Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з 2008 року вона проживала з відповідачем однією сімєю, як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу. За період спільного проживання у них народилося троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] На теперішній час сторони проживають окремо, діти залишились проживати з матірю та знаходяться на повному її утриманні. Батько дітей, в порушення норм Сімейного кодексу, матеріально сімї не допомагає, коштів на утримання синів та доньки не надає. В звязку з тим, що позивачу одній важко утримувати дітей, остання просить стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи стягнення з моменту подачі позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити в повному обсязі з підстав наведених в позові. Відповідач в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив. Про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. За наявності матеріалів у справі, суд вважає можливим розглянути позов у відсутності відповідача та за згодою представника позивача ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, судом були встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що сторони являються батьками трьох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження серії 1-КГ № 076726, 1-КГ № 100310, І-СГ №381909. Як вбачається з довідки виданої Чулаківською сільською радою Голопристанського району Херсонської області, [PERSON] проживає в [INFO] разом зі своїми двома синами та донькою. Батько дітей зареєстрований, однак в селі не проживає. Згідно ст.. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Статтею 180 Сімейного Кодексу України встановлено, що батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до статті 182 Сімейного Кодексу України, передбачено що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін і те, що відповідач є працездатною, здоровою людиною, відомостей про наявність у відповідача інших утриманців в судовому засіданні встановлено не було. Окрім цього, будь-яких доказів того, що відповідач не може надавати матеріальну допомогу на утримання своїх дітей, матеріали справи не містять. Таким чином, суд бере до уваги, що розмір аліментів не може бути менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та в звязку з вищевикладеним вважає, що на користь позивача повинні бути присуджені аліменти у розмірі передбаченому ст. 182 СК України на кожну дитину. Згідно ч. 1 ст. 191 СКУ, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Також, відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial