Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-13 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі по 5 000 грн, щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня пред`явлення позову та до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою суду від 18.12.2018 р. відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що за час перебування в шлюбі в сторін народились діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] Вказує, що відповідач не приймає участі у вихованні дітей, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, вона самостійно утримувати дітей немає змоги. Витрати на дітей становлять від 9 500 грн, оскільки вони відвідують дошкільні навчально-виховні заклади, гуртки та інші необхідні для розвитку заклади, оплата за які здійснюється виключно позивачем. Тому, з врахуванням наведених мотивів просить позов задоволити, стягувати з відповідача аліменти в розмірі по 5 000 грн. на кожну дитину щомісячно. На адресу суду 08.02.2019 р. надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого зазначає, що погоджується із своїм обов`язком утримувати дітей, однак позивач вводить суд в оману, оскільки він не ухиляється від участі у вихованні дітей та наданні їм матеріальної допомоги. Окрім того звертає увагу на те, що обов`язок по утриманню дітей покладається на обох батьків в однаковій мірі, а позивачем не представлено інформації про свої доходи. Зазначає, що немає можливості сплачувати аліменти в сумі 5 000 грн, оскільки його заробітна плата становить близько 6 000 грн і місяць, заробіток є мінливим, крім того надає допомогу своїм батьками. Погоджується сплачувати аліменти у сумі 2000 грн на кожну дитину. 14.02.2019 р. позивач подала до суду відповідь на відзив, відповідно до якого погоджується на стягнення з відповідача на утримання дітей аліментів в розмірі по 2 000 грн на кожну дитину. Однак 16.04.2019 р. поступив ще один відзив від відповідача, відповідно до якого відповідач погоджується сплачувати аліменти на дітей у розмірі по 1 000 грн на кожну дитину, а відзив від 08.02.2019 р. просить не брати до уваги оскільки в такому допущено описку. 14.05.2019 р. позивач подала письмові пояснення, зазначає, що отримує мінімальну заробітну плату, інших доходів немає, в утриманні дітей їй допомагають батьки, а відповідач, має автомобіль, що свідчить про його хороший матеріальний стан. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні вищенаведеним та просять позов задоволити. Представник відповідача в судовому засіданні пояснив, що відповідач не заперечує проти свого обов`язку щодо утримання дітей, однак немає можливості сплачувати аліменти в заявленій позивачем сумі, тому позов визнає частково на суму по 1 000 грн на кожну дитину. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані докази та ухвалюючи рішення у відповідності до вимог ст. 264 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в підтвердження чого до матеріалів справи долучено копії свідоцтв про народження (а.с.4,5). Згідно із ч.ч.1,2 ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою (ч.1 ст. 141 СК України). В судовому засіданні судом встановлено, що на даний час діти проживають разом з позивачкою у квартирі, за адресою [ADDRESS] (а.с.11). Згідно із ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Позивачем заявлено вимогу про стягнення аліментів на утримання дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі по 5 000 грн, щомісячно, на кожну дитину. Відповідно до вимог ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, згідно із ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Як вбачається із п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України, наданих від 15.05.2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З врахуванням наведеного, оскільки батьки несуть рівні обов`язки в утриманні та забезпеченні належних умов виховання, розвитку та матеріального забезпечення неповнолітніх дітей, тому позовні вимоги є підставними та такими, що підлягають до задоволення частково. При визначенні розміру аліментів, суд враховує вищенаведені обставини та вимоги законодавства щодо мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину, у зв`язку із чим приходить до висновку про задоволення позову шляхом стягнення аліментів в розмірі по 1 500,00 грн. на кожну дитину, і на думку суду такий розмір аліментів є достатнім з врахуванням матеріального становища платника аліментів. Суду не представлено доказів, які б підтверджували матеріальну можливість відповідача, сплачувати аліменти у більшому розмірі. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 768, 40 грн.

Outcome: approved