Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-12 00:00:00

Позивач \~ звернулася\~до суду\~ з\~позовом про стягнення з відповідача заборгованості за договором позики від 09.02.2017 року в загальній сумі 173284 грн. 88 коп., загальна сума 3% річних у сумі 7219 грн. 17 коп., загальну суму інфляційних витрат у сумі 26790 грн. 96 коп., а всього 207295 грн. 01 коп., судового збору розмірі 2072 грн. 95 коп. В обґрунтування позову вказала, що 09.02.2017 року нею відповідачу в якості позики було передано 5700 доларів США та 30000 грн. Договір позики вони оформили у вигляді розписки, що була складена 09.02.2017 року. У відповідності до досягнутої домовленості, відповідач зобов`язався повернути їй зазначені грошові кошти в сумі 5700 доларів США та 30000 грн. до 01.03.2017 року. Факт передачі грошових коштів у сумі 5700 доларів США та 30000 грн. відповідачу та його обов`язок повернути їх до 01.03.2017 року підтверджується розпискою відповідача, яка написана власноручно [PERSON] , в присутності свідків [PERSON] та [PERSON] . Таким чином, між нею та відповідачем [PERSON] 09.02.2017 року був укладений договір позики. На виконання договірних зобов`язань, 10.12.2017 року [PERSON] віддав їй 100 доларів США, а 25.01.2018 року - 3000,00 грн. Більше ніяких коштів від нього в рахунок погашення боргу вона не отримувала. В порушення договірних зобов`язань, що виникли між нею та відповідачем, останній залишкову суму позики, а саме 5600 доларів США та 27000 грн. їй не повернув. Її неодноразові нагадування про необхідність повернення грошей результату не дали: [PERSON] гроші на момент подання позовної заяви до суду так і не повернув, ніяк це не пояснюючи. При цьому, факт наявності зобов`язання повернути їй гроші за договором позики від 09.02.2017 року не заперечує і постійно обіцяє виконати його пізніше. Згідно довідки Олександрівського відділення ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», станом на 01.06.2018 року, співвідношення офіційного курсу НБУ до української гривні становить 2612 грн. 23 коп. за 100 доларів США. Таким чином сума боргу 5600 доларів США в національній валюті становить 146284 грн. 88 коп. ( 5600 :100 х 2612,23 = 146284,88). А всього сума несплаченого боргу за договором позики становить - 173284 грн. 88 коп.(146284,88 + 27000,00 = 173284,88). Розрахунок втрат від інфляції. Сума заборгованості, на яку нараховуються інфляційні втрати: - за період з березня 2017\~року -\~листопад 2017\~року - 178 897,11 грн., - за період з грудня 2017\~року -\~січень 2018\~року - 176 284,88 грн., -за період з лютого 2018\~року -\~квітень 2018\~року - 173 284,88 грн. Використовується формула : X\~х ?І /100 - X = розмір втрат від інфляції (грн.), де X - сума боргу, ?I - індекс інфляції за відповідний місяць відповідного року. Місяць рокуІндекс інфляції за місяць (%)Використання формули розрахунку, сума втрат від інфляції (грн.) березень 2017 р. 101,8 178 897,11 х 101,8 / 100- 178 897,11 = 3220,14 квітень 2017 р.100,9178\~897,11 х 100,9 / 100 - 178 897,11 = 1610,07 травень 2017 р.101,3178\~897,11 х 101,3 / 100 - 178 897,11 = 2325,66 червень 2017 р .101,6178\~897,11 х 101,6 / 100 - 178 897,11 = 2862,35 липень 2017 р.100,2178 897,11 х 100,2 / 100 - 178 897,11 = 357,79 серпень 2017 р.99,91 178 897,11 х 99,9 / 100- 178 897,11 = - 178,89 вересень 2017р.102,01 178 897,11 х 102,0 / 100 - 178 897,11 = 3577,94 жовтень 2017р.101,21 178 897,11 х 101,2/ 100- 178 897,11 = 2146,76 листопад 2017 р.100,9178 897,11 х 100,9 / 100- 178 897,11 = 1610,07 грудень 2017 р.101,0176 284,88 х 101,0 / 100 - 176 284,88 = 1762,84 січень 2018 р.101,5176 284,88 х 101,5 / 100 - 176 284,88 = 2644,27 лютий 2018 р.100,9173 284,88 х 100,9 / 100 - 173 284,88 = 1559,56 березень 2018 р. 2018 р.101,1173 284,88 х 101,1 / 100 - 173 284,88 = 1906,13 квітень 2018 р.100,8173 284,88 х 100,8 / 100 - 173 284,88 = 1386,27 Втрати від інфляції позивача разом складають: 26790,96 грн.. Розрахунок 3 % річних Для застосування ст. 625 (розрахунок 3 % річних) розуміє борг, як величину, що включає інфляційні. Іншими словами борг, що підлягає сплаті боржником кредитору - реальний борг, що дорівнює сумі основного боргу та інфляційних. Вважає, що саме ця сума є простроченою, тобто прострочена реальна сума боргу. В іншому випадку, мав би застосуватися термін «три проценти від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання». 3% річних - окремий вид відповідальності за порушення саме грошового зобов`язання (згідно п. 2 ст. 625 ЦКУ). Використовується формула - ?У = (s + ?1) х Q х 3% / 365 ?У - сума 3% річних; s (сума заборгованості) = 167 500,00 грн.; Q (кількість днів прострочення) = 439 днів (з 01.03.2017 року по 04.06.2018 року включно ); ?I (інфляційні втрати за період прострочення) = 26790,96 грн.(з розрахунку інфляційних втрат, зазначених вище). ?У = (173284,88 грн. + 26790,96 грн.) х 439 х 3% /365 3% річних = 7219,17 грн. Таким чином, відповідач зобов`язаний сплатити їй 173284,88 грн. по договору позики, загальну суму 3% річних 7219,17 грн., загальну суму інфляційних втрат 26790,96 грн., а всього - 207295,01 грн., однак не виконує своє зобов`язання, що призвело до необхідності звернутися до суду з метою відновлення її порушеного права та стягнення з [PERSON] грошових коштів за договором позики в судовому порядку. Ухвалою\~ від 06.06.2018 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено проводити в порядку загального позовного провадження (а.с.16-17). Ухвалою від 02.07.2018 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті (а.с.29). Позивач та представник позивача у судовому засіданні підтримали позов,надали пояснення , що аналогічні викладеним вище підставам позову. Відповідач у судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, повісткою рекомендованим листом з повідомленням по місцю реєстрації проживання та шляхом направлення SMS, причини неявки суду не повідомив (а.с.73- 75-76). Тому, згідно ст.280 ЦПК України, суд проводить\~заочний розгляд даної справи за відсутності відповідача, про що постановлена відповідна ухвала, на підставі наявних у справі доказів. Свідок [PERSON] \~у судовому\~засіданні пояснила, що 09.02.2017 року вона була свідком під час написання відповідачем розписки про отримання коштів від позивача в сумі 5700 доларів США та 30000 грн. Відповідач зобов`язувався повернути борг до 01.03.2017 року. При ній кошти не передавалися, коли відповідач отримав кошти від позивача їй не відомо. Сума боргу обговорювалася при ній та з нею погодився відповідач. Розписку відповідач писав особисто. При цьому була присутня також [PERSON] . Вона засвідчила розписку своїм підписом, вказала свої дані. Виправлення в розписці стосовно дати повернення боргу вносив відповідач особисто. Свідок [PERSON] \~у судовому\~засіданні пояснила, що 09.02.2017 року вона знаходилася на роботі у військовій частині [NUMBER] . Відповідач також працює у даній військові частині лікарем та є військовослужбовцем 55 батальйону. Позивач, перебуваючи на території військового містечка, запропонувала їй бути свідком під час написання розписки. Вони разом підійшли до відповідача та всі разом поїхали до місцевого магазину-кафе «Лідер», що розташоване за 4 км. від військової частини для написання розписки. В магазині була [PERSON] , оскільки вона там працює. Це було близько 16-17 год. Під час складання розписки були присутні вона, позивач, відповідач та [PERSON] . Коли відповідач отримав кошти від позивача їй не відомо. При ній кошти не передавалися. Сума боргу обговорювалася при ній та з нею погодився відповідач. Відповідач власноручно написав розписку про отримання коштів від позивача в сумі 5700 доларів США та 30000 грн. Текст розписки йому ніхто не диктував. Вона засвідчила розписку своїм підписом, надала свої дані. Також розписка була підписана відповідачем та свідком [PERSON] . Виправлення в розписці стосовно дати повернення боргу вносив відповідач особисто. Факт отримання коштів у позивача відповідач підтверджував. Відповідач зобов`язувався повернути борг до 01.03.2017 року. Заслухавши пояснення представника позивача, свідків та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Згідно розписки від 09.02.2017 року (а.с.9) [PERSON] позичив у [PERSON] кошти в сумі 5700 доларів США та 30000 грн. та зобов`язався їх повернути до 01.03.2017 року. Розписка була написана в присутності свідків [PERSON] та [PERSON] . \~ \~ \~ \~Згідно розписки від 05.12.2017 року (а.с.10), складеної в присутності свідка [PERSON] , [PERSON] обіцяв, що кожного місяця, починаючи з грудня 2017 року виплачуватиме [PERSON] суму у доларах США не менше 100, при можливості сума буде збільшена; виплата в рахунок грошового боргу. Також з вказаної розписки вбачається, що 10.12.2017 року [PERSON] віддав 100 доларів США та 25.01.2018 року 3000 грн. \~ \~ \~ \~Згідно довідки начальника Олександрівського відділення Кіровоградської обласної дирекції ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» (а.с.8) станом на 01.06.2018 року співвідношення офіційного курсу НБУ до української гривні становить 2612,2310 грн. за 100 доларів США. \~ \~ \~ \~Індекс інфляції в Україні становив: березень 2017 року 101,8%, квітень 2017 року 100,9%, травень 2017 року 101,3%, червень 2017 року 101,6%; липень 2017 року 100,2%; серпень 2017 року - 99,9%, вересень 2017 року 102,0%, жовтень 2017 року 101,2%, листопад 2017 року 100,9%, грудень 2017 року 101,0%, січень 2018 року 101,5%, лютий 2018 року 100,9%, березень 2018 року - 101,1%, квітень 2018 року - 100,8%. Відносини, що склалися між сторонами, суд відносить до правовідносин з приводу позики та вважає за необхідне керуватися главою 71 параграф 1 «Позика» ЦК України. Згідно ч.1 ст.206 ЦК України, усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність. Згідно ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. Згідно ст.526 ЦК України - зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 530 ЦК України - якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст.545 ЦК України прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржника має право затримати виконання зобов`язання. У цьому разі настає прострочення кредитора. Згідно ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити йому суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст.1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до правового висновку, викладеному у постанові Верховного Суду України від 24.02.2016 року № 6-50цс16, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, а й передачі грошової суми позичальнику. Згідно ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Згідно ч.1, ч.2 ст.192 ЦК України, законним платіжним засобом обов`язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку встановлених законом. Згідно до ч.1 ст.533\~ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Згідно ч.2 ст.533 ЦК України, якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Згідно ч.3 ст.533 ЦК України, використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.13\~ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд,\~приймаючи до\~уваги викладене,\~приходить до наступного висновку. У судовому\~ засіданні\~було встановлено,\~що на\~підставі \~розписки від\~09.02.2017\~року,\~відповідач отримав\~від \~позивача кошти\~в сумі 5700 доларів США та 30000 грн., які зобов`язався повернути до 01.03.2017 року. Розписка була написана в присутності свідків [PERSON] та [PERSON] . \~ \~ \~ \~На підставі розписки від 05.12.2017 року, складеної в присутності свідка [PERSON] , [PERSON] обіцяв, що кожного місяця, починаючи з грудня 2017 року виплачуватиме [PERSON] суму у доларах США не менше 100, при можливості сума буде збільшена; виплата в рахунок грошового боргу. Також з вказаної розписки вбачається, що відповідачем частково було повернуто борг, а саме: 10.12.2017 року віддав 100 доларів США, а 25.01.2018 року 3000 грн. Часткове повернення боргу не заперечується позивачем та підтверджується матеріалами справи (а.с.10). \~ \~ \~ \~Своїх зобов`язань щодо повернення залишку боргу у розмірі 5600\~доларів США\~та 27000\~грн. відповідач не виконав. Таким чином, право позивача, з приводу якого він звернувся в суд, порушено і воно підлягає захисту. Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за договором позики від 09.02.2017 року в загальній сумі 173284 грн. 88 коп., загальна сума 3% річних у сумі 7219 грн. 17 коп., загальну суму інфляційних витрат у сумі 26790 грн. 96 коп., а всього 207295 грн. 01 коп., судового збору розмірі 2072 грн. 95 коп. Суд погоджується з обрахунком основного боргу за договором позики в сумі 173284 грн. 88 коп., а тому вимоги в даній частині підлягають задоволенню. Разом з тим, відповідно до розрахунку, зазначеного позивачем у позовній заяві, сума інфляційних втрат щодо прострочення виконання зобов`язання по поверненню боргу нараховано на всю суму заборгованості, включаючи як кошти в іноземній валюті (доларах) так і в гривнях та складає 26790 грн. 96 коп. Відповідно до ч.2 ст.625\~ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст.1\~Закону України\~від 3\~липня 1991\~року №\~1282-ХІІ\~«Про індексацію\~грошових доходів\~населення» індекс інфляції (індекс споживчих цін) це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Держкомстатом, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти. Отже, індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України гривня, а іноземна валюта, яка була предметом договору, індексації не підлягає. Норми ч.2 ст.625\~ЦК України щодо сплати боргу з урахування встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобовязання, визначеного у гривнях. Аналогічна правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 27.01.2016 року у справі № 6-771цс15 «Про стягнення заборгованості за договором позики». Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовної вимоги про стягнення суми індексу інфляції в частині проведеного нарахування щодо суми позики, наданої в іноземній валюті. Суд зазначає, що при застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу.\~\~ Сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідно місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця. Таким чином, розрахунок суми заборгованості, на яку нараховуються інфляційні втрати слід провести : - за період з березня 2017\~року -\~січень 2018\~року - 30000 грн., -за період з лютого 2018\~року -\~квітень 2018\~року - 27000 грн. Зведений індекс інфляції за період з 01.03.2017 року по 31.01.2018 року становить 113 (101,8 х 100,9 х 101,3 х 101,6 х 100,2 х 99,9 х 102,0 х 101,2 х 100,9 х 101,0 х 101,5 = 113). Отже за період з 01.03.2017 року по 31.01.2018 року на суму 30000 грн. сума знецінення від інфляції становить 3900,00 грн. (30000 х 113 : 100 30000 = 3900,00 грн.). Зведений індекс інфляції за період з 01.02.2018 року по 30.04.2018 року становить 102,8 (100,9 х 101,1 х 100,8=102,8). Отже за період з 01.02.2018 року по 30.04.2018 року на суму 27000 грн. сума знецінення від інфляції становить 756,00 грн. (27000 х 102,8 : 100 27000 = 756,00 грн.). Таким чином, розмір втрат від інфляції за період з 01.03.2017 року по 30.04.2018 року (в межах заявлених позовних вимог) складає 4656 грн. (3900 грн. + 756 грн. = 4656 грн.) В частині стягнення 3% річних суд приходить до наступного висновку. Суму 3%\~\~річних необхідно обраховувати, виходячи з розрахунку: С х 3% х Д : 365 : 100, де С - сума заборгованості, Д - кількість днів прострочення. Таким чином, за період з 01.03.2017 року по 31.01.2018 року на суму 30000 грн. сума 3% річних становить 830,96 грн. (30000 х 3% х 337 : 365 : 100 = 830,96 грн.). Сума 3%\~річних на\~суму 27000\~за період\~з 01.02.2018\~року по\~04.06.2018\~року (в\~межах заявлених\~ позовних\~вимог) становить 275,18 грн. (27000 х 3% х 124 : 365 :100 = 275,18 грн.) Отже,\~сума 3%\~річних за\~період з\~01.03.2017\~року по\~04.06.2018\~року (в\~межах заявлених\~ позовних\~вимог) становить 1106,14 грн. (830,96 грн. + 275,18 грн. = 1106,14 грн.) Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за договором позики від 09.02.2017 року в сумі 173284,88 грн., суму втрат від інфляції в розмірі 4656 грн. та 3% річних в сумі 1106,14 грн., а всього 179047,02 грн. В задоволенні решти позовних вимог, слід відмовити. Згідно ст.141 ЦПК України - судові витрати, понесені позивачем, необхідно стягнути з відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог. Так як задоволенню підлягають 86,4% від позовних вимог (179047,02х100/207295,01), то відповідно вказаний відсоток від сплаченого позивачем судового збору ( 2072,95 грн. ) підлягає стягненню на його користь з відповідача у розмірі 1791 грн. 03 коп.

Outcome: approved