Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-11 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом про стягнення невиплаченої заробітної плати, покликаючись на те, що вона працювала у ЛМКП «Львівтеплоенерго», з 01 вересня 2007 року вона переведена у Теплоелектроцентраль №1 в хімічний цех на посаду апаратника хімводоочищення четвертого розряду. 26 жовтня 2015 року її звільнено у звязку із станом здоровя, який перешкоджає продовженню такої роботи. Відповідачем встановлювалися мінімальні тарифні ставки робітника першого розряду, на основі яких проводив розрахунок і випалту заробітної плати, однак така заробітна плата не відповідала Закону України «Про державний бюджет України». Внаслідок таких дій відповідача у період з 01 січня 2010 року по 31 грудня 2014 року сума невиплаченої заробітної плати становить 33179,00 грн. Просить стягнути з відповідача на її користь 33179,00 грн. невиплаченої заробітної плати та здійснити розподіл судових витрат. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, давши аналогічні пояснення, просить позов задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні позов не заперечила, пояснила, що сума невиплаченої позивачу [PERSON] заробітної плати становить 33179,00 грн. Представником позивача 08 вересня 2017 року заявлено клопотання про витребування доказів у ЛМКП «Львівтеплоенерго». Заслухавши пояснення сторін, дослідивши інші матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю. Судом встановлено, що позивач [PERSON] перебувала у трудових відносинах з ЛМКП «Львівтеплоенерго», з 01 вересня 2007 року переведена у Теплоелектроцентраль №1 в хімічний цех на посаду апаратника хімводоочищення четвертого розряду. 26 жовтня 2015 року [PERSON] звільнено у звязку із станом здоровя, який перешкоджає продовженню такої роботи. Відповідно до\~ст. 96 КЗпП України\~основою організації оплати праці є тарифна система оплати праці, яка включає тарифні сітки, тарифні ставки, схеми посадових окладів і тарифно-кваліфікаційні характеристики (довідники). Тарифна система оплати праці використовується для розподілу робіт залежно від їх складності, а працівників - залежно від їх кваліфікації та за розрядами тарифної сітки. Вона є основою формування та диференціації розмірів заробітної плати. Формування тарифної сітки (схеми посадових окладів) провадиться на основі тарифної ставки робітника першого розряду, яка встановлюється у розмірі, що перевищує законодавчо встановлений розмір мінімальної заробітної плати, та міжкваліфікаційних (міжпосадових) співвідношень розмірів тарифних ставок (посадових окладів). Віднесення виконуваних робіт до певних тарифних розрядів і присвоєння кваліфікаційних розрядів робітникам провадиться власником або уповноваженим ним органом згідно з тарифно-кваліфікаційним довідником за погодженням з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником). Згідно з ст. 97 КЗпП України оплата праці працівників здійснюється за погодинною, відрядною або іншими системами оплати праці. Оплата може провадитися за результатами індивідуальних і колективних робіт. Форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. Якщо колективний договір на підприємстві, в установі, організації не укладено, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний погодити ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а у разі його відсутності - з іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом. Конкретні розміри тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок робітникам, посадових окладів службовцям, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються власником або уповноваженим ним органом з урахуванням вимог, передбачених частиною другою цієї статті. Власник або уповноважений ним орган чи фізична особа не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами. У відповідності до ч. 3\~ст. 6 Закону України «Про оплату праці»\~тарифна сітка (схема посадових окладів) формується на основі: тарифної ставки робітника першого розряду, яка встановлюється у розмірі, що перевищує законодавчо встановлений розмір мінімальної заробітної плати; міжкваліфікаційних (міжпосадових) співвідношень розмірів тарифних ставок (посадових окладів). Відповідно до\~ст. 3 Закону України «Про оплату праці»\~мінімальна заробітна плата - це законодавчо встановлений розмір заробітної плати за просту, некваліфіковану працю, нижче якого не може провадитися оплата за виконану працівником місячну, а також погодинну норму праці (обсяг робіт). Мінімальна заробітна плата є державною соціальною гарантією, обов'язковою на всій території України для підприємств усіх форм власності і господарювання та фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників. Згідно з додатками №3 до колективних договорів ЛМКП «Львівтеплоенерго» на 2009-2010 роки та на 2012-2013 роки встановлено міжрозрядний тарифний коефіцієнт 2,17 відповідно до займаної позивачем посади\~- апаратника хімводоочищення четвертого розряду. Наказом №186 від 21 липня 2010 року мінімальну тарифну ставку робітника першого розряду з 01 липня 2010 року встановлено в розмірі 892,8 грн. (з розрахунку мінімальної заробітної плати 744,00 грн.), а\~ст.53 Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік»\~передбачає, що мінімальна заробітна плата з 01 липня 2010 року становить 888,00 грн. Наказом ЛМКП «Львівтеплоенерго» №150 від 23 квітня 2012 року мінімальну тарифну ставку робітника першого розряду з 01 травня 2012 року встановлено в розмірі 1042,80 грн., а\~ст. 13 Закону України «Про Державний бюджет України на 2012 рік» передбачено мінімальну заробітну плату станом на 01 травня 2012 року у розмірі 1094,00 грн. Наказом ЛМКП «Львівтеплоенерго» №170 від 29 квітня 2013 року мінімальну тарифну ставку робітника першого розряду з 01 травня 2013 року встановлено в розмірі 1106,40 грн., а\~ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2013 рік» передбачена мінімальна заробітна плата станом на 01 травня 2013 року у розмірі 1147,00 грн. Наказом ЛМКП «Львівтеплоенерго» №176 від 30 квітня 2014 року мінімальну тарифну ставку робітника першого розряду з 01 травня 2014 року встановлено в розмірі 1152,00 грн., а\~ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік»\~передбачає, що мінімальна заробітна плата станом на 01 травня 2014 року становила 1218,00 грн. Наказом ЛМКП «Львівтеплоенерго» №264 від 27 червня 2014року мінімальну тарифну ставку робітника першого розряду з\~01 липня 2014 року встановлено у розмірі 1204,80 грн., а\~ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік»\~передбачає, що мінімальна заробітна плата станом на 01 липня 2014 року\~становила 1218,00 грн. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що відповідачем ЛМКП «Львівтеплоенерго» порушено трудові права позивача [PERSON], зокрема, на належний рівень оплати праці, передбачений чинним законодавством, а тому з відповідача ЛМКП «Львівтеплоенерго» слід стягнути на користь позивача 33179,00 грн. невиплаченої заробітної плати за період з 01 січня 2010 року по 31 грудня 2014 року, що додатково стверджується розрахунком недоплаченої заробітної плати ЛМКП «Львівтеплоенерго». Крім того, згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Отже, суд вважає, що з відповідача ЛМКП «Львівтеплоенерго» слід стягнути на користь позивача [PERSON] 3008,94 грн. витрат на правничу допомогу, що стверджується актом виконаних робіт від 20 грудня 2017 року та квитанцією до прибуткового касового ордера №53 від 20 грудня 2017 року, а також 640,00 грн. судового збору. Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи, які не викликають сумніву у їх обєктивності. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли ствердження у судовому засіданні, а тому позов слід задовольнити повністю.

Outcome: approved