Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-15 00:00:00

Позивачі 13.11.2017 року звернулись до суду із зазначеним позовом, в якому просять визнати за ними право власності на квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Обґрунтовують свої вимоги тим, що вони є власниками вищезазначеної квартири, яка належить їм на праві спільної сумісної власності відповідно до технічного паспорту від 08 листопада 1995 року, виданого на підставі Свідоцтва права власності на житло від 27 листопада 1995 року, виданого органом приватизації Інгулецького державного гірничо - збагачувального комбінату, і записана у реєстрову книгу за №12 ПВШ-387-6796. Однак, вищевказаний правовстановлюючий документ був втрачений, а отримати його дублікат неможливо. Згідно відповіді Виконком Інгулецької районної у місті ради не має правових підстав для видачі дублікату відповідного свідоцтва, оскільки воно видане Інгулецьким гірничо-збагачувальним комбінатом. ПрАТ «ІНГЗК», в свою чергу, не має можливості видати дублікат Свідоцтва про право власності на вище зазначену квартиру, так як орган приватизації, який був утворений на підприємстві в 1993 році, був ліквідований. На даний час житло готується під знос і позивачам необхідно врегулювати питання з комбінатом і зробити відчуження відповідної квартири для того, щоб мати змогу отримати або інше житло, або грошові кошти, а через відсутність документу, який підтверджує їхнє право власності, зробити це неможливо. Таким чином, для вирішення зазначеного питання, вони змушені звернутися до Інгулецького районного суду з вище зазначеним позовом. Згідно з частиною 1 статті 178 Цивільного процесуального кодексу України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, частиною 8 статті вказаної статті Кодексу, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. У судове засідання позивачі та їх представник [PERSON] не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у встановленому законом порядку, представник позивача надала суду письмову заяву, в якій просить справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с.49). Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у встановленому законом порядку, надав суду заяву, в якій просить справу розглядати без участі представника виконкому, під час ухвалення рішення покладаються на розсуд суду (а.с.47). Представник третьої особи - Виконавчого комітету Криворізької міської ради - у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у встановленому законом порядку, заперечень проти позову не надав. Представник третьої особи - Комунального підприємства Дніпропетровської обласної ради «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» - у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у встановленому законом порядку, надав суду заяву про розгляд справи без участі представника їхнього підприємства. Заперечень проти позову не надав. Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та їх представників за наявними матеріалами. Враховуючи, що розгляд справи проводився у відсутності сторін, фіксація судового засідання технічними засобами, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійснювалась. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1, ч.5 ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом досліджені всі докази надані сторонами, клопотань про витребування та дослідження інших доказів до суду не надходило. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що позивачам [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS], зареєстрована в реєстровій книзі 12ПВШ-387-6796 на підставі Свідоцтва про право власності, виданого органом приватизації Інгулецького гірничо-збагачувального комбінату, згідно з розпорядженням №859а від 27.11.1995 року (а.с.12-14). Дане свідоцтво позивачами втрачено. Згідно відповіді виконкому Інгулецької районної у місті ради №168 від 10.07.2017 року правові підстави для видачі ними дубліката відповідного свідоцтва відсутні, оскільки Свідоцтво було видане Інгулецьким державним гірничо-збагачувальним комбінатом (а.с.19). ПрАТ «ІнГЗК», згідно листа №60/9325 від 18.10.2017 року, повідомило, що не має можливості видати дублікат Свідоцтва в зв'язку з тим, що орган приватизації, який був утворений на їхньому підприємстві в 1993 року, був ліквідований при передачі житлового фонду ВАТ «ІнГЗК» в комунальну власність м. Кривого Рогу, тому видача документів на приватизацію житла проводилась тільки до 30.11.2004 року (а.с.18). Згідно зі статтею 392 Цивільного Кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позивачами доведений факт втрати ними документу, який засвідчує право власності на спірну квартиру, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved