Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-09 00:00:00

Позивач звертаючись до суду заявляє позовні вимоги, а саме: - розірвати шлюб, зареєстрований 26.01.2013 року Виконавчим комітетом Яковлівської сільської ради Харківського району Харківської області України, актовий запис № 1, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу між мною, [PERSON] , та [PERSON] залишити мені прізвище [PERSON] - стягнути з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1626 (одна тисяча шістсот двадцять шість) гривень щомісячно, починаючи стягнення з 05 червня 2019 року і до повноліття дитини. - стягнути з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1626 гривень щомісячно (одна тисяча шістсот двадцять шість), починаючи стягнення з 05 червня 2019 року і до повноліття дитини. В мотивуванні вимог позивач вказав: Вона з відповідачем знаходяться у шлюбі зареєстрованому 26 січня 2013р. Виконавчим комітетом Яковлявської сільської ради Харківського району Харківської області, актовий запис №1. Під час шлюбу народились діти. У зв`язку з тим, що шлюбні відносини сторін припинені, вона вимагає розірвати шлюб, стягнути аліменти. Крім того, позивачка з відповідачем мають неповнолітніх дітей. Відповідач не надає в добровільному порядку допомоги на утримання дітей. Тому вона вимагає стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини, не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до дня повноліття. Відповідач на заявлені позовні вимоги надав відзив в якому зазначив: Він вважає, що зазначена вимога не може бути задоволена, а факти викладені в позовній заяві, не відповідають фактичним обставинам справи та нормам чинного законодавства України виходячи з наступного: Стосовно тверджень Позивача, що діти проживають разом з нею та те, що відповідач не бере участі у вихованні та утриманні їх спільних дітей, ухиляється від своїх законних обов`язків слід вказати наступне. Відповідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких грунтуються позовні вимоги. В порушення даних норми процесуального законодавства позивач не надала жодного доказу на підтвердження власної позиції. Так, відповідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно довідки Виконавчого комітету Сніжківської сільської ради Банківського району Харківської області № 02-28/416 від 14.06.2019 року [PERSON] , мешканець [ADDRESS] має такий склад сім`ї: [PERSON] , [INFO] , донька; [PERSON] , [INFO] , син; [PERSON] , [INFO] , бабуся. Таким чином, дана довідка спростовує твердження позивача про спільне проживання з нею. Усі заяви Позивача та викладені нею доводи стосовно того, що жодної матеріальні допомоги на утримання дітей відповідач не надає, не відповідає обставинам справи, а відповідної вимога Позивача про стягнення аліментів взагалі є надуманою та передчасною, оскільки це його рідні діти, яких він дуже любить і матеріально допомагає. Відповідно ст. 182 СК України в разі визначення розміру аліментів суд враховує ста здоров`я та матеріальне становище платника аліментів. Так 11.10.2017 року відповідачу був поставлений попередній діагноз Апластична анемії згодом діагноз підтвердився. Хвороба прогресує. На даний час відповідач має діагноз Апластична анемія важкого степеню, а також є ускладнення - сироваткова хвороба, вторинний гемохромато. Дана обставина підтверджується результатами Патогістологічного дослідження, Випискам стаціонарного хворого, випискою з історії хвороби. У зв`язку з даною тяжкою хворобою відповідач тимчасово не працює бо потреби постійного систематичного лікування та постійного підтримання організму лікарськими засобам. Вирішується питання про надання відповідачу групи інвалідності. На лікування відповідач витрачає значні кошти, що підтверджується відповідний фіскальними чеками аптек, товарними чеками, актами про надані медичні послуги. На підставі вищевикладеного, відповідач вимагає: У задоволенні позовних вимог Позивача відмовити. Дослідив та оцінив в сукупності докази матеріалів справи, судом встановлені наступні факти та обставини. 26 січня 2013 року між сторонами було укладено шлюб, який був зареєстрований Виконавчим комітетом Яковлівської сільської ради Харківського району Харківської області України, актовий запис № 1, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Під час шлюбу у сторін народились двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] та [PERSON] , [INFO] , що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] . На теперішній час спільне проживання та інтереси сторін припинені. Шлюбні відносини між сторонами припинені вже більше року, а тому спільне господарство не ведеться. Згідно ст. 112 ч.2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам інших дітей, що мають істотне значення. Вимогами статті 113 СК України визначено: Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Статтею 114 ч.2 СК України визначено: У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Статтею 115 ч.2, 3 СК України визначено: Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Отже, вимоги щодо розірвання шлюбу відповідають вимогам закону та підлягають задоволенню. Крім того, позивач позивачка заявляє про стягнення з відповідача аліменти в розмірі 1626грн. на кожну дитину, що складає прожитковий мінімум на дитину. Згідно свідоцтво про народження, відповідач є батьком неповнолітніх дітей, яки після припинення спільного проживання проживають разом з позивачкою, що визнає відповідач та не потребує доказуванню відповідно до вимог ст.82 ч.1 ЦПК України визначено: Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Вимогами статті 12 ч.3 ЦПК України визначено: Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вимоги статті 13 ЦПК України: Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Позивач в супереч вимогам ст.12 ЦПК України, не надав суду ніяких доказів в обґрунтування своєї позиції щодо заявленого розміру позовних вимог про стягнення з відповідача коштів на утримання дитини в заявленому розмірі. Згідно до вимог ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року, N 2402-III передбачено: Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Вимогами статті 141 СК України визначено: 1. Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. 2. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до вимог статті 180 СК України визначено: Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 ч.3 СК України визначено: За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Вимогами статті 182 СК України визначено: Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 183 СК України визначено: Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 191 СК України визначено: Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Отже, суд вважає, з аналізу вказаних норм закону, на думку суду, вимога позивача про стягнення з відповідача аліментів на кожну дитину у розмірі 1626 грн., щомісяця, не зовсім обґрунтована та суперечить вимогам закону. Оскільки відповідно до ч.9 ст.7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Позивач, в обґрунтування своєї правової позиції, суду не надали доказів, що відповідач має можливість сплачувати аліменти в заявленому розмірі та має мінливий заробіток. Стаття 141 СК України, визначає про рівні обов`язки батька так і мати в утриманні дітей. В тожей час, у виконання вимог ст..141 СК України позивачкою не доведено, що вона також приймає участь в утриманні дітей щомісячно та сума утримання відповідає заявленому розміру, щомісяця. Та вказаний розмір аліментів буде відповідати інтересам дитини в частині її утримання За таких обставини заявлена сума розміру аліментів щодо стягнення з відповідача порушує принцип рівності прав та обов`язків батьків, щодо утриманню неповнолітніх дітей та самим інтересам дитини. Суд вважає, що доцільніше визначити розмір стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходів відповідача на користь позивача і це відповідатиме інтересам як позивача, який буде отримувати частку від доходу відповідача на утримання дитини, так і відповідача, у вільному розпорядженні якого залишиться більша частини його доходу. Крім того, вказаний розмір аліментів відповідає вимогам закону та принципу рівності обов`язків батьків в утриманні дітей. Проте, позивач вимагає про розмір аліментів у сумі не менш 50% прожиткового мінімуму на дитину, що відповідає вимогам закону. Отже, позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. Суд також вважає за необхідне допустити рішення до негайного виконання в межах стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини за один місяць, що відповідатиме завданням сімейного законодавства, відповідно до якого регулювання сімейних відносин здійснюється цим Сімейним кодексом здійснюється з метою побудови сімейних відносин на паритетних засадах, взаємодопомоги і підтримки, забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю фізичного розвитку, для чого вона потребує матеріального забезпечення.

Outcome: partial