Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-25 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом про визнання [PERSON] таким, що втратив право на користування квартирою №2 на вул. М.Вовчка, 28 у м. Львові, покликаючись на те, що вона є власником даної квартири, в якій зареєстрований також відповідач. Проте [PERSON] не проживає у вказаній квартирі з 2008 року та не сплачує комунальні послуги. Просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою №2 на вул. М.Вовчка, 28 у м. Львові. Позивач у судовому засіданні позов підтримала, надала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належно був повідомлений про час та місце слухання справи, а тому згідно ст. 223 ЦПК України, суд вважає, що справу можна вирішити у його відсутності, на підставі наявних у ній даних та доказів. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши інші матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити. Судом встановлено, що у квартирі №2 на вул. М.Вовчка, 28 у м. Львові, яка належить позивачу [PERSON] зареєстрований відповідач [PERSON], що стверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 18 серпня 2017 року, свідоцтвом про смерть [PERSON] серії І-СГ №460295 від 04 лютого 2017 року, заповітом [PERSON] від 06 листопада 2012 року. /а.с. 10-12/ Відповідно до ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Крім того, відповідно до ст. 168 ЖК України договір найму жилого приміщення, укладений як на визначений так і на невизначений строк, може бути розірвано за вимогою наймодавця, якщо наймач або особи, які проживають разом з ним систематично не вносять квартирної плати і плати за комунальні послуги. Суд також враховує думку Верховного суду України, викладену у п. 10 Постанови Пленуму ВС України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» від\~12 квітня 1985\~№\~2, згідно якої у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Наймачеві або членові його сім'ї, який був відсутнім понад встановлений законом строк без поважних причин, суд вправі з цих мотивів відмовити в позові про захист порушеного права (вселення, обмін, поділ жилого приміщення тощо). Як встановлено в судовому засіданні в квартирі №2 на вул. М.Вовчка, 28 у м. Львові зареєстрований відповідач [PERSON], який без поважних на те причин, не проживає у спірній квартирі з 2008 року, за квартиру та комунальні послуги не оплачує, що стверджується актом ЛКП «Граніт» від 01 жовтня 2012 року. /а.с. 13/ Отже, враховуючи наведене, а також те, що відповідач не надав своїх пояснень, заперечень щодо тверджень позивача, а також будь-яких інших доказів, окрім наданих позивачем, суд переконаний, що відповідач [PERSON] в квартирі №2 на вул. М.Вовчка, 28 у м. Львові не проживає з 2008 року, за квартиру та комунальні послуги не оплачує, догляду за квартирою не здійснює, а тому відповідача [PERSON] слід визнати таким, що втратив право на користування квартирою №2 на вул. М.Вовчка, 28 у м. Львові. Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи, які не викликають сумніву у їх обєктивності. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє повне ствердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення. Судові витрати у справі відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі.

Outcome: approved