overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

позивач звернулася до суду позовом про збільшення розміру аліментів, покликаючись на те, що рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 24 жовтня 2008 року вирішено стягувати з відповідача на її користь аліменти в розмірі 400,00 грн. на утримання сина [PERSON], щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Проте на даний час таких витрат не достатньо, оскільки син потребує постійних витрат на лікування, оздоровлення, харчування та навчання. Просить змінити розмір аліментів та щомісячно стягувати аліменти з відповідача на її користь на утримання сина в розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи із дня предявлення позову і до повноліття дитини. У судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги, давши пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні позов не заперечив, не виявив конкретного відношення до позову, зазначив, що буде сплачувати аліменти так, як хоче позивач. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши інші матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити. Судом встановлено, що під час фактичних шлюбних відносин у сторін народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-СГ №455281 виданим 24 квітня 2015 року. /а.с. 5/ Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи стан здоровя дитини, яка потребує лікування та оздоровлення /а.с. 8-12/, матеріальне становище позивача та платника аліментів, який є працездатною особою і спроможний платити аліменти на утримання сина, суд вважає, що позов слід задовольнити та збільшити розмір стягуваних аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання [PERSON], [INFO] з 400,00 грн. до 1/3 частки від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи, які не викликають сумніву у їх обєктивності. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позову знайшли своє ствердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду позовом про розірвання спадкового договору. В обґрунтування позову вказала, що 14.11.2013 року вона уклала з [PERSON] спадковий договір, посвідчений приватним нотаріусом. Відповідно до спадкового договору відповідач взяла на себе обов'язок забезпечення належними лікувальними засобами, в разі смерті [PERSON] поховати за кошти набувача. Позивач в свою чергу передає [PERSON] право власності на квартиру, яка розташована у [ADDRESS], у разі виконання останньою усіх умов вказаних в спадковому договорі та після смерті позивача. Однак, після укладення спадкового договору відповідач не виконує взяті на себе обов'язки, які передбачені спадковим договором, не турбується її станом здоров'я. Тому, відповідно до ст.1308 ЦК України, позивач просить договір розірвати, оскільки відповідач в добровільному порядку відмовляється від розірвання спадкового договору. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала з наведених в ньому підстав та просила його задовольнити. Відповідач позов визнала та не заперечувала проти розірвання спадкового договору. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 14.11.2013 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений спадковий договір, відповідно до умов якого [PERSON] зобов'язується виконувати передбачені цим договором розпорядження та у разі смерті [PERSON] набуває право власності на належне їй майно: квартиру, яка розташована у [ADDRESS]. Вказаний договір був посвідчений приватним нотаріусом Коростишівського нотаріального округу (а.с.5). Відповідно до ст.1302 ЦК України за спадковим договором одна сторона (набувач) зобовязується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача. Відповідно до ст.1308 ЦПК України спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувача у разі невиконання набувачем його розпоряджень. Оскільки відповідач не виконує розпорядження позивача за спадковим договором на квартиру та згодна на його розірвання, тому суд вважає за необхідне розірвати спадковий договір, укладений між сторонами. Відповідно до ст.88 ЦПК України в разі задоволення позову судові витрати, понесені позивачем і документально підтверджені, підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду посилаючись на те, сторони колишнє подружжя. Шлюб між ними розірвано 12.02.2009р. Сторони мають спільну повнолітню дитину - [PERSON],02.07.1996р.н., про що свідчить відповідне свідоцтво про народження. Відповідач мешкає окремо та на підставі рішення суду сплачував аліменти до повноліття дитини. З 2013р. донька навчається у Херсонському державному університеті на денному відділенні на контрактній основі. Вартість навчання за 4 роки становить 27\~800,00грн. У звязку із скрутним матеріальним становищем, невеликою заробітною платнею в розмірі 1220,00грн., необхідністю сплачувати навчання дочки просить суд стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітньої дитини на період навчання у розмірі 30% прожиткового мінімуму, щомісячно, починаючи з дня досягнення донькою повноліття, а саме з 02.07.2014р. по 30.06.2017р. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити, оскільки вона не може самостійно утримувати доньку та нести витрати по її навчанню. Відповідач позовні вимоги не визнав та пояснив, що він добросовісно сплачував аліменти на утримання дитини, коли та була неповнолітньою. Однак, на сьогоднішні день він не працює за станом здоровя, на підтвердження чого надав відповідний медичний епікриз. Окрім того, від другого шлюбу він має двох малолітніх дітей: 05.01.2007р.н. та [INFO], яких має утримувати. За таких обставин, він не має можливості утримувати повнолітню доньку. З пояснень сторін, досліджених матеріалів справи вбачається, що сторони маються спільну повнолітню доньку [PERSON] [INFO], яка навчається на денній формі навчання у Херсонському державному університеті. Позивач сплачує за навчання доньки 695грн., щомісячно. Відповідач проживає окремо від позивача, так як уклав шлюб з [PERSON] 21.02.2009р. В період шлюбу з [PERSON] ([PERSON]) у відповідача народилося двоє дітей, донька Катерина 05.01.2007р. та син [PERSON] 23.01.2009р. Зі слів відповідача він не працює, що повязано з хворобою, наявність якої підтверджена копією із медичної картки стаціонарного хворого. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні донька, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязанні утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Враховуючи вищевказане, а також те, що у позивача на утриманні перебуває ще двоє малолітніх дітей, суд погоджується з позицією відповідача по справі, щодо відсутності у нього можливості здійснювати утримання повнолітньої дочки, у звязку з чим приходить до висновків про відсутність підстав для задоволення позову.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду, посилаючись на те, що 04 грудня 2010 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Петрівського районного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 74 . Від шлюбу дітей не мають. Позивач зазначила, що подальше сумісне проживання з [PERSON], та збереження шлюбу не можливе, а тому просить суд розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем. Позивачка в судове засідання не зявилася, але письмовою заявою прохала суд слухати справу без її участі, позов підтримала в повному обсязі. , після розлучення прохала суд залишити їй дошлюбне прізвище Марченко. Відповідач в судове засідання також не зявився, але письмовою заявою прохав суд слухати справу без його участі, з позовом згоден повністю. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 04 грудня 2010 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Петрівського районного управління юстиції у Кіровоградській області , актовий запис № 74 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.5). Спільне життя не склалось через відсутність між сторонами спільних поглядів на життя і взаєморозуміння, що призвело до розпаду сімї, за таких обставин суд вважає, що подальше збереження сімї не можливе і шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до заяви позивач бажає після розірвання шлюбу залишити дошлюбне прізвище Марченко. На підставі ст. ст. 104,105,112,114 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду, посилаючись на те, що 07 листопада 1998 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Балахівською селищною радою Петрівського району Кіровоградської області , актовий запис №7. Від шлюбу мають повнолітню доньку [PERSON] [INFO]. Позивач зазначила, що подальше сумісне проживання з [PERSON], та збереження шлюбу не можливе, а тому просить суд розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем. Позивач в судове засідання не з'явилася, але письмовою заявою прохала суд слухати справу без її участі, позов підтримала в повному обсязі, після розлучення прохала суд залишити їй дошлюбне прізвище Кущ. Відповідач в судове засідання також не з'явився, але письмовою заявою прохав слухати справу без його участі проти задоволення позову не заперечив. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 07 листопада 1998 року, Балахівською селищною радою Петрівського району Кіровоградської області , актовий запис №7 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.7). Від шлюбу мають доньку [PERSON].[INFO] (а.с.8). Спільне життя не склалось через відсутність між сторонами спільних поглядів на життя і взаєморозуміння, що призвело до розпаду сім'ї. Позивач заперечує проти примирення, оскільки вважає його неможливим, за таких обставин суд вважає, що подальше збереження сім'ї не можливе і шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до заяви позивач бажає після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON]. На підставі ст. ст. 104,105,112,114 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду, посилаючись на те, що 10 листопада 2017 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Олександрійським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області , актовий запис № 142. Від шлюбу дітей не мають Позивач зазначила, що подальше сумісне проживання з [PERSON], та збереження шлюбу не можливе, а тому просить суд розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем. Позивач в підготовче судове засіданні не з'явилася, але письмовою заявою прохала суд слухати справу без її участі . Відповідач в підготовче судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Ухвалою Петрівського районного суду Кіровоградської області від 19 квітня 2018 року вирішено розглядати справу у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження та надано відповідачу строк для подання відзиву терміном 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. На виконання вимог ст.178 ЦПК України відповідач у встановлений судом строк відзиву не надав. Враховуючи те, що позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач їх визнає повністю, суд приходить до висновку про можливість ухвалення рішення за результатами підготовчого провадження, за наявними матеріалами, в порядку ст.ст.200, 206 ЦПК України. Суд, дослідивши документи справи вважає, що позов слід задовольнити з слідуючих підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому Олександрійським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області , актовий запис № 142 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.7). Від шлюбу дітей не мають. Спільне життя не склалось через відсутність між сторонами спільних поглядів на життя і взаєморозуміння, що призвело до розпаду сім'ї, також сторони протягом останніх місяців припинили ведення спільного господарства та припинили сумісне проживання. Позивач заперечує проти примирення, оскільки вважає його неможливим, за таких обставин суд вважає, що подальше збереження сім'ї не можливе і шлюб необхідно розірвати. Оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті позов визнав, про що подав відповідну заяву, то згідно з ч.1ст.142 ЦПК України 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, підлягає поверненню позивачу з державного бюджету. Враховуючи приписи ч.1ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на відповідача з урахуванням приписів ч.1ст.142 ЦПК України. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до заяви позивач бажає після розірвання шлюбу залишити дошлюбне прізвище [PERSON]. На підставі ст. ст. 104,105,112,114 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду, посилаючись на те, що 11.09.1999 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Петрівського районного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 35 . Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей доньку Діану [INFO] та сина [PERSON] [INFO]. Позивач зазначила, що подальше сумісне проживання з [PERSON]В та збереження шлюбу не можливе, а тому просить суд розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем. Позивачка в судове засідання не зявилася, але письмовою заявою прохала суд слухати справу без її участі, позов підтримала в повному обсязі. , після розлучення прохала суд залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідач в судове засідання також не зявився але письмовою заявою прохав суд слухати справу без його участі, з позовом згоден повністю. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 11 вересня 1999 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Петрівського районного управління юстиції у Кіровоградській області , актовий запис № 35 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.6). Спільне життя не склалось через відсутність між сторонами спільних поглядів на життя і взаєморозуміння, що призвело до розпаду сімї, за таких обставин суд вважає, що подальше збереження сімї не можливе і шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до заяви позивач бажає після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON] . На підставі ст. ст. 104,105,112,114 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду, посилаючись на те, що 15.06.2007 року між ним та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Чечеліївською сільською радою Петрівського району Кіровоградської області, актовий запис № 05 . Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину сина [PERSON] [INFO] . Позивач зазначив, що подальше сумісне проживання з [PERSON] та збереження шлюбу не можливе, а тому просить суд розірвати шлюб укладений між ним та відповідачем. Позивач в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та просив розірвати шлюб. Відповідач з позовом не згодна та просила його не задовольняти. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 15 червня 2007 Чечеліївською сільською радою Петрівського району Кіровоградської області, актовий запис № 05 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.6). Спільне життя не склалось через відсутність між сторонами спільних поглядів на життя і взаєморозуміння, що призвело до розпаду сім'ї. Сторонам надавався двохмісячний термін на примирення, однак спільної згоди не було досягну, також позивач зазначив, що [PERSON], зловживає спиртними напоями та веде аморальний спосіб життя,а також не виконує батьківських обов'язків, за таких обставин суд вважає, що подальше збереження сім'ї не можливе і шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В судовому засіданні відповідач заявила, що бажає після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON] .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду, посилаючись на те, що 18 червня 2016 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Новостародубської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області, актовий запис №4. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Позивач зазначила, що подальше сумісне проживання з [PERSON], та збереження шлюбу не можливе, а тому просить суд розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем. Позивач в судове засідання не зявилася, але письмовою заявою прохала суд слухати справу без її участі . Відповідач в судове засідання також не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечення на позов не надавав. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 18 червня 2016 року виконавчим комітетом Новостародубської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області, актовий запис №4 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.7). Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO](а.с.8) Спільне життя не склалось через відсутність між сторонами спільних поглядів на життя і взаєморозуміння, що призвело до розпаду сімї, також сторони протягом останніх місяців припинили ведення спільного господарства та припинили сумісне проживання. Позивач заперечує проти примирення, оскільки вважає його неможливим, за таких обставин суд вважає, що подальше збереження сімї не можливе і шлюб необхідно розірвати. На підставі ст. ст. 104,105,112,114 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду, посилаючись на те, що 19 травня 1994 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Петрівського районного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис №11. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO]. Позивач зазначила, що подальше сумісне проживання з [PERSON]І та збереження шлюбу не можливе, а тому просить суд розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем. Позивач в судове засідання не зявилася, але письмовою заявою прохала суд слухати справу без її участі, позов підтримала в повному обсязі в частині розірвання шлюбу, в частині стягнення з відповідача судових витрат відмовилася. Відповідач в судове засідання також не зявився, але письмовою заявою прохав слухати справу без його участі проти задоволення позову не заперечив. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 19 травня 1994 року відділом реєстрації актів цивільного стану Петрівського районного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис №11 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.5). Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] (а.с.6). Спільне життя не склалось через відсутність між сторонами спільних поглядів на життя і взаєморозуміння, що призвело до розпаду сімї. Позивач заперечує проти примирення, оскільки вважає його неможливим, за таких обставин суд вважає, що подальше збереження сімї не можливе і шлюб необхідно розірвати. На підставі ст. ст. 104,105,112,114 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду, посилаючись на те, що 22 серпня 2002 року між нею та відповідачем [PERSON], був укладений шлюб, зареєстрований Олександрійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 19 . Від шлюбу дітей не мають. Позивач зазначила, що збереження шлюбу з [PERSON]. не можливе, а тому просить суд розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем. Позивач в судове засідання не зявилася, але письмовою заявою прохала суд слухати справу без її участі, позов підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання також не зявилася але письмовою заявою прохав суд слухати справу без його участі, проти задоволення позову не заперечив. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 22 серпня 2002 року, Олександрійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області актовий запис № 19, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.5). Спільне життя не склалось через відсутність між сторонами спільних поглядів на життя і взаєморозуміння, відповідач був засуджений 13.10.2015 року до 10 років позбавлення волі (а.с.6-12), що призвело до розпаду сімї, за таких обставин суд вважає, що подальше збереження сімї не можливе і шлюб необхідно розірвати. На підставі ст. ст. 104,105,112,114 СК України та

Outcome: approved