Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

Позивач звернулася до Токмацького районного суду з позовом до Токмацької міської ради за участю третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, [PERSON], [PERSON] про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сімєю у фактичних шлюбних відносинах, визнання права власності на транспортний засіб в порядку четвертої черги спадкоємців за законом. Позовні вимоги обґрунтовує наступним. З 04.07.1987 року по 30.12.1997 року [PERSON]Л та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають двох дітей [PERSON] та [PERSON] Після розірвання шлюбу, зразу на новорічні свята, позивач та [PERSON] помирилися та відновили стосунки. Вони проживали однією сім'єю у фактичних шлюбних відносинах, з січня 1998 року до 13.03.2011 року, до дня смерті чоловіка [PERSON], були повязані з ним спільним побутом, мала з ним взаємні права та обовязки, їх шлюб не реєстрували, в іншому шлюбі кожний із них не перебував. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої ввійшов автомобіль марки ВАЗ-2105, рік випуску 1987, об'єм двигуна 1300 куб.см В, шасі №ХТА210510Н0907373, реєстраційний №96222НА. Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу видано [PERSON] [PERSON] ГУ УМВС України в Запорізькій області 06.05.2003 року. Вказаним автомобілем позивач користувалася згідно довіреності [PERSON] від 17.11.2010 року на її ім'я, діти також були вказані у цій довіреності. В позові позивач ставить питання про визнання за нею права власності на автомобіль в порядку четвертої черги спадкоємців за законом після смерті [PERSON], який помер 13.03.2011 року, так як спадщину вона прийняла фактично, діти на спадщину не претендують, у нотаріуса вона позбавлено можливості переоформити успадкований автомобіль. На підставі вище викладеного позивач звернулася до суду з вказаним позовом. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, підтвердила обставини, викладені в позовній заяві, просила задовольнити позов в повному обсязі. Від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи без його участі, при вирішенні позову покладаються на розсуд суду. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Свідок [PERSON] в судовому засіданні суду пояснила, що вона працює разом з позивачем [PERSON] в Токмацькій ЦРЛ, знає довгий час сімю [PERSON], у 1997 році шлюб між ними офіційно було розірвано, але вони майже одразу помирились і проживали однією сімєю, вели спільне господарство весь час до смерті чоловіка [PERSON] Свідок [PERSON] суду пояснив, що він знає сімю [PERSON] довгий час, працював разом з [PERSON], з його слів знав, що у 1997 році вони розлучились, але відразу помирились та жили далі як чоловік та дружина до його смерті. Суд, заслухавши пояснення позивача, третіх осіб, покази свідків, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. З 04.07.1987 року по 30.12.1997 рік [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який 30.12.1997 року було розірвано, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу серії І-ЖС №004601. Від даного шлюбу вони мають двох дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження серії ІІІ-ЖС №457146 від 12.03.1988 року, серії ІV-ЖС №264682 від 15.12.1992 року, свідоцтво про шлюб серії І-ЖС №163876 від 10.10.2015 року. Після розірвання шлюбу сторони примирилися та продовжили проживати однією сімю, мали спільні права та обовязки, вели спільне господарство, виховували дітей. [PERSON] та [PERSON] проживали однією сімєю, перебуваючи у фактичних шлюбних відносинах, за адресою: м. Токмак, вул. Шевченко, 37/35 до 10.08.1999 року, далі за адресою: м. Токмак, вул. Шевченко, 45/36, де мешкали по день смерті [PERSON], що підтверджується копією паспорта позивача, довідкою ПП «Токмак-Центр» від 26.09.2016 року. Факт проживання [PERSON] та [PERSON] однією сімєю у фактичних шлюбних відносинах у період з січня 1998 року по 13.03.2011 року також підтвердили допитані в судовому засіданні свідки. Ст. 3 СК України передбачає, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом , мають взаємні права та обов'язки. У відповідності з п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення фактів проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу. Відповідно до Постанови Пленуму верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. 13.03.2011 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖС №194853 від 16.03.2011 року. Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої ввійшов автомобіль марки ВАЗ-2105, рік випуску 1987, об'єм двигуна 1300 куб.см В, шасі №ХТА210510Н0907373, реєстраційний №96222НА, який належав спадкодавцю на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії ЯТС №473118 від 06.05.2003 року. Вказаним автомобілем позивач мала право користуватися згідно відомостей в графі «особливі відмітки» свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Крім того, згідно довіреності від 17.11.2010 року спадкодавець за життя уповноважив позивача та дітей бути його представниками в органах ДАІ та інших установах з питань, повязаних зі вчиненням правочинів щодо користування, експлуатації та продажу вказаного автомобіля. На випадок своєї смерті спадкодавець заповіт не складав, в такому випадку спадкування здійснюється за законом. Діти як спадкоємці за законом першої черги не претендують на спадщину після смерті батька, до нотаріуса у визначений строк не зверталися, разом з батьком на час його смерті не проживали. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У відповідності до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. У відповідності до п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали з спадкоємцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. [PERSON] Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 «При встановленні судами факту проживання зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до дня смерті (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати положення ст. 3 Сімейного Кодексу України, відповідно до якої сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки, а також те, що сім'я створюється на підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства». Таким чином, в судовому засіданні доведений факт проживання однією сімєю позивача разом з померлим [PERSON] не менш як пять років до часу відкриття спадщини, тому слід вважати, що позивач є спадкоємцем четвертої черги спадкування після смерті [PERSON] Інших спадкоємців за законом попередніх черг, які б прийняли спадщину у встановленому законом порядку та строки, судом не встановлено. Позивач як спадкоємець четвертої черги за законом звернулася до державного нотаріуса Токмацької державної нотаріальної контори із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину. Постановою від 20.10.2016 року нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, так як родинні стосунки з померлим не підтвердженні, шлюб зі спадкодавцем розірвано. Позивач спадщину прийняла в порядку ст. 1268, ст. 1270 ЦК України, постійно проживаючи зі спадкодавцем на день відкриття спадщини за однією адресою. [PERSON] листа Токмацької державної нотаріальної контори №4539 від 07.10.2016 року після [PERSON], померлого 13.03.2011 року спадкова справа не відкривалась. У відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України він не заявив відмову він неї. [PERSON] довідки Територіального сервісного центру 2347 регіонального сервісного центру МВС України в Запорізькій області автомобіль ВАЗ-2105 д/н 96222НА кузов № ХТА210510Н0907373, свідоцтво про реєстрацію ЯТС 473118 від 06.05.2003 року власник [PERSON], [INFO], під арештом не перебуває, інші обмеження відсутні. З огляду на ст.392 ЦК України, якщо право власності оспорюється або не визнається іншою особою, до суду може бути подано позов про визнання цього права, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. [PERSON] ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Виходячи зі змісту ст. ст. 1296-1299 ЦК України питання про право на спадкове майно вирішується судом у разі невизнання такого права чи відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», при відмові нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що позивачем доведено викладені в позовній заяві обставини та надано суду належні та допустимі докази, які ґрунтуються на нормах законодавства, що підтверджують право позивача на успадкування майна померлого [PERSON], померлого 13 грудня 2011 року, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved