Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

Позивачі - [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Свої позовні вимоги позивачі обґрунтовують тим, що квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності у рівних долях [PERSON] (далі Позивач 1), [PERSON] (далі Позивач 2). [PERSON] (далі Позивач 3), [PERSON], що також підтверджується Свідоцтвом про право власності від 18 травня 2004 року. 18 листопада 2007 року між Позивачем 4 та [PERSON] (далі Відповідач) було зареєстровано шлюб Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва, актовий запис № 2649. Відповідно до довідки ЖЕД-202 Форма № 3 №342 від 29.01.2016 в вищезазначеній квартирі зареєстровані Позивачі, Відповідач та діти від шлюбу Позивача 4 та Відповідача - [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] 05 травня 2015 року шлюб між Позивачем 4 та Відповідачем було розірвано рішенням Дарницького районного суду м. Києва № 753/935/15-ц. З серпня 2014 року Відповідач забравши всі свої речі та залишивши житло, переїхав до іншого місця, куди саме невідомо. Права власності на квартиру за адресою [ADDRESS] Відповідач немає, житлово-комунальні послуги не сплачує, з часу переїзду за місцем реєстрації не з'являвся, при цьому не вжив жодних заходів щодо зняття з реєстраційного обліку, внаслідок чого ми - Позивачі, як власники квартири - змушені сплачувати за Відповідача житлово-комунальні послуги, що значно впливає на наш бюджет, оскільки крім житлово-комунальних послуг необхідно утримувати двох малолітніх дітей. Відповідач жодної матеріальної підтримки на утримання та забезпечення двох малолітніх дітей не надає, аліменти не сплачує. На момент подачі позовної заяви Відповідач не проживає за місцем реєстрації понад рік. що встановлено рішенням Дарницького районного суду в м. Києві № 753/935/15-ц, а також заявою ЖЕД-202 від 01.08.2015 року та актом про кількість фактично проживаючих осіб від 29.01.2016. В судове засідання позивачі не з'явилися, позивач [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав у повному обсязі, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідачу судом надсилалася копія позовної заяви з копіями доданих документів, повістки з викликом у судове засідання та роз'яснено право подати в зазначений строк письмові пояснення з приводу визнання позовних вимог чи заперечення проти позовних вимог з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються. Відповідач з поясненнями чи запереченнями щодо позовних вимог до суду не звертався, тому суд вважає ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України, у разі ненадання фізичними особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності особи, яка бере участь у справі, за адресою її місця проживання або місця реєстрації, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їй належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності у рівних долях [PERSON] (далі Позивач 1), [PERSON] (далі Позивач 2). [PERSON] (далі Позивач 3), [PERSON], що також підтверджується Свідоцтвом про право власності від 18 травня 2004 року (а.с. 13). Відповідно до довідки ЖЕД-202 Форма № 3 №342 від 29.01.2016 в вищезазначеній квартирі зареєстровані Позивачі, Відповідач та діти від шлюбу Позивача 4 та Відповідача - [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] (а.с. 20). Судом встановлено, що відповідач з серпня 2014 року в квартирі не проживає, особистих речей у квартирі не зберігає, квартирою не цікавиться, що підтверджується актом про кількість фактично проживаючих осіб, виданим ЖЕД-202 від 29.01.2016 (а.с. 22). Відповідно до ст.71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається житлове приміщення на протязі шести місяців, а відповідно до ст.72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку. Отже, встановлено, що відповідач тривалий час не проживає в зазначеному жилому приміщенні понад строки, встановлені законом, особистих речей у квартирі не зберігає, квартирою не цікавиться і його відсутність понад встановлений законом строк не обумовлена поважними причинами, вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а тому необхідно визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS]. При задоволенні позовних вимог підлягають стягненню з відповідача на користь позивачів сплачені позивачами по платіжному дорученню при зверненні до суду з даним позовом 551 гривень 21 копійка судового збору ( а. с. 1 ). Враховуючи наведене та

Outcome: approved