Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом про визначення їй додаткового двохмісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті сина [PERSON] Свої позовні вимоги мотивує тим, що в грудні 2013 року їй стало відомо про зникнення сина [PERSON], котрий проживав окремо, з 2009 року сам в квартирі по [ADDRESS]. Відомості про зникнення [PERSON] за її заявою від 07.12.2013 року були внесені в ЄРДР, в подальшому 18.03.2014 року кримінальне провадження було закрито, так як згідно протоколу пред'явлення трупа для впізнання від 28.02.2014 року вона впізнала у трупі свого сина. Зазначає, що з 16.12.2013 року по 17.03.2014 року її син перебував в розшуку, а колишня дружина сина - [PERSON] забрала оригінал свідоцтва про смерть [PERSON] та інші документи, тому вона змушена була звертатися для отримання повторного свідоцтва про смерть, яке одержала 05.06.2014 року. Проте, коли вона 26.06.2014 року звернулась із заявою про прийняття спадщини в нотаріальну контору, їй було відмовлено, оскільки в свідоцтві про смерть сина вказана приблизна дата смерті [INFO], а тому вона пропустила встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини. Відтак, вона змушена звертатись з даним позовом до суду, просить визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини, бо вважає, що такий, за наведених обставин, пропущений нею з поважних причин. В судовому засіданні позивач позов підтримала, покликаючись на мотиви такого, і доповнила, що вона не змогла своєчасно подати заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини, оскільки це пов'язано з об'єктивними, істотними труднощами, через психологічний стан в зв'язку з обставинами смерті сина та відсутність документів, тому просила позов задовольнити і визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини. При цьому, просила не стягувати із відповідача понесених нею судових витрат. Відповідач та її представник проти задоволення позову заперечили, зазначивши, що померлий був батьком відповідачки, проте вони з 2009 року разом не проживали, так як після розлучення батьків [PERSON] мешкала разом із матір'ю [PERSON] в м.Збараж Тернопільської області. Відмітили, що позивачці стало відомо про смерть сина 28.02.2014 року, тоді ж вона бачила свідоцтво про смерть [PERSON] та дізналась про дату його смерті. При цьому, визнали, що дійсно після похорону свідоцтво про смерть [PERSON] забрала його колишня дружина [PERSON] Вважають, що позивач мала можливість звернутись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, жодних труднощів у цьому не було, а тому шестимісячний строк для звернення було пропущено без поважних причин. Просять в позові відмовити. Третя особа - Друга Львівська державна нотаріальна контора, будучи належним чином повідомленою про час, день та місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, не направила в суд свого представника, натомість подала заяву, в якій просить розглядати справу за відсутності такого, що суд вважає за можливе. Заслухавши пояснення сторін, показання свідків [PERSON] і [PERSON], оглянувши матеріали спадкової справи №270/2014 після смерті [PERSON] та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Відповідно до ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч.2 ст.1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ст.1269 цього Кодексу спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори особисто заяву про прийняття спадщини. Згідно з ч.1 ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленогост.1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Згідно з ч.3 цієї статті за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], після розлучення із [PERSON] (згідно свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] від 14.02.2009 року змінила прізвище на [PERSON]) з 2009 року проживав сам в квартирі по [ADDRESS]. Його донька [PERSON] з того часу по даний час проживає разом з матір'ю в м.Збараж Тернопільської області. Батько [PERSON] - [PERSON] помер у 1989 році, а його мати [PERSON] - позивач у справі мешкала окремо. Зі свідоцтва про право власності на квартиру № 22703-3 від 18.07.2007 року та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 16093136 від 28.09.2007 року вбачається, що квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності належить [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Як вбачається із довідки Залізничного РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області №16/14-4774 від 01.07.2014 року, виданої позивачу, в СВ Залізничного РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області 07.12.2013 року за заявою [PERSON] розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 12013150060003830, за фактом безвісті зниклого її сина [PERSON], [INFO]. Вказане кримінальне провадження 18.03.2014 року закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв'язку з тим, що згідно протоколу пред'явлення трупа для впізнання від 28.02.2014 року [PERSON] впізнала труп №183/14 від 26.02.2014 року та повідомила, що вказаний труп - це її син [PERSON] За період з 16.12.2013 року по 17.03.2014 року [PERSON] перебував у розшуку. Даною довідкою підтверджуються пояснення позивача щодо обставин зникнення і знайдення тіла сина [PERSON] в лісопосадці в смт.Рудно. Як видно зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 28.02.2014 року, в такому вказано дату смерті [PERSON] - [INFO]. Згідно пояснень сторін і показань свідків [PERSON] та [PERSON] це свідоцтво після похорону 01.03.2014 року забрала із собою [PERSON] і зберігала за місцем проживання в м. Збараж Тернопільської області. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на його частку у квартирі по [ADDRESS]. Заповіту на випадок смерті [PERSON] не склав. Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як встановлено, [PERSON], 05.06.2014 року отримала повторне свідоцтво про смерть сина [PERSON] (серія [NUMBER]), після чого 26.06.2014 року звернулась в Другу Львівську нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, проте отримала відмову від 03.07.2014 року, оскільки нею пропущений шестимісячний строк для прийняття спадщини, їй рекомендовано звернутись до суду в порядку ст.1272 ЦК України. Суд, враховуючи конфліктні відносини [PERSON] із колишньою невісткою та онучкою, які забрали свідоцтво про смерть [PERSON], її вік (1941 р. народження), психологічний стан після тривалого розшуку сина, процедури впізнання трупа, похорону, приймає до уваги доводи позивача про те, що їй не було достовірно відомо про дату смерті сина, яка була вказана у документах. Між тим, відповідач у справі донька померлого [PERSON] із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину звернулась ще пізніше - лише 15.08.2014 року. Як вбачається із роз'яснень, даних в п.24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Зі змісту ст.3 ЦК України вбачається, що загальними засадами цивільного законодавства є судовий захист цивільного права та інтересу, справедливість, добросовісність та розумність. Відповідно до вимог ст.1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зі змісту ст. 10 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Положеннями ч.1 ст.11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.212 ЦК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Враховуючи наведене, з огляду на принцип справедливості, який передбачає можливість адекватного захисту порушеного цивільного права та інтересу, суд приходить до переконання, що [PERSON], яка є матір'ю померлого, пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин - тривалий розшук сина, який завершився більш ніж через три з половиною місяці з вказаної у документах дати смерті [PERSON], відсутність достовірних документально підтверджених даних щодо дати смерті спадкодавця, тяжкий психологічний стан після розшуку, процедури впізнання трупа, похорону сина, які з огляду на моральні норми суспільства виправдовують її поведінку як спадкоємця, а тому вважає, що їй слід визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті сина, між тим, визначає такий строк в один місяць, оскільки такого строку буде достатньо для реалізації нею своїх спадкових прав. Оскільки позивач відмовилась від вимоги щодо стягнення з відповідача судових втрат, а тому, враховуючи закріплений у ст.11 ЦПК України принцип диспозитивності цивільного судочинства, суд вважає, що підстави для стягнення з [PERSON] суми сплаченого позивачем судового збору відсутні.

Outcome: partial