеріалів. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 01 липня 1990 року у Хорошівській селищній раді Харківського району Харківської області, актовий запис № 15 від 01 липня 1990 року, що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , що видано 01 липня 1990 року Хорошівською селищною радою народних депутатів Харківського району Харківської області. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка та примушування жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, враховуючи що сторони не бажають перебувати у шлюбі, на примирення не згодні, тому суд вважає що шлюб підлягає розірванню на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому за заявою позивача, суд вважає залишити їй прізвище після розірвання шлюбу « [PERSON] ». Таким чином, суд повністю задовольняє вимоги позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-11 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом та просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 01 липня 2013 року у виконавчому комітеті Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області, актовий запис № 33. В обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося, сім`я розпалася по причині втрати порозуміння та взаємоповаги один до одного. Сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть. Шлюб між сторонами носить формальний характер і його збереження суперечить інтересам позивача. На примирення позивач не згодна. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 16 січня 2021 року відкрито провадження по справі. Позивач у судове засідання не з`явилася, подала суду заяву, в якій заявлені позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, також просила розглянути справу без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав суду заяву, в якій проти задоволення вимог позивача не заперечував, просив розірвати шлюб з позивачем, також просив розглянути справу без його участі. Враховуючи заяву позивача та відповідача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у суду матеріалів. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 01 липня 2013 року у виконавчому комітеті Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області, актовий запис № 33 від 01 липня 2013 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , що видано повторно 10 серпня 2017 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копії свідоцтва про їх народження. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка та примушування жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, враховуючи що сторони не бажають перебувати у шлюбі, на примирення не згодні, тому суд вважає що шлюб підлягає розірванню на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому за заявою позивача, суд вважає залишити їй прізвище після розірвання шлюбу « [PERSON] ». Таким чином, суд повністю задовольняє вимоги позивача та питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-06 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом та просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 01 липня 2016 року у виконавчому комітеті Будянської селищної ради Харківського району Харківської області, актовий запис № 16. В обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося, сім`я розпалася по причині втрати порозуміння, почуттів любові один до одного. Сторони шлюбні стосунки не підтримують з червня 2018 року, спільного господарства не ведуть. Шлюб між сторонами носить формальний характер і його збереження суперечить інтересам позивача. На примирення позивач не згодна. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 10 січня 2020 року відкрито провадження по справі. Позивач у судове засідання не з`явилася, подала суду заяву, в якій заявлені позовні вимоги підтримала, просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав суду заяву, в якій проти задоволення вимог позивача не заперечував, шлюб з позивачем просив розірвати, також просив розглянути справу за його відсутності. Враховуючи заяву позивача та відповідача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у суду матеріалів. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 01 липня 2016 року у виконавчому комітеті Будянської селищної ради Харківського району Харківської області, актовий запис № 16 від 01 липня 2016 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , що видано 01 липня 2016 року виконавчим комітетом Будянської селищної ради Харківського району Харківської області. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про її народження. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка та примушування жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, враховуючи що сторони не бажають перебувати у шлюбі, на примирення не згодні, тому суд вважає що шлюб підлягає розірванню на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому за заявою позивача, суд вважає залишити їй прізвище після розірвання шлюбу « [PERSON] ». Таким чином, суд повністю задовольняє вимоги позивача та питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-21 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом та просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 01 липня 2020 року у виконавчому комітеті Бабаївської селищної ради Харківського району Харківської області, актовий запис № 11. В обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося, сім`я розпалася по причині втрати порозуміння. Сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть. Шлюб між сторонами носить формальний характер і його збереження суперечить інтересам позивача. На примирення позивач не згодна. Від шлюбу сторони дітей не мають. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 29 січня 2021 року відкрито провадження по справі. Позивач у судове засідання не з`явилася, подала суду заяву, в якій заявлені позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, також просила розглянути справу без її участі. Відповідач в\~судове засідання\~повторно не\~з`явився,\~про день\~та час\~розгляду справи\~повідомлявся своєчасно\~і належним\~чином,\~шляхом розміщення\~оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, причини неявки суду не повідомив. Враховуючи заяву позивача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у суду матеріалів. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 01 липня 2020 року у виконавчому комітеті Бабаївської селищної ради Харківського району Харківської області, актовий запис № 11 від 01 липня 2020 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , що видано 01 липня 2020 року виконавчим комітетом Бабаївської селищної ради Харківського району Харківської області. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка та примушування жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, враховуючи що позивач не бажає перебувати у шлюбі з відповідачем, на примирення не згодна, тому суд вважає що шлюб підлягає розірванню на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому за заявою позивача, суд вважає відновити їй дошлюбне прізвище після розірвання шлюбу « [PERSON] ». Таким чином, суд повністю задовольняє вимоги позивача та питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved