Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом, в якому зазначає, що вона є співвласником житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору пожертви житлового будинку. Разом з позивачем співвласниками квартири є[PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Станом на 02.01.2019 року у будинку зареєстровано чотирнадцять осіб:[PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , але фактично проживають та ним користуються лише позивач та члени її сім`ї, тобто [PERSON] та [PERSON] взагалі не проживають у будинку з 2015 року, участі у витратах по утриманню будинку не приймають, тому постало питання про зняття відповідачів з реєстрації визнавши таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Позивач в судове засідання не з`явився, його представник подав заяву про слухання справи без його участі, позов просить задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, хоч про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, заперечень щодо позову, заяв та клопотань до суду не направили. Представники третіх осіб в судове засідання не з`явилися, хоч про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, заперечень щодо позову, заяв та клопотань до суду не направили. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі ст. 280 ЦПК України суд ухвалив розглядати справу в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Позивач є співвласником будинку за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується договором пожертви житлового будинку від 14.04.2015, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Антроповим О.Ю., витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень № 36276347 від 14.04.2015 року, копії яких містяться в матеріалах справи. Відповідач [PERSON] зареєстрована в спірному будинку, що підтверджується довідкою виданою Великодмитровицькою сільської радою № 4/02-33 від 02.01.2019 року. Відповідач [PERSON] не проживає у спірному житловому приміщенні більше одного року, що підтверджується актами про її не проживання від31.10.2018, 30.11.2018, 31.12.2018, 31.01.2019, 28.02.2019, 29.03.2019, 30.04.2019, 31.05.2019, 30.06.2019, 31.07.2019, 31.08.2019, складеними комісійно депутатом виборчого округу № 2 в присутності свідків. Статтею 71 ЖК України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно зі ст. 72 Житлового Кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться у судовому порядку. Суд вважає можливим захистити право позивача шляхом визнання відповідача [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а обраний позивачем спосіб захисту його інтересів ґрунтується на законі. Щодо визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, слід зазначити наступне. Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, і має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно з ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. З відповіді відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області, наданої на запит суду, щодо отримання відомостей про реєстрацію місця проживання [PERSON] , [INFO] , вбачається, що останній зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (дані 30.08.2016 ), а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог в частині визнання [PERSON] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Згідно ч.1 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, право відповідача [PERSON] на користування чужим майном (спірним житловим приміщенням) підлягає припиненню на вимогу власника цього майна відповідно до положень частини другої статті 406 ЦК України. З огляду на викладене, [PERSON] необхідно визнати такою, що втратила право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . При цьому, позивачем ставиться питання про примусове зняття з реєстрації відповідача. Дана позовна вимога не може бути задоволена судом з огляду на наступне. Відповідно до частини першої ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Таким чином відсутні підстави задоволення позовних вимог у частині зняття відповідача з реєстраційного обліку, оскільки наявність рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, відповідно до вищезазначеного закону є підставою для зняття особи з реєстрації. При цьому, у разі відмови компетентного органу зняти особу з реєстраційного обліку на підставі даного судового рішення, в разі набрання ним законної сили, така відмова (бездіяльність) може бути оскаржена в адміністративному порядку.

Outcome: partial