overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою в якій просить визнати договір купівлі-продажу нежитлової будівлі складу-гаражу (літ. А) загальною площею 72,5м.кв. з піднавісом (літ. Б) площею 60,5 м.кв. та бетонною огорожею (поз.1) в [ADDRESS], який укладений 20 грудня 2011 року між ним та відповідачем, дійсним та визнати за ним право власності на дане майно, посилаючись на те, що він купив вищевказане майно і сплатив за нього домовлену суму. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала повністю з мотивів викладених у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визна та не заперечує проти його задоволення. Суд вислухавши пояснення сторін по справі, дослідивши представлені докази, вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з такого. Відповідно до ч.2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Частина 2 статті 328 ЦК України зазначає, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Судом встановлено, що 1/2 частина нежитлової будівлі складу-гаражу (літ. А) загальною площею 139,9м.кв. з піднавісом (літ. Б) площею 53,0 м.кв. металічними воротами (поз.1) та бетонною огорожею (поз.2) в [ADDRESS] належить [PERSON], згідно реєстраційного посвідчення від 11 червня 2004 року. Згідно рішення Зборівського районного суду Тернопільської області від 30 грудня 2011 року [PERSON] належить 1/5 частини ? частини складу №1 (літ. А) загальною площею 365,2 м.кв, яке знаходиться в [ADDRESS] 20 грудня 2011 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу вищевказаної частини будівлі. На момент укладенні договору купівлі-продажу спірне майно під заставою і арештом не перебувало. На підтвердження укладеної угоди, позивачем сплачено відповідачу домовлену суму згідно договору Однак, відповідач від оформлення документів ухиляються, що суперечить умовам договору, а тому у відповідності до ч.2 ст. 220 ЦК України, цей договір купівлі - продажу слід визнати дійсним, оскільки позивач повністю виконала умови договору. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою в якій просить визнати договір купівлі-продажу нежитлової будівлі тракторної майстерні в с. Мильне по вул. Красовеччина буд. №29-а, Зборівського району Тернопільської області, який укладений 24 березня 2014 року між нею та відповідачем, дійсним та визнати за нею право власності на дане майно, посилаючись на те, що вона купила вищевказане майно і сплатила за нього домовлену суму. В судовому засіданні позивач позов підтримала повністю з мотивів викладених у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, та не заперечує проти його задоволення. Суд вислухавши пояснення сторін по справі, дослідивши представлені докази, вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з такого. Відповідно до ч.2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Частина 2 статті 328 ЦК України зазначає, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Судом встановлено, що нежитлова будівля тракторної майстерні в с.Мильне, вул.. Красовеччина, буд. №29-а, Зборівського району Тернопільської області належить [PERSON], згідно витягу про Державну реєстрацію прав №28685184. 24 березня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу 1 нежитлової будівлі тракторної майстерні в с. Мильне по вул. Красовеччина буд. №29-а, Зборівського району Тернопільської області,. На момент укладенні договору купівлі-продажу спірне майно під заставою і арештом не перебувало. На підтвердження укладеної угоди, позивачем сплачено відповідачу домовлену суму згідно договору Однак, відповідач від оформлення документів ухиляються, що суперечить умовам договору, а тому у відповідності до ч.2 ст. 220 ЦК України, цей договір купівлі продажу слід визнати дійсним, оскільки позивачка повністю виконала умови договору. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою в якій просить визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що в с. Футори по вул. Яблунева, буд. №20 Зборівського району Тернопільської області, посилаючись на те, що він після смерті [PERSON] є спадкоємцем його майна. Однак свідоцтво про право на спадщину не видано. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала повністю та послалася на обставини, викладені у позові. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, проте подав заяву, якою просить суд справу слухати без його участі, позовні вимоги визнає. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши представлені докази, вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з такого. Стаття 1258 ЦК України передбачає, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.2 ст. 1274 ЦК України, cпадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Судом встановлено, що 09 травня 1977 року помер [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина, яка складається із житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що в с. Футори по вул. Яблунева, буд. №20 Зборівського району Тернопільської області, який прийняв у спадщину його син [PERSON], який, не оформивши свого права на спадкове майно помер 04.06.2013 року. Після смерті [PERSON], спадкоємця його майна є дружина [PERSON] та син [PERSON], які відмовились від спадкування своїх часток в спадковому майні в користь [PERSON], про що подали відповідні заяви. Звернувшись в Зборівську державну нотаріальну контору з приводу оформлення спадщини, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки втрачено оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно. Враховуючи вищенаведене, за [PERSON] слід визнати право власності на спадкове майно, оскільки він прийняв спадщину та вступив в управління спадковим майном. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою в якій просить визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,28 га., (кадастровий номер [NUMBER]), яка розташована на території Годівської сільської ради згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку [NUMBER]; земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,26 га., (кадастровий номер [NUMBER]), яка розташована на території Годівської сільської ради згідно державного акту на право власності на земельну ділянку [NUMBER],посилаючись на те, що після смерті [PERSON] згідно заповіту є спадкоємцем його майна. В судовому засіданні позивач позов підтримала повністю та послалася на обставини, викладені у позові. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, однак подав суду заяву про те, щоб справу слухати в його відсутності, позовні вимоги визнає. Суд, вислухавши позивачка позивача, дослідивши представлені докази, вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з такого. Частина 1 статті 1222 ЦК України передбачає, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ч.1 ст. 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] після смерті якого відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,28 га., (кадастровий номер [NUMBER]), яка розташована на території Годівської сільської ради згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку [NUMBER]; земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,26 га., (кадастровий номер [NUMBER]), яка розташована на території Годівської сільської ради згідно державного акту на право власності на земельну ділянку [NUMBER]. [INFO] [PERSON] в Годівській сільській Раді розпорядився своїм майном і склав заповіт на ім'я [PERSON] Інших спадкоємців немає, в тому числі на обов'язкову частку, оскільки дружина спадкодавця [PERSON] померла [INFO], а непрацездатний син [PERSON] відмовився від спадкування своєї частки в користь [PERSON] Звернувшись у Зборівську державну нотаріальну контору по питанню оформлення спадщини, їй було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину, оскільки [PERSON] своєчасно не подав заяву про відмову від прийняття спадщини. Враховуючи вищенаведене, за [PERSON] слід визнати право власності на спадкове майно, оскільки він вступив в управління спадковим майном і згідно заповіту є спадкоємцем даного майна. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою в якій просить визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 0,18 га. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в с. Калинівка по вул. Зарічна, 5 Зборівського району Тернопільської області, посилаючись на те, що вона купила вищевказане майно в його інтересах і сплатила за нього домовлену суму. В судовому засіданні позивач позов підтримала повністю з мотивів викладених у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, та не заперечує проти його задоволення. Суд вислухавши пояснення сторін по справі, дослідивши представлені докази, вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з такого. Відповідно до ч.2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Частина 2 статті 328 ЦК України зазначає, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Судом встановлено, що земельна ділянку площею 0,18 га. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в с. Калинівка по вул. Зарічна, 5 Зборівського району Тернопільської області належить [PERSON]., що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно. 26 червня 2015 року між [PERSON] яка діяла в інтересах [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу вищевказаної земельної ділянки На момент укладенні договору купівлі-продажу спірне майно під заставою і арештом не перебувало. На підтвердження укладеної угоди, позивачем сплачено відповідачу домовлену суму згідно договору. Однак, відповідач від оформлення документів ухиляються, що суперечить умовам договору, а тому у відповідності до ч.2 ст. 220 ЦК України, цей договір купівлі продажу слід визнати дійсним а за позивачкою право власності на спірне майно, оскільки позивачка повністю виконала умови договору. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою в якій просить визнати за [PERSON] та [PERSON], в рівних долях, право власності на земельну ділянку кадастровий номер №3520587500:02:000:5013, площею 2 га., розташовану на території Староосотської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер 28 лютого 2016 року. Зважуючи на необхідність в обгрунтованні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідним проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою в якій просить визнати за нею право власності на будівлю магазину в с. Мильне, вул. Красовеччина, № 62, Зборівського району Тернопільської області, посилаючись на те, що вона купила вищевказане майно і сплатила за нього домовлену суму. В судовому засіданні позивач позов підтримала повністю, посилаючись на обставини викладені у позові. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, та не заперечує проти його задоволення. Суд вислухавши пояснення сторін по справі, дослідивши представлені докази, вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з такого. Відповідно до ч.2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Частина 2 статті 328 ЦК України зазначає, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Судом встановлено, що будівля магазину в с. Мильне, вул. Красовеччина, № 62, Зборівського району Тернопільської області, належить [PERSON], на праві приватної власності. 15 вересня 2012 року між позивачем та відповідачем було укладено договір купівлі продажу вказаної будівлі магазину. На момент укладенні договору купівлі-продажу спірне майно під заставою і арештом не перебувало. На підтвердження укладеної угоди, позивачем сплачено відповідачу домовлену суму згідно договору Однак, відповідач від оформлення документів ухиляється, що суперечить умовам договору, а тому у відповідності до ч.2 ст. 220 ЦК України, цей договір купівлі продажу слід визнати дійсним та визнати за позивачем право власності на цю будівлю магазину, оскільки позивач повністю виконав умови договору. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою в якій просить визнати за нею право власності на гараж, що в м. Зборові по вул. Травнева, 15, ряд №1, Зборівського району Тернопільської області, посилаючись на те, що вона купила вищевказане майно і сплатила за нього домовлену суму. Представник позивача в судове засідання не зявився, однак подав заяву якою просить суд справу слухати без його участі, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не зявилася, однак подала заяву якою просить суд справу слухати без її участі, позовні вимоги визнає. Суд, дослідивши матеріали справа, вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з такого. Відповідно до ч.2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Частина 2 статті 328 ЦК України зазначає, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Судом встановлено, що гараж, що в м. Зборові по вул. Травнева, 15, ряд №1, Зборівського району Тернопільської області, належить [PERSON] 23 грудня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу гаража, що в м. Зборові по вул. Травнева, 15, ряд №1, Зборівського району Тернопільської області. Як вбачається із розяснення приватного нотаріуса [PERSON], продавець не бажає зявитись до нотаріуса з необхідними документами для посвідчення цього договору. На момент укладенні договору купівлі-продажу спірне майно під заставою і арештом не перебувало. На підтвердження укладеної угоди, позивачем сплачено відповідачу домовлену суму згідно договору. Однак, відповідач від оформлення документів ухиляються, що суперечить умовам договору, а тому у відповідності до ч.2 ст. 220 ЦК України, цей договір купівлі продажу слід визнати дійсним, оскільки позивач повністю виконала умови договору. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою в якій просить визнати за нею право власності на житловий будинок за надвірними будівлями та спорудами, що в с. Оліїв по вул. Бойки, буд. №11, Зборівського району Тернопільської області, посилаючись на те, що вона після смерті діда, згідно заповіту є спадкоємцем його майна. Представник позивача в судове засідання не зявився, однак подав заяву в якій просить суд справу слухати без його участі, позовні вимоги підтримує повністю. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, однак подав суду заяву про те, щоб справу слухати в його відсутності, позовні вимоги визнає. Суд, дослідивши представлені докази, вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з такого. Частина 1 статті 1222 ЦК України передбачає, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ч.1 ст. 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Судом встановлено, що 09 липня 2006 року помер дідо позивача [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина, яка складається із житлового будинок за надвірними будівлями та спорудами, що в с. Оліїв по вул. Бойки, буд. №11, Зборівського району Тернопільської області. 20 липня 2005 року [PERSON] в Оліївській сільській Раді розпорядився своїм майно і склав заповіт на імя позивача. Спадкоємців обовязкової частки немає. Звернувшись в Зборівську державну нотаріальну контору з приводу оформлення спадщини, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно. Враховуючи вищенаведене, за позивачем слід визнати право власності на спадкове майно, оскільки вона вступила в управління спадковим майном і згідно заповіту є спадкоємцем даного майна. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою в якій просить визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями в [ADDRESS], посилаючись на те, що вона після смерті діда, є є спадкоємцем його майна. Однак свідоцтво про право на спадщину не видано. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю та послався на обставини, викладені у позові. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, однак подав суду заяву про те, щоб справу слухати в його відсутності, позовні вимоги визнає. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши представлені докази, вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з такого. Стаття 1258 ЦК України передбачає, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.2 ст. 1274 ЦК України, cпадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Судом встановлено, що [INFO] помер дідо позивачки [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку з надвірними будівлями в [ADDRESS]. Після смерті [PERSON], його спадщину прийняла дружина [PERSON], яка померла [INFO], не оформивши свого права на спадкове майно. Після смерті [PERSON] та [PERSON], їхніми спадкоємцями є діти [PERSON] та [PERSON], які відмовились від своїх часток в спадковому майні в користь позивача. Звернувшись у Зборівську державну нотаріальну контору по питанню оформлення спадщини, її було відмовлено у прийнятті документів, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документа на спадкове майно. Враховуючи вищенаведене, за позивачем слід визнати право власності на спадкове майно, оскільки вона прийняла спадщину та вступила в управління спадковим майном. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою в якій просить визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, а саме: А житловий будинок , а прибудова, Б комора, В літня кухня, Пд. підвал, Г стайня, 1 ворота з хвірткою та 2 огорожа, що в смт. Залізці, вул. Вишнівецька, буд. №29, Зборівського району Тернопільської області, посилаючись на те, що згідно договору купівлі-продажу, укладений між нею та [PERSON] вона придбала вказане майно і заплатила за нього суму згідно договору. В судовому засіданні позивач позов підтримала повністю з мотивів викладених у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнала та не заперечує проти його задоволення. Суд вислухавши пояснення сторін по справі, дослідивши представлені докази, вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з такого. Відповідно до ч.2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Частина 2 статті 328 ЦК України зазначає, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Судом встановлено, що житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, а саме: А житловий будинок , а прибудова, Б комора, В літня кухня, Пд. підвал, Г стайня, 1 ворота з хвірткою та 2 огорожа, що в смт. Залізці, вул. Вишнівецька, буд. №29, Зборівського району Тернопільської області, належить [PERSON]. Між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу вищевказаного житлового будинку. На момент укладенні договору купівлі-продажу спірне майно під заставою і арештом не перебувало. На підтвердження укладеної угоди, позивачем сплачено відповідачу домовлену суму згідно договору. Однак, відповідач від оформлення документів ухиляються, що суперечить умовам договору, а тому у відповідності до ч.2 ст. 220 ЦК України, цей договір купівлі продажу слід визнати дійсним, оскільки позивач повністю виконав умови договору. На підставі наведеного,

Outcome: approved