Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 70312 грн. 59 коп. та моральної шкоди в сумі 900000 грн, посилаючись на те, що вироком Богунського районного суду м. Житомира від 08.04.2010 року чоловік відповідачки, [PERSON], який помер [INFO] року, був визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, оскільки він вчинив умисне вбивство - протиправно заподіяв смерть її сину [PERSON] і призначене йому покарання у вигляді 11 років позбавлення волі. На обґрунтування вимог зазначила, що в результаті злочинних дій первісного відповідача [PERSON], позивачу була заподіяна матеріальна шкода, яка полягала у витратах на поховання в сумі 7764 грн. 30 коп. та на спорудження пам'ятника сину [PERSON] в сумі 60000 грн, а також у витратах як на лікування сина в сумі 2238 грн. 89 коп., так і на її лікування в сумі 319 грн. 37 коп. Крім того, діями [PERSON] заподіяна також моральна шкода та враховуючи глибину та тривалість моральних страждань, їх наслідків в результаті смерті сина, просила стягнути на її відшкодування 900000 грн. В судовому засіданні позивач неодноразово уточнювали позовні вимоги та з підстав викладених в позовній заяві остаточно просила стягнути з [PERSON], як з дружини та спадкоємиці померлого в місцях позбавлення волі, [PERSON], на відшкодування матеріальної шкоди 150000 грн. та на відшкодування моральної шкоди 200000 грн. Відповідач позов не визнала, просила в позові відмовити, оскільки автомобіль Опель Кадетт в 2003 році був проданий її чоловіком по довіреності, іншого майна у неї не має, хоча вона зверталася в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини після померлого чоловіка [PERSON], яку не оформила офіційно. Зазначила також, що в рахунок відшкодування матеріальної шкоди під час розгляду кримінальної справи нею позивачці були сплачені кошти в сумі 10000 грн. В останнє судове засідання не з'явилася, надіслала заяву про розгляд справи в її відсутності. Заслухавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються вимогами ст. ст. 1166, 1167, 1201, 1230, 1231, 1268 ЦК України, чинними на день їх виникнення. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні даного спору про відшкодування матеріальної шкоди підлягає з'ясуванню: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Судом встановлено, що вироком Богунського районного суду м. Житомира від 08.04.2010 року чоловік відповідачки, [PERSON], був визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, оскільки він вчинив умисне вбивство - протиправно заподіяв смерть її сину [PERSON] і призначене йому покарання у вигляді 11 років позбавлення волі. Цим же вироком були задоволені вимоги позивачки про стягнення матеріальної та моральної шкоди з [PERSON] /а.с.9-11/. Ухвалою Колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 16.06.2011 року вказаний вище вирок в частині вирішення цивільного позову потерпілої [PERSON] був скасований, а справа в цій частині направлена на новий судовий розгляд у порядку цивільного судочинства./а.с.14-16/. В місцях позбавлення волі [PERSON] помер [INFO] року, /а.с. 37,37/ спадкоємцем якого є його дружина, яка була залучена як відповідач, [PERSON]/а.с.78/. Відповідно до ст. 61 ч.3 ЦПК України, обставини, визнані судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Крім того, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце дії та чи вчинені вони цією особою./ ст. 61.ч.4 ЦПК України/. Таким чином, судом встановлена протиправність дій відповідача та його вина, а також причинний зв'язок між наявною шкодою і протиправними діяннями заподіювача, оскільки вирок Богунського районного суду м. Житомира від 08.04.2010 року є обов'язковим для суду, дана обставина є підставою для звільнення від доказування щодо вини відповідача. Враховуючи положення ст. 1231 ч. 2 ЦК України, яка передбачає, що до спадкоємця переходить обов'язок відшкодування моральної шкоди, завданої спадкодавцем, яке було присуджено судом зі спадкодавця за його життя, а з досліджених доказів вбачається, що моральна шкода, завдана спадкодавцем, не була присуджена судом зі спадкодавця за його життя, а відтак вимоги в цій частині є необґрунтованими та задоволенню не підлягають. Відповідно до вимог ст. 1201 ЦК України, особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов'язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам'ятника, ці витрати. Вимогами ст. 1231 ч. 3 ЦК України передбачено, що майнова та моральна шкода, яка була завдана спадкодавцем, відшкодовується спадкоємцями у межах вартості рухомого чи нерухомого майна, яке було одержане ними у спадщину. Судом встановлено та матеріали спадкової справи свідчать про те, що відповідач 21.03.2012 року зверталася до Другої житомирської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлого чоловіка [PERSON], однак свідоцтво про право на спадщину не отримувала./копія спадкової справи/. Оскільки відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України прийнята спадщина належить спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, то факт отримання чи неотримання таким спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину не впливає на його право власності. При вирішення питання про підстави та розмір відшкодування матеріальної шкоди, суд враховує, що позивачу завдана така шкода, яка полягає у витратах на поховання в сумі 4102 грн. 48 коп. та 2500 грн. 47 коп./крим. справа № 1-59/10, Т.2, а.с. 93, 94 / та на спорудження надгробного пам'ятника в сумі 60000 грн./ крим. справа № 1-59/10, Т.2, а.с. 77/. Судом також враховується, що під час розгляду кримінальної справи відповідачкою позивачу [PERSON] на відшкодування матеріальної шкоди було сплачено 10000 грн, чого не заперечується самою позивачкою. Згідно бази даних АІПС «Автолюбитель» УДАЇ УМВС України в Житомирській області станом на 11.06.2012 року за [PERSON] зареєстрований автомобіль Опель Кадетт, 1985 року випуску, д.н. [NUMBER] /а.с.65/, що спростовує доводи відповідачки про відсутність майна за померлим чоловіком. Відповідно до звіту № 254/10.14 від 27.10.2014 року ринкова вартість колісного транспортного засобу - автомобіля Опель Кадетт, 1985 року випуску, д.н. [NUMBER], що не оспорювалася сторонами, становить 21600 грн./ а.с.125- 135/. Окрім того, встановлено, що залишок недоодержаної пенсії [PERSON], померлого [INFO] року, складає 3076 грн. 04 коп./копія спадкової справи/. При вирішення питання про відшкодування матеріальної шкоди, суд не приймає до уваги вартість торгівельного кіоску, що розташований у [ADDRESS], що становить 39400 грн, оскільки це є тимчасовий збірно-розбірний кіоск для торгівлі продовольчими товарами, дозвіл на розміщення якого наданий приватному підприємцю [PERSON] та щодо якого відсутні будь-які докази належності даного кіоску на праві власності померлому [PERSON] /а.с.107-116/. Таким чином, вартість рухомого та нерухомого майна, яке було одержане відповідачкою у спадщину становить 24676 грн. 04 коп.( 21600 грн. + 3076 грн. 04 коп.), які підлягають стягненню на користь позивача у відповідності з вимогами ст. 1231 ч. 3 ЦК України. В задоволенні решти позовних вимог суд відмовляє за безпідставністю. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, суд стягує з [PERSON] судовий збір в сумі 246 грн. 76 коп, що зараховується до Державного бюджету України. На підставі викладеного,

Outcome: partial