Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-04 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 1200 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення нею повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що вона перебуває в шлюбі з відповідачем, від якого у них народився син [PERSON] , [INFO] . На даний час вона звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу і вон з відповідачем проживають окремо, однак дитина проживає разом з нею. Відповідач не надає жодної матеріальної допомоги на утримання дитини, а вона самостійно не взмозі забезпечити нормальні умови проживання дитини. Просить позов задовольнити. Ухвалою суду від 13.09.2019 прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач, у встановлений судом строк, на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надав. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній матеріалів. У відповідності до вимог ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Законом передбачена рівність такого обов`язку. З врахуванням положень ч.ч. 2, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Судом встановлено, що згідно з свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 18.04.2016 Виконкомом Гринявської сільської ради Верховинського району Івано-Франківсткої області (а.с.3) [PERSON] та [PERSON] являються батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Судом безспірно встановлено, що неповнолітня дитина проживає з матір`ю [PERSON] , та перебуває на її утриманні, доказів протилежного суду відповідачем не надано. А тому, з врахуванням наведеного, вимога позивача про стягнення аліментів з відповідача на утримання неповнолітньої дитини є підставною та підлягає задоволенню. При визначенні розміру аліментів, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача суд виходить з наступного. У відповідності до вимог ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Законом передбачена рівність такого обов`язку. За частиною третьою статті 184 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України (зі змінами, внесеними згідно із Законом № 2037-VIII від 17.05.2017 р.), при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище дитини, те що відповідач є здоровою та працездатною людиною, зобов`язаний забезпечувати своїх дітей матеріально, виходячи з мінімального розміру аліментів на одну дитину визначеного законом, суд приходить до висновку про те, що з відповідача слід стягувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі1200 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, що з врахуванням наданої допомоги матері дитини, забезпечить їй, належні умови для існування, повноцінного розвитку та належних умов проживання, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення. Також, згідно вимог ст.141 ЦПК України на відповідача слід покласти судові витрати.

Outcome: approved