Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-22 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до Трибухівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно та встановлення факту правовстановлюючого документу. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] в с.Трибухівці, Чортківського району, Тернопільської області померла [PERSON] . Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] ; земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5,14 га., кадастровий №6121282000010010213, Державний акт серія ЯЗ №070091, яка розташована на території Трибухівської сільської ради Чортківського району Тернопільської області; земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,2500 га., кадастровий №6121282000:02:002:0231, Державний акт серія ЯЕ №292819, яка розташована на території Трибухівської сільської ради Чортківського району Тернопільської області; земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 0,1333 га., кадастровий №6121282000:02:002:0232, Державний акт серія ЯЕ №292820, яка розташована на території Трибухівської сільської ради Чортківського району Тернопільської області; земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 0,1514 га., кадастровий №6121282000:01:002:0163, Державний акт серія ЯЕ №292821, яка розташована на території Трибухівської сільської ради Чортківського району Тернопільської області. Позивач не має змоги оформити спадщину у нотаріуса, оскільки у заповіті прізвище спадкодавця помилково вказано « [PERSON] », тоді як правильно « [PERSON] », а тому виникла необхідність встановити право на спадкове майно в судовому порядку та встановити факт правовстановлюючого документу. Позивач та її представник у судовому засіданні позов підтримали, просили його задоволити. Представник відповідача Трибухівської сільської ради в судове засідання не з`явився, згідно поданої заяви проти позову не заперечує, просить суд розглядати справу у його відсутності. Суд, вислухавши позивача, її представника, дослідивши та оцінивши письмові докази, встановив наступні обставини. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. [INFO] в с.Трибухівці, Чортківського району, Тернопільської області померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Трибухівською сільською радою Бучацького району Тернопільської області. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, у виді: житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] , що підтверджується довідкою № 145 від 02.09.2021 року, виданою КП «Бучацьке РБТІ»; земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5,14 га., кадастровий №6121282000010010213, Державний акт серія ЯЗ №070091, яка розташована на території Трибухівської сільської ради Чортківського району Тернопільської області; земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,2500 га., кадастровий №6121282000:02:002:0231, Державний акт серія ЯЕ №292819, яка розташована на території Трибухівської сільської ради Чортківського району Тернопільської області; земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 0,1333 га., кадастровий №6121282000:02:002:0232, Державний акт серія ЯЕ №292820, яка розташована на території Трибухівської сільської ради Чортківського району Тернопільської області; земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 0,1514 га., кадастровий №6121282000:01:002:0163, Державний акт серія ЯЕ №292821, яка розташована на території Трибухівської сільської ради Чортківського району Тернопільської області. Після смерті [PERSON] спадщина відкрилася за заповітом, який був складений нею 07 квітня 2004 року і посвідчений державним нотаріусом Бучацької державної нотаріальної контори. Як вбачається із свідоцтва про смерть [NUMBER] , виданим Трибухівською сільською радою Бучацького району Тернопільської області, спадкодавець записана як « [PERSON] », проте у заповіті складеному 07.04.2004 року спадкодавець вказана як « [PERSON] ». Також, у Державних актах серії ЯЗ № 070091, серії ЯЕ №292819, серії ЯЕ №292820, серії ЯЕ № 292821, спадкодавець записана як « [PERSON] ». Згідно вказаного заповіту спадкодавець [PERSON] , житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться по [ADDRESS] , а також все належне їй майно, заповіла позивачу [PERSON] . Згідно свідоцтва про право власності від 22.03.20004 року на житловий будинок, який розташований в [ADDRESS] , дійсно належав [PERSON] . Після смерті [PERSON] спадщину прийняла його дружина [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом. Позивач є спадкоємцем за заповітом, в 6-місячний строк з дня смерті спадкодавця фактично спадщину прийняла, шляхом подачі заяви до приватного нотаріуса Бучацького районного нотаріального округу, що підтверджується копією вказаної заяви. Відповідно до відповіді № 55/01-16 від 16.08.2021, виданої приватним нотаріусом Бучацького районного нотаріального округу, вбачається, що правовстановлюючих документів на спадкове майно, що належало [PERSON] до нотконтори не було подано, в зв`язку з чим видати свідоцтво про право на спадщину після її смерті на ім`я [PERSON] є неможливим. Зі змісту роз`яснень Постанови Пленуму ВСУ №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» та п.26 Постанови Пленуму ВСУ №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» вбачається, що в позовному провадженні факт не може встановлюватися сам по собі в якості окремої позовної вимоги, а є предметом доказування, як обставина справи, що має юридичне значення для підтвердження вимог у існуючому спорі про право, що розглядається судом і підлягає встановленню в мотивувальній частині при ухвалені рішення. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України Постанови №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними (абзац 1 п. 2 Постанови ВСУ). Статтею 1222 ЦК України передбачено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Відповідно до ч. 5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивачка є спадкоємцем за заповітом, після смерті [PERSON] . Згідно п. 2 ч. 1 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. При цьому у положенні п. 3.1 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року за №24-753/0/4-13, роз`яснено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Осіб, які б мали право на обов`язкову частку згідно ст. 1241 ЦК України судом не встановлено. Суд приходить до переконання, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення. Крім того, представником позивача подано клопотання про звільнення [PERSON] від часткової сплати судового збору, оскільки розмір доходу [PERSON] за 2020 рік становить 29534,58 грн. [PERSON] сплатила судовий збір в розмірі 2376,78 грн., сума яку необхідно доплатити становить 5896,20 грн., однак такий розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача, а тому на підставі ч.1 ст.139 ЦПК України просить частково звільнити [PERSON] від сплати судового збору. Клопотання представника позивача щодо звільнення від часткової сплати судового збору, суд вважає обґрунтованим, таким, що підтверджується відповідними доказами щодо матеріального становища позивача, а саме відомістю з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених та утриманих податків [PERSON] , довідкою № 606 від 02.09.2021 року, видану Управлінням ПФУ Бучацьке об`єднане управління ПФУ. За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для звільнення позивача від сплати частини судового збору. Згідно ч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. Суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати. Оскільки, судом звільнено [PERSON] від сплати частини судового збору, то суд вважає за необхідне цю частину судового збору компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: approved