Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-06 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом про стягнення витрат за житлово-комунальні послуги, покликаючись на те, що у 1997 році вона та відповідач приватизували та стали співвласниками квартири [ADDRESS]. Хоча відповідач не проживав у спірній квартирі, він хоче вселитись у квартиру, не здійснивши оплату комунальних послуг, які мав би сплачувати, незалежно від того, що він фактично не проживав. Відповідач недобросовісно користувався своїми правами співвласника, чим завдав їй майнову шкоду. Просить стягнути з відповідача на її користь 4769,51 грн. витрат, пов'язаних з утриманням спільної власності за період з листопада 2013 року по листопад 2016 року. Позивач у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, давши аналогічні пояснення, просить позов задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні позов заперечив, просить у його задоволенні відмовити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши інші матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити за його безпідставністю. Судом встановлено, що в квартира [ADDRESS] належить на праві спільної власності [PERSON] та [PERSON] Згідно ст. 68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до ст. 162 ЖК України, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Крім того, згідно абз. 2 п.п. 1 п. 29 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води та водовідведення, затверджених постановою КМ України № 630 від 21 липня 2005 року споживач має право на зменшення розміру плати у разі тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім'ї на підставі письмової заяви споживача та офіційного документа, що підтверджує його/їх відсутність (довідка з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби, відбування покарання). Однак, рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 25 листопада 2016 року вселено [PERSON] у квартиру [ADDRESS], відповідач не проживав у квартирі та не користувався житлово-комунальними послугами протягом 16 років, оскільки позивач чинила йому перешкоди в користуванні майном, що підтвердила сама позивач, а відтак суд вважає, що вимоги шодо стягнення з [PERSON] житлово-комунальних послуг до 25 листопада 2016 року є безпідставними. Окрім того, суд не бере до уваги покликання позивача на сплату нею житлово-комунальних послуг замість відповідача за час його не проживання у квартирі, оскільки вона мала право подати до відповідних органів офіційні документи, які підтверджують тимчасову відсутність [PERSON], а відтак зменшити розмір плати за житлово-комунальні послуги. Внаслідок наведеного, суд вважає, що за період з листопада 2013 року по листопад 2016 року відповідач [PERSON] не проживав у квартирі [ADDRESS], не користувався житлово-комунальними послугами, з незалежних від нього причин, а тому суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити. Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи, які не викликають сумніву у їх об'єктивності. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю позовних вимог, оскільки позивачем не представлено, а судом не отримано жодних переконливих доказів у їх підтвердження.

Outcome: dismissed