Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-29 00:00:00

Позивач\~ звернулася\~ до\~ суду\~ із\~ вимогами про\~ встановлення\~ факту\~ належності їй на праві власності 1\\4 частки житлового будинку [ADDRESS] , як частки у спільному сумісному майні подружжя та припинення обтяження шляхом зняття двох заборон з даного будинку. В позові [PERSON] зазначила, що з 1995 року вона перебувала в шлюбі з [PERSON] , який помер [INFO] . За період перебування в шлюбі ними було придбано 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] , яку в цілому було зареєстровано за позивачем. Дана частина будинку належала їй та її чоловіку в рівних частках по 1/4 кожному. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно, до якого входила і належна йому частка будинку. Спадщину після його смерті прийняли: позивач та син померлого від першого шлюбу [PERSON] , відповідач по справі. Ще одна спадкоємиця першої черги відмовилася від належної їй частки у спадщині на користь свого брата [PERSON] . Оскільки спадкодавець не визначив за життя своєї частки у спільному сумісному майні подружжя, то це стало перешкодою у оформленні спадкових прав і сторони були змушені вирішувати це питання в судовому порядку. На даний час належні спадкові частки будинку оформлені за позивачем та відповідачем у встановленому законом порядку. На даний момент виникла потреба у встановлені факту належності [PERSON] на праві власності 1/4 частини спірного будинку, як на частку у спільному сумісному майні подружжя. Крім того було встановлено, що на 1/2 частину будинку, який було придбано подружжям у 1997 році було накладено дві заборони, шляхом накладення арешту. Першу заборону було зареєстровано в 1990 році на підставі укладення договору довічного утримання з попередньою власницею даної частини будинку [PERSON] та набувачем цього майна [PERSON] . Даний договір було розірвано у 1993 році. Цього ж року було укладено новий договір між [PERSON] та [PERSON] , яка після смерті відчужувача розпорядилася, належним їй майном та уклала з подружжям Хруставчук договір купівлі-продажу у 1997 році. Але з невідомої причини, обтяження на спірне майно так і не було скасовано. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, в поданій до суду заяві просила розглянути справу у її та позивача відсутність. Підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, в судове засідання ними було подано заяви в яких вони не заперечили задоволення позовних вимог та просили розглянути справу у їх відсутність. Від третьої особи, що не заявляє самостійних вимог до предмету спору також надійшла заява про розгляд справи у її відсутність та не заперечення задоволення позовних вимог. Відповідно до ухвали суду від 13 березня 2019 року справа призначена в підготовче судове засідання, враховуючи те, що представник відповідача та відповідач не заперечували задоволення позовних вимог, суд приходить до висновку, що доречно застосувати ч. 3 ст. 200 ЦПК України в якій зазначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши\~ матеріали\~ справи, врахувавши думку заявника, її представника та заінтересованих осіб, суд\~ прийшов\~ до\~ висновку,\~ що\~ заява\~\~ підлягає\~ задоволенню\~ із наступних\~\~ підстав. Відповідно\~ до\~ вимог ч.1 ст.315 ЦПК України\~\~ суд встановлює факти, що мають юридичне значення Судом\~ встановлено,\~ що факт\~ належності [PERSON] на праві власності 1\\4 частки житлового будинку [ADDRESS] , як частки у спільному сумісному майні подружжя необхідно позивачу для оформлення права власності на вказане майно. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу, що мається в наданій на запит суду копії спадкової справи, заведеної щодо майна померлого [PERSON] , [INFO] було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Як вбачається з договору купівлі-продажу на а.с.8, 07 лютого 1997 року [PERSON] придбала 1/2 частину будинку [ADDRESS] у [PERSON] . Виходячи з норм сімейного законодавства майно нажите подружжям під час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування та розпорядження цим майном. \~Враховуючи, що 1/2 частина спірного житлового будинку придбано в період перебування в зареєстрованому шлюбі [PERSON] та [PERSON] за кошти з спільного сімейного бюджету, то він є спільною сумісною власністю подружжя і кожен володіє ним у рівних частках по 1/4 частині кожен. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] . З наданої на запит суду копії спадкової справи № 61/2013, заведеної щодо майна померлого [PERSON] , вбачається, що спадщину після його смерті прийняла його дружина [PERSON] та його син [PERSON] , на користь якого, крім того, відмовилася від своєї частки у спадщині [PERSON] В матеріалах справи маються копії рішень Ніжинського міськрайонного суду від 28 листопада 2013 року та 26 серпня 2014 року, якими було визнано за [PERSON] право власності на 1/6 частину спадкового будинку і на 1/12 частину даного об`єкту нерухомості за [PERSON] , відповідно, в порядку спадкування після смерті [PERSON] (а.с.9-10, 12). В Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, довідці КП «Ніжинське МБТІ» від 10 грудня 2018 року та технічному паспорті на майно маються відомості про те, що будинок [ADDRESS] є об`єктом спільної сумісної власності, в якому 1/2 частина належить [PERSON] третій особі по справі, а інша частина зареєстрована за [PERSON] в розмірі 1/2 частина на підставі договору купівлі-продажу, 1/12 частина - на підставі рішення суду від 26 серпня 2014 року та за [PERSON] в розмірі 1/6 частина на підставі рішення Ніжинського міськрайонного суду від 28 листопада 2013 року(а.с.13-19). Приватним нотаріусом Ніжинського міського нотаріального округу Варавою Н.П. було повідомлено [PERSON] , що у її власності не може одночасно бути зареєстрованими частини спірного будинку у таких розмірах, тому необхідно визначити розмір частки у спільному сумісному майні подружжя(а.с.20). Крім того, як вбачається з відповіді нотаріуса і підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на спірну 1/2 частину будинку накладено обтяження у виді двох заборон на нерухоме майно. Особами права яких обтяжуються зазначено [PERSON] з одного боку та [PERSON] , [PERSON] з іншого боку(а.с.13-14, 20). Як вбачається з договору довічного утримання від 21 вересня 1990 року [PERSON] передала належну їй 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] [PERSON] , яка взяла на себе зобов`язання по довічному утриманню власниці. Відповідно до спільної заяви сторін та домовленості від 12 серпня 1993 року даний договір було розірвано(а.с.21-22). Договором довічного утримання від 02 вересня 1993 року підтверджується, що [PERSON] повторно вчинила нотаріальну дію по передачі, належної їй частини будинку, у власність [PERSON] , яка зобов`язалася довічно утримувати [PERSON] Враховуючи, що перший договір довічного утримання було розірвано у 1993 році, а 07 лютого 1997 року [PERSON] уклала з [PERSON] договір купівлі-продажу 1/2 частини будинку [ADDRESS] , то договір довічного утримання від 02 вересня 1993 року виконано і [PERSON] розпорядилася, належною їй власністю. З огляду на викладене, суд вважає, що позивач вправі в порядку захисту своїх прав у судовому порядку вимагати встановлення\~ факту\~ належності їй на праві власності 1\\4 частки житлового будинку [ADDRESS] , як частки у спільному сумісному майні подружжя та припинення обтяження шляхом зняття двох заборон з даного будинку. На\~ підставі\~ викладеного\~ суд\~ вважає\~ позовна заява підлягає задоволенню, факт, що має юридичне значення встановленню, а накладені заборони зняттю.

Outcome: approved