Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання з відповідачем шлюбу, зареєстрованого 09.02.2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Олександрії Олександрійського міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис №17. Позов мотивує тим, що 09.02.2016 року зареєстрували шлюб з відповідачем. Від спільного шлюбу мають дитину - дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося з тих причин, що в них з відповідачем різні характери, помітно погіршились стосунки. Вже півроку вони не проживають окремо та не повязані спільним побутом, так як з дитиною переїхала жити в інше помешкання. Позивач в судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, зазначила про відсутність спору про місце проживання дитини та поділу майна, просила не надавати строк на примирення. Відповідач в судове засіданні не зявився, про дату, час та місце розгляду повідомлявся належним чином надав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечував, зазначив про відсутність спору про місце проживання дитини та поділу майна, просив не надавати строк на примирення Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Дані правовідносини регулюються ст. ст.110, 112 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. При розгляді справ про розірвання шлюбу, суд за правилами 112 Сімейного кодексу України з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 09 лютого 2016 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії I-ОЛ № 093110 (а.с.7). Від спільного шлюбу мають дитину: дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 8). Відповідно до п. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до п. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до вимог ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Як встановлено судом, сторони тривалий час не підтримують шлюбних стосунків, в сім'ї втрачена взаємоповага та розуміння, шлюб існує лише формально й зберегти сім'ю неможливо. Зважаючи на дійсні причини розірвання шлюбу, зазначені позивачем, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та інтересам дитини. Таким чином суд повно, всесторонньо та об'єктивно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивіача судовий збір в сумі 640,00 грн.

Outcome: approved