overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, зареєстрованого 21.10.2011 року Першим Суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №915. При цьому позивач посилалася на те, що шлюбні стосунки та ведення спільного господарства припинено і вона не має наміру їх поновлювати, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечить їх інтересам. Також позивач повідомила, що від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. У судове засідання сторони подали заяви про можливість розгляду справи за їх відсутності, позивач заявлені позовні вимоги підтримала і просила суд задовольнити позов, відповідач заявив про визнання позову в повному обсязі. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 21.10.2011 року Першим Суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №915. Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], котра проживає з позивачем. Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства і не мають наміру їх поновлювати, сім`я носить виключно формальний характер. Майновий спір чи спір про місце проживання дитини у них відсутній. Згідно ст.56 Сімейного Кодексу України, чоловік та дружина мають право на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно ст.112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. За таких обставин суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їх дитини, що має істотне значення, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсному волевиявленню сторін і після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін, а також права їх неповнолітньої дитини і шлюб може бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, зареєстрованого 22.11.2003 року виконавчим комітетом Супрунівської сільської ради Полтавського району . Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що сторони зареєстрували шлюб перебуваючи вже у похилому віці, з моменту реєстрації майже не проживали спільним сімейним життям, спільно проживали дуже короткий проміжок часу, а саме декілька років, протягом яких у сторін постійно відбувались сварки та непорозуміння. Тривали час сторони вже проживають окремо, спільних дітей, спору не має. Позивач в судове засідання не з'явився, попередньо надавши суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилася, натомість надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає, проти їх задоволення не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 22.11.2003 року виконавчим комітетом Супрунівської сільської ради Полтавського району . Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що сторони зареєстрували шлюб перебуваючи вже у похилому віці, з моменту реєстрації майже не проживали спільним сімейним життям, спільно проживали дуже короткий проміжок часу, а саме декілька років, протягом яких у сторін постійно відбувались сварки та непорозуміння. Тривали час сторони вже проживають окремо, спільних дітей, спору не має. Відповідно до ч. 2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Статтею 113 Сімейного кодексу України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе та буде суперечити інтересам сторін та їхньої дитини. Враховуючи, що сторони до примирення не прагнуть, збереження сім'ї є неможливим, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню, шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, зареєстрованого 22.11.2008 року Щербанівською сільською радою полтавського району. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що сімейно-шлюбні відносини з відповідачем припинені, на підставі постійних сварок та непорозумінь на побутовому грунті, вважає, що збереження шлюбу неможливе. Позивач в судове засідання не з'явився, попередньо надавши суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилась, натомість надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає, проти їх задоволення не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 22.11.2008 року Щербанівською сільською радою полтавського району сторони зареєстрували шлюб за актовим записом №178. Від шлюбу останні мають неповнолітню дитину [PERSON], 09.04.2009року народження, що підтверджується свідоцтвом про народження серія І-КЕ № 091217виданого Щербанівською сільською радою Полтавського району. Як вбачається з позовної заяви, позивач із відповідачем проживають окремо вже 6 місяців, майнового спору між сторонами не виникає. Відповідно до ч. 2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Статтею 113 Сімейного кодексу України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе та буде суперечити інтересам сторін та їхньої дитини. Враховуючи, що сторони до примирення не прагнуть, збереження сім'ї є неможливим, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню, шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, зареєстрованого 25.03.1995 року міським Палацом шлюбів. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що сімейно-шлюбні відносини з відповідачем припинені 20.08.2017року, на підставі постійних сварок та непорозумінь на побутовому грунті, вважає, що збереження шлюбу неможливе. Від вказаного шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], 26.08.2012р.н., який проживає разом з відповідачем та позивачем. Позивач в судове засідання не з'явився, попередньо надавши суду заяву про розгляд справи без участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилася, натомість надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає, проти їх задоволення не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 25.03.1995 року міським Палацом шлюбів сторони зареєстрували шлюб за актовим записом №467. Від вказаного шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], 26.08.2012р.н., який проживає разом з відповідачем та позивачем. Як вбачається з позовної заяви, позивач із відповідачем проживають окремо з серпня 2016 року, майнового спору між сторонами не виникає. Відповідно до ч. 2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Статтею 113 Сімейного кодексу України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе та буде суперечити інтересам сторін та їхньої дитини. Враховуючи, що сторони до примирення не прагнуть, збереження сім'ї є неможливим, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню, шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, зареєстрованого 25.08.2007 року Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції . Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що сімейно-шлюбні відносини з відповідачем припинені на підставі постійних сварок та непорозумінь на побутовому грунті, вважає, що збереження шлюбу неможливе. Від вказаного шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], 20.10.2011р.н., яка проживає разом з відповідачем. Позивач в судове засідання не з'явився, попередньо надавши суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, натомість надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає, проти їх задоволення не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 25.08.2007 року Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції сторони зареєстрували шлюб за актовим записом №1336. Від вказаного шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], 20.10.2011р.н., яка проживає разом з відповідачем. Як вбачається з позовної заяви, позивач із відповідачем проживають окремо з серпня 2016 року, майнового спору між сторонами не виникає. Відповідно до ч. 2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Статтею 113 Сімейного кодексу України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе та буде суперечити інтересам сторін та їхньої дитини. Враховуючи, що сторони до примирення не прагнуть, збереження сім'ї є неможливим, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню, шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, зареєстрованого 26.03.2009 року Терешківською сільською радою Полтавського району. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що сімейно-шлюбні відносини з відповідачем припинені з 2011 року, на підставі постійних сварок та непорозумінь на побутовому грунті, вважає, що збереження шлюбу неможливе. Від вказаного шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем. Позивач в судове засідання не з'явилась, попередньо надавши суду заяву про розгляд справи без участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, натомість надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає, проти їх задоволення не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 26.03.2009 року Терешківською сільською радою Полтавського райну сторони зареєстрували шлюб за актовим записом №6. Від вказаного шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем. Як вбачається з позовної заяви, позивач із відповідачем проживають окремо з серпня 21.06.2018 року, майнового спору між сторонами не виникає. Відповідно до ч. 2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Статтею 113 Сімейного кодексу України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе та буде суперечити інтересам сторін та їхньої дитини. Враховуючи, що сторони до примирення не прагнуть, збереження сім'ї є неможливим, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню, шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, зареєстрованого 26.08.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №1080. При цьому позивач посилалася на те, що за час спільного життя між ними виявилась невідповідність характерів, істотна відмінність у поглядах на сімейне життя, було відсутнє взаєморозуміння. Шлюбні стосунки та ведення спільного господарства припинено і позивач не має наміру їх поновлювати. Вона переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечить їх інтересам. Також позивач повідомила, що від шлюбу мають дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Сторони звернулись із заявами про розгляд справи за їх відсутності, згідно яких позивач просила вимоги задовольнити, відповідач позов визнав повністю. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 26.08.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №1080. Від спільного шлюбу сторони мають дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства і не мають наміру їх поновлювати, сім`я носить виключно формальний характер. Майновий спір чи спір про місце проживання дитини у них відсутній. Згідно ст.56 Сімейного Кодексу України, чоловік та дружина мають право на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст.112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. За таких обставин суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їх дітей, що має істотне значення, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсному волевиявленню сторін і після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін, а також права їх неповнолітніх дітей і шлюб може бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-17 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, зареєстрованого 28 березня 2013 року в Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис за номером 369. Позов мотивує тим, що шлюбні відносини з відповідачем не склалися, подружніх стосунків не підтримують, останніх п'ять років проживають окремо, спільного господарства не ведуть, примирення та подальше збереження сім'ї вважає неможливим. Ухвалою суду 27 липня 2018 року позов залишено без руху. Після усунення позивачем недоліків позову 8 серпня 2018 року ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено в підготовче судове засідання. В підготовчому судовому засіданні представник позивача [PERSON], яка діяла на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 19 червня 2018 року позов підтримала з мотивів викладених в ньому, просила такий задовольнити. Відповідач в підготовче судове засідання не з'явився подав заяву відповідно до якої просить розірвати шлюб, а також вказує, що з позивачем п'ять років проживають окремо, спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують. За таких обставин, враховуючи наявність заяви відповідача про визнання позову, у відповідності до положень ч. 3 ст. 200 ЦПК України, суд вважає за можливе постановити рішення в підготовчому судовому засіданні у відсутності відповідача у справі, відносно чого представник позивача не заперечила. Заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, беручи до уваги визнання позову зі сторони відповідача, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 28 березня 2013 року шлюб між сторонами було зареєстровано 28 березня 2013 року, про що складено відповідний актовий запис за номером 369. Шлюб було зареєстровано в Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції. У відповідності до вимог ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше подружнє життя суперечило б інтересам одного з них. В судовому засіданні встановлено, що шлюб існує формально, сторони не підтримують подружніх стосунків, проживають останніх п'ять років окремо, спільного господарства не ведуть, відповідач відносно розірвання шлюбу не заперечує, сторони у справі вважають, що примирення та збереження їх сім'ї є неможливим. Вказані обставини стверджуються матеріалами позову, поясненнями представника позивача, визнанням позову з боку відповідача. З огляду на вищенаведене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб між ними слід розірвати. При цьому, у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягнення понесені позивачем судові витрати в розмірі 704,8 гривень судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, зареєстрованого 29 січня 2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Олександрівського районного управління юстиції Кіровоградської області , актовий запис № 04. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. В позовній заяві позивач вказує на те, що причиною подання зави до суду є постійні сварки між нею та відповідачем через різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, а також фактичне припинення шлюбних відносин. За заявою відповідача сторонам було надано строк на примирення, однак позивач з відповідачем не примирилися. В судове засідання сторони не з'явилися, до суду надали заяви, в яких просять судове засідання проводити у їх відсутність, на розірванні шлюбу наполягають. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них, тому шлюб необхідно розірвати. У відповідності зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи вище викладене суд вважає, що позов підлягає задоволенню і шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, зареєстрованого 31.12.2007 року відділом зі справ громадянського стану в м. Масада в обл.. Аль Кунейтра (Сирійська Арабська Республіка). Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що сімейно-шлюбні відносини з відповідачем припинені вже давно, та на даний час відповідач не проживає на території України. Позивач в судове засідання не з'явилася, попередньо надавши суду заяву про розгляд справи без участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився. Тому, суд вважає за можливе розгляд даної справи по суті у відсутності відповідача по наявним матеріалам справи в заочному порядку відповідно до ст. 169, 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 31.12.2007 року відділом зі справ громадянського стану в м. Масада в обл.. Аль Кунейтра (Сирійська Арабська Республіка) сторони зареєстрували шлюб під номером 18354 в книзі реєстрації шлюбів у центральному відділі зі справ громадянського стану в обл.. Дамаск. Від шлюбу останні мають неповнолітню дитину Найя [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження виданого Масада, відділ:Аль-Кунейтра. Як вбачається з позовної заяви, позивач із відповідачем проживають окремо, майнового спору між сторонами не виникає. Відповідно до ч. 2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Статтею 113 Сімейного кодексу України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе та буде суперечити інтересам сторін та їхньої дитини. Враховуючи, що сторони до примирення не прагнуть, збереження сім'ї є неможливим, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню, шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного та

Outcome: approved