Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом про визнання права власності на земельну ділянку посилаючись на те, що [NUMBER] лютого 2005 року між нею та [PERSON] було укладено договір купівлі - продажу приватизованих земельних ділянок загальною площею 0.0513га та 0,0505 га, що належали останньому на підставі державних актів про право приватної власності на землю ІІ-ПЛ №013744, виданого Кротенківською сільською радою Полтавського району 29.09.1995р. за № 595, І-ПЛ № 054277. виданого виконкомом Кротенківської сільської ради Полтавського району та області 06.06.1996р. за № 787. Рішенням десятої сесії Кротенківсьої сільської ради шостого скликання від 29 грудня 2011 року вирішено дозволити об'єднати гр. [PERSON] земельні ділянки [NUMBER] площею - 0,0513га та [NUMBER] площею - 0.0505 га. з цільовим призначенням для ведення садівництва, загальною площею 0,1018 га та єдиним номером [NUMBER] в [ADDRESS]. 4 липня 2012 року було виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку для ведення садівництва, в тому числі при поділі чи об'єднанні земельних ділянок. На підставі вищенаведених документів, 27.03.2013 року було проведено державну реєстрацію земельної ділянки, загальною площею 0,1018 га, розташованої за адресою : [ADDRESS], та присвоєно кадастровий номер 5324082401:01:003:0084. що підтверджується відповідним витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 07.08.2014р. 37-ою сесією Кротенківської сільської ради шостого скликання від 22 вересня 2014 року вирішено встановити, що при об'єднанні земельних ділянок площею - 0.0513га та площею - 0,0505 га з цільовим призначенням для ведення садівництва, що належать гр.. [PERSON] згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 21.02.2005р, сформувалась єдина земельна ділянка, загальною площею - 0,1018 га для ведення садівництва, яка розташована по [ADDRESS]. Також, п.3 вказаного рішення вказано їй зареєструвати зазначену ділянку відповідно до чинного законодавства. Абзацом 5 п.4 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень), затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013р. передбачено, що державна реєстрація речових прав на земельні ділянки проводиться після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі. Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 07.08.2014р., державна реєстрація земельної ділянки у Державному земельному кадастрі була проведена. На підставі вказаного рішення сільської ради та витягу з ДЗК вона звернулася до Реєстраційної служби Полтавського районного управління юстиції для проведення державної реєстрації права власності та видачі свідоцтва на вказану ділянку. Згідно листа Реєстраційної служби Полтавського районного управління юстиції від 22.10.2014 р. із посиланням на п. 59 Порядку у проведенні таких дій їй відмовлено, оскільки нею «не було зареєстровано право власності на земельні ділянки, набуті на підставі договору купівлі-продажу, тобто відсутній документ, що підтверджує виникнення права власності на раніше сформовану земельну ділянку». Також зазначено, що відповідно до копій державних актів та договору купівлі- продажу земельної ділянки, земельні ділянки, що об'єднувалися, знаходяться у [ADDRESS], при цьому земельна ділянка, яка утворилася при об'єднанні, відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку та рішення Кротенківської сільської ради, знаходиться у [ADDRESS]. Зазначає, що згідно довідки виконкому Кротенківської сільської ради № 863 від 14.11.2014р. [PERSON] має приватизовану земельну ділянку розміром 0,1018га для ведення садівництва ( кадастровий номер 5324082401:01:003:0084), що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Адреса присвоєна рішенням 26-ї сесії Кротенківської сільської ради 6-го скликання від 17.10.2013 року. Попередню адресу: с.Патлаївка було відмінено рішенням третьої сесії Кротенківської сільської ради п'ятого скликання № 65 від 04.08.2006 року на підставі рішення дев'ятої сесії районної ради двадцять третього скликання від 11 листопада 1999 року. Вона є людина похилого віку, і на сьогоднішній день бажає належним чином оформити документи щодо права власності на вказану земельну ділянку, щоб розпорядитися нею не користь своїх рідних. Але, не зважаючи на те, що вона володіє та користуюся землею вже тривали час, розпорядитися вона нею не може, у зв'язку із чим змушена звернутися до суду. Відповідно до ст.3 ЦГІК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Пунктом «а» частини 2 статті 126 ЗК України (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною в порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою. Відповідно до частини 6 статті 126 ЗК України (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) при набутті права власності на земельну ділянку на підставі документів, визначених частиною другою цієї статті, державний акт на право власності на земельну ділянку, що відчужується, долучається до документа, на підставі якого відбувся перехід права власності на земельну ділянку, в кожному такому випадку відчуження земельної ділянки. Пунктом «а» ч. 1 ст. 81 ЗК України передбачено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами. Статтею 657 ЦК України передбачено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Відповідно ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не впливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, після укладення договору купівлі-продажу, вона фактично стала власником земельних ділянок, але юридично не зареєструвала своє право власності на земельну ділянку . На сьогоднішній день, у зв'язку із об'єднанням земельних ділянок не може зареєструвати своє право належним чином. Згідно ст. 41 Конституції України гарантує кожному право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В судове засідання позивач не з»явилася, надавши суду заяву з проханням розглянути дану справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Представник : відповідача - Полтавської районної державної адміністрації в судове засідання не з»явився вказавши, що не належним відповідачем оскільки земельна ділянка розташована в теротеріальних межах села і відсутні позовні вимоги до райдержадміністрації. З огляду на викладене ухвалою суду відповідача Полтавську райдержадміністрацію було замінено на належного відповідача Кротенківську сільську раду. В судове засідання представник відповідача Кротенківської сільської ради та треті особи: Відділ Держземагенства у Полтавському районі в судове засідання не з»явилися, надавши суду заяви про розгляд справи у їх відсутності та не висловили заперечень щодо позову. Представник третьої особи: Реєстраційна служба Полтавського районного управління юстиції до суду не з'явився надавши до суду заяву з проханням виключити їх з числа третіх осіб, оскільки вони не є юридичною особою. Суд вважає за можливе розгляд справи по суті у відсутності не з»явившихся сторін по наявним матеріалам справи та за наявності від них відповідних заяв. Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 21 лютого 2005 року між позивачкою та [PERSON] було укладено договір купівлі - продажу приватизованих земельних ділянок загальною площею 0.0513га та 0,0505 га, що належали останньому на підставі державних актів про право приватної власності на землю ІІ-ПЛ №013744, виданого Кротенківською сільською радою Полтавського району 29.09.1995р. за № 595, І-ПЛ № 054277. виданого виконкомом Кротенківської сільської ради Полтавського району та області 06.06.1996р. за № 787. Рішенням десятої сесії Кротенківсьої сільської ради шостого скликання від 29 грудня 2011 року вирішено дозволити об'єднати гр. [PERSON] земельні ділянки [NUMBER] площею - 0,0513га та [NUMBER] площею - 0.0505 га. з цільовим призначенням для ведення садівництва, загальною площею 0,1018 га та єдиним номером [NUMBER] в [ADDRESS]. 4 липня 2012 року було виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності позивачці на земельну ділянку для ведення садівництва, в тому числі при поділі чи об'єднанні земельних ділянок. На підставі вищенаведених документів, 27.03.2013 року було проведено державну реєстрацію земельної ділянки, загальною площею 0,1018 га, розташованої за адресою : [ADDRESS], та присвоєно кадастровий номер 5324082401:01:003:0084. що підтверджується відповідним витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 07.08.2014р. 37-ою сесією Кротенківської сільської ради шостого скликання від 22 вересня 2014 року вирішено встановити, що при об'єднанні земельних ділянок площею - 0.0513га та площею - 0,0505 га з цільовим призначенням для ведення садівництва, що належать гр.. [PERSON] згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від [NUMBER].02.2005р, сформувалась єдина земельна ділянка, загальною площею - 0,1018 га для ведення садівництва, яка розташована по [ADDRESS]. Також, п.3 вказаного рішення вказано їй зареєструвати зазначену ділянку відповідно до чинного законодавства. Абзацом 5 п.4 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень), затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013р. передбачено, що державна реєстрація речових прав на земельні ділянки проводиться після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі. Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 07.08.2014р., державна реєстрація земельної ділянки у Державному земельному кадастрі була проведена. На підставі вказаного рішення сільської ради та витягу з ДЗК позивачка звернулася до Реєстраційної служби Полтавського районного управління юстиції для проведення державної реєстрації права власності та видачі свідоцтва на вказану ділянку. Згідно листа Реєстраційної служби Полтавського районного управління юстиції від 22.10.2014 р. із посиланням на п. 59 Порядку у проведенні таких дій їй відмовлено, оскільки нею «не було зареєстровано право власності на земельні ділянки, набуті на підставі договору купівлі-продажу, тобто відсутній документ, що підтверджує виникнення права власності на раніше сформовану земельну ділянку». Також зазначено, що відповідно до копій державних актів та договору купівлі- продажу земельної ділянки, земельні ділянки, що об'єднувалися, знаходяться у [ADDRESS], при цьому земельна ділянка, яка утворилася при об'єднанні, відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку та рішення Кротенківської сільської ради, знаходиться у [ADDRESS]. Згідно довідки виконкому Кротенківської сільської ради № 863 від 14.11.2014р. [PERSON] має приватизовану земельну ділянку розміром 0,1018га для ведення садівництва ( кадастровий номер 5324082401:01:003:0084), що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Адреса присвоєна рішенням 26-ї сесії Кротенківської сільської ради 6-го скликання від 17.10.2013 року. Попередню адресу: с.Патлаївка було відмінено рішенням третьої сесії Кротенківської сільської ради п'ятого скликання № 65 від 04.08.2006 року на підставі рішення дев'ятої сесії районної ради двадцять третього скликання від 11 листопада 1999 року. Позивачка є людина похилого віку, і на сьогоднішній день бажає належним чином оформити документи щодо права власності на вказану земельну ділянку, щоб розпорядитися нею не користь своїх рідних. Але, не зважаючи на те, що вона володіє та користуюся землею вже тривали час, розпорядитися вона нею не може, у зв'язку із чим змушена звернутися до суду. Відповідно до частини 6 статті 126 ЗК України (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) при набутті права власності на земельну ділянку на підставі документів, визначених частиною другою цієї статті, державний акт на право власності на земельну ділянку, що відчужується, долучається до документа, на підставі якого відбувся перехід права власності на земельну ділянку, в кожному такому випадку відчуження земельної ділянки. Таким чином, після укладення договору купівлі-продажу, вона фактично стала власником земельних ділянок, але юридично не зареєструвала своє право власності на земельну ділянку . На сьогоднішній день, у зв'язку із об'єднанням земельних ділянок не може зареєструвати своє право належним чином. Пунктом «а» ч. 1 ст. 81 ЗК України передбачено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами. Статтею 657 ЦК України передбачено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Відповідно ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не впливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 41 Конституції України гарантує кожному право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Пунктом «а» частини 2 статті 126 ЗК України (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною в порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою. З огляду на викладене суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved