Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом мотивуючи свої вимоги наступним. 17 грудня 2014 року о 14 год. 00 хв. [PERSON] працівник відповідача [PERSON] комунального автотранспортного підприємства № 1 (далі ЛК АТП № 1) на перехресті просп. Свободи та вул. Вороного у м. Львові, керуючи автомобілем «Mercedes Benz» (державний номер [NUMBER]), вчинив дорожньо-транспортну пригоду, в наслідок якої був пошкоджений автомобіль «Daewoo Matiz» (державний номер [NUMBER]), який належить позивачеві. Постановою Сихівського районного суду м. Львова від 21 січня 2015 року [PERSON] був визнаний винним у вчиненні вказаної ДТП. 06 лютого 2015 року [PERSON] звернулася до [PERSON] «СК «Нова», в якій була застрахована цивільна відповідальність [PERSON], із заявою про виплату страхового відшкодування. На підтвердження розміру шкоди позивачем було надано відповідачу рахунок фактуру щодо вартості ремонту автомобіля на суму 6343,00 грн. Однак, страховою компанією 22 червня 2015 року їй було сплачено суму страхового відшкодування лише у сумі 3515,08 грн. Крім цього, позивач зазначає, що внаслідок ДТП вона зазнала також моральних страждань, що буди зумовлені стресом, переживаннями, хвилюванням за дочку, яка перебувала в автомобілі, неможливістю користуватися транспортним засобом після ДТП. З урахуванням збільшених позовних вимог (а.с.76-77) позивач просить суд: 1) стягнути з [PERSON] «СК «Нова» суму несплаченого страхового відшкодування у розмірі 2209,92 грн., нараховану пеню за прострочення виплати відшкодування у сумі 896,97 грн.; 2) стягнути з ЛК АТП № 1 у відшкодування моральної шкоди суму 2000,00 грн. Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив задовольнити їх у повному обсязі. Пояснив, що страхова компанія не доплатила позивачеві суму 2209,92 грн., крім того оплата частини відшкодування проведена з порушенням визначених законом строків, відтак пеня станом на 16 листопада 2015 року становить 896,97 грн. Вважає звіт спеціаліста про вартість відновлювального ремонту, на підставі якого відповідачем визначена сума страхового відшкодування, неналежним доказом, оскільки автомобіль 03 червня 2015 року, коли був складений звіт, спеціалістам не надавався; вартість ремонту у звіті вказана без урахування робіт. Відповідач [PERSON] «СК «Нова» свого представника до суду не направив. У письмовому запереченні, що надійшло до суду, представник страхової компанії зазначив наступне. [PERSON] 19 грудня 2014 року звернулася до компанії з повідомленням про ДТП, що мало місце 17 грудня 2014 року. 06 лютого 2015 року позивач подала до страхової компанії заяву про виплату страхового відшкодування. 22 червня 2015 року позивачеві було виплачене страхове відшкодування у сумі 3532,74 грн., розмір якого був визначений на підставі звіту про оцінку вартості відновлювального ремонту. Сума такого відшкодування була зменшена на суму податку на додану вартість (ПДВ). Представник відповідача вважає, що страхова компанія повністю виконала свої зобовязання, та погоджується на стягнення з них пені в розмірі 162,60 грн. за прострочення виплати відшкодування з 26 травня 2015 року (строк сплати) по 22 червня 2015 року (день фактичної виплати) (а.с.28-29). Представник ЛК АТП № 1 в судовому засіданні зазначив, що наявність моральної шкоди, що завдана працівником відповідача [PERSON] позивачеві, останньою не доведена в суді. Просив суд у задоволенні позову в частині вимог до ЛК АТП № 1 відмовити (а.с.48-49). Вислухавши думку осіб, які беруть участь у справі, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до статті 979 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно з абз. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Відповідно до ч.1 ст.990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком. Згідно зі страховим полісом № АІ/0537576 від 12 вересня 2014 року [PERSON] «Страхова компанія «Нова» та ЛК АТП № 1 уклали договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, обєктом страхування якого є відповідальність водія ТЗ «Mercedes Benz» (державний номер [NUMBER]) (а.с.7). 17 грудня 2014 року о 14 год. 00 хв. сталася ДТП за участі автомобілів «Mercedes Benz» (державний номер [NUMBER]) під керуванням [PERSON] та «Daewoo Matiz» (державний номер [NUMBER]), що належить позивачу, внаслідок чого автомобілі зазнали механічних ушкоджень. Постановою Сихівського районного суду м. Львова від 21 січня 2015 року [PERSON] був визнаний винним у вчиненні ДТП 17 грудня 2014 року. Згідно з даною постановою, [PERSON] працює водієм ЛК АТП № 1 (а.с.103). Крім норм Цивільного Кодексу України правовідносини у сфері обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів врегульовані Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», що спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоровю та майну потерпілих під час експлуатації транспортних засобів на території України. Згідно з вимогами п. 35.1 ст. 35 даного Закону, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. У разі якщо заява про здійснення страхового відшкодування чи інші документи, необхідні для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), подані з порушенням строку, встановленого цим Законом, строк прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та його виплату збільшується на кількість днів такого прострочення (п. 36.2 ст. 36 Закону). Судовим розглядом встановлено, що 19 грудня 2014 року [PERSON] подала до [PERSON] «СК «Нова» повідомлення про страховий випадок (а.с.44). До страхової компанії із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с.10) [PERSON] звернулася 06 лютого 2015 року, до якої додала рахунок-фактуру № СТ-0000005 від 05 лютого 2015 року про вартість відновлювального ремонту ТЗ «Daewoo Matiz» у розмірі 6343,00 грн. без ПДВ (а.с.12). Згідно з положеннями ст. 22 вищезазначеного Закону при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Проведення оцінки майна є обов'язковим при визначенні збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом (ст.7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»). Як вбачається з матеріалів справи, у звязку з відсутністю згоди між [PERSON] та СК «Нова», остання правомірно звернулася до спеціаліста для оцінки розміру вартості відновлювального ремонту транспортного засобу. Приписами статті ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі пошкодження транспортного засобу підлягають відшкодуванню витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу (КТЗ) визначається за допомогою [PERSON] товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 р. N 142/5/2092. Так, вартість відновлювального ремонту ТЗ «Daewoo Matiz» була встановлена оцінювачем ТОВ «БК-ЕКСПЕРТ» [PERSON] у звіті № 15/05-AZ06 та складає 4415,92 грн. з урахуванням ПДВ (а.с.30-39). Вартість ремонту без урахування ПДВ становить 3532,74 грн. 22 червня 2015 року на рахунок [PERSON] у ПАТ «КБ «Приватбанк» зараховано суму страхового відшкодування (а.с.14). Згідно з п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. Відтак, судом установлено, що дії відповідача [PERSON] «СК «Нова» щодо сплати [PERSON] суми страхового відшкодування вартості відновлювального ремонту ТЗ саме у сумі 3532,74 грн. є правомірними, а розмір відшкодування встановлений на підставі вимог закону та правильно зменшений на суму ПДВ. Судом не приймаються посилання представника позивача щодо неправомірності здійснення оцінки вартості відновлювального ремонту, неналежності звіту, як доказу, та не врахування вартості робіт, виходячи з наступного. Висновки, що наведені у звіті № 15/05-AZ06 від 03 червня 2015 року є належно мотивованими, науково обґрунтованими, складені кваліфікованим субєктом оціночної діяльності (а.с.38-39); дослідження проведене методом вивчення документів, зокрема акту огляду ТЗ від 19 грудня 2014 року (а.с.40), документів реєстрації транспортного засобу; ці висновки не допускають подвійного тлумачення і суперечностей, які потребували б роз'яснення, а тому суд бере наданий звіт в основу свого висновку про розмір заподіяної шкоди. Вартість відновлювальних робіт врахована оцінювачем, про що свідчить використання у формулі визначення вартості відновлювального ремонту значення «Ср вартість ремонтно-відновлювальних робіт»; слова у висновку звіту «крім робіт» відноситься до словосполучення «з урахуванням ПДВ», а не до вартості ремонту. Згідно з положенням, передбаченим ст. 60 ЦПК, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, установлених ст. 61 цього Кодексу. Судом були створені всі умови для змагальності процесу, розяснено сторонам їх права та обовязки при розгляді справи, в тому числі представнику позивача право на призначення судової експертизи для визначення вартості відновлювального ремонту ТЗ (а.с.101-102). Однак, від проведення останній відмовився. Суд погоджується з розрахунком пені, наданим відповідачем з якого вбачається наступне. При виплаті відшкодування страховою компанією допущено прострочення виплати відшкодування на 28 днів. оскільки, останнім днем строку сплати такого є 25 червня 2015 року (107-й день після звернення [PERSON] до СК «Нова» із заявою про сплату відшкодування (90 днів + 17 днів пропуску строку позивачем з дня повідомлення про страховий випадок до дня подання заяви про виплату відшкодування). Сума пені, яка нараховується за несвоєчасну сплату страхового відшкодування та обраховуються за подвійною обліковою ставкою НБУ становить: 28 дн. х (30 % х 2 / 362 (розмір подвійної облікової ставки НБУ на день)) х 3532,74 грн. = 162,60 грн. Вирішуючи позовні вимоги [PERSON] про стягнення з ЛК АТП № 1 відшкодування моральної шкоди, суд виходить з наступного. Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків (ч. 1 ст. 1172 ЦК України). Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України право на відшкодування моральної шкоди має особа, яка зазнала душевних страждань у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна. Оскільки позивач [PERSON] є власником пошкодженого автомобіля «Daewoo Matiz» (а.с.37), то наявні правові підстави для стягнення на її користь моральної шкоди з передбачених цією нормою підстав. Відповідно до розяснень Верховного Суду України, викладених у п. 3 постанови Пленуму від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом, залежно від характеру заподіяних фізичних та душевних страждань, їх глибини та погіршення здібностей потерпілого або позбавлення можливості їх реалізації, а також інших негативних наслідків, з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення, при визначені розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості. Враховуючи характер правопорушення, скоєного працівником відповідача ЛК АТП № 1, наявність вини [PERSON] в заподіянні шкоди, глибину фізичних та душевних страждань позивача [PERSON], час, протягом якого вона не мала можливості користуватися автомобілем, та виходячи з вимог розумності, справедливості, моральні страждання позивача суд оцінює в 1000 грн. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать зокрема витрати на правову допомогу (ч. 1, 2 ст. 79 ЦПК України). При поданні позову позивачем сплачено суми судового збору у розмірах 243,60 грн. за матеріальну частину позовних вимог та 243,60 грн. за подання позову в частині вимог про відшкодування немайнової шкоди. Крім того, відповідно до договору про правову допомогу № 17/12 від 17 грудня 2014 року, укладеного між [PERSON] та Адвокатським обєднанням «Західноукраїнська юридична колегія», позивач сплатила на рахунок обєднання 500,00 грн. гонорару (а.с.93). У клопотанні наданому суду, позивач просила вирішити питання розподілу судових витрат, включаючи витрати на правову допомогу. Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відтак, вирішуючи питання розподілу судового збору, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача: - з відповідача [PERSON] «СК «Нова» - 12,18 грн. пропорційно до задоволеної частини позовних вимог (162,60 / 3106,89 х 243,60 = 12,18 грн.); - з відповідача ЛК АТП № 1 243,60 грн. Інтереси [PERSON] були представлені в судовому засіданні адвокатом вказаного адвокатського обєднання [PERSON] (а.с.22). Час участі адвоката у судових засіданнях по справі відповідно до журналів судового засідання становить 1 год. 10 хв. Сума, що підлягає відшкодуванню, не виходить за межі граничного її розміру, встановленого ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах». Розподіл суми витрат на правову допомогу суд здійснює відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України, враховуючи розяснення пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладені у постанові від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах». При цьому, пропорційні частини відшкодування судом вираховуються для кожного відповідача з суми, що становить половину витрат позивача на правову допомогу. Так, на користь позивача необхідно стягнути: - з відповідача [PERSON] «СК «Нова» - 12,50 грн. (162,60/3106,89 х (500/2) = 12,50 грн.); - з відповідача ЛК АТП № 1 125,00 грн. (1000/2000 х (500/2) = 125,00 грн.).

Outcome: partial