Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на своє утримання на період навчання у розмірі 1/6 частки заробітної плати (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку щомісяця, починаючи стягнення з дня подання позовної заяви. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що відповідач є її батьком і що вона на даний час навчається на денній формі навчання у Вінницькому державному педагогічному університеті ім.. Михайла Коцюбинського (навчально-науковий інститут педагогіки, психології, підготовки фахівців вищої кваліфікації). У зв`язку з денною формою навчанням, позивач не має можливості працювати, потребує матеріальної допомоги, а відповідач має можливість та повинен утримувати свою повнолітню дитину на час навчання, однак такої матеріальної допомоги не надає, незважаючи на його обов`язок, передбачений Сімейним Кодексом України, у зв`язку з чим позивач вимушена звернутися до суду з вищевказаним позовом. У судове засідання позивач не з`явилася, на адресу суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала, просила його задовольнити. У судове засідання відповідач не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, про поважність причин неявки суд не повідомив, відзиву не надав, при цьому відповідач надавав у попереднє судове засідання заяву про відкладення судового розгляду на іншу дату в зв`язку з перебуванням на лікарняному, тобто, знав, що в Новоодеському районному суді слухається цивільна справа, в якій він виступає відповідачем. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач народилася [INFO] і є рідною донькою відповідача, що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 04.12.2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Новоодеського районного управління юстиції Миколаївської області. Відповідно до довідки про навчання, виданої 19.11.2020 р. за вих.. № 20/20011 Вінницьким державним педагогічним університетом ім.. Михайла Коцюбинського (навчально-науковий інститут педагогіки, психології, підготовки фахівців вищої кваліфікації), позивач [PERSON] з 15.09.2020 року навчається на 1 курсі на денній формі навчання у Вінницькому державному педагогічному університеті ім.. Михайла Коцюбинського (навчально-науковий інститут педагогіки, психології, підготовки фахівців вищої кваліфікації), спеціальність « 053 Психологія». Відповідач, окрім позивача, має ще одну дитину - брата позивача [PERSON] , [INFO] , на утримання якого сплачує аліменти, що підтверджується дослідженими доказами. Відповідно до положень ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані їх утримувати до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ч.1 ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку(доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При встановленні судом факту потреби в утриманні повнолітньої дитини, суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків по наданню відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 5) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 6) інші обставини, що мають істотне значення. У пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба в зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд погоджується з доводами позивача про те, що її навчання, яке здійснюється на денній формі, не дає можливості їй працювати та отримувати дохід, та потребує значних матеріальних затрат, оскільки необхідно сплачувати кошти за проживання, харчування та проїзд, придбавати канцелярські прилади тощо. Матеріалами справи доведено, що відповідач є батьком позивача, яка є повнолітньою, навчається у Вінницькому державному педагогічному університеті ім.. Михайла Коцюбинського (навчально-науковий інститут педагогіки, психології, підготовки фахівців вищої кваліфікації). Обов`язок по утриманню повнолітньої дитини в період її навчання покладений на обох батьків. При вирішення питання про розмір аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, суд приймає до уваги, що відповідач має на утриманні ще одну неповнолітню дитину. Враховуючи викладене, оскільки позивач продовжує навчання на денному відділенні, у зв`язку з чим не має можливості влаштуватись на роботу, то суд вважає, що вона потребує матеріальної допомоги, а позивач має можливість надавати їй таку допомогу, оскільки працює хоча і не офіційно, але отримує та має при цьому дохід. За таких обставин, приймаючи до уваги вищевикладене, наявність на утриманні відповідача іншої неповнолітньої дитини, суд вважає за необхідне про задоволення позову у розмірі 1/6 частини аліментів. При цьому, вирішуючи питання щодо встановлення мінімального розміру аліментів у розмірі не менше 50% від встановленого Законом прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, про що просила позивач, суд в задоволенні позовних вимог в цій частині вважає за необхідне відмовити, оскільки вказана вимога стосується лише неповнолітніх дітей, тобто тих, які не досягли 18 років. З урахуванням вищенаведеного, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково і стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання як повнолітньої доньки, яка навчається, у розмірі 1/6 частини заробітної плати (доходу) відповідача щомісячно, з моменту подачі позову до суду та до досягнення нею 23-х років за умови, що вона продовжуватиме навчання. Відповідно до ч. 6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У зв`язку з цим, судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави, враховуючи, що позивач відповідно до положень Закону України «Про судовий збір», звільнена від сплати судового збору при поданні до суду позову про стягнення аліментів.

Outcome: partial