Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з тих підстав, що 05 червня 2014 року вони з відповідачем уклали шлюб, зареєстрований Железнодорожним відділом державної реєстрації актів громадянського стану реєстраційної служби Сімферопольського міського управління юстиції у АР Крим, актовий запис № 285. Від спільного проживання мають неповнолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO]. В зв'язку з тим, що видані органами державної реєстрації актів цивільного стану АР Крим свідоцтва про народження дитини та про шлюб не визнаються державою Україна, вона вимушена була звернутись до суду з заявою про встановлення фактів реєстрації шлюбу та народження дитини. Рішенням суду у 2015 році встановлено факт реєстрації шлюбу між нею та [PERSON] та факт народження дитини, про що нею були отримані свідоцтва. Сім'я розпалась через відсутність взаєморозуміння. Подружжя проживає окремо, спільне господарство не ведеться, на теперішній час шлюб існує формально. Просила шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в письмовій заяві позов підтримала повністю, просила слухати справу без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Оскільки це повторна неявка відповідача, повідомленого належним чином, суд вважає за можливе застосувати положення ст. 169 ч. 4 ЦПК України, розглянувши справу за наявними доказами з винесенням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 05 червня 2014 року позивач з відповідачем уклали шлюб, зареєстрований Железнодорожним відділом державної реєстрації актів громадянського стану реєстраційної служби Сімферопольського міського управління юстиції у АР Крим, актовий запис № 285. Від спільного проживання мають неповнолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO]. В зв'язку з тим, що видані органами державної реєстрації актів цивільного стану АР Крим свідоцтва про народження дитини та про шлюб не визнаються державою Україна, вона вимушена була звернутись до суду з заявою про встановлення фактів реєстрації шлюбу та народження дитини. Рішенням Сумського районного суду від 02 вересня 2015 року встановлено факт реєстрації шлюбу між позивачем та [PERSON] та факт народження дитини (а.с.3). 27 жовтня 2015 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Сумського районного управління юстиції у Сумській області позивач отримала свідоцтво про шлюб (а.с.3), а 28 жовтня 2015 року - свідоцтво про народження дитини (а.с.4). Сім'я розпалась через відсутність взаєморозуміння, однією сім'єю не проживають з червня 2015 року. Позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу з відповідачем. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст. 24 СК України). Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним за свою поведінку в сім'ї (ст. 55 СК України). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України). Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення, а тому шлюб між ними необхідно розірвати, дитину залишити проживати з матір'ю [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved