Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом в якому з врахуванням уточнення вимог просила суд визнати за нею право власності на 18/100 частин житлового будинку жилою площею 62,6 кв.м за адресою: м.Житомир, вул. Покровська, 86-а в порядку спадкування після смерті матері [PERSON], яка померла 30.09.2009 року. Сторони в судове засідання не зявилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені. Представником позивача та відповідачем [PERSON] подано заяви про розгляд справи у їх відсутність, визнання позову, відмову від спадщини на користь позивача. Представник Житомирської міської ради в судове засідання не зявився, причини неявки не повідомив. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 30.09.2009 року померла мати позивача та відповідача [PERSON] [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть від 30.09.2009 року, серії 1-ТП № 129881, свідоцтвом про народження серії І-ТП №463190, свідоцтвом про одруження серії І-ТП №055487, свідоцтвом про розірвання шлюбу, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану №00009122384. Крім того, судом встановлено, що 28.10.1995 року помер [PERSON], батько позивача у справі, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 01.11.1995 року, серії 1-ТП № 047296. Як вбачається з довідки КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної експертизи» за №1761 від 01.04.2015 р. право власності на 18/100 частин житлового будинку жилою площею 62,6 кв.м за адресою: м.Житомир, вул. Покровська, 86-а зареєстровано за [PERSON]. 20.07.2015 року постановою державного нотаріуса Другої Житомирської нотаріальної контори [PERSON] відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказану частину будинковолодіння у звязку із розбіжностями площі будинку. Згідно із положеннями статей 182 та 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до ст. 16 ЦК Україна кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із таких способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права. Як роз'яснено у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року Про судову практику у справах про спадкування , свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Зважаючи на встановлені обставини, зокрема, що відповідач [PERSON] відмовилась від спадщини на частину вищевказаного будинку, подала заяву про визнання позову; згідно довідки КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної експертизи» за №1761 від 01.04.2015 р. право власності на 18/100 частин житлового будинку жилою площею 62,6 кв.м за адресою: м. Житомир, вул. Покровська, 86-а зареєстровано за [PERSON]; інші спадкоємці судом не встановлені, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved