Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-09 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: будинком [ADDRESS] . Свої вимоги мотивує тим, що вона є власником 1/3 частки будинку [ADDRESS] , а її дочка [PERSON] - 2/3 часток. У вказаному будинку зареєстрований також її колишній чоловік - відповідач у справі [PERSON] , однак у вказаному житловому приміщенні не проживає більше року без поважних причин. Оскільки реєстрація відповідача у вищевказаному житлі створює позивачу перешкоди у користуванні своєю власністю, просить позов задовольнити. Ухвалою від 29.07.2020 постановлено прийняти до розгляду та відкрити провадження у справі; розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження; призначити судове засідання для розгляду справи по суті 13.08.2020, яке було відкладено на 05.10.2020 та у зв`язку з викликом свідків - на 10.12.2020. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, додатково зазначили, що відповідач близько вісімнадцяти років не проживає у будинку [ADDRESS] , тому просили позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, а також за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання, причин неявки суду не повідомив, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, жодних документів суду не скерував. Враховуючи те, що позивач не заперечила проти ухвалення заочного рішення у справі, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, однак повторно не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відзиву не подав, тому у відповідності до вимог ст.280, 281 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення. Заслухавши пояснення позивача та її представника, покази свідків, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно всі обставини справи та оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд встановив наступне. Як вбачається з копії довідки з місця проживання про склад сім`ї та прописку від 18.06.2020 №0628 в будинку [ADDRESS] зареєстровані: співвласник - [PERSON] , а також її колишній чоловік відповідач у справі - [PERSON] . Як вбачається з актів обстеження матеріально-побутових умов проживання сім`ї за адресою [ADDRESS] від 18.06.2020 та від 20.08.2020 [PERSON] у вказаному будинку зареєстрований, однак не проживає. Ту обставину, що відповідач більше десяти років не проживає з позивачем у будинку [ADDRESS] , підтвердили, допитані в судовому засіданні, свідки [PERSON] та [PERSON] , які проживають по сусідству. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно зі ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Враховуючи наведене, оскільки реєстрація відповідача у будинку [ADDRESS] створює позивачу, як співвласнику вказаного будинку, перешкоди у користуванні ним, відповідач більше року вказаним житлом не користується, поважність причин його відсутності судом не встановлена, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення та [PERSON] слід визнати таким, що втратив право користування будинком [ADDRESS] . Задовольняючи позов, у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останньою і документально підтверджені (а.с.1) судові витрати, що становлять 840 грн. 80 коп. судового збору.

Outcome: approved