Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. В обґрунтування своїх вимог позивач вказала на те, що в [ADDRESS] розташований житловий будинок із господарчими будівлями та спорудами загальною площею 57,2 кв.м. та житловою площею 35,5 кв.м. Відповідачка, яка мала інше місце мешкання та мешкала за межами Білокуракинського району запропонувала позивачці вселитися до житлового будинку. З 01 грудня 2008 року та фактично по теперішній час позивач з дозволу відповідачки, яка за вищевказаний житловий будинок вже пізніше через свого довірителя отримала грошові кошти та водночас разом з наявними документами передала ключі від помешкання почала мешкати та безперервно відкрито користуватися вказаним будинком разом з членами своєї родини. Увесь цей час позивач, яка вселилася до домоволодіння з дозволу відповідача, безперервно й відкрито володіє та користується житловим будинком разом з членами своєї родини, здійснює догляд та утримує будинок та прибудинкову територію в належному стані, щороку сплачує земельний податок, оформила на своє ім`я особові рахунки й сплачує за житлово-комунальні послуги вже протягом понад 10 років. У зв`язку з цим позивач просить суд визнати за нею в порядку набувальної давності право власності на житловий будинок із господарчими будівлями та спорудами. В судове засідання позивач не з`явилася. В судове засідання відповідач та її представник не з`явилися, надали до суду заяву, в якій просили розглянути справу без їх участі, позовні вимоги визнали повністю. В судове засідання представник відповідача Лозно-Олександрівської селищної ради не з`явився, подавши до суду заяву про розгляд справи без його участі, надали заяву про визнання позовних вимог. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши докази по справі кожний окремо і в їх сукупності, судом встановлено наступне. Судом встановлено, що житловий будинок із господарчими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] загальною площею 57,2 кв.м. та житловою площею 35,5 кв.м., на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом та рішення суду від 22.03.2007р. належав гр. [PERSON] (а.с.-а.с.59-61). Відповідно до свідоцтва про смерть [NUMBER] [PERSON] померла (а.с.18) Згідно домової книги про прописку громадян на момент смерті разом із нею була зареєстрована відповідач [PERSON] , яка є донькою померлої. (а.с.10-17) Відповідно до довідки Лозно-Олександрівської селищної ради Луганської області 1163 від 05.12.2019р. за адресою: [ADDRESS] , більше 10 років, а саме: з 1 грудня 2008 року по теперішній час фактично проживає відкрито позивач [PERSON] . Вона відкрито та безперервно мешкає, користується та володіє нерухомим майном: житловим будинком із господарчими будівлями та спорудами, що знаходиться за вказаною адресою, постійно, безперервно та відкрито здійснює догляд та утримує будинок та прибудинкову територію в належному стані, здійснює відповідні платежі, пов`язані з утримання домоволодіння та прилеглої території, у тому числі сплачує за житлово-комунальні послуги та щороку несе витрати зі сплати земельного податку за земельну ділянку під домоволодінням.(а.с.7) Відповідно до розписки вбачається, що відповідач надала дозвіл й передала позивачу право вільного володіння та користування на власний розсуд житловим будинком із господарчими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] .(а.с.9) Із довідки Лозно-Олександрівської селищної ради Білокуракинського району №328 від 09.03.2017р. вбачається, що позивач дійсно є належним власником та з метою впорядкування документів вона зверталась до КП «Білокуракинське РБТІ» (а.с.8). Відповідно до довідки КП «Білокуракинське районне бюро технічної інвентаризації» №5 від 02.12.2019р. дійсно було проведено технічну інвентаризацію житлового будинку із господарчими будівлями й спорудами та визначено його вартість, яка на вказану дату формування довідки становить 130988 грн. (а.с.20). Відповідно до абонентської книжки про сплату за електроенергію по [ADDRESS] та квитанцій про сплату особовий рахунок № [NUMBER] відкрито на ім`я позивачки та вона здійснює відповідні платежі за користування електричною енергією (а.с.-а.с.30-34). Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Статтею 328 Цивільного кодексу України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена законом. На підставі статті 344 Цивільного кодексу України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Так, частиною 1 статті 344 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. В пункті 9 Постанови за № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року вказано, що повинно враховуватися, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна та інше. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. Звертаючись до суду позивач вказав на те, що протягом тривалого часу він відкрито користується житловим будинком із господарчими будівлями та спорудами, а тому просив визнати за ним право власності на нерухоме майно за набувальною давністю. Ураховуючи положення статей 335 і 344 ЦК України право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі, а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 264 ЦПК України). Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ» № 5 від 7 лютого 2014 року, можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК України, а також ч. 4 ст. 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі, якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. Судом встановлено, що позивач вже більше 10 років відкрито та безперервно володіє та користується нерухомим майном і є всі підстави вважати, що вона законно набула право власності на вищевказане домоволодіння. Згідно до ст. 77 ЦПК України належними доказами є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З урахуванням наведеного, всебічного, об`єктивного та безпосереднього дослідження доказів в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved