Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-24 00:00:00

Позивач звернулася з цивільним позовом до відповідача [PERSON] міської ради, який в процесі судового розгляду уточнила та просить визнати за нею право власності на будинковолодіння № 52 «а» по вул. Лугова, м. Пустомити, Львівської області, яке складається з: житлового будинку А-1 (загальною площею 41, 2 кв.м., житловою площею 14, 7 кв.); сарай Б; сарай В; погріб Пг, хвіртка - № 1; огорожа - №2; на будинковолодіння № 17 по вул. Коновальця, м. Пустомити, Львівської області, яке складається з: житлового будинку А-1 (загальною площею 87, 4 кв.м., житловою площею 56, 5 кв., (1989 року побудови); веранда а-1, східці а, вбиральня Б, колодязь К, ворота - № 1, огорожа - № 2 та визнати за нею право на завершення процедури приватизації земельної ділянки площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель на вул. Луговій у м. Пустомити, згідно Рішення № 585 [PERSON] міської ради від 18.09. 2012 року «Про надання [PERSON] дозволу на виготовлення технічної документації з передачі у власність земельної ділянки» з правом реєстрації права власності на земельну ділянку на своє імя. Свої вимоги мотивує тим, що за час свого життя, з підстав, що не заборонені законом, [PERSON] набула право власності на: житловий будинок № 52 «а» по вул. Лугова, м. Пустомити, Львівської області, що стверджується Витягом про державну реєстрацію прав № 34602177 від 22.06. 2012 року, виданий ОКП ЛОР «БТІ та ЕО». [PERSON] паспорту на житловий будинок № 52 «а» по вул. Лугова, м. Пустомити за станом на 28.10. 2016 року, виданий ТзОВ ТБ «Фаєрмур» слідує, що вказане будинковолодіння складається з: житлового будинку А-1 (загальною площею 41, 2 кв.м., житловою площею 14, 7 кв.); сарай Б; сарай В; погріб Пг, хвіртка - № 1; огорожа - № 2; житловий будинок № 17 по вул. Коновальця, м. Пустомити, Львівської області, що стверджується Витягом про державну реєстрацію прав № 8365870 від 16.09. 2005 року, виданий ОКП ЛОР «БТІ та ЕО». [PERSON] паспорту на житловий будинок № 17 по вул. Коновальця, м. Пустомити за станом на 28.10. 2016 року, виданий ТзОВ ТБ «Фаєрмур» слідує, що вказане будинковолодіння складається з: житлового будинку А-1 (загальною площею 87, 4 кв.м., житловою площею 56, 5 кв., (1989 року побудови); веранда а-1, східці а, вбиральня Б, колодязь К, ворота - № 1, огорожа - № 2. Також Рішенням № 585 [PERSON] міської ради від 18.09. 2012 року «Про надання [PERSON] дозволу на виготовлення технічної документації з передачі у власність земельної ділянки» надано [PERSON] дозвіл на виготовлення технічної документації з передачі у власність земельної ділянки площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель на вул. Луговій у м. Пустомити. 19.06. 2012 року [PERSON] склала заповіт, згідно якого все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалося, і, взагалі, все те, що належатиме їй ([PERSON]О.) на день смерті і на що за законом матиме право заповіла позивачеві [PERSON]. 30.10 2014 року [PERSON] померла, Згідно ч. 1 ст. 1218 ЦК України у склад спадщини [PERSON], крім іншого, увійшло право власності на зазначене вище майно. Позивач постійно проживала без реєстрації із спадкодавцем за адресою: м. Пустомити, вул. Коновальця, 17. Про відмову від спадщини позивач не заявляла, тому вважається такою, що прийняла спадщину після смерті спадкодавця. Чоловік спадкодавця [PERSON] на спадщину [PERSON] за час життя не претендував, як і не заявляв вимог про визнання вказаного вище майна спільною сумісною власністю, оскільки таке набуте спадкодавцем в порядку спадкування, що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 19.06. 2012 року; Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 05.04.2004 року. 24.09.2016 року [PERSON] помер. В позасудовому порядку, через нотаріальну контору, позивач не має можливості здійснити спадкування, оскільки згідно закону вона спадщину прийняла, проте проживала без реєстрації із спадкодавцем. В розумінні ч. 3 ст. 1268 ЦК України реєстрація місця проживання із спадкоємцем значення не має, проте для здійснення спадкування в нотаріальній конторі необхідно, щоб спадкоємець проживав та був зареєстрований із спадкодавцем. На підставі наведеного просить позовні вимоги задовольнити. У судове засідання позивач не зявилася, однак подала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить такі задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, однак подав заяву в якій просить розгляд справи проводити у відсутності їхнього представника. Відповідно до вимог ст.197 ч.2 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 30.10.2014 року померла спадкодавець [PERSON], що стверджується Свідоцтвом про смерть серії 1 СГ № 371083 від 05.11.2014 року. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшло право власності окрім іншого на : житловий будинок № 52 «а» по вул. Лугова, м. Пустомити, Львівської області, що стверджується копією витягу про державну реєстрацію прав № 34602177 від 22.06.2012 року, виданого ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» та копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.06.2012 року, виданого [PERSON] державним нотаріусом [PERSON] державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за № 1- 962; 24.09.2016 року [PERSON] помер, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії І СГ № 443973 від 30.09.2016 року. Технічні характеристики будинку стверджуються [PERSON] паспортом виготовленим 28.10.2016 року, ТзОВ ТБ «Фаєрмур» з якого слідує, що вказане будинковолодіння складається з: житлового будинку А-1 загальною площею 41, 2 кв.м., житловою площею 14, 7 кв., допоміжною площею 25, 5 кв.м.; сарай Б; сарай В; погріб Пг, хвіртка - № 1; огорожа - № 2; житловий будинок № 17 по вул. Коновальця, м. Пустомити, Львівської області, що стверджується копією Витягу про державну реєстрацію прав № 8365870 від 16.09.2005 року, виданого ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» та копією Свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.04.2004 року, виданого [PERSON] державним нотаріусом [PERSON] державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за № 1381.Технічні характеристики будинку стверджуються [PERSON] паспортом виготовленим 28.10.2016 року, ТзОВ ТБ «Фаєрмур» з якого слідує, що вказане будинковолодіння складається з: житлового будинку А-1 загальною площею 87, 4 кв.м., житловою площею 56, 5 кв., допоміжною площею 30.9 кв.м. 1989 року побудови, веранда а-1, східці а, вбиральня Б, колодязь К, ворота - № 1, огорожа - № 2. Також увійшло право на завершення процедури приватизації земельної ділянки площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель на вул. Луговій у м. Пустомити, згідно Рішення № 585 [PERSON] міської ради від 18.09. 2012 року «Про надання [PERSON] дозволу на виготовлення технічної документації з передачі у власність земельної ділянки». За життя спадкодавець [PERSON], склала заповіт 19.06.2012 року, посвідчений [PERSON] приватним нотаріусом [PERSON] районного нотаріального округу, зареєстровано в реєстрі за № 713. Згідно вказаного заповіту спадкодавець все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалося, і, взагалі, все те, що належатиме їй на день смерті і на що за законом матиме право заповіла позивачеві [PERSON]. Спадкоємців, які у відповідності до вимог ст. 1241 ЦПК України мали б право на обовязкову частку у спадковому майні [PERSON] немає. Чоловік спадкодавця [PERSON] (Свідоцтво про одруження І АГ № 047243 від 07.09. 1967 року) на спадщину [PERSON] за час життя не претендував, як і не заявляв вимог про визнання вказаного вище майна спільною сумісною власністю, оскільки таке набуте спадкодавцем в порядку спадкування, що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 19.06.2012 року, видане [PERSON] державним нотаріусом [PERSON] державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за № 1- 962; Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 05.04.2004 року, видане [PERSON] державним нотаріусом [PERSON] державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за № 1381. 24.09.2016 року [PERSON] помер, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії І СГ № 443973 від 30.09.2016 року. У відповідності до положень ст.ст. 1268, 1269 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Судом встановлено, що у відповідності до вимог\~ст. 1268 ЦК України позивач прийняла спадщину після смерті [PERSON], оскільки на момент смерті спадкодавця позивач проживала разом з нею за адресою м. Пустомити, вул. Коновальця, 17, Львівської області, що стверджується довідкою № 4255 від 17.10.2016 року, виданою виконавчим комітетом [PERSON] міської ради. Згідно листа [PERSON] державної нотаріальної контори від 10.02.2017 року № 192/01-16, слідує, що спадкова справа після смерті [PERSON], яка померла 30.10.2014 року не заведена. Встановлено, що в позасудовому порядку, зокрема нотаріальному, позивач здійснити спадкування спадкового майна не має можливості, оскільки згідно закону вона спадщину прийняла, проте приживала без реєстрації із спадкодавцем. Згідно листа ВССУ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. За вказаних вище обставин, беручи до уваги те, що спадкодавець набув право власності на спадкове майно з підстав, що не заборонені законом, тобто правомірно, позивач, як спадкоємець за заповітом прийняла спадщину, також те, що ухвалення рішення в користь позивача не порушує прав третіх осіб, те що позивач у позасудовому порядку не має можливості здійснити спадкування, те що спадкоємців, які мають право на обовязкову частку у майні немає, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги заявлені позивачем підставні та підлягають задоволенню.

Outcome: approved