Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів посилаючись на те, що 12 листопада 2004 року зареєструвала шлюб з відповідачем по справі. Від спільного проживання у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Діти проживають з нею та знаходяться на її утриманні. На початку 2014 року вона змушена була залишити відповідача та переїхати разом з дітьми на постійне проживання у село Михайлівка Ямпільського району Вінницької області. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, є працездатним, постійного місця роботи не має, перебуває на заробітках. У зв'язку із вищевикладеними обставинами вона змушена звернутися до суду з цим позовом та просити суд винести рішення, яким стягувати з відповідача на її користь на утримання неповнолітніх дітей аліменти у твердій грошовій сумі по 1000 гривень щомісячно на утримання двох дітей починаючи із дня звернення до суду із позовом і до досягнення дітьми повноліття. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву за вх.№4274 від 07.07.2014 року з клопотанням справу розглянути у його відсутність, з позовними вимогами згідний. Судом встановлені такі обставини і визначенні відповідно до них правовідносини. Із досліджених судом письмових доказів, що є у справі - свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 12 листопада 2004 року встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 12 листопада 2004 року у Олешанській сільській раді Хмельницького району Хмельницької області і позивач змінила своє дошлюбне прізвище «[PERSON]» на прізвище чоловіка «[PERSON]». Із свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20 січня 2005 року встановлено, що позивач та відповідач є батьками [PERSON], [INFO] народження. Із свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 03 грудня 2008 року встановлено, що позивач та відповідач є батьками [PERSON], [INFO] народження. Із довідки вих..№319 від 12.06.2014 року виданої виконкомом Михайлівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області встановлено, що позивач зареєстрована та проживає у селі Михайлівка Ямпільського району Вінницької області разом зі своїми дітьми [PERSON] та [PERSON] Оцінюючи усі докази, що є у справі в їх сукупності, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні правовідносини, що полягають в обов'язку матері, батька утримувати дітей. Відповідно до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Вивчивши матеріали справи, дослідивши інші обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню виходячи із наступного: Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а по-скільки відповідач не надає коштів на утримання своїх неповнолітніх дітей, тому суд має підстави для стягнення з нього аліментів на утримання його неповнолітніх синів. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Однак, так як відповідач офіційно ніде не працює, має мінливий дохід, як на це вказує позивач у позовній заяві і даний факт не спростовано відповідачем, тому суд має підстави для стягнення з нього аліментів у твердій грошовій сумі щомісячно. Відповідно ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України передбачено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, а саме: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів та інші обставини. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, який є працездатним, офіційно не працевлаштованим, має можливість виплачувати аліменти на утримання своїх дітей, інших стягнень з його доходу не проводиться, так як ніхто із сторін про це не заявив. Те, що відповідач на час розгляду справи ніде не працює, не може бути підставою для звільнення його від батьківського обов'язку утримувати своїх неповнолітніх дітей. Також по справі не встановлено наявність об'єктивних обставин, які б перешкоджали його працевлаштуванню та належному виконанню батьківських обов'язків по утриманню дітей (хвороба, інвалідність, тощо). І тому, із врахуванням вище викладеного, суд має підстави для стягнення із відповідача на користь позивача аліменти у твердій грошовій сумі по 500 гривень щомісячно на кожну дитину. Відповідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а оскільки [PERSON] звернувсь до суду із позовом про стягнення аліментів 16 червня 2014 року за вхід.№3796, тому суд має підстави для стягнення аліментів із 16 червня 2014 року. Що стосується вимоги позивача про стягнення із відповідача на її користь понесених нею витрат на правову допомогу адвоката, суд вважає, що у цій частині вимог необхідно відмовити, так як у матеріалах справи присутня тільки квитанція №49 від 16 червня 2014 року, з якої вбачається, що позивач сплатила адвокату сто п'ятдесят гривень за надання правової допомоги, однак не надано доказів того, що [PERSON] витратила саме 150 гривень на надання їй правової допомоги, у матеріалах справи відсутній розрахунок погодинного виконання робіт, відсутній акт виконаних робіт. Тому, суд приходить до висновку, що дана вимога позивача не підтверджується матеріалами справи і не встановлена судом. Тому у цій частині вимог необхідно відмовити. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позову до суду, а тому суд у порядку ст.88 ч.3 ЦПК України має підстави стягнути із відповідача у дохід держави судовий збір у сумі 243 гривні 60 копійок. Згідно п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць, тому суд має підстави для негайного виконання рішення суду про стягнення аліментів у сумі платежу за один місяць.

Outcome: partial