Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-15 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в позовній заяві та позивач [PERSON] в судовому засіданні просять усунути їм перешкоди у спілкуванні та вихованні сина і внука [PERSON] шляхом встановлення їм побачень з дитиною в наступні дні: 1-3 субота місяця з 10,00 год. до 20,00 год. за місцем проживання позивачів з можливістю відвідування громадських місць (парк, кафе, дитячий майданчик, тощо); 2-4 неділя місяця з 10,00 год. до 20,00 год. за місцем проживання позивачів з можливістю відвідування громадських місць (парк, кафе, дитячий майданчик, тощо); 03 серпня кожного року з 10,00 год. до 20,00 год. - день народження [PERSON] за місцем проживання позивачів з можливістю відвідування громадських місць (парк, кафе, дитячий майданчик, тощо); 25 січня кожного року з 10,00 год. до 20,00 год. - день народження [PERSON] за місцем проживання позивачів з можливістю відвідування громадських місць (парк, кафе, дитячий майданчик, тощо); 20 липня кожного року з 10,00 год. до 20,00 год. - на наступний день після дня народження [PERSON] за місцем проживання позивачів з можливістю відвідування громадських місць (парк, кафе, дитячий майданчик, тощо); 01 липня кожного року з 10,00 год. до 20,00 год. - день народження [PERSON] за місцем проживання позивачів з можливістю відвідування громадських місць (парк, кафе, дитячий майданчик, тощо); 02 січня кожного року з 10,00 год. до 20,00 год. за місцем проживання позивачів з можливістю відвідування громадських місць (парк, кафе, дитячий майданчик, тощо); 08 січня кожного року з 10,00 год. до 20,00 год. за місцем проживання позивачів з можливістю відвідування громадських місць (парк, кафе, дитячий майданчик, тощо); 18 січня кожного року з 10,00 год. до 20,00 год. за місцем проживання позивачів з можливістю відвідування громадських місць (парк, кафе, дитячий майданчик, тощо); другий день Великодня кожного року з 10,00 год. до 20,00 год. за місцем проживання позивачів з можливістю відвідування громадських місць (парк, кафе, дитячий майданчик, тощо); 13 листопада кожного року на день народження [PERSON] відвідувати його протягом трьох годин за місцем проживання матері [PERSON]. Зобов'язати відповідачку повідомляти засобами телефонного зв'язку за номером [NUMBER] у встановлені дні побачень [PERSON] про фактичне місце перебування та стан здоров'я [PERSON]. У разі неможливості побачень з дитиною через настання поважних причин надати позивачам можливість за спільною згодою визначити інший день та години побачення. Зобов'язати відповідачку повідомляти [PERSON] у випадку тривалого захворювання [PERSON] та надати [PERSON] можливість побачення та відвідування сина за місцем проживання матері [PERSON] [PERSON] здійснювати за спільною згодою [PERSON] та [PERSON] Зобов'язати відповідачку поважати батьківські права [PERSON] та права [PERSON], [PERSON], не чинити їм перешкод у спілкуванні з сином та внуком, безперешкодно передавати дитину у визначені судом дні та години із свого місця проживання. Позивачі покликаються на те, що 25.11.2011 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, а 13.11.2012 року у них народився син [PERSON]. 13.05.2015 року рішенням Заліщицького районного суду Тернопільської області шлюб між ними було розірвано, після цього [PERSON] став проживати з відповідачкою, оскільки одразу після розірвання шлюбу відповідачка із сином покинули будинок в якому проживали із позивачем [PERSON] та переїхали проживати в господарство батьків відповідачки. З тих пір у [PERSON] та [PERSON] почались серйозні непорозуміння щодо участі позивача у вихованні сина. Відповідачка повністю ізолювала дитину від батька та дідуся з бабусею та не допускала жодного контакту між ними. Після цього позивач [PERSON] вважаючи, що його права як батька порушені відповідачкою, звертався з позовом до суду, який 16.07.2015 року прийняв рішення, яким йому було надано час для спілкування з сином двічі на тиждень - кожен вівторок і четвер тижня з 16,00 год. до 19,00 год. та щонеділі з 12,00 год. до 15,00 год. в присутності представника органу опіки і піклування Заліщицької РДА в межах населеного пункту за місцем проживання матері в с.Головчинці Заліщицького району. Однак, як зазначають позивачі в позовній заяві та стверджує позивач [PERSON] в судовому засіданні, вищевказане рішення відповідачка не виконує і надалі чинить перешкоди у спілкуванні з сином. Крім цього позивачі наголошують, що визначені судом дні та порядок побачень з дитиною є для [PERSON] незручними та такими, що шкодять інтересам дитини, оскільки в присутності матері, яка постійно налаштовує сина проти батька, [PERSON] перебуває в стресовому стані. Також позивачі [PERSON] та [PERSON] у своїх заявах просять слухати справу в їх відсутності. Відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позову не визнали, просять відмовити у його задоволенні. Відповідачка пояснила суду, що жодних перешкод позивачам у спілкуванні та вихованні сина та внука не чинить. Представник третьої особи в судовому засіданні при вирішенні даного спору покладається на думку суду. Заслухавши пояснення сторін, представника відповідачки, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що даний позов до задоволення не підлягає, виходячи із наступного: 25.11.2011 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб в Головчинській сільській раді Заліщицького району Тернопільської області. Згідно свідоцтва про народження серії І-ИД №218321 у [PERSON] та [PERSON] 13.11.2012 року народився син [PERSON]. Рішенням Заліщицького районного суду Тернопільської області №597/435/15-ц від 30.04.2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Відповідно до ст.141 ч.2 Сімейного кодексу України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно ст.160 ч.1 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Після розірвання шлюбу сторони визначили місце проживання малолітнього сина [PERSON] [INFO] з матір'ю. Рішенням Заліщицького районного суду від 18.06.2015 року по справі №597/590/15-ц позов [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною батьком, який проживає окремо від неї задоволено, зобов'язано відповідачку не перешкоджати [PERSON] брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з сином [PERSON] та визначити, як спосіб участі [PERSON] у вихованні сина особисте спілкування з ним через тиждень з 12 години 00 хв. суботи по 18 годину 00 хв. неділі з ночівлею за місцем проживання [PERSON], враховуючи те, що забирати в суботу у [PERSON] сина [PERSON] та віддавати його їй в неділю [PERSON] повинен у присутності представника органу опіки та піклування Заліщицької районної державної адміністрації, або представника кримінальної міліції у справах дітей Заліщицького РВ УМВС України в Тернопільській області. Вищевказане рішення суду першої інстанції змінено рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 16.07.2015 року, яким [PERSON] визначено час для спілкування з дитиною двічі на тиждень - кожен вівторок і четвер тижня з 16,00 год. до 19,00 год. та щонеділі з 12,00 год. до 15,00 год. в присутності представника органу опіки і піклування Заліщицької РДА в межах населеного пункту за місцем проживання матері в с.Головчинці Заліщицького району. В решті рішення залишено без змін. Позивач [PERSON] вважаючи, що визначений апеляційним судом порядок його побачень з сином є не зручним для нього, займає надто багато часу та є матеріально затратним на проїзд до місця проживання матері дитини, крім цього, побачення в присутності представника органу опіки та піклування є неможливими для виконання, оскільки в поза робочий час та вихідний день останні відмовляються приймати участь у них, звертався в Заліщицький районний суд із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення. Ухвалою Заліщицького районного суду від 14.09.2016 року по справі №597/906/16-ц [PERSON] відмовлено у задоволенні даної заяви, оскільки така зміна способу і порядку виконання рішення, про яку просив [PERSON] тягне за собою зміну рішення апеляційного суду Тернопільської області. Апеляційний суд Тернопільської області вказану ухвалу суду першої інстанції своєю ухвалою від 10.11.2016 року залишив без змін. Позивачі в даному позові, як і позивач [PERSON] у вищевказаній заяві про зміну способу і порядку виконання рішення наполягають на тому, що визначений судом порядок побачень з дитиною є не зручний для позивача, займає надто багато часу та є матеріально затратним на проїзд до місця проживання матері дитини, крім цього, побачення в присутності представника органу опіки та піклування є неможливими для виконання, оскільки в поза робочий час та вихідний день останні відмовляються приймати участь у них. Крім цього, також зазначають, що хотіли б спілкуватись з сином та внуком за своїм місцем проживання в [INFO] з можливістю відвідувати громадські місця, залучати дитину до святкувань днів народжень членів родини, релігійних свят з метою передання [PERSON] звичаїв та традицій, що панують в їх сім'ї. Суд вважає, що залучивши до даного позову як позивачів [PERSON] та [PERSON] - своїх батьків, позивач [PERSON] за допомогою так званих, технічних позивачів, завуалював, по суті заяву про зміну способу і порядку виконання рішення. Також це зроблено для реалізації можливості подати даний позов до суду, в той час, як аналогічний спір розглянуто судом по суті і рішення по справі набрало законної сили. Позивачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились, подали заяви про розгляд справи в їх відсутності, повністю солідарні з позивачем [PERSON], що в черговий раз підтверджує вищевказаний висновок суду про їх суто технічну роль в даній справі. Згідно ст.157 ч.2 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Згідно із частиною третьою вищевказаної статті СК України той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватись з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідачка в судовому засіданні пояснила, що жодним чином не перешкоджає позивачам бачитись з дитиною та брати участь у її вихованні. Відповідач [PERSON] зрідка приїзджає до сина, однак [PERSON] не завжди хоче виходити до батька, а примусити його це зробити позивачка не може. Дідусь та бабуся [PERSON] - позивачі по справі, приїзджали побачити внука лише один раз. Позивач [PERSON] в судовому засіданні не навів жодних доказів, які дали б змогу вважати протилежне. Таких доводів не містить і позовна заява [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що позовні вимоги позивачів є безпідставними, оскільки рішення апеляційного суду Тернопільської області від 16.07.2015 року, яким [PERSON] визначено час для спілкування з дитиною двічі на тиждень - кожен вівторок і четвер тижня з 16,00 год. до 19,00 год. та щонеділі з 12,00 год. до 15,00 год. в присутності представника органу опіки і піклування Заліщицької РДА в межах населеного пункту за місцем проживання матері в с.Головчинці Заліщицького району набрало законної сили, позивачем [PERSON] у встановлений законом строк не оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ і доказів його невиконання відповідачкою в судовому засіданні позивачем не наведено. Вирішуючи питання розподілу судових витрат по справі, суд вважає, що їх слід покласти на сторони в понесених ними розмірах.

Outcome: dismissed