Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-04 00:00:00

Позивачі 08.10.2014 року звернулись з позовом, в якому просили стягнути з відповідача на користь позивачки [PERSON] суму спричинених збитків у розмірі 29 603,96 грн. та суму моральної шкоди у розмірі 8 000,00 грн., суму витрат на оцінку збитку в розмірі 600,00 грн. та суму витрат на телеграму-запрошення відповідача для участі в незалежній оцінці збитку в розмірі 42,96 грн., а також на користь позивачки [PERSON] - суму моральної шкоди у розмірі 8 000,00 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог посилались на те, що позивачка [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] згідно з договором купівлі-продажу, а позивачка [PERSON] проживає за вказаною адресою разом з неповнолітнім сином. Зазначали, що влітку та восени 2013 року мали місце численні залиття вказаної квартири під час атмосферних опадів (дощів) в результаті аварійної ситуації, яка склалась із дахом будинку, з приводу чого позивачі неодноразово звертались до відповідача за телефоном (06.06.2013 року, 07.06.2013 року, 28.06.2013 року, 29.06.2013 року, 30.06.2013 року, №3068 від 14.08.2013 року, № 3961 від 03.09.2013 року, № 3962 від 03.09.2013 року, № 3963 від 03.09.2013 року, № 3968 від 04.09.2013 року, № 4064 від 12.09.2013 року, № 4085 від 13.09.2013 року, № 4104 від 14.09.2013 року) та письмово (вх. № 1210 від 11.06.2013 року, вх. № 1958 від 18.09.2013 року) про виїзд аварійних бригад, усунення аварії, виявлення та усунення причин, складення актів. Позивачі звертались також в КБУ «Контактний центр м. Києва» (тел.1551) - звернення №№ Д-7657/1, Д-7657/2 від 29.06.2013 року, Д-10845/1, Д-10845/2 від 04.09.2013 року, Д-11261 від 12.09.2013 року, Д-11381 від14.09.2013 року, Д-11452 від 15.09.2013 року. У зв'язку з ігноруванням відповідачем даних звернень, відмовою в створенні комісії для розслідування, виявлення та усунення причин аварії, ненаданні актів про залиття, позивачі та мешканці квартир [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER] вимушені були звернутись в Управління житлово-комунального господарства Солом'янської районної в місті Києві Державної адміністрації - вх. № 238/29 від 05.09.2013 року. 09.09.2013 року комісія в складі представників Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації та ТОВ «Перший український експертний центр» встановила, що дійсно внаслідок затікання через покрівлю житлового будинку [ADDRESS] відбулося залиття приміщень технічного поверху, місць загального користування, торцевих стін, в місцях розміщення поверхових електричних щитків 14-го та 13-го поверхів та внаслідок потрапляння води через залізобетонні конструкції технічного поверху залиті приміщення квартир [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER] зазначеного будинку», про що був складений Акт. Також від ТОВ «Перший український експертний центр» були отримані акти від 30.06.2013 року, 04.09.2013 року, 13.09.2013 року, 16.09.2013 року, відповідно до яких причиною залиття в квартирі є несправність покрівлі. Аварійна ситуація із покрівлею була усунута наприкінці вересня 2013 року, після чого відповідно до усної із керівництвом відповідача домовленості позивачі мали провести відновлювальні роботи у своїй квартирі, профінансувати роботи, а відповідач - шляхом взаємозаліку зменшити вартість комунальних послуг на узгоджену суму витрат на ремонтні роботи. На виконання цього позивачі направили заяву за вх. № 2276 від 23.10.2013 року, у відповідь на яку отримали категоричну відмову вих. №4512 від 05.11.2013 року, мотивовану тим , що проблеми з дахом виникли ще з 2007 року, коли відповідач не обслуговував та не мав на балансі будинок, тому вини відповідача у збитках позивачів немає; розпорядженням КМДА затверджений тариф виконавця, який не включає оплату мешканцями ремонту даху, а відповідач надає послуги, тільки оплачені позивачами. Не погоджуючись із зазначеною позицією відповідача, враховуючи, що відповідач є балансоутримувачем даного будинку та несе відповідальність в разі ненадання або надання не в повному обсязі послуг, що призвело до завдання збитків, позивачі звернулись за захистом своїх прав та інтересів. Вказували також на значну моральну шкоду, яку вони зазнали, що виразилось у тому, що через пошкодження приміщень квартири, якими користуватись було неможливо, позивачі фактично припинили користування однією третиною своєї квартири на чотири місяці. Крім того, в результаті протікання даху дощова вода потрапляла до поверхового електричного щитка, що становило загрозу життю та здоров'ю мешканців квартири, які усували наслідки залиття. При цьому внаслідок кожного залиття відбувалося коротке замикання та відключення електричної енергії в квартирі, яка облаштована електричною плитою, що також потребувало додаткових зусиль для організації життя. Через такі стресові ситуації, викликаними фактами залиття та усунення їх наслідків, виникали проблеми із станом здоров'я мешканців квартири, що підтверджуються листками непрацездатності та довідками. Звертали також увагу, що значних залиттів квартири протягом чотирьох місяців з червня по вересень було близько десяти (в тому числі вночі), однак на виклики представники відповідача не завжди приїздили, а актами підтвердили лише чотири залиття, про інші просто не складав. За таких обставин позивачі постійно перебувають у нервовому стані, зазнаючи значних моральних переживань, компенсацію яких кожен з позивачів оцінив по 8000 грн., тобто по 2000 грн. за кожен підтверджений факт залиття на кожного із позивачів. В судовому засіданні позивач та представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача проти позову заперечував та в задоволені позовних вимог позивачів просив відмовити в повному обсязі, не визнаючи вину відповідача у завданні позивачам матеріальної та моральної шкоди внаслідок залиття квартири та посилаючись на те, що відповідач не зобов'язаний відповідно до договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 12.12.2012 року здійснювати технічне утримання покрівлі будинку чи її ремонт. Виходячи з переліку послуг та вартості тарифів на житлово-комунальні послуги, які встановлює спеціально уповноважений орган, зазначав, що відповідач не отримує грошові кошти від позивачів за послугу з проведення технічного нагляду та ремонту покрівлі даху будинку [ADDRESS], а відшкодування збитків можливо лише при ненаданні передбачених договором послуг. Крім того, в актах від 30.06.2013 року та від 04.09.2013 року зазначено причини залиття, а саме необхідність ремонту покрівлі та затікання по зовнішній стіні фасаду творчої майстерні. Згідно із складеним спеціалістами з ремонту покрівель актом від 03.09.2013 року №1 загального огляду даху житлового будинку за адресою: [ADDRESS], підтверджено, що причиною залиття квартир є похибки забудовника під час монтажу покрівлі надбудов (творчої майстерні над квартирою позивачів). Тому вважав, що відповідальність має нести і власник творчої майстерні внаслідок можливого пошкодження ним покрівлі даху в результаті експлуатації цього приміщення. Крім того, вважав, що розмір матеріальної і моральної шкоди позивачами не обґрунтовані належними та допустимими доказами, оскільки наданий позивачами Звіт про оцінку вартості завданого матеріального збитку власникам квартири підлягає оцінці на предмет інформативності та вірогідності викладених у ньому фактів, повноти та наукової обґрунтованості висновку, а доказів завдання моральної шкоди взагалі не надано. Тому вважав вимоги про стягнення компенсації за шкоду та витрат, які були понесені внаслідок оціночних послуг з власної ініціативи позивачів, безпідставними. Третя особа [PERSON] як власник творчої майстерні в період цих подій, в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та вважав їх такими, що підлягають задоволенню, спростувавши підстави покладення на нього відповідальності за наслідки залиття. Заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Позовні вимоги позивачів були обґрунтовані невиконанням відповідачем ТОВ «Перший український експертний центр» Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Закону України «Про захист прав споживачів», Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» та договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 12.12.2012 року, якими передбачено, що виконавець зобов'язаний забезпечувати своєчасне надання послуг належної якості згідно із законодавством та умовами договору та забезпечити належні експлуатацію та утримання майна, що перебуває на його балансі. Разом з тим, виходячи зі встановлених судом обставин, вбачається, що на дані правовідносини поширюються та підлягають застосуванню норми ст. 1166 ЦК України, відповідно до яких майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно зі ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] проживає та є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується договору купівлі-продажу від 12.12.2007 року. Влітку та восени 2013 року мали місце численні залиття цієї квартири під час атмосферних опадів в результаті аварійної ситуації, яка склалась з дахом будинку. Так, згідно з актом огляду приміщення від 30.06.2013 року, 04.09.2013 року, 13.09.2013 року, 16.09.2013 року були встановлені факти залиття квартири внаслідок протікання покрівлі даху будинку та необхідність виконання її ремонту з герметизацією примикання стіни фасаду творчої майстерні, розташованої в надбудові під'їзду №5. Відповідно до ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право на відшкодування збитків, завданих його майну та/або приміщенню, шкоди, заподіяної його життю чи здоров'ю внаслідок неналежного надання або ненадання житлово-комунальних послуг. Виконавець зобов'язаний, зокрема, забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, в тому числі шляхом створення систем управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування та ремонт внутрішньо будинкових мереж, вживати заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у терміни, встановлені договором та/або законодавством. Відповідно до ст. 24 цього Закону балансоутримувач зобов'язаний, в тому числі, забезпечити умови для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів відповідно до встановлених стандартів, нормативів, норм та правил; забезпечити належні експлуатацію та утримання майна, що перебуває на його балансі, проведення капітального і поточного ремонтів відповідно до встановлених стандартів, нормативів, норм та правил. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Відповідно до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Державного комітету України з питань житлового комунального господарства №76 від 17.05.2005 року, на комунальне підприємство покладений обов'язок по здійсненню комплексу робіт, спрямованих на підтримку справності елементів будівель чи заданих параметрів та режимів роботи технічного обладнання; встановлено порядок технічного обслуговування житлових будинків, яке включає комплекс робіт, спрямованих на підтримку контролю за його станом, забезпечення справності, працездатності, наладки і регулювання інженерних систем, планові та позапланові огляди, підготовку до сезонної експлуатації, поточний ремонт конструктивних елементів та інженерних систем і будинкового обладнання. Згідно з умовами Правил, які є обов`язковими для відповідача, система технічного обслуговування жилих будинків повинна забезпечувати безпечне та безперебійне функціонування будинків, інженерних мереж та обладнання протягом установленого терміну служби будинку. Будинок по [ADDRESS] був введений в експлуатацію за актом від 22.12.2006 року та обслуговуючою організацією було призначено ДП «Екос» ПАТ «ХК Київміськбуд». З 01.10.2012 року будинок був переданий останнім на обслуговування та експлуатацію до відповідача без будь-яких застережень. Таким чином, відповідно до акту від 22.12.2006 року прийняття в експлуатацію та акту від 01.10.2012 року приймання-передачі житлового будинку по [ADDRESS] до конструктивних елементів багатоквартирного будинку - частини споруди, які забезпечують її цілісність та необхідні технічні умови функціонування (фундамент, несучі стіни, міжповерхові перекриття, сходові марші, конструкції даху, покрівля, в'їзна група тощо). Відповідно позивачкою [PERSON] були укладені Типовий договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій з ЖУ «Південне» ДП «ЕКОС» від 25.12.2007 року та Договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій з ТОВ «Перший український експертний центр» від 12.12.2012 року. В обґрунтування позовних вимог позивачка [PERSON] надала чотири акти про залиття квартири, у двох з яких від 30.06.2013 року та від 04.09.2013 року зазначено причини залиття, а саме необхідність ремонту покрівлі та затікання по зовнішній стіні фасаду творчої майстерні. Також з акту від 09.09.2013 року, складеного комісією в складі представників Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації і відповідача та за участю власників квартир [NUMBER],[NUMBER],[NUMBER], встановлено, що залиття квартири позивачів сталося внаслідок затікання води через покрівлю жилого будинку до приміщень технічного поверху, місць загального користування, торцевих стін, в місцях розміщення поверхових електричних щитків 14-го та 13-го поверхів, а також через залізобетонні конструкції технічного поверху до приміщення квартири позивачів. Що посилань представника відповідача на акт від 03.09.2013 року №1 загального огляду даху житлового будинку за адресою: [ADDRESS], то даний акт не підтвердив, що причиною залиття квартир є похибки забудовника під час монтажу покрівлі надбудов (творчих майстерень). Щодо акту випробування покрівлі будинку від 13.09.2013 року, то він був складений після усунення недоліків покрівлі, тому суд не приймає його до уваги як спростування причин залиття з вини відповідача. Представник відповідача стверджував, що без спеціально проведеного дослідження не можливо було встановити причини залиття квартири [ADDRESS], а тому було помилково вказано у актах як причину залиття протікання покрівлі. Лише Звіт з технічного обстеження будівельних конструкцій і інженерних мереж покрівлі 5-ї секції (5 під'їзду) будинку [ADDRESS], складений ТОВ «НВБ фірма «Дборобут» 05.05.2014 року, виявив, на думку представника, наявність схованих недоліків, встановивши, що причиною затоплення розташованої нижче квартири є дефекти покрівлі, які виникли на стадії проектування та будівництва та які мали бути виправлені будівельниками під час гарантійного строку служби покрівлі, а не є наслідком діяльності експлуатуючої організації, якою є відповідач. Однак висновки Звіту не спростовують вини відповідача у затопленні квартири [ADDRESS], оскільки свідчать про недоліки покрівлі, які виникли, на думку виконавців звіту, на стадії проектування та будівництва. При цьому відповідач, як випливає з листа ПАТ «ДБК№4» вих.№02-337 від 20.06.2014 року, не звертався до забудовника та генерального підрядника з приводу будівельних дефектів будинку, зокрема покрівлі. Разом з тим, сторона позивача послалась на визнання відповідачем фактів залиття квартири позивачки та причин залиття з вини а останнього, що зафіксовано у складених ним же актах, а звіт від 05.05.2014 року був складений без участі власників пошкоджених внаслідок залиття квартир та власника надбудови, а також установою, яка не має право проводити судові будівельно-технічні експертизи, а тому це є лише думкою окремих осіб. Між тим, при обговоренні учасниками судового розгляду питання про можливість призначення у справі судової будівельно-технічної експертизи представником відповідача про призначення судової будівельно-технічної експертизи не заявлено. Враховуючи зазначене, посилання представника відповідача на неможливість здійснення належного обслуговування є недоречними та безпідставними. Також підстави ж для покладення відповідальності перед позивачами на власника надбудови - творчої майстерні відсутні. Сам факт належності приміщення творчої майстерні 3-й особі не можна ставити в залежність від події залиття, оскільки в силу положень закону саме відповідач повинен був здійснювати контроль за станом утримання покрівлі будинку, в тому числі творчої майстерні. Так, встановлені події впродовж літа-осені 2013 року з приводу залиття квартири позивачів через пошкодження покрівлі даху свідчить про неналежний догляд за технічним станом будинку, безумовний обов'язок якого покладено на балансоутримувача будинку, який є відповідальним за це та яким не приймалось жодного рішення з даного приводу, хоча неодноразові звернення мешканців з цього питання мали місце. Отже, викладене дає суду підстави дійти до висновку про те, що наданими доказами було доведено, що відповідач не дотримувався передбачених чинним законодавством вимог щодо технічного утримання будинку, не вживав своєчасних заходів для запобігання аварійним ситуаціям та для ліквідації наслідків аварійних ситуацій, усунення несправності частин споруди. Тому залиття квартири відбулося з вини відповідача, який в силу закону має нести майнову відповідальність за заподіяну шкоду, виходячи з того, що саме йому відповідно до вимог закону делеговані повноваження по утриманню будинку як балансоутримувачу. За наведених обставин матеріальна шкода, завдана позивачці [PERSON], підлягає відшкодуванню у повному обсязі ТОВ «Перший український експертний центр», яким були проігноровані положення нормативних актів, якими прямо встановлено обов'язок утримуючої та обслуговуючої будівлю організації здійснювати контроль за технічним станом будівель та технічним обслуговуванням його інженерних систем та обладнання, до якого відносяться і покрівля даху будинку, та внаслідок неналежного виконання яких було завдано шкоди,. У зв'язку з вищезазначеним позивачка [PERSON] для визначення матеріального збитку, нанесеного внаслідок залиття, звернулась до ПП [PERSON] (сертифікат № [NUMBER] від 16.09.2013 року), відповідно до складеного яким Звіту з визначення вартості матеріального збитку завданого власнику через пошкодження майна, що розташоване за адресою:[ADDRESS], матеріальний збиток внаслідок залиття квартири станом на час проведення дослідження - 19.12.2013 року становив 28 961,00 грн. При цьому вартість послуг за надання звіту про незалежну оцінку матеріального збитку склала 600,00 грн. та поштові витрати за телеграму-запрошення відповідача для участі в незалежній оцінці збитку становили 42,96 грн. Оскільки вказаним вище Звітом визначена вартість ремонтно-будівельних робіт, які необхідно виконати в приміщеннях належної позивачці [PERSON] квартири для усунення пошкоджень внаслідок залиття, суд визнає неспроможними та відхиляє доводи представника відповідача, які не дають підстав для неприйняття вказаного висновку або визнання його суперечливим щодо невідповідності вартості втраченого майна визначеному розміру, та покладає його в обґрунтування матеріальної шкоди як допустимий і належний письмовий доказ. Законом (ст. 143 ЦПК України) визначене право учасників процесу на звернення до суду з заявою про призначення судової будівельно-технічної експертизи для з'ясування як причин залиття, так і розміру матеріальних збитків, заподіяних внаслідок залиття квартири, а також наслідки ухилення від її проведення (ст. 146 ЦПК України). Разом з тим, таким правом сторона відповідача не скористалась, тому суд вважає за можливе покласти в основу рішення при визначення розміру майнової шкоди наданий позивачами звіт. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з тим, щодо вимог позивачів про стягнення витрат в розмірі 600,00 грн. та поштові витрати на суму 42,96 грн., які були понесені ними внаслідок надання оціночних послуг поза межами судового процесу, то вони не є такими, що входять до судових витрат, право на які виникло у позивача в зв'язку з визначенням розміру завданої матеріальної шкоди та пред'явлення по вимог до відповідача. Також згідно з ч.ч.1, 2 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої порушенням її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Частиною 1 ст.1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Щодо заявлених позивачами вимог про стягнення моральної шкоди, то суд відповідно до ст.ст. 23, 1167 ЦК України вбачає підстави для задоволення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди позивачки [PERSON], оскільки залиття квартири призвело до пошкодження належного їй майна, що потягло моральні переживання, порушення звичного способу життя, яке завдало душевних страждань, враховуючи незручності проживання в пошкодженій квартирі, необхідність проведення ремонту та залучення коштів для відновлення стану квартири, внаслідок чого позивачка відчували емоційну напругу, нервозність, переживання. При цьому суд вважає відповідним розмір відшкодування у 8000,00 грн., враховуючи ступень вини відповідача, обсяг і тривалість моральних страждань позивачки та інше. Щодо вимог позивачки [PERSON], то остання не є власником або користувачем квартири, у квартирі не зареєстрована, без правових підстав проживаючи за вказаною адресою, тому будь-які обов'язки перед нею у відповідача відсутні. Також суд погодився з доводами представника відповідача щодо відсутності підтвердження виникнення у позивачки захворювань, які були б пов'язані з фактом залиття. І лише та обставина, що листки непрацездатності позивачки [PERSON] датовані серпнем-вереснем 2013 року, не дає об'єктивних доказів наявності причинного зв'язку залиття квартири із погіршенням стану здоров'я та лікуванням позивачки, завдання їй моральних страждань внаслідок ушкодження її здоров'я, тому суд не визнає право позивачки [PERSON] на компенсацію моральної шкоди.

Outcome: partial