Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-24 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом про визнання недійсним договору та доручення, покликаючись на те, що вона з [PERSON] та [PERSON] були власниками квартири [ADDRESS]. В 1999 році вона виїхала за межі України та повернулась 11 серпня 2011 року. Однак згідно доручення від 05 травня 2003 року вона ніби то надала доручення, хоча не надавала такого і перебувала в цей час за межами України, підпис на дорученні їй не належить. На підставі такого доручення [PERSON], [PERSON] продали належну їй частку у квартирі. Просить визнати недійсним доручення від 05 травня 2003 року виданого на ім'я [PERSON] та [PERSON], визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] укладений між [PERSON], [PERSON] та [PERSON], [PERSON], визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] укладений між [PERSON], [PERSON] та [PERSON], повернути квартиру [ADDRESS] позивачу. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, давши аналогічні пояснення, викладеним у позовній заяві. Просить позов задовільнити. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про причини своєї неявки суд не повідомили, хоча належно були повідомлені про час та місце слухання справи, а тому згідно ст.169 ЦПК України, суд вважає, що справу можна слухати у їх відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов'язки та взаємовідносини сторін. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю позовних вимог. Судом встановлено, 05 травня 2003 року [PERSON] уповноважила [PERSON], [PERSON] вчиняти дії щодо державних, кооперативних та інших громадських організацій і приватних осіб, спрямовані на виникнення і здійснення цивільних прав і виконання обов'язків, а також захисту цих прав та інтересів на її ім'я та від її імені. Також, дорученням від 05 травня 2003 року встановлено, що приватним нотаріусом [PERSON] встановлено особу [PERSON], перевірено її дієздатність та підписано доручення [PERSON] у її присутності. /а.с. 7/ Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 16 вересня 2003 року [PERSON], [PERSON] продали, а [PERSON], [PERSON] купили на праві приватної сумісної власності квартиру [ADDRESS]. /а.с. 8/ Згідно ч. 1, 2 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Суд не бере покликання позивача на те, що підпис у оспорюваному дорученні нею не вчинявся, оскільки суд не має спеціальних знань та не може встановити чи вчиняла позивач, чи інша особа підпис від імені [PERSON], а позивач не бажала скористатись послугами експерта, хоча таке право їй роз'яснювалось у судовому засіданні, проте вона відмовилась від проведення експертизи. Також у відповідності до вимог ст. 60 ЦПК України, позивачем не подано належних та допустимих доказів і судом не отримано таких доказів на підтвердження факту її відсутності в Україні з 1999 року по 11 серпня 2011 року, оскільки з наданих позивачем [PERSON] ксерокопій паспорту не можливо встановити чи дійсно вона не перетинала кордон України у вказаний період, так як відмітки у паспорті можуть міститись на інших сторінках закордонного паспорту громадянина України чи у позивача може бути інший паспорт із такими відмітками, а тому, на підставі наведеного, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити. Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи, які не викликають сумніву у їх об'єктивності. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не знайшли свого ствердження в судовому засіданні, оскільки позивачем не представлено, а судом не отримано жодних переконливих доказів у їх підтвердження, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed