Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики у розмірі 136817,5, мотивуючи свої вимоги тим, що 27.02.2014 року позивач за усним договором позики передала відповідачу 5000 доларів США, зі сплатою 5% щомісяця з кінцевим терміном повернення 27.09.2014 року, про що відповідачем власноручно була написана розписка. 27.02.2014 року позивач за усним договором позики передала відповідачу 24000 грн., зі сплатою 5% за користування коштами, щомісяця з кінцевим терміном повернення 27.09.2014 року, про що відповідачем власноручно була написана розписка. 28.03.2014 року позивач за усним договором позики передала відповідачу 20000 грн., зі сплатою 5% за користування коштами, щомісяця з кінцевим терміном повернення 28.09.2014 року, про що відповідачем власноручно була написана розписка. В березні 2014 року відповідачем були сплачені проценти від запозиченої суми від 5000 доларів США та 24000 грн. на загальну суму в розмірі 3700 грн. В подальшому свої зобов'язання відповідач не виконувала і до теперішнього часу борг з врахуванням відсотків не повернула, на телефонні дзвінки не відповідає, за місцем реєстрації не перебуває. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву з проханням справу розглядати у її відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилася, належним чином про дату та місце судового засідання повідомлялася, про причини неявки суд не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224-226 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 27.02.2014 року позивач за усним договором позики передала відповідачу 5000 доларів США, зі сплатою 5% щомісяця з кінцевим терміном повернення 27.09.2014 року, про що відповідачем власноручно була написана розписка. 27.02.2014 року позивач за усним договором позики передала відповідачу 24000 грн., зі сплатою 5% за користування коштами, щомісяця з кінцевим терміном повернення 27.09.2014 року, про що відповідачем власноручно була написана розписка. 28.03.2014 року позивач за усним договором позики передала відповідачу 20000 грн., зі сплатою 5% за користування коштами, щомісяця з кінцевим терміном повернення 28.09.2014 року, про що відповідачем власноручно була написана розписка. У зв'язку з тим, що відповідач належним чином свої зобов'язання не виконує станом на 09.10.2014 року виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 136817,5 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. У відповідності до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Враховуючи те, що станом на 09.10.2014 року відповідач не повернула грошові кошти за договорами позики, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу, необхідно задовольнити, стягнувши з [PERSON] грошові кошти у розмірі 136817,5 грн. Ст. 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтвердженні судові витрати

Outcome: approved