Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вищевказаним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що вона проживає за адресою [ADDRESS] Дана квартира належить позивачу на праві приватної власності. У багатоквартирному будинку, в якому проживає [PERSON], не встановлений будинковий прилад обліку теплової енергії. Даний прилад встановлений на будинку [ADDRESS] відповідно відпуск теплової енергії проводиться по фактичних показниках загально-будинкового приладу обліку теплової енергії будинків на [ADDRESS] У зв'язку із цим виникають великі втрати теплової енергії при вході до квартири позивачки. Нарахування оплати за спожиту теплову енергію здійснюється згідно із середньомісячними показаннями засобу обліку, який не є вузлом комерційного обліку даного будинку згідно чинного законодавства України. Тому 07.03.2018 року позивач звернулася до відповідача КП «Водотеплосервіс» про перерахунок оплати за послугу з централізованого опалення з нарахування по показнику лічильника на нарахування за нормами споживання. Проте відповідач не надав відповіді. Позивач вказує, що з урахуванням положень Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» відповідачем неправомірно здійснено нарахування оплати за послугу централізованого опалення за період з 01.10.2017р. по 01.05.2018р. Тому позивач змушена звернутися до суду та просить: визнати дії КП «Водотеплосервіс» щодо нарахування оплати [PERSON] за послугу із централізованого опалення по показнику лічильника за період з 01.10.2017 року по 01.05.2018 року - протиправними; зобов'язати КП «Водотеплосервіс» здійснити [PERSON] перерахунок оплати за послугу із централізованого опалення по показнику лічильника на нарахування за нормами споживання, встановленими органом місцевого самоврядування за період з 01.10.2017 року по 01.05.2018 року. Представник відповідача подав до суду відзив на позов (а.с.22-26), згідно якого позов не визнає з огляду на наступне. 05.06.2008 року за ініціативи та за кошти мешканців житлових будинків по вул.Пушкіна,3, 3а, 3б, 13а, 13б, 13в, 15, 15а, 15б, 15в, в підвальному приміщенні будинку по вул.Пушкіна,15а був встановлений та прийнятий в експлуатацію прилад обліку теплової енергії, який здійснював облік спожитої теплової енергії у вищевказаних 10 будинках. Даний лічильник був «морально» застарілим та не забезпечував належного та повного обліку спожитої теплової енергії. В 2016 році з метою забезпечення 100% обліку теплової енергії в багатоквартирних будинках, вимірювання достовірних обсягів теплової енергії в січні 2016 року КП «Водотеплосервіс» спільно із жильцями вищевказаних будинків було прийнято рішення щодо закупівлі та встановлення на те саме місце сучасного ультразвукового лічильника обліку теплової енергії. Попередній лічильник, що належав мешканцям і працював з 2008 року в будинку №13в по вул.Пушкіна був демонтований, про що складено відповідний акт. В свою чергу даний лічильник передано споживачу [PERSON] На місці попереднього лічильника 11.02.2016 року був встановлений та з 01.03.2016 року введений в експлуатацію новий лічильник обліку теплової енергії АКВА-МВТ-2М нк №14-015050. З прийняттям Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» в 2017 році тепловий лічильник був встановлений та введений в експлуатацію у відповідності до всіх правових актів. Представник відповідача зазначає, що у 2016-2017 р. позивач належним чином проводила оплату по новому лічильнику, отримувала відповідну субсидію. У 2017-2018 р.р. сума такої компенсації складе 4822,06 грн. Будь-яких претензій щодо роботи приладу обліку теплової енергії АКВА-МВТ-2М нк №14-015050 не виникало. З урахуванням належності і повноти документів та виконання процедури при встановленні вузла комерційного обліку теплової енергії - приладу обліку теплової енергії АКВА-МВТ-2М нк №14-015050 облік в будь-якому разі має бути за показами такого лічильника. Тому відповідач просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Позивач своїм правом подання відповіді на відзив не скористалася. Свідок [PERSON] суду пояснив, що він був відповідальний за роботу теплолічильника, який обліковував використання теплової енергії в 10 будинках, а саме будинків по [ADDRESS] В 2016 році на місці попереднього лічильника був встановлений новий, оскільки діяли нові правила обліку теплової енергії. Лічильник був встановлений на групу будинків, хоча чинним законодавством це вже не передбачено. На даний час багато власників квартир у вказаних будинках вже встановили локальне опалення. Свідок вказав, що на його думку, з урахуванням положень нового Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», оскільки прилад комерційного обліку не встановлений на кожному окремому будинку, нарахування оплати за використання теплової енергії на підставі показників лічильника, який встановлений на групі будинків, є неправомірним. Також вказав, що покликання відповідача, що ним здійснювалося втручання в роботу лічильника, який був встановлений у 2008 році, не відповідають дійсності. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Під час ухвалення рішення у цій справі суд керується завданням цивільного судочинства. Відповідно до частин першої та другої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов'язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи позивач [PERSON] проживає та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] Статтею 67 ЖК України передбачено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно з ч.1 ст.68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Обов'язок споживача оплатити надані послуги встановлено ст. 19 Закону України «Про теплопостачання». Частиною 1 ст. 32 Закону «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що плата за послуги нараховується щомісячно. Матеріалами справи встановлено, що КП «Водотеплосервіс» надає послуги з теплопостачання будинку по [ADDRESS] Позивач у справі є одним із співвласників будинку і на неї покладається тягар з утримання цього будинку та щодо сплати комунальних послуг , в тому числі і щодо втрати розподільчими трубопроводами. Згідно підпункту 5 пункту 29 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі Правила), споживачі мають право на установлення квартирних засобів обліку та взяття їх на абонентський облік. При цьому, відповідно до вимог п.10 Правил оплата послуг за показаннями квартирних засобів обліку провадиться лише у разі здійснення обліку в усіх точках розбору холодної та гарячої води у квартирі незалежно від наявності засобів обліку на вводах у багатоквартирний будинок. Справляння плати за нормативами (нормами) споживання за наявності квартирних засобів обліку без урахування їх показань не допускається, за винятком випадків, передбачених абзацом п'ятим пункту 16 цих Правил. Виконавець і споживач не мають права відмовлятися від врахування показань засобів обліку. Відповідно до п.12 Правил, у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалюваній площі (об'єму) квартири (будинку садибного типу) за умови здійснення власником, балансоутримувачем будинку та/або виконавцем заходів з утеплення місць загального користування будинку. У разі нездійснення таких заходів споживач не сплачує за опалення місць загального користування будинку. Вартість послуги з централізованого опалення для конкретної квартири визначається шляхом множення спожитих Гкал цією квартирою на встановлений тариф, згідно постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. Відповідно до вимог п.21 Правил, у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання: з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення - з розрахунку на одну особу та на ведення особистого підсобного господарства; з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв. метр (куб. метр) опалюваної площі (обєму) квартири (будинку садибного типу) та з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря і фактичної кількості днів надання цієї послуги в місяці, який є розрахунковим. В цьому зв'язку, суд також звертає увагу, що відповідно до вимог п.9 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», у квартирі (будинку садибного типу) роботи з установлення засобів обліку води і теплової енергії (далі - квартирні засоби обліку) проводяться спеціалізованою організацією, виконавцем, виробником чи постачальником за рахунок коштів споживача. Квартирні засоби обліку беруться виконавцем на абонентський облік. Періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) квартирних засобів обліку проводяться за рахунок виконавця. Відповідно до визначення термінів, наведених в ст.1 Закону України «Про теплопостачання», прилад обліку теплової енергії - засіб вимірювальної техніки, що має нормовані метрологічні характеристики і тип якого занесений до реєстру затверджених типів засобів вимірювальної техніки, на основі показань якого визначається обсяг спожитої теплової енергії. Відповідно до визначення термінів, наведених в ст.1 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» : - вузол обліку - комплекс пристроїв (у тому числі засобів вимірювальної техніки, що відповідають вимогам технічних регламентів), допоміжного обладнання та матеріалів до них, призначений для вимірювання спожитої теплової енергії та води, а також технічної реєстрації результатів такого вимірювання, включаючи засоби дистанційної передачі результатів вимірювання (за наявності); - вузол розподільного обліку - вузол обліку, що забезпечує індивідуальний облік споживання відповідної комунальної послуги в будівлях, де налічуються два та більше споживачів. Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про комерційний облік теплової її енергії та водопостачання» комерційний облік здійснюється вузлом (вузлами) комерційного обліку відповідної комунальної послуги, що забезпечує (забезпечують) загальний облік її споживання, згідно з показаннями його (їх) засобів вимірювальної техніки. Із листа виконавчого комітету Калуської міської ради від 28.02.2018 року №Б-138 (а.с.5) вбачається, на виконання Закону України «Про комерційний облік теплової її енергії та водопостачання» на будинок №13в на вул. Пушкіна встановлено загально-будинковий прилад обліку теплової енергії, відповідно відпуск теплової енергії проводиться по фактичних показниках загально-будинкового теплового лічильника будинків на [ADDRESS] Відповідно до акту КП «Водотеплосервіс» від 11.02.2016 року на тепломережі (вул.Пушкіна,13) з метою достовірного вимірювання обсягів теплової енергії по вул.Пушкіна,3, 3а, 3б, 13а, 13б, 13в, 15, 15а, 15б, 15в 11.02.2016 року був встановлений тепловий лічильник АКВА-МВТ в комплекті (а.с.29). Комплект приладу був змонтований та налагоджений до роботи у відповідності до технічного паспорту приладу (а.с.30-32). ПП «Стеко» на замовлення КП «Водотеплосервіс» було розроблено робочий проект, технічний висновок щодо встановлення приладу комерційного обліку теплової енергії на житлові будинки №№3, 3а, 3б, 13а, 13б, 13в, 15, 15а, 15б, 15в по вул.Пушкіна в м.Калуші. Даний проект було розроблено сертифікованим спеціалістом - інженером-проектувальником В.Й.Демедюк (кваліфікаційний сертифікат №012477 від 08.11.2016 року) (а.с.33-43). Згідно із протоколом обстеження (контролю) теплолічильника під час експлуатації від 21.02.2018 року за результатами проведення інженером з метрології Калуської лабораторії калібрування та повірки ЗВТ - Р.А.Роїк контролю теплолічильника в [ADDRESS] (що здійснює облік теплової енергії житлових будинків вул.Пушкіна,3, 3а, 3б, 13а, 13б, 13в, 15, 15а, 15б, 15в) встановлено, що вказаний теплолічильник установлено згідно із експлуатаційною документацією, чинних стандартів, а показники лічильника та миттєві значення - відповідають дійсності (а.с.45-46). Відповідно до ст.8 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» рахунки на оплату наданої комунальної послуги формуються виконавцем або визначеною власником (співвласниками) іншою особою, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, на основі показань вузла комерційного обліку відповідної комунальної послуги згідно з вимогами статей 9 - 11 цього Закону. Отже, відповідачем правомірно нараховується позивачу плата за послуги із централізованого опалення, на підставі показань вузла комерційного обліку - теплолічильника в [ADDRESS] (що здійснює облік теплової енергії житлових будинків [ADDRESS] Суд не приймає до уваги покликання позивача, що таке нарахування повинно здійснюватися за нормами споживання, встановленими органом місцевого самоврядування. Адже відповідно до ч.2 ст.9 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» обсяг споживання теплової енергії визначається за нормою споживання, встановленою органом місцевого самоврядування, що підлягає щомісячному коригуванню виконавцем послуги за фактичною кількістю годин постачання теплової енергії та фактичною середньомісячною температурою зовнішнього повітря - до встановлення вузла (вузлів) комерційного обліку відповідно до вимог частини другої статті 3 цього Закону. Тобто дана норма не може бути застосована у разі встановлення вузла комерційного обліку. Відповідно до п.10 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» справляння плати за нормативами (нормами) споживання за наявності квартирних засобів обліку без урахування їх показань не допускається, за винятком випадків, передбачених абзацом п'ятим пункту 15 цих Правил. Виконавець і споживач не мають права відмовлятися від врахування показань засобів обліку. П.15 вказаних Правил плата за послуги згідно з нормативами (нормами) споживання вноситься лише у разі несправності засобів обліку води і теплової енергії, що не підлягає усуненню. Аналогічне положення міститься у ч.3 ст.9 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», яка передбачає, що у разі виходу з ладу або втрати вузла комерційного обліку, зазначеного в частині першій цієї статті, до відновлення його роботи або заміни комерційний облік здійснюється розрахунково відповідно до методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, з урахуванням середнього споживання: теплової енергії - протягом попереднього опалювального періоду. За ч.1, 5,6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем, всупереч вимогам ст.81 ЦПК України, не надано суду доказів на підтвердження обставин виходу з ладу або втрати вузла комерційного обліку. Натомість наявні у матеріалах справи документи підтверджують справність приладу обліку. Позиція позивача по суті зводиться лише до особистих сумнівів у правильності роботи приладу обліку теплової енергії та припущень щодо невірності розрахунків. Крім того, згідно довідки КП «Водотеплосервіс» від 18.06.2018 року (а.с.50) у позивача немає заборгованості за опалення за період 2007-2018 роки. Тобто, оскільки позивач самостійно сплачувала на користь відповідача грошові кошти на оплату послуг із централізованого опалення, отже вона визнавала правильність здійснених відповідачем нарахувань. За таких обставин, в задоволенні позову [PERSON] до Комунального підприємства «Водотеплосервіс» Калуської міської ради слід відмовити в повному обсязі. На підставі викладеного, ст.ст. 1, 9 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення»,

Outcome: dismissed