Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 21 жовтня 2010 року Франківським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції за актовим записом №556 було зареєстровано шлюб між сторонами. За час шлюбу народився син [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою. Вказує, що вже близько року сторони проживають окремо, жоден з них не бажає примирення і навіть не намагається зберегти майбутнє, спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, не спілкуються, не цікавляться життям один одного. Позивачка в судове засідання не з'явився, звернулася до суду з проханням слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Відповідач судове засідання не з'явився, направив до суду заяву про слухання справи у своїй відсутності, позовні вимоги визнав, просив їх задовольнити. У зв'язку з неявкою сторін в силу ч. 2ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 21 жовтня 2010 року сторони зареєстрували шлюб у Франківському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №556. Від подружнього життя в них народився син [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження серії І-СГ №325495, виданого Франківським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис №234. Судом встановлено, що між сторонами виникли розбіжності, у них різні погляди на життя, вони тривалий час проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків, сім'я фактично розпалась, її збереження недоцільне. У відповідності до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно з ч. 2ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною 1ст. 110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Зі змісту ст. 112 Сімейного кодексу України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, укладеного між [PERSON] та [PERSON], є неможливим, оскільки сторони тривалий час не мешкають разом, не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, строк для примирення нічого не змінить. За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] 21 жовтня 2010 року у Франківському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №556. На підставі викладеного та

Outcome: approved