Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача 1/3 частини сплачених нею коштів за кредитною угодою №27 від 11.07.2001 року по основній заборгованості в розмірі 2031,66 грн., оскільки розмір боргових зобовязань відповідача відповідає частці квартири, на придбання якої були витрачені кредитні кошти. Позивач та її представник підтримали позовні вимоги. Відповідач у судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив. Судом ухвалено провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача та її представника, суд дійшов до наступного. 26 лютого 1994 року Корабельним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] 11 липня 2001 року між Миколаївським регіональним відділенням Державного фонду сприяння молодіжному житловому будівництву та [PERSON] була укладена кредитна угода №27. Як вбачається із договору застави квартири від 15.12.2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за №8564, згідно кредитної угоди №27 від 11 липня 2001 року заставодержатель надав заставодавцю кредит на будівництво житла за адресою [ADDRESS], у сумі 40016,00 гривень строком на тридцять років з дати укладення кредитної угоди. Для забезпечення своєчасного виконання зобовязань за кредитною угодою заставодавець передає в заставу заставодержателю квартиру №14, що знаходиться за адресою м. Миколаїв, вул. Нагірна, 11. [PERSON] 20 травня 1993 року змінив своє прізвище, імя та по-батькові на «Черчукан Дмитро Станіславович», а 03 березня 2005 року змінив прізвище з «Черчукан» на «Алишев», свідченням чого є свідоцтва про переміну прізвища, імені, по батькові серії І-ФП №253175 та серії І-ФП №004075. Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 26 лютого 2014 року розділено майно, набуте [PERSON] та [PERSON] під час шлюбу, визнано за [PERSON] право власності на 2/3 частини квартири [ADDRESS]. 20 травня 2014 року тим же судом ухвалено заочне рішення, яким розірваний шлюб між сторонами. Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 13 січня 2015 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання: сина [PERSON], [INFO], у розмірі 700 грн. щомісячно, починаючи з 24 листопада 2014 року і до повноліття дитини; доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 24 листопада 2014 року на весь час навчання [PERSON], до закінчення її навчання, але не більше ніж досягнення донькою 23 років. У відповідності з ст. ст. 22, 23 Кодексу\~про шлюб та сімю України, який діяв на час придбання спірного майна, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. При укладенні угод одним з подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. За змістом ст. 28 цього Кодексу, в \~разі \~поділу \~майна, \~яке \~є \~спільною \~сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. В окремих випадках суд може відступити від начала рівності\~часток\~подружжя, враховуючи інтереси\~неповнолітніх дітей або інтереси одного з подружжя,\~що заслуговують на увагу. Частиною 3 статті 61 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. З рішення суду від 26 лютого 2014 року вбачається, що кредит надавався на придбання квартири для родини з дитиною, дитина проживала з позивачем та находилась на її утриманні, а тому суд відступив від принципу рівності часток подружжя у праві спільної сумісної власності на майно та визнав за позивачем право власності на 2/3 частини квартири. Верховний Суд України в постанові суду від 27 квітня 2016 року в справі №6-486цс16 дійшов висновку, що при поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобовязаннями, що виникли в інтересах сімї. Оскільки позивачем сплачено 6095,00 грн. на погашення кредиту, то 2/3 частини складає 4063,33 грн., а 1/3 частини 2031,66 грн. Таким чином, з відповідача як власника 1/3 частини квартири підлягає стягненню 2031,66 грн. погашених позивачем кредитних зобовязань у порядку поділу майна подружжя. Приймаючи до уваги те, що кредитна угода укладалася на придбання квартири в інтересах сімї, у звязку із чим виникає зобовязання в інтересах сімї у вигляді повернення кредитних коштів, виконання якого подружжя здійснює як солідарні боржники, то позов підлягає задоволенню. Згідно із ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп. На підставі ст. ст. 22, 23, 28 Кодексу\~про шлюб та сімю України,

Outcome: approved