Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеною позовною заявою до відповідача [PERSON]. Свій позов мотивує тим, що між ними 15.06.2013 року був зареєстрований шлюб відповідно до свідоцтва про одруження І-СР № 096346 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Каневу Канівського міськорайонного управління юстиції у Черкаській області. 30.09.2013 року від шлюбу у них народився син [PERSON], який проживає з позивачем і перебуває на її утриманні. З грудня 2014 року сумісним подружнім життям не проживають, оскільки кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сімю. Виходячи з цього, вони переконалися, що є зовсім різними людьми, а тому позивач просить шлюб розірвати, стягнути на її користь сплачений судовий збір за подання позову до суду. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Лазоренко». Позивач [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, а надіслав до суду заяву в якій просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, оцінивши всі докази у сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до розяснень, даних у п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 р. Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей, і з цією метою суд повинен уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя. Як встановлено судом, згідно матеріалів справи, шлюб між сторонами укладено 15.06.2013 року та зареєстровано відповідно до свідоцтва про одруження І-СР № 096346 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Каневу Канівського міськорайонного управління юстиції у Черкаській області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 65 (а.с.6) Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджено копією свідоцтва про народження № І-СР № 181644, відповідний запис № 201 (а.с.7) Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають наміру зберігати шлюб. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що шлюб сторін розпався остаточно, носить формальний характер, відновити подружні стосунки неможливо, тому підлягає розірванню. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved