Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з указаним позовом, який обґрунтувала тим, що 26 грудня 1998 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Під час перебування у шлюбі у них народилися діти - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Спільне сімейне життя між ними не склалося, у них постійно виникають сварки, внаслідок чого вони втратили взаєморозуміння та повагу один до одного, їх подальше сумісне життя є не можливим, шлюбні відносини між ними фактично припинені. Вважає, що подальше подружнє життя та збереження родини неможливе і суперечить її інтересам. Посилаючись на ці обставини, просила шлюб розірвати. Позивач надала суду заяву, в якій позов підтримала та розгляд справи просила провести за її відсутності (а.с.65). Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Згідно з протоколом судового засідання від 15 жовтня 2018 року позов [PERSON] не визнав повністю, та зазначив, що згоден розірвати шлюб після відбуття покарання в Російській Федерації, оскільки бажає вирішити питання про поділ майна (а.с.50). У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, зважаючи на таке. Судом встановлено, що 26 грудня 1998 року Виконавчим комітетом Бунякинської сільської ради Путивльського району Сумської області, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис №8 (а.с.3). [INFO] у них народився син - [PERSON], а [INFO] - [PERSON] (а.с.4,5,7). В силу статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною другою ст.112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З'ясувавши фактичні взаємини сторін, які припинили подружні стосунки, сторони спільно не проживають, збереження сім'ї не бажають та наполягають на розірванні шлюбу, суд дійшов висновку, що ця сім'я вже повністю розпалась, a подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та засадам добровільності шлюбу, який повинен ґрунтуватися на вільній згоді жінки і чоловіка. Після розірвання шлюбу відповідачу зі її заявою слід залишити шлюбне прізвище, що відповідає ч.1 ст.113 СК України, якою закріплено право особи, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Посилання відповідача щодо поділу майна судом не враховуються, оскільки позивачем заявлено лише вимогу про розірвання шлюбу, а відповідач в подальшому не позбавлений можливості звернутися до суду з позовною заявою. В зв'язку із задоволенням позову в силу ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача 704 грн. 80 коп. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved