Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів та позбавлення батьківських прав, посилаючись на те, що 07 червня 2013 року зареєструвала шлюб з Карiмом Самiром [PERSON] Бакрi, громадянином [PERSON]. Шлюб розірваний за рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 11 жовтня 2016 року. Після розірвання шлюбу змінила прізвище [PERSON] на своє дівоче прізвище - [PERSON]. Сторони мають спільного сина, який у свiдоцтвi про народження був зареєстрований як [PERSON] Карiм Самiр [PERSON] Бакрi, [INFO]. Рішенням Виконавчого комітету Черкаської міської ради від 28 лютого 2017 року надано дозвіл на зміну прізвища малолітньому [PERSON] [PERSON] [PERSON], який народився 26 травня 2014 року, на прізвище матері [PERSON]. З моменту народження син проживає з нею, перебуває на повному її утриманні, зареєстрований в належній їй квартирі за адресою [ADDRESS]. Батько дитини участі в житті дитини не приймає, матеріально не допомагає, з дитиною не спілкується. На протязі останнього року відповідач неодноразово погрожував викрасти сина з України та вивезти до [PERSON], бо цього вимагають мусульманськi закони. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 05 грудня 2016 року місце проживання малолітньої дитини [PERSON] [PERSON] [PERSON] (на даний час [PERSON]), [INFO] визначено разом з матір'ю [PERSON] (на даний час [PERSON]) [PERSON], [INFO]. Відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків, не приділяє дитині жодної уваги, не приймає участі в її вихованні, не піклується про її фізичний, духовний та моральний розвиток, не надає коштів на утримання та оздоровлення. Він повністю припинив спілкування з сином та не виявляє жодної зацікавленості його життям. Згідно висновку Виконавчого комітету Черкаської міської ради від 05 квітня 2017 року Орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав громадянина Карiма Самiра [PERSON] Бакрi, [INFO] відносно його малолітнього сина [PERSON] [PERSON] [PERSON], [INFO]. Тому з метою повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дитини, просить позбавити відповідача батьківських прав та стягнути з нього аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач до судового засідання не зявилася, надала до суду заяву, про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач до судового засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Представник третьої особи до судового засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. З письмової згоди позивача, відповідно до\~ст. 224 ЦПК України\~суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. У звязку з неявкою сторін фіксація технічними засобами відповідно до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України\~не здійснювалася. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами сімейного законодавства. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON] [PERSON] [PERSON], [INFO]. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 11 жовтня 2016 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Рішенням Виконавчого комітету Черкаської міської ради від 28 лютого 2017 року надано дозвіл на зміну прізвища малолітньому [PERSON] [PERSON] [PERSON], який народився 26 травня 2014 року, на прізвище матері [PERSON]. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 05 грудня 2016 року місце проживання малолітньої дитини [PERSON] [PERSON] [PERSON] (на даний час [PERSON]), [INFO] визначено разом з матір'ю [PERSON] (на даний час [PERSON]) [PERSON], [INFO]. Як зазначає позивач в позовній заяві спільне проживання з відповідачем вона припинила у 2014 році. З цього часу дитина проживає разом з нею та її батьками. Малолітній повністю знаходиться на її утриманні. На даний час батько дитини в Україні не проживає, постійне його місце проживання Арабська Республіка [PERSON]. На протязі останнього року відповідач неодноразово погрожував викрасти сина з України та вивезти до [PERSON], бо цього вимагають мусульманськi закони. Відповідно до висновку виконавчого комітету Черкаської міської ради від 04 травня 2017 року виконавчий комітет Черкаської міської ради, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав Карiма Самiра [PERSON] Бакрi, [INFO] відносно його малолітнього сина [PERSON] [PERSON] [PERSON], [INFO]. З даного висновку також вбачається, що батько [PERSON] [PERSON] спекулює інтересами дитини, безвідповідально ставиться до виконання своїх батьківських обовязків по вихованню та утриманню сина, протягом тривалого часу діє всупереч інтересам дитини, тим самим позбавив його права на належне батьківське виховання та утримання. Дані факти свідчать про свідоме ухилення батька [PERSON] [PERSON] від виконання своїх обовязків по вихованню та утриманню сина. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім»ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 164 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Частиною 4 ст. 155 СК України визначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до вимог статті 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи викладене, а саме те, що батько ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків щодо своєї неповнолітньої дитини, нею не займаються, не виховує, не створює нормальні умови для її утримання, не цікавиться її життям та здоровям, суд вважає, що позовна заява підлягає до задоволення.

Outcome: approved