Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що вона є власником складських та адміністративних будівель та споруд, які розташовані за адресою: м. Дніпро, вул. Янтарна, 67 у м. Дніпро, що підтверджуються свідоцтвом про право власності на першу чергу складських та адміністративних будівель та споруд від 16.07.1999р. та договором купівлі-продажу від 13.09.1999 р. У серпні 2017 р. при отриманні Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно позивачу стало відомо що посадовою особою Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області внесено відомості про накладення арешту на вищезазначене належне позивачу нерухоме майно, на підставі ухвали Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 27.01.2014 р. при розгляді справи № 199/13715/13-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя. Водночас, у вищевказаній Інформаційній довідці зазначено, що особа, в інтересах якої накладено обтяження, [PERSON]; при цьому, ані позивач, ані [PERSON] не приймали участі при розгляді вищезазначеної цивільної справи. Як зазначається позивачем при зверненні до суду, безспірно було встановлено, що 27.01.2014 р. Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська рішення про накладення арешту на належне позивачу нерухоме майно не приймав, відповідної ухвали матеріали справи № 199/13715/13-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя не містять. 03.04.2018\~р.\~голова Амур-Нижньодніпровського\~районного суду\~м.\~Дніпропетровська повідомила,\~що після\~перевірки автоматизованої\~системи документообігу\~КП «Д-3»\~та матеріалів\~справи № 199/13715/13-ц було встановлено, що головуючим суддею Руденко В.В. по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя ухвала від 27.01.2014 р. про накладання арешту на складські та адміністративні будівлі та споруди, розташовані за адресою: вул. Янтарна, 67, м. Дніпро, не була проголошена. Запис про обтяження № 4448012 зареєстрований 28.01.2014 р. у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі звернення [PERSON] до Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, тому 06.04.2018 р. позивачем було подано обґрунтовану заяву до Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, в якій позивач просила провести службове розслідування та зясувати на якій підставі 28.01.2014 р. було накладено арешт № 4448012 на належне позивачу на праві приватної власності нерухоме майно (складські та адміністративні будівлі та споруди), розташоване за адресою: вул. Янтарна, буд. 67, м. Дніпро, та скасувати даний арешт. 06 червня 2018 р. до Головного територіального управління юстиції вдруге була направлено звернення з даного питання, втім, відповіді не отримано. Як зазначається позивачем при зверненні до суду, відомості про арешт на належне нерухоме майно перешкоджають продовжити дію договору оренди земельної ділянки по фактичному розташуванню зазначеного нерухомого майна, укладеного 07.07.2008 р. між позивачем та Дніпропетровською міською радою, чим порушуються права позивача, як власника нерухомого майна. Предмет позову становить вимога про скасування арешту майна, зареєстрованого 28.01.2014 р. 14:37:53 за №4448012 державним реєстратором [PERSON], Дніпропетровське міське управління юстиції Дніпропетровської області, підстава виникнення обтяження ухвала суду, серія та номер 199/13715/13-ц, виданий 27.01.2014, видавник Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська, обєктом обтяження є майнові права, опис предмета обтяження: складські та адміністративні будівлі і споруди, що розташовані по вул. Янтарна, 67 у м. Дніпропетровську. У судовому засіданні представник позивача за довіреністю вимоги позову підтримала повністю, надала пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, просила суд повністю задовольнити поданий позов. Відповідач в окремо наданій суду заяві просив суд розглядати справу у його відсутність, просив задовольнити позовні вимоги. Представник третьої особи не скористався правом брати участь в судових засіданнях. Оцінив докази, надані представником позивача у порядку ст.ст. 76 81, ст. 83 ЦПК України, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову повністю, виходячи з наступного. Як встановлено судом позивач є власником складських та адміністративних будівель та споруд, розташованих за адресою: м. Дніпро, вул. Янтарна, що підтверджується реєстраційним посвідченням (а.с. 30), свідоцтвом про право власності (а.с. 31) тощо. Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с. 8-9) державним реєстратором Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області внесено відомості про накладення арешту на вищезазначене належне позивачу нерухоме майно на підставі ухвали Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 27.01.2014 р. Згідно з даною інформаційною довідкою (а.с. 8-9) особою, в інтересах якої накладено обтяження, є [PERSON]. На підставі відповіді голови Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 03.04.2018 р. після перевірки автоматизованої системи документообігу КП «Д-3» та матеріалів цивільної справи №199/13715/13-ц встановлено (а.с. 19), що головуючим суддею Руденко В.В. по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя ухвала від 27.01.2014 р. про накладання арешту на складські та адміністративні будівлі та споруди, розташовані за адресою: вул. Янтарна, 67, м. Дніпро, не була проголошена. Відомості про арешт на належне позивачу нерухоме майно перешкоджають продовжити дію договору оренди земельної ділянки по фактичному розташуванню зазначеного нерухомого майна, укладеного 07.07.2008 р. між позивачем та Дніпропетровською міською радою, чим порушуються права позивача, як власника нерухомого майна. Правовідносини між сторонами виникли із захисту права власності. Статтею 41 Конституції України\~ гарантовано, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб; на виконання ч. 1 та ч. 2 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, та на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (ст. 319 ЦК). Відповідно до ч. 1 ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Згідно з ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Розвязуючи позовну вимогу, суд погоджується, що обставини, наведені позивачем на підтвердження своїх вимог,\~заслуговують на увагу: право власності позивача на зазначене нерухоме майно не є предметом судового спору. Разом з тим, ухвала Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 27.01.2014 про накладення арешту у справі 199/13715/13-ц, яка була предявлена до виконання, містить ознаки фальсифікації, оскільки така ухвала судом не була проголошена та в цій справі ані [PERSON], ані [PERSON] не є особами, які брали участь в справі. У звязку з наведеним вочевидь порушення прав позивача, у звязку з чим для суду вбачаються підстави для поновлення прав позивача у спосіб, обраний останнім при зверненні до суду. Розвязуючи вимогу позову про розподіл судових витрат, суд бере до уваги, що позивач не має пільг щодо сплати судового збору та ним в повному обсязі були сплачені судові витрати, що підтверджується письмовими доказами: судовий збір в сумі 704, 80 грн. (а.с. 2), у звязку з чим в силу вимог ч. 3 ст. 141 ЦПК України враховує, що ці витрати повязані з розглядом справи, розмір таких витрат є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, а також значення справи для сторін,\~тому дані судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved