Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати недійсними договір застави майна від 26.06.2008 року, посвідчений [PERSON], приватним нотаріусом Красилівського районного нотаріального округу і зареєстрований в реєстрі за № 3425. В обгрунтування позовних вимог вона посилається на те, що договір застави майна від 26.06.2008 року з самого початку їх укладення є недійсними, оскільки вона не надавала згоди на його укладення, а Укрсоцбанк грубо порушив вимоги законодавства, не отримавши попередньо її згоди на укладення вказаного вище договору з [PERSON], оскільки цей договір однозначно виходить за межі дрібних побутових, укладеному не в інтересах сім'ї, а в інтересах банку), на що вона своєї згоди не надавала. Також уклавши вказаний вище договір застави, [PERSON] і «Укрсоцбанк» порушили її права, оскільки [PERSON] має здійснювати погашення кредиту за рахунок коштів сімейного бюджету відповідно до ст. 60 СК України, а також надав в заставу транспортні засоби, які належать їй та відповідачу на праві спільної сумісної власності і на придбання яких були витрачені кошти із сімейною бюджету. Оскільки договір укладений у письмовій формі, то Укрсоцбанк мав би отримати її письмову та нотаріально посвідчену згоду на укладення даного договорів, чого ним зроблено не було. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, та просить позов задовольнити в повному обсязі. Представник публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» в судовому засіданні проти задоволення позову заперечує, та просить в його задоволенні відмовити, оскільки позов є надуманим та необґрунтованим. [PERSON] в судове засідання подав заяву про розгляд справи за його відсутності, та позов визнає в повному обсязі. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, подані докази, вважає, що позов слід задовольнити, з наступних підстав. В судовому засіданні обєктивно встановлено, що 26.06.2008 року між [PERSON] та акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» в забезпечення виконання [PERSON] своїх зобов'язань за договором кредиту № 962/47-РКМ 33 від 26.06.2008 року, укладено договір застави майна, реєстраційний номер 3425, згідно якого [PERSON] передав в заставу Банку транспортний засіб DAF 95 XF380, сідловин тягач-Е. 2000 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] та транспортний засіб KRONE SDP 27, н/причіп-Е, 1999 року випуску, реєстраційний номер ВХ8955XX. Відповідно до ст. 65 СК України, дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її його згоди, якаю цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. За положеннями ч. 1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про заставу» від 02.10.1992 року, майно що перебуває у спільній власності, може бути передано в заставу тільки за згодою всіх співвласників. Згідно із ст. 578 ЦК України майно, що є у спільній власності, може бути передане у заставу лише за згодою усіх співвласників. Отже, за умов відсутності належним чином оформленої згоди [PERSON] на розпорядження, тобто передачу в заставу спільного майна, відповідні договори шодо цьою майна мають бути визнані недійсними як такі, що не відповідають закону, а саме ст. 65 СК України, ст. 6 Закону України «Про заставу», ст. 578 ЦК України. Посилання представника ПАТ «Укрсоцбанк» на те, що при оформленні договору застави майна відповідач [PERSON] надавав інформацію про не перебування в шлюбі не впливає на результат розгляду справи, оскільки не є перешкодою відновлення порушеного права позивача на об'єкти права спільної власності подружжя. Тому, враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що позов слід задовольнити, оскільки він є підставним, та таким, що ґрунтується на вимогах закону.

Outcome: approved