Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом, яким з урахуванням уточнень, просить визначити, що розмір частки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] складають по 1/5 частці. Визнати за [PERSON] право власності на 1/5 частку квартири [ADDRESS] у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що [INFO] померла її мати - [PERSON] , після смерті матері відкрилася спадщина, що складається з земельної ділянки площею 5,09 га на території Ульянівської сільської ради Богодухівського району Харківської області та частки квартири за вищевказаною адресою. Спадкодавцем складено заповіт, яким все належне заповідачу майно заповідано позивачу у справі. У встановлений законом строк позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, отримала свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку. Щодо іншої частини спадкового майна позивач отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, яку мотивовано тим, що не надано будь-які документи, що підтверджують право власності на спадкове майно. Позивач зазначає, що квартири [ADDRESS] та [ADDRESS] об`єднані в ізольовану трикімнатну квартиру, рішенням виконавчого комітету Червонозаводської районної в м. Харкові ради зазначено про вирішення питання про право власності на новостворене нерухоме майно у судовому порядку. Позивач посилається на те, що вказана трикімнатна квартира належить сторонам та померлій [PERSON] на праві спільної сумісної власності, їх частки не визначені, а тому є рівними. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 18 травня 2018 року позовна заява залишена без руху, надано строк на усуненні недоліків. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 13 липня 2018 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 16 жовтня 2018 року витребувано докази з Першої Харківської державної нотаріальної контори. Розпорядженням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 04 березня 2019 року № 02-13/81 «Щодо повторного автоматичного розподілу судових справ між суддями, які знаходяться в провадженні судді Тслікової І.І.» справу передано в провадження судді Єжова В.А. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 26 березня 2020 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. У судове засідання учасники справи не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином. Представник позивача надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, якою просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідачам направлено копію позовної заяви з додатками до неї разом із ухвалою про відкриття провадження по справі та встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. З боку відповідачів до суду у встановлений законом строк відзив відповідно до вимог ст. 178 ЦПК України і всі докази, що підтверджують заперечення проти позову, не надіслано, зустрічний позов не пред`явлено. Відповідно до правил ч.8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, дослідивши докази по справі, вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Квартира [ADDRESS] перебуває у спільній сумісній власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 22 січня 1999 року, реєстраційний номер 9-99-154972. Квартира [ADDRESS] перебуває у спільній сумісній власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 06 липня 2005 року № 9-05-214564. З метою покращення житлових умов, за нотаріальною згодою всіх власників квартир поверху, були проведені роботи по переобладнанню вищевказаних квартир готельного типу з приєднанням місць спільного користування в ізольовану квартиру. Рішенням виконавчого комітету Червонозаводської районної ради в м. Харкові від 04 березня 2008 року № 113, дозволено збереження та подальше використання переобладнання квартир [ADDRESS] та [ADDRESS] , дане переобладнання не вважається самочинним. Вказаним рішенням об`єднано переобладнані квартири в ізольовану трикімнатну квартиру загальною площею 71,2 кв.м., житловою площею 34,5 кв.м. та надати їх номер 33, зобов`язано [PERSON] зареєструвати дане рішення в КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» для внесення змін до технічної документації. Як вбачається з довідки КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» від 08.02.2017, квартира [ADDRESS] перебуває у спільній сумісній власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 06 липня 2005 року № 9-05-214564. Згідно поточної інвентаризації 19.04.2007 встановлено, що квартири [ADDRESS] та [ADDRESS] об`єднані в ізольовану трикімнатну квартиру [ADDRESS] , документів щодо перереєстрації права власності на квартиру [ADDRESS] - не надходило. Таким чином, станом на час розгляду справи встановлено, що квартира [ADDRESS] зареєстрована на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на праві спільної сумісної власності. Відповідно до положень ч.1 ст.319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. При цьому, частиною 1 ст.355 ЦК України передбачено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). У відповідності до ч. 1 ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Разом з тим, відповідно до ст.370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Таким чином, в даній статті встановлюється презумпція рівності часток співвласників. Згідно із положеннями ст. 372 Цивільного кодексу України передбачено, що майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено між ними або законом. Під час судового розгляду справи не встановлено наявності підстав для відступлення від рівності часток співвласників вищевказаної квартири. При таких обставинах, розмір частки кожного співвласника у праві власності на кватиру [ADDRESS] становить 1/5. [INFO] [PERSON] померла, про що відділом РАЦС по м. Харкову № 4 Харківського міського управління юстиції зроблено актовий запис про смерть № 3593 та видано свідоцтво про смерть. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, що складається з земельної ділянки площею 5,09 га на території Ульянівської сільської ради Богодухівського району Харківської області та 1/5 частки квартири [ADDRESS] . За життя [PERSON] залишила заповіт, посвідчений 22 листопада 2002 року державним нотаріусом Сьомої Харківської державної нотаріальної контори Петренко Н.В. та зареєстрований в реєстрі за № 3-2822. Вказаним заповітом все належне заповідачу майно було заповідано дочці - [PERSON] . Судом встановлено, що позивач у встановлений законом шестимісячний строк звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у порядку спадкування за заповітом, 30 січня 2008/ року отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 5,09 га на території Ульянівської сільської ради Богодухівського району Харківської області. Постановою державного нотаріуса Першої Харківської державної нотаріальної контори Цуканової О.В. від 22 березня 2017 року відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/5 частку квартири [ADDRESS] , у зв`язку з тим, що вказана квартира була об`єднана з кватирою [ADDRESS] у трикімнатну ізольовану квартиру, право власності на яку не зареєстровано. Згідно з ч.1 ст.1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 224 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом чи за заповітом після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після виділення (визначення) частки померлого у спільному майні. Згідно з п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» за №20 від 22.12.1995 частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 182, ч. 2 ст. 331 ЦК України, право власності на переобладнану ізольовану квартиру [ADDRESS] , до складу якої увійшло спадкове майно - не зареєстровано. Одночасно з цим, станом на час смерті [PERSON] , за останньою зареєстровано право спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] . Проаналізувавши обставини справи та відповідні норми законодавства, які регулюють ці відносини, суд дійшов до висновку, що у зв`язку зі смертю одного з співвласників, позивач не може реалізувати своє право на прийняття спадщини за законом через те, що нотаріус відповідно до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України не може видати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті одного з учасників спільної сумісної власності без виділення (визначення) частки померлого у спільному майні. Після смерті одного із співвласників частка у праві спільної сумісної власності належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Суд відмовляє у задоволенні позовних вимог в частині визначення за відповідачами [PERSON] та [PERSON] частки у спільному сумісному майні - по 1/5 за кожним. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Враховуючи ту обставину, що відповідачу не зверталися дот суду із зустрічними позовними вимогами про визначення за ними частки у спільному сумісному майні, суд не вирішує вказане питання у межах даної справи. На підставі викладеного,

Outcome: partial