Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-08 00:00:00

Позивачи [PERSON] та [PERSON] звернувшись із позовом до голови ПрАТ «Сад України» [PERSON] просили про захист особистого немайнового права. Обгрунтували свої вимоги наступним. Стверджують, що 19.03.2015 року, а потім 6.04.2015 року вони звернулись письмово до відповідача із заявами про видачу їм ряду документів (їх копій), які стосуються діяльності товариства, акціонерами якого вони є. Вперше вони намагались подати заяви відповідачу безпосередньо у службовому приміщенні товариства, однак той відмовився їх прийняти. На їх наполегливі прохання прийняти, зареєструвати і розглянути письмові звернення та надати письмові відповіді про результати їх розгляду або про відмову в їх розгляді [PERSON] відповів, що їх заяви приймати, реєструвати та розглядати не буде. Тоді вони з поштового відділення с. Дмитрашківка Піщанського району відправили обидва звернення поштовим звязком, одним рекомендованим листом із зворотною адресою. Проте, через декілька днів, листоноша поштового відділення с. Дмитрашківка [PERSON] повернула поштові відправлення з наклеєним повідомленням, що «Адресат від одержання відмовився», яке було завірено підписом працівника поштового відділення та штемпелем з датою «24.03.2015». Тоді вони 06.04.2015 року, через Піщанське відділення поштового звязку рекомендованим листом, повторно, направили таку ж заяву на адресу відповідача. Через декілька днів (22.04.2015 року) листоноша [PERSON] доставила їм конверт із зверненням, на якому був надпис «адресат відмовився» та підпис працівника поштового звязку. Таким чином, відповідач проігнорував їх законну вимогу, чим порушив охоронювані законом права. За їх захистом вони були змушені звернутись до суду. Наполягають на зобов»язанні відповідача прийняти та розглянути їх звернення від 19.03.2015 року та 6.04.2015 року і видати їм копії: засновницького договору; протоколу установчих зборів; статуту СВАТ «Сад України» та ПрАТ «Сад України»; повідомлень акціонерам про проведення річних загальних зборів товариства за 2003 - 2015 роки; протоколів річних загальних зборів за період 2003-2015 років; протоколів про підсумки голосування на загальних зборах акціонерного товариства за період 2003-2015 років; звітів про проведені щорічних аудиторських перевірок за період 2003-2015 років; актів перевірки фінансової діяльності ревізійною комісією ПрАТ «Сад України» за період 2003-2015 років, а також інформацію про господарську діяльність акціонерного товариства за період 2003 - 2015 років. Стягнути з відповідача, на користь кожного, понесені судові витрати - 200 гривнів, сплачених за надання юридичної допомоги, та 243.60 гривнів судового збору. Відповідач, в особі свого представника [PERSON] позовних вимог не визнав, просив в їх задоволенні відмовити, з наступних підстав. Стверджував, що ЗУ «Про звернення громадян» не поширюється на правовідносини, які виникли між сторонами, оскільки в порядку передбаченому ЗУ «Про звернення громадян», громадяни мають право звертатися до підприємств, щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів, і аж ніяк не з приводу реалізації своїх корпоративних прав, як акціонера товариства. Згідно ч. 1 ст. 152 ЦК України, акціонерне товариство - господарське товариство, статутний капітал якого поділено на визначену кількість часток однакової номінальної вартості, корпоративні права за якими посвідчуються акціями. В такому випадку, на його думку є очевидним, що корпоративні права посвідчуються акціями товариства, а право вимагати документи пов'язані з господарською діяльністю підприємства, притаманне виключно акціонеру товариства, а відтак справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких грунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті та перевіривши їх, суд приходить до висновку, що вимоги позивачив підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Неправомірно проігнорувавши права суб»єкта звернення, відповідач проявив бездіяльність, яка грубо порушує гарантовані права позивачів та явно суперечить вимогам Закону України «Про звернення громадян». У відповідності зі ст. 4 названого Закону до рішень, дій (бездіяльності), які можуть бути оскаржені, належать такі у сфері управлінської діяльності, внаслідок яких порушено права і законні інтереси чи свободи громадянина (групи громадян) та створено перешкоди для здійснення громадянином його прав і законних інтересів чи свобод. Стаття 14 закону зобов»язує органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежного від форм власності, їх посадові особи розглянути пропозиції (зауваження), звернення та повідомити про результати розгляду. Згідно з вимогами ст. 15 закону органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки. Стаття 19 зобов»язує ці органи: об'єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам; Статтею 20 встановлено, що звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів. На обгрунтовану письмову вимогу громадянина термін розгляду може бути скорочено від встановленого цією статтею терміну. Звернення громадян, які мають встановлені законодавством пільги, розглядаються у першочерговому порядку. Суд не приймає доводи відповідача про необґрунтованість позовних вимог, оскільки вони суперечать наданим позивачами доказам та вимогам закону. Відповідач не надав суду достатніх беззаперечних доказів обґрунтування правомірності своїх дій. Суд бере до уваги ті обставини, що позивачи звернулися із позовом про захист своїх прав і зобов»язання відповідача вчинити дії у встановлений законом строк. Таким чином, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивачив є обґрунтованими та відповідно такими, що підлягають задоволенню. Водночас, викладені позивачами обставини знайшли своє підтвердження і перевірені судом доказами. Доведено, що відповідач не прийнявши звернення позивачив, проігнорував їх, не вжив усіх можливих заходів до їх розгляду і вирішення, не надав обв»язкової відповіді і своєю бездіяльністю порушив гарантовані права громадянина. Відповідач, будучи очільником товариства не забезпечив вчасний розгляд звернення позивачив, не організував його розгляд і не надав письмової відповіді, в установлені законом терміни бездіяв. Відповідно, суд з урахуванням викладеного вважає, що вірним способом гарантованого захисту порушеного права позивачив з боку відповідача буде зобовязання відповідача до вчинення дій. Разом із тим, суд вважає вимоги позивачів про видачу їм копій: засновницького договору; протоколу установчих зборів; статуту СВАТ «Сад України» та ПрАТ «Сад України»; повідомлень акціонерам про проведення річних загальних зборів товариства за 2003 - 2015 роки; протоколів річних загальних зборів за період 2003-2015 років; протоколів про підсумки голосування на загальних зборах акціонерного товариства за період 2003-2015 років; звітів про проведені щорічні аудиторські перевірки за період 2003-2015 років; актів перевірки фінансової діяльності ревізійною комісією ПрАТ «Сад України» за період 2003-2015 років, а також інформацію про господарську діяльність акціонерного товариства за період 2003 - 2015 років, похідними від вимог про відновлення їх прав на звернення і зобов»язання відповідача до вчинення таких дій та передчасними, а від так не підлягаючими до задоволення. На підставі наведеного,

Outcome: partial