overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-31 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом та просить розірвати з відповідачем шлюб зареєстрований 25 січня 1997 року у Мереф'янській міській раді Харківського району Харківської області, запис № 7. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося. Сторони спільного господарства не ведуть, шлюбні стосунки не підтримують з серпня 2014 року. Крім того, позивач тривалий час проживає однією сім'єю з іншим чоловіком, тому подальше збереження шлюбу з відповідачем є неможливим та недоцільним. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Позивач у судове засідання не з'явилася, подала суду заяву, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, також просила розглядати справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав суду заяву, проти задоволення позову не заперечував, просив розірвати шлюб з позивачем, також просив розглядати справу за його відсутності. Враховуючи заяви позивача та відповідача, суд ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 25 січня 1997 року у Мереф'янській міській раді Харківського району Харківської області, запис № 7, що підтверджено свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], що видано 25 січня 1997 року Мереф'янською міською радою Харківського району Харківської області. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про її народження. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка та примушування жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, враховуючи що сторони не бажають перебувати у шлюбі, на примирення не згодні, тому суд вважає що шлюб підлягає розірванню на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому за заявою позивача, суд вважає залишити їй прізвище після розірвання шлюбу «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом та просить розірвати з відповідачем шлюб зареєстрований 25 червня 2010 року у виконавчому комітеті Мереф'янської міської ради Харківського району Харківської області, актовий запис № 71. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вони з відповідачем з червня 2013 року спільного господарства не ведуть, шлюбні стосунки не підтримують, оскільки за постійних суперечок вони втратили почуття любові та поваги один до одного. В теперішній час шлюб носить формальний характер і його збереження суперечить інтересам позивача. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Позивач у судове засідання не з'явилася, подала суду заяву в якій свої позовні вимоги щодо розірвання шлюбу підтримала в повному обсязі та просила позов задовольнити, розглядати справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав суду заяву в якій позовні вимоги щодо розірвання шлюбу визнав в повному обсязі та просив розглядати справу за його відсутності. Враховуючи заяви позивача та відповідача, суд, ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 25 червня 2010 року у виконавчому комітеті Мереф'янської міської ради Харківського району Харківської області, актовий запис № 71, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], що видане 29 листопада 2013 року, відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського районного управління юстиції у Харківській області. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про її народження. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка та примушування жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, враховуючи що сторони не бажають перебувати у шлюбі, на примирення не згодні, тому суд вважає що шлюб підлягає розірванню на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача та відповідача. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому за заявою позивача, суд вважає за необхідне відновити їй дошлюбне прізвище після розірвання шлюбу «[PERSON]». Судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача на корить позивача згідно вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-29 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом та просить розірвати з відповідачем шлюб зареєстрований 26 жовтня 2004 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Жовтневого районного управління юстиції міста Харкова, актовий запис № 362. В обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося, сімя розпалася по причині втрати порозуміння. Сторони шлюбні стосунки не підтримують з травня 2007 року, спільного господарства не ведуть. Шлюб між сторонами носить формальний характер і його збереження суперечить інтересам позивача. Від шлюбу сторони дітей не мають. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 12 вересня 2018 року відкрито провадження по справі. Позивач у судове засідання не зявилася, про день, час та місце розгляду справи сповіщалася належним чином, причини неявки суду не повідомила. Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи сповіщався належним чином, причини неявки суду не повідомив. Будь-яких заяв та клопотань сторонами не надано тому, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у суду матеріалів. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 26 жовтня 2004 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Жовтневого районного управління юстиції міста Харкова, актовий запис № 362 від 26 жовтня 2004 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії 1-ВЛ № 026139, що видано 17 березня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтневого районного управління юстиції міста Харкова. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка та примушування жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, враховуючи що сторони не бажають перебувати у шлюбі, на примирення не згодні, тому суд вважає що шлюб підлягає розірванню на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Таким чином, суд повністю задовольняє вимоги позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом та просить розірвати з відповідачем шлюб, зареєстрований 26 лютого 1994 року в Мереф'янській міській раді Харківського району Харківської області, актовий запис № 34. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося, сім'я розпалася по причині втрати любові, взаємоповаги та порозуміння. Сторони шлюбні стосунки не підтримують з 2014 року, спільне господарство не ведуть. Шлюб існує формально, сім'я розпалась остаточно та поновлена бути не може, на примирення позивач не згодна. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Позивач у судове засідання не з'явилася, подала суду заяву, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, також просила розглядати справу без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи сповіщався належним чином. Враховуючи заяву позивача, суд ухвалив про розгляд справи за відсутністю сторін. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 26 лютого 1994 року в Мереф'янській міській раді Харківського району Харківської області, актовий запис № 34 від 26 лютого 1994 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], що видано Мереф'янською міською радою народних депутатів Харківського району Харківської області 26 лютого 1994 року. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка та примушування жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, враховуючи що позивач не бажає перебувати у шлюбі з відповідачем, на примирення не згодна, тому суд вважає що шлюб підлягає розірванню на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому за заявою позивача, суд вважає залишити їй прізвище після розірвання шлюбу «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом та просить розірвати з відповідачем шлюб, зареєстрований 26 серпня 2006 року у Коротичанській селищній раді Харківського району Харківської області, актовий запис № 21. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося, сімя розпалася по причині втрати любові, взаємоповаги та порозуміння. Сторони шлюбні стосунки не підтримують з 2015 року, спільне господарство не ведуть. Шлюб існує формально, сімя розпалась остаточно та поновлена бути не може, на примирення позивач не згодна. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач у судове засідання не зявилася, подала суду заяву, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, також просила розглядати справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи сповіщався належним чином. Враховуючи заяву позивача, суд ухвалив про розгляд справи за відсутністю сторін. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 26 серпня 2006 року у Коротичанській селищній раді Харківського району Харківської області, актовий запис № 21 від 26 серпня 2006 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії 1-ВЛ № 033425, що видано 26 серпня 2006 року Коротичанською селищною радою Харківського району Харківської області. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка та примушування жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, враховуючи що позивач не бажає перебувати у шлюбі з відповідачем, на примирення не згодна, тому суд вважає що шлюб підлягає розірванню на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому за заявою позивача, суд вважає залишити їй прізвище після розірвання шлюбу «Тягла».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-07 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом та просить розірвати з відповідачем шлюб зареєстрований 27 березня 2015 року в виконавчому комітеті Височанської селищної ради Харківського району Харківської області, актовий запис № 13. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося, сімя розпалася по причині втрати порозуміння. Сторони шлюбні стосунки не підтримують з травня 2017 року, спільне господарство не ведуть. Сімя розпалась остаточно, шлюб носить формальний характер і його збереження суперечить інтересам позивача, на примирення позивач не згодна. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Позивач в судове засідання не зявилася, подала суду заяву, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, також просила розглядати справу за її відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи сповіщався належним чином, тому суд за письмовою згодою позивача ухвалив про заочний розгляд справи за відсутності сторін. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 27 березня 2015 року у виконавчому комітеті Височанської селищної ради Харківського району Харківської області, актовий запис № 13 від 27 березня 2015 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії І-ВЛ № 257890, що видано 27 березня 2015 року виконавчим комітетом Височанської селищної ради Харківського району Харківської області. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про її народження. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка та примушування жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, враховуючи що позивач не бажає перебувати у шлюбі з відповідачем, на примирення не згодна, тому суд вважає що шлюб підлягає розірванню на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому за заявою позивача суд вважає відновити їй дошлюбне прізвище після розірвання шлюбу «Фініна». Судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача на корить позивача згідно вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-26 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом та просить розірвати з відповідачем шлюб зареєстрований 27 грудня 2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 2159. В обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося, сімя розпалася по причині втрати порозуміння, почуттів любові та поваги. Сторони шлюбні стосунки не підтримують з січня 2013 року, спільного господарства не ведуть. Шлюб між сторонами носить формальний характер. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 29 жовтня 2018 року відкрито провадження по справі. Позивач у судове засідання не зявилася, подала суду заяву, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, також просила розглянути справу без її участі. Відповідач в судове засідання не зявився, подав суду заяву, проти задоволення позову не заперечував, просив розглядати справу без його участі. Будь-яких клопотань сторонами не надано. Враховуючи заяви позивача та відповідача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 27 грудня 2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 2159 від 27 грудня 2007 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії 1-БК № 074156, що видано 27 грудня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про її народження. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка та примушування жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, враховуючи що сторони не бажають перебувати у шлюбі, на примирення не згодні, тому суд вважає що шлюб підлягає розірванню на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Таким чином, суд повністю задовольняє вимоги позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-12 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом та просить розірвати з відповідачем шлюб, зареєстрований 27 квітня 1985 року у Ленінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 233. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося, сімя розпалася по причині втрати взаємоповаги та порозуміння. Сторони спільного господарства не ведуть, шлюбні стосунки не підтримують майже двадцять років. Шлюб існує формально, сімя розпалась остаточно та поновлена бути не може, оскільки кожною із сторін фактично утворені інші родини. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Позивач у судове засідання не зявилася, подала суду заяву, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила розглядати справу без її участі. Відповідач в судове засідання не зявився, подав суду заяву, проти задоволення позову не заперечував, просив розірвати шлюб з позивачем, також просив розглядати справу без його участі. Враховуючи заяви позивача та відповідача, суд ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 27 квітня 1985 року у Ленінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 233 від 27 квітня 1985 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії І-ВЛ № 288810, що видано повторно 09 серпня 2016 року Харківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка та примушування жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, враховуючи що сторони не бажають перебувати у шлюбі, на примирення не згодні, тому суд вважає що шлюб підлягає розірванню на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-06 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом та просить розірвати з відповідачем шлюб зареєстрований 27 квітня 1996 року у Безлюдівській селищній раді Харківського району Харківської області, актовий запис № 15. В обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося, сімя розпалася по причині втрати порозуміння. Сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть. Шлюб між сторонами носить формальний характер і його збереження суперечить інтересам позивача, на примирення позивач не згодна. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 20 квітня 2018 року відкрито провадження по справі. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не зявився, подав суду заяву, просив розглянути справу за його відсутності позивача. Відповідач в судове засідання не зявився, подав суду телефонограму, проти задоволення вимог позивача не заперечував, просив розглядати справу без його участі. Будь-яких клопотань сторонами не надано. Враховуючи заяви представника позивача та відповідача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 27 квітня 1996 року у Безлюдівській селищній раді Харківського району Харківської області, актовий запис № 15 від 27 квітня 1996 року, що підтверджено свідоцтвом про одруження серії І-ВЛ № 013217, що видано 27 квітня 1996 року Безлюдівською селищною радою Харківського району Харківської області. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка та примушування жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи що сторони не бажають перебувати у шлюбі, на примирення не згодні, тому суд вважає що шлюб підлягає розірванню на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Таким чином, суд повністю задовольняє вимоги позивача. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved