Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду із даним позовом та просить розірвати шлюб в якому вона перебуває з відповідачем. Свої вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що з 09 жовтня 2004 року вони х відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, під час якого у них народився син - [PERSON], [INFO]. Їхній з відповідачем шлюб виявився невдалим. З часом їхні відносини загострилися, чоловік поводить себе агресивно та непристойно знаходячись у нетверезому стані. Усі спроби щодо примирення виявлялися невдалими. З травня 2013 року вони практично припинили шлюбні відносини. У кожного з них окремий бюджет. Чоловік не приймає участі у вихованні дитини. Чоловік своєю поведінкою довів, що не поважає її та не кохає, а його ставлення призвело до того, що вона втратила до відповідача почуття віри, поваги та любові. Вона виховує дитину, веде господарство, працює та заслуговує, щоб її непристойно не ображали. Сторони в судове засідання не з'явилися, але завчасно сповістили суд про неявку та можливість розгляду справи за їхньої відсутності. Позивач через канцелярію суду надала письмову заяву в якій просить позов задовольнити та шлюб розірвати, а справу розглянути без її участі. Відповідно до заяви та письмових пояснень відповідача він також просить суд про розірвання шлюбу. У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 09 жовтня 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Амур-Нижньодніпровського районного управління юстиції м. Дніпропетровська між сторонами було зареєстровано шлюб, про що вчинено актовий запис за № 842. Під час шлюбу в сторін народилася дитина - [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки сторони припинили у 2013 році, спільного господарства не ведуть, не мають спільного бюджету, що не дозволяє зберегти відносини притаманні подружжю, у зв'язку з чим примирення поміж ними неможливе. Спір про поділ майна сторони вирішуватимуть окремо від питання про розірвання шлюбу, та між сторонами досягнуто згоду, що після розірвання шлюбу дитина й надалі залишатиметься проживати із матір'ю. Суд вважає, що подальше сумісне життя сторін та збереження сім'ї неможливо, їхній шлюб існує формально. Вимоги про зміну прізвищ сторонами не заявлено. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. З огляду на ч. 1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що поміж сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхня сім'я розпалася та існує формально, а подальше спільне життя їхнього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, інтересам дитини, а тому шлюб слід розірвати. Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved