Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом. В позові зазначила, що 03 вересня 1981 року Позивач та [PERSON] уклали Договір купівлі продажу будинку. Відповідно до умов договору, [PERSON] продала, а [PERSON] придбала 2\\3 частини житлового будинку, розташованого за адресою: Запорізька область, Запорізький район, с.Григорівка, вул.Леніна, буд.19. Зазначений договір було посвідчено секретарем виконавчого комітету Григорівської сільської Ради народних депутатів Запорізького району Запорізької області та зареєстровано у виконавчому комітеті Григорівської сільської Ради народних депутатів, реєстровий номер 65. 12 вересня 1981 року Позивач та [PERSON] уклали Договір купівлі продажу будинку. Відповідно до умов договору, [PERSON] продала, а [PERSON] придбала 1\\3 частини житлового будинку, розташованого за адресою: Запорізька область, Запорізький район, с.Григорівка, вул.Леніна, буд.19. Зазначений договір було посвідчено секретарем виконавчого комітету Григорівської сільської Ради народних депутатів Запорізького району Запорізької області та зареєстровано у виконавчому комітеті Григорівської сільської Ради народних депутатів, реєстровий номер 65. На теперішній час відповідачі ухиляються від належного нотаріального посвідчення договорів, що порушує право власності Позивача, яка не може в повній мірі володіти, використовувати та розпоряджатися своїм нерухомим майно у вигляді придбаного будинку. Позивач свої обовязки за Договорами купівлі-продажу будинку від 03.09.1981 р. та 12.09.1981 р. виконала в повному обсязі, а саме нею були сплачені грошові кошти за придбані частини будинку, про що зазначено у пункті 3 Договорів та прийняла майно у володіння. У звязку з чим просить суд визнати дійсним договір купівлі-продажу будинку від 03 вересня 1981 року, укладений між Позивачем та [PERSON], посвідчений секретарем виконавчого комітету Григорівської сільської Ради народних депутатів Запорізького району Запорізької області та визнати дійсним договір купівлі-продажу будинку від 12 вересня 1981 року, укладений між Позивачем та [PERSON], посвідчений секретарем виконавчого комітету Григорівської сільської Ради народних депутатів Запорізького району Запорізької області. В ході розгляду справи було встановлено, що 13.03.2011 року померла [PERSON], актовий запис про смерть № 1659 від 14.03.2011 складений Запорізьким міським відділом ДРАЦС ГУЮ в Запорізькій області. Відповідно до інформації наданої Пятою Запорізькою міською нотаріальною конторою 23.09.2016 за № 3424/01-09 та інформаційної довідки № 45180955 від 23.09.2016 року вбачається, що після смерті [PERSON] спадкова не відкривалась, спадкоємці відсутні. У звязку з чим ухвалою суду від 02.11.2016 року в якості правонаступника залучено Григорівську сільську раду Запорізького району Запорізької області. У судове засідання позивач та його представник не зявився, про час та місце слухання справи повідомлялись своєчасно та належним чином, причин неявки суду не зазначили. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилась, про час день та місце слухання справи повідомлені шляхом оголошення у ЗМІ. Причину неявки суду не повідомили. Заперечень стосовно позовних вимог позивача, суду не надали. Григорівська сільська рада до суду не зявилась, про час та місце слухання справи повідомлялась своєчасно та належним чином, надала до суду заяву про відкладення розгляду справи через перебування їхнього представника у відрядженні. При цьому жодних доказів, як то наказ про відрядження, до заяви не надано, з огляду на це суд вважає заяву не обґрунтованою та такою, що не підлягає задовленню З огляду на вищевикладене суд вважає можливим вирішити справу при заочному розгляді, відповідно до\~ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, доведеними і підлягаючими задоволенню у зв'язку з наступним. Так судом було встановлено, що 03 вересня 1981 року [PERSON] та [PERSON] уклали Договір купівлі продажу будинку. Відповідно до умов договору, [PERSON] продала, а [PERSON] придбала 2\\3 частини житлового будинку, розташованого за адресою: Запорізька область, Запорізький район, с.Григорівка, вул. Леніна, буд.19. Зазначений договір було посвідчено секретарем виконавчого комітету Григорівської сільської Ради народних депутатів Запорізького району Запорізької області та зареєстровано у виконавчому комітеті Григорівської сільської Ради народних депутатів, реєстровий номер 65. 12 вересня 1981 року [PERSON]та [PERSON] уклали Договір купівлі продажу будинку. Відповідно до умов договору, [PERSON] продала, а [PERSON] придбала 1\\3 частини житлового будинку, розташованого за адресою: Запорізька область, Запорізький район, с.Григорівка, вул. Леніна, буд.19. Зазначений договір було посвідчено секретарем виконавчого комітету Григорівської сільської Ради народних депутатів Запорізького району Запорізької області та зареєстровано у виконавчому комітеті Григорівської сільської Ради народних депутатів, реєстровий номер 65. Позивач зверталася до Державної реєстраційної служби Запорізького районного управління юстиції з метою державної реєстрації права власності на житловий будинок, рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно [PERSON] від 18.02.2016 року №2831250 Позивачу було відмовлено у державній реєстрації права власності. Підставою для відмови стала відсутність нотаріального посвідчення договорів купівлі-продажу будинку від 03.09.1981 р. та 12.09.1981 р. Згідно зі ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення. суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Згідно зі ст. 335 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Згідно ст. 45 ЦК УРСР (1963 року) «недодержання форми угоди, якої вимагає закон, тягне за собою недійсність угоди лише в разі, якщо такий наслідок прямо зазначено в законі». За змістом ст.227 ЦК УРСР (1963 року), договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів. У ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР (1963 року) зазначено, що: «якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається». Відповідно до ст.224 ЦК УРСР (1963 року), за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Позивач свої обовязки до Договорами купівлі-продажу будинку від 03.09.1981 р. та 12.09.1981 р. виконала в повному обсязі, а саме нею були сплачені грошові кошти за придбані частини будинку, про що зазначено у пункті 3 Договорів та прийняла майно у володіння. На підставі вищевикладеного, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved