Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-16 00:00:00

позивач звернулася до суду із позовом до відповідача, третіх осіб, просить визнати за нею право власності на спадкове майно, як спадкоємцем за законом, а саме на 2/3 частин будинку [ADDRESS]. Позов мотивує тим, що у власності матері позивача [PERSON] та батька [PERSON] було майно, нажите за час їх шлюбу, а саме житловий будинок [ADDRESS], який складався із чотирьох кімнат жилою площею 52,601 кв.м. і однієї кухні. При будинку був сарай, туалет і криниця. Після смерті батька матері [PERSON] було видано свідоцтво про право на власність від 24.09.1980 на ? житлового будинку [ADDRESS], який складався із чотирьох кімнат жилою площею 52,60 кв.м. і однієї кухні (при будинку був сарай, туалет і криниця), як на частку подружжя у спільному майні нажитому за час шлюбу, спадкоємцями якої була позивач, відповідач, який є її братом, та їх мати в рівних частках по 1/6 частині. Згодом нами було здійснено реконструкцію та добудову будинку. 18.03.1986 Виконавчий комітет Винниківської міської ради народних депутатів Червоноармійської районної ради народних депутатів м.Львова своїм рішенням №95 «Про розгляд матеріалів по самовільному будівництву» вирішив дозволити, як виняток, експлуатацію і реєстрацію власності у Львівському міжміському бюро технічної інвентаризації [PERSON] самовільно переобладнану з кухні та коридора житлову кімнату розміром 16,40 кв.м. в будину [ADDRESS]. Разом з тим, мати позивача захворіла та реєстрацію самовільної добудови не провела. Після її смерті [INFO], відкрилася спадщина у вигляді 1/2 та 1/6 частин будинку [ADDRESS]. Спадкоємцями цієї спадщини за законом були сторони. Позивач фактично проживала разом із матір'ю у будинку [ADDRESS], прийняла спадщину і вступила у її володіння. Відповідач не виявив бажання прийняти спадщину, відповідної заяви у нотаріальну контору не подав, з 1992 року він не проживав із нами, не прийняв спадщини, фактично з 1992 року виїхав на постійне проживання у США. На даний час позивач не має можливості оформити належним чином своє право власності на спадкове майно, оскільки у неї відсутній документ на право власності на спадкове майно оформлений на мою маму, як спадкодавця після переобладнання, оскільки у відповідності до п.4.15; 4.18 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22.02.2012 р. за №282/20595, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації, нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з Реєстру прав власності (реєстраційне посвідчення). Оскільки іншим чином усунути порушення своїх прав не може, просить позов задоволити. Ухвалою від 09.10.2017 року у справі відкрито провадження. У зв'язку з набрання законної сили Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 та вступом в дію 15.12.2017 нової редакції Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд здійснював розгляд цієї справи за правилами ЦПК України від 15.12.2017 за правилами загального позовного провадження. Судом 26.04.2018 було проведено підготовче засідання, в якому представник позивача позов підтримала, вказала, що повідомила про всі обставини справи, які їй відомі, надала всі наявні докази. Відповідач в підготовче засідання не з'явився, відзив на позов суду не представив. А тому, судом було закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті, повторно визначено строк для подання відзиву на позовну заяву, проте таким правом відповідач знову не скористався. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, дала пояснення аналогічні наведеним в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, зокрема шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному веб-порталі судової влади України, причин неявки суду не повідомив, відзив не подав. Тому суд вважає, що у відповідності до ст.280 ЦПК України, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи, слід розглянути справу у відсутності відповідача, постановивши заочне рішення. Треті особи в судове засідання за викликом суду не з'явились, причин неявки не повідомили, заяви про відкладення не подали. Третя особа Четверта Львівська державна нотаріальна контора подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. А тому суд вважає за можливе здійснити розгляд справи без їх участі. Заслухавши думку представника позивача, дослідивши подані докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які сторони посилаються, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до положень ст.15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до положень ст.16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Як вбачається із матеріалів справи, зокрема із свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.17), спадкоємцями після смерті [PERSON] на належне йому майно - ? частину будинку [ADDRESS] були його дружина [PERSON], дочка - [PERSON] та син - [PERSON] в рівних частках. На підставі вказаного свідоцтва видано реєстраційні посвідчення Львівського обласного управління комунального господарства «Львівське міжміське бюро технічної інвентаризації» (а.с.8-10), згідно яких за спадкоємцями зареєстровано право власності на частки - по 1/6 за [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Також, [PERSON] було видано свідоцтво про право власності на іншу частину - ? частину вказаного будинку як члену подружжя, який пережив іншого, що стверджується копією такого (а.с.18). Як вбачається із рішення Виконавчого комітету Винниківської міської ради народних депутатів Червоноармійської районної ради народних депутатів м. Львова № 107 від 12.06.1980 року, таким було узаконено самовільно прибудовані до будинку [ADDRESS]: кімнату, веранду та сарай на земельній ділянці (а.с.19). Також, як вбачається із рішення Виконавчого комітету Винниківської міської ради народних депутатів Червоноармійської районної ради народних депутатів м. Львова № 107 від 18.03.1986 року, таким було дозволено експлуатацію та реєстрацію за [PERSON] самовільно переобладнаних з кухні та коридору житлову кімнату будинку [ADDRESS] (а.с.20). Як вбачається із свідоцтва про смерть [PERSON] (а.с.7), остання померла [INFO]. Судом встановлено, що [PERSON] за життя реєстрацію права власності на самовільну добудову не проведено. Таким чином, з врахуванням належних спадкодавцю часток ? як члена подружжя та 1/6 як спадкоємця після смерті чоловіка, [PERSON] на час смерті належали 2/3 частини будинковолодіння [ADDRESS]. Відповідно до положень ст.529 ЦК УРСР в редакції, яка була чинною на час смерті [PERSON], при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Положеннями ст.549 ЦК УРСР в редакції, яка була чинною на час смерті [PERSON] передбачено, що визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Як вбачається із свідоцтва про одруження [PERSON] одружилась 05.05.1984 року та змінила прізвище на [PERSON] (а.с.21). З акту обстеження (а.с.22) та копії паспорта вбачається що позивач проживає та зареєстрована у [ADDRESS]. З вказаного вище акта також вбачається, що відповідач за вказаною адресою не проживає з 1992 року. З врахуванням наведеного суд вважає доведеним, що [PERSON] фактично проживає та користується будинком [ADDRESS], зокрема, і на час смерті спадкодавця [PERSON], заяви про відмову від такого не подала, таким чином прийняла спадщину. Також, в судовому засіданні встановлено, що відповідач не подав заяви про прийняття спадщини, в будинку не проживає та таким не користується, а тому спадщину не прийняв. Ці обставини стверджуються відповіддю Четвертої Львівської державної нотаріальної контори від 26.03.2018 року про те, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. Відповідно до положень ст.553 ЦК УРСР в редакції, яка була чинною на час смерті [PERSON] та відкриття спадщини, спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При цьому він може заявити, що відмовляється від спадщини на користь кого-небудь з інших спадкоємців, закликаних до спадкоємства за законом або за заповітом, а також на користь держави або окремих державних, кооперативних або інших громадських організацій. Наступне скасування спадкоємцем такої заяви не допускається. Вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу). Таким чином, не подавши відповідної заяви про прийняття спадщини, відповідач наданим йому правом не скористався. З врахуванням наведеного вище, суд приходить до переконання, що відповідач фактично спадщину не прийняв, на таку не претендує, що вказує на відмову від такої. Зазначені позивачем доводи відповідач не спростував. А тому єдиним спадкоємцем, яка прийняла спадщину після смерті матері є позивач. Як вбачається із технічного паспорта, виготовленого Обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS], Личаківського району Львівської міськради від 16.04.2015 (справа 3/58-61), будинок [ADDRESS], загальною площею 98,7 кв.м., з яких 71,2 м.кв. житлова площа, а 27,5 кв.м. допоміжна площа, складається з чотирьох житлових кімнат, їдальні, веранди, коридора, кухні, санвузла. До загальної площі домоволодіння належить самовільне переобладнання та прибудова санвузла площею 7,9. кв.м. та кухні площею 7,2 кв.м., що разом складає, 15,1 м.кв. Відповідно до положень стаття 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. З врахуванням наведеного вище, зокрема того, що органом місцевого самоврядування було узаконено самовільно прибудовані до будинку [ADDRESS]: кімнату, веранду та сарай на земельній ділянці та дозволено експлуатацію та фактично узаконено проведену реконструкцію, але спадкодавець не зареєстрував за життя зміни у праві власності на спадкове майно, тому позивач не змогла оформити право на спадщину в позасудовому порядку. Оскільки вона є єдиним спадкоємцем, спадщину прийняла, а спірне майно було узаконене, але право власності на нього не зареєстроване, тому воно належить до спадкового і в силу вимог ст.1218 ЦК України позивач вправі його успадкувати. А тому позов слід задоволити та визнати за позивача право власності, як за спадкоємцем за законом після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO], на 2/3 частин будинку [ADDRESS], загальною площею 98,7 кв.м., з яких 71,2 м.кв. житлова площа, а 27,5 кв.м. допоміжна площа і який складається з чотирьох житлових кімнат, їдальні, веранди, коридора, кухні, санвузла та прибудинкових споруд (сараю, вбиральні, колодязя, огорожі, асфальтобетонного замощення, воріт та хвіртки) і допоміжних приміщень (приміщень підвалу). Крім цього, відповідно до ст. 141 ЦПК України, слід покласти судові витрати в розмірі 3 930 грн. на відповідача.

Outcome: approved