Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 16 грудня 2015 року вони з відповідачем розлучилися. Від шлюбу мають спільну доньку - [PERSON], [INFO]. Відповідач ухиляється від покладеного на нього у відповідності до ст.. 180 Сімейного кодексу України обов'язку утримання дитини. В зв'язку з викладеним просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 2000 гривень щомісячно до повноліття доньки. У судове засідання позивач не з'явилась, надала заяву щодо розгляду справи у її відсутності, просила позовні вимоги задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, надавши заяву з проханням слухати справу у його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Суд, дослідивши докази в їх сукупності, приходить до наступного. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 18 лютого 2006 року. Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 грудня 2015 року шлюб між ними було розірвано. [PERSON] є батьком дитини - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 24 травня 2006 року, виданого Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, і, як батько дитини, відповідно до вимог Закону, зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на його утримання до досягнення ним повноліття. Враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, те, що на утриманні інших дітей не має, визнання відповідачем позову, чим відповідач на власний розсуд розпорядився своїми процесуальними та матеріальними правами, інші обставини, що мають істотне значення, оцінюючи надані докази на підтвердження та обґрунтування своїх вимог, суд приходить до висновку про можливість стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в розмірі 2000 гривень щомісячно на користь матері дитини. Вирішуючи заявлені вимоги, суд керується ч. 1 ст. 184 СК України, згідно якої якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. За ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 487,20 грн.

Outcome: approved