Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до територіальної громади Перемозької сільської ради Лозівського району Харківської області, третьої особи реєстраційної служби Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, посилаючись на те, що [INFO] померла її мати [PERSON]. Після її смерті залишилося спадкове майно, а саме: земельна ділянка, площею 6,2387 га, яка розташована на території Перемозької сільської ради Лозівського району Харківської області та житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS]. За життя мати розпорядилась спадковим майном, склавши заповіт на ім'я позивача. Позивач своєчасно у встановлений законом термін звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадку та 21 жовтня 2014 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на вищевказаний житловий будинок. Свідоцтво на право на спадщину за законом на земельну ділянку не отримала, оскільки в неї відсутній оригінал державного акту на землю, про що свідчить постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Позивач зверталася до Управління Держземагенства у Лозівському районі Харківської області з проханням надати дублікат державного акту, але їй в цьому також було відмовлено, так як на даний час право власності на земельну ділянку підтверджується свідоцтвом про право власності. В зв'язку з чим просить визнати за нею право власності на спірну земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої [INFO]. 04 грудня 2014 року позивач надала суду уточнену позовну заяву в якій просить визнати за нею право власності на земельну ділянку, площею 6,2387 га, яка розташована на території Перемозької сільської ради Лозівського району Харківської області в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої [INFO]. Позивач в судове засідання не з'явилася, але надала суду свою заяву в якій просить розглянути справу за її відсутності, на задоволенні уточнених позовних вимог наполягає в повному обсязі та просить винести рішення на підставі наданих нею письмових доказах. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, але надала суду свою заяву в якій просить розглянути справу за її відсутності, проти задоволення уточнених позовних вимог не заперечує та просить задовольнити їх в повному обсязі Представник третьої особи реєстраційної служби Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області в судове засідання не з'явився, але надав суду свою заяву в якій просить розглянути справу за відсутності представника, проти задоволення позовних вимог не заперечув. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позовних вимог. Перевіривши матеріали справи, суд знаходить уточнений позов таким, що підлягає задоволенню за наступними підставами: Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 3 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку. Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші. З матеріалів справи вбачається, що після смерті [PERSON], яка померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим виконавчим комітетом Перемозької сільської ради Лозівського району, Харківської області 17.02.2014 року, відкрилась спадщина на майно, а саме: житловий будинок з відповідними надвірними будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] та земельна ділянка, площею 6,2387 гектарів в межах згідно з планом, розташована на території Перемозької сільської ради Лозівського району, Харківської області, яка належала померлій на праві власності на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 № 743541, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю, виданого Лозівською районною державною адміністрацією Харківської області за № 447 від 01.04.2003 року. Спадкоємцем майна померлого є позивач по справі згідно заповіту. Іншим спадкоємцем майна померлого є відповідач по справі [PERSON], яка подала заява про відмову у прийнятті спадку після смерті матері до нотаріальної контори. Позивач спадщину прийняла шляхом подання заяви про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Лозівського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON]. 21 жовтня 2014 року позивач отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок з відповідними надвірними будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS]. На даний час позивач звернулася до приватного нотаріуса Лозівського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON] з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, що передбачено ст. 67 Законом України «Про нотаріат». Згідно з п. 4.15 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючого документа про належність цього майна спадкодавцеві та Витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно. Відповідно до ст.ст. 182, 334 ЦК України право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації. Але, позивач не має можливості надати правовстановлюючий документ на спірну земельну ділянку, а саме державний акт на право приватної власності на землю серії Р2 № 743541, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю, виданий Лозівською районною державною адміністрацією Харківської області за № 447 від 01.04.2003 року, оскільки він був втрачений. Як вбачається з матеріалів справи позивач зверталася до Управління Держземагенства у Лозівському районі Харківської області з заявою про видачу дублікату Державного акту про право власності на землю, замість втраченого, але їй в цьому було відмовлено та роз'яснено, що пунктом 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 11 лютого 2010 року № 1878-VI «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» та інших законодавчих актів України» встановлено, що до 1 січня 2013 року державна реєстрації права власності, права користування (сервітут) земельними ділянками, права постійного користування земельними ділянками, договорів оренди земельних ділянок; права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); права забудови земельної ділянки (суперфіцій) проводилася територіальними органами земельних ресурсів. З 1 січня 2013 року систему органів державної реєстрації прав становить: Міністерство юстиції України; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації прав; органи державної реєстрації прав, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку, які здійснюють видачу документів, що посвідчують право на нерухоме майно. Так, з 01 січня 2013 року право власності на земельну ділянку при здійсненні державної реєстрації прав на нерухоме майно підтверджує свідоцтво про право власності на таке майно. А тому Управління Держземагенства у Лозівському районі Харківської області позбавлене можливості видати дублікат державного акту на право власності на земельну ділянку. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Статтями 1216, 1218 ЦК України встановлено, що спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що втрата Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку та неможливість отримання його дублікату, який би підтверджував факт права на спірну земельну ділянку, унеможливило отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, що є підставою для задоволення уточненого позову в повному обсязі відповідно до ст.ст. 1233, 1236 ЦК України. Право позивача [PERSON] на спадщину за законом належної спадкодавцю на праві власності земельної ділянки ніким не оспорене. Таким чином визнання сторонами пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved