Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 29.07.1989 року, від якого мають двох повнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. Неповнолітніх дітей не мають. Через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на життя між ними припинені шлюбні відносини, з березня 2002 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Вважає збереження шлюбу неможливим, тому просить його розірвати. Сторони в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, до суду подали письмові заяви, у яких просять розглядати справу у їх відсутності. У поданій до суду заяві позивач вказала про підтримання позовних вимог, а відповідач у заяві зазначив, що позовні вимоги визнає. Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Частиною 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до 4 ст. 174 ЦПК України при визнанні відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 29.07.1989 року між позивачем та відповідачем Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області було зареєстровано шлюб, від якого вони мають двох повнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] року народженя та дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про шлюб та копіями свідоцтв про народження дітей. У зв'язку з відсутністю між сторонами взаєморозуміння шлюбні відносини між сторонами припинені, наміру зберігати сім'ю вони не мають, примирятись сторони не бажають, мір для цього не приймають. Зважаючи на те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, а також враховуючи визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому приймається судом, і за даних обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам обох сторін, внаслідок чого наявні підстави для розірвання шлюбу. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За подання до суду позовної заяви позивачем сплачено судовий збір, що підтверджено документально і тому підлягає стягненню з відповідача на її користь. Враховуючи викладене та

Outcome: approved