Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Чернечослобідської сільської ради Буринського району Сумської області, третя особа Буринська районна державна адміністрація Сумської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, мотивуючи свої вимоги наступним: 01.08.2016 року в с. Чернеча Слобода Буринського району Сумської області помер її батько [PERSON] Миколайович.Після його смерті відкрилась спадщина, в тому числі, і на земельну ділянку, площею 1,2300 га, що розташована на території Чернечослобідської сільської ради Буринського району Сумської області. За життя, [PERSON] склав заповіт від 01.02.2010 року, посвідчений секретарем Чернечослобідської сільської ради Буринського району Сумської області, в якому все належне йому майно заповів їй. Прийнявши спадщину вона звернулася до приватного нотаріуса із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину на вищевказану земельну ділянку , але нотаріус їй відмовив з посиланням на порушення вимог законодавства при видачі Державного акту на право власності на земельну ділянку, оскільки в ньому перевищено дозволену площу земельної ділянки. Позивач в судове засідання не з»явилась, надіславши до суду заяву про розгляд справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в поданій до суду заяві позов визнав, справу просить слухати без участі їх представника. Третя особа звернулася до суду з заявою про розгляд справи без участі їх представника, проти позову не заперечували. Суд, зясувавши обставини справи та дослідивши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно розяснень, що містяться в п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» - у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ч.1 ст.1220 ЦК України - спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Із ст. 1218 ЦК України випливає, що до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст.1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя і народженими живими після відкриття спадщини. У відповідності до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст. 391 ЦК України - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до\~ст. 1225 ЦК України\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. У відповідності до листа № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» - визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Судом встановлено, 01.08.2016 року в с. Чернеча Слобода Буринського району Сумської області помер батько позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 13) Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої ввійшла і земельна ділянка, площею 1,2300 га, що розташована на території Чернечослобідської сільської ради Буринського району Сумської області, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 403787 від 16 січня 2012 року (а.с. 22). За життя, [PERSON] склав заповіт від 01.02.2010 року, посвідчений секретарем Чернечослобідської сільської ради Буринського району Сумської області, який не змінювався та не скасовувався, в якому все належне йому майно заповів [PERSON]М, тобто позивачу, що підтверджується заповітом та Витягом зі Спадкового реєстру (а. с. 14). Із листа нотаріуса вбачається, що видача свідоцтва про право на спадщину неможлива, оскільки 14 березня 2017 року позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом за р. № 206 на земельну ділянку площею 1,1218 га, призначену для ведення особистого селянського господарства, що розташована по вул. Мічуріна, 13 в с. Чернеча Слобода Буринського району Сумської області, після смерті [PERSON], який помер 01.08.2016 року, а із додатково наданого Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 403787, виданого 13.01.2012 року Буринською райдержадміністрацією, вбачається, що [PERSON] була також передана у власність ще одна земельна ділянка, площею 1,2300 га, що призначена для ведення особистого селянського господарства, тобто має місце перевищення встановленої законом допустимої норми площі земельних ділянок, які можуть передаватися у власність громадянам для ведення особистого селянського господарства (а.с. 43). Досліджений в судовому засіданні Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 403787 від 16 січня 2012 року, що виданий на підставі розпорядження голови Буринської райдержадміністрації від 19.09.2011 року № 533, який був зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 592098911000715 дає підстави стверджувати, що дійсно спадкодавець [PERSON] правомірно набув право власності на земельну ділянку, оскільки вказаний Державний акт ніким не оспорений та не скасований, а тому є чинний. Крім того, як вбачається із витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку номер НВ-5904523192017 - 16.01.2012 року державним реєстратором було проведено реєстрацію в Державному земельному кадастрі даної земельної ділянки з кадастровим номером 5920989100:05:003:0377, відповідно до вищевказаного державного акту, тобто державні органи визнали факт формування земельної ділянки та набуття [PERSON] права власності на неї. Крім того, в судовому засіданні встановлено, що земельна ділянка згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 403787 від 16 січня 2012 року отримана [PERSON] у власність вперше з даним цільовим призначенням, в межах норм безоплатної приватизації та у відповідності до діючих на той час норм законодавства. Згідно рішення Чернечослобідської сільської ради від 12.07.2012 року [PERSON] за життя, став власником земельної ділянки площею 1,1218га., яка розташована по вул.Мічуріна, 13 в с. Чернеча Слобода Буринського району Сумської області та призначена для ведення особистого селянського господарства, згідно Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯМ №929461 від 28.12.12р. Даний державний акт було прийнято нотаріусом для оформлення спадщини, про що видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 14.03.2017р.№206, та яке в подальшому було продане за договором купівлі-продажу від 18.04.2017р. № 358. Відповідно до ч.3 ст.121 ЗК України розмір земельної ділянки, що передається безоплатно громадянину у власність у зв»язку з набуттям ним права власності на жилий будинок, не може бути меншим, ніж максимальний розмір земельної ділянки відповідного цільового призначення, встановлений ч.1 цієї статті. Відповідно до ч.1\~ст.126 ЗК України\~- право власності, користування земельною ділянкою оформляється відповідно до\~Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~- державна реєстрація прав проводиться, в тому числі, на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Проаналізувавши вищевикладені докази в їх сукупності та давши їм оцінку, а також враховуючи визнання відповідачем позову, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, і те що позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом та не може оформити спадщину іншим шляхом, даний позов є обґрунтований та підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved