Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, мотивуючи тим, що вона є власником [ADDRESS], що підтверджується договором дарування житлового будинку, та витягом про державну реєстрацію прав. В її будинку на даний час зареєстрований відповідач по справі, її син [PERSON] [INFO], що підтверджується довідкою про склад сім»ї, №2909 від 05 липня 2018 року. Через важке матеріальне становище син відповідач по справі, працює за межами Івано-Франківської області на сезонних роботах у приватного підприємця, і часто змінює місце проживання. Із 2014 року відповідач у її житловому будинку не проживає. Відповідач згідно трудового договору працює із 8 години ранку по 20 годину вечора із понеділка по суботу, і не має змоги приїхати у ЦНАП і знятися із реєстрації оскільки ЦНАП після 20 години вечора не працює. На даний час вона хоче оформити відповідну субсидію на комунальні послуги однак через прописку відповідача має певні труднощі. Відповідач [PERSON] [INFO] ніколи не брав будь-якої участі в утриманні будинку, не дбав про його схоронність , не сплачував будь-яких комунальних послуг. Більше чотирьох років в його будинку відсутні речі відповідача, даний факт при необхідності можуть підтвердити свідки, вказане також підтверджується актом обстеження господарства від 30 червня 2018 року. Відповідно до ч.1 ст. 156 Житлового кодексу України члени сім»ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Згідно статті 156 ЖК України члени сім»ї власника будинку зобов»язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири) і прибудинкової території брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і прибудинкової території та проведенню ремонту. З своїми обов»язками відповідач не справляється, оскільки вже більше чотирьох років не проживає у даному будинку і не бере участі у витратах по утриманню даного приміщення. Оскільки , відповідач без поважних причин не проживає по місцю реєстрації понад чотири роки то він втрачає право користування цим житлом. Дане положення передбачено ч.2 ст. 405 ЦК України. Зважаючи на те, що відповідач , не проживає у вказаному вище будинку, і немає змоги знятися з реєстрації, вказане вище змушує її звернутися з даним позовом до суду. На підставі вищенаведеного просить визнати [PERSON], [INFO], гр.. України таким, що втратив право на користування житлом, будинком [ADDRESS] Позивач в судове засідання не з'явилася, однак подала заяву про розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, а саме: копію договору дарування житлового будинку посвідченого , Мануляк, І.В. державним нотаріусом Коломийської міської державної нотаріальної контори 14.08.2012 року за реєстровим номером 1628; копію витягу про державну реєстрацію прав ОКП «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» №35290011 від 27.08.2012 року, згідно якого будинок за адресою [ADDRESS] зареєстровано в книзі 26 під номером 3545 за власником [PERSON]; довідку видану сектором довідок відділу реєстру територіальної громади 05.07.2018 року №2909 про склад сім'ї позивача; акт обстеження господарства від 30.06.2018 року, згідно якого за адресою [ADDRESS], [PERSON], [INFO]. проживав з 1993 року по 2014 рік, - суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення, оскільки в судовому засіданні з урахуванням вищевказаних доказів не спростовано доводи позивача, про те, що відповідач більше року у вищевказаному будинку не проживає без поважних причин, в будинку відсутні його речі, а тому відповідача на підставі ст. 405 ЦК України слід визнати таким, що втратив право користування будинком [ADDRESS] На підставі викладеного та ст. 391, 405 ЦК України,

Outcome: approved