Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить стягнути аліменти із відповідача на утримання неповнолітніх дітей: доньки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини всіх його видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття, оскільки відповідач не надає в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей та на її утримання в розмірі 1/6 частини всіх його видів заробітку до досягнення сином [PERSON] трьох років, оскільки домовленості між ними про участь відповідача в утриманні дітей, які знаходяться на утриманні матері, не досягнуто. Позивач у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, в якій підтримавши свої позовні вимоги у повному обсязі, просить справу розглядати за її відсутності. Відповідач у судове засідання також не з'явився, надав заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю, просить справу розглядати за своєї відсутності. Повно, всебічно та об'єктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає частковому задоволенню за таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 01 жовтня 2011 року Пантаївською селищною радою м.Олександрії Кіровоградської області (а.с.7). Від спільного життя мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач згідно з копією свідоцтва про народження (а.с.8,9). Сторони спільного господарства не ведуть, проживають окремо, не спілкуються, при цьому неповнолітні діти мешкають разом із матір'ю, та знаходяться на її утриманні. Суд також приймає до уваги, що позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною, оскільки дитині у жовтні 2016 року виповниться три роки, вона не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку, не має доходу, необхідного для витрат на забезпечення її та дітей їжею та достатніх витрат на прожиття, а тому і діти, і вона потребують матеріальної допомоги, яку відповідач має змогу надати. У добровільному порядку відповідач на утримання дітей та на утримання дружини матеріальної допомоги не надає, не піклується про дітей, у зв'язку з чим позивач вимушена звернутися із даним позовом до суду. Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, при цьому даний обов'язок є особистим, індивідуальним обов'язком як матері, так і батька. Відповідно до вимог ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення нею трирічного віку. Згідно зі ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, якщо це не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджується за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи вищевикладене, що позивач позов підтримує повністю, відповідач визнає позов в повному обсязі, неповнолітні діти знаходяться на повному утриманні позивача, проживаючи із нею, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково. Відповідно до ст. 88 ЦПК України із відповідача необхідно стягнути судові витрати.

Outcome: partial