Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом у якому, остаточно просить стягнути з відповідача [PERSON] - 85374,10 грн. неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів по виконавчому листу № 2-289 від 29.06.2011, виданому на підставі рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області про стягнення з відповідача на користь [PERSON] аліментів на утримання повнолітньої дитини на період навчання. У позові вказує про виниклу заборгованість по аліментах саме з вини відповідача, який про обов»язок сплачувати аліменти знав, проте сплачував аліменти нерегулярно і не в повному обсязі, у зв»язку з чим, позивач згідно ст. 196 СК України розрахувала відповідний розмір пені за період з 01.05.2011 по 01.06.2014. У судовому засіданні позивачка просила суд стягнути на її користь хоча б 15000,00 грн. пені, посилаючись на обставини, викладені у позові. Представник відповідача у суді частково визнаючи позов подав письмові заперечення суть яких зводиться до того, що рішення про стягнення з відповідача аліментів на повнолітню дитину на період навчання в розмірі 1/8 частині всіх видів доходів вступило в законну силу 26.02.2014. Беручи до уваги щомісячний платіж по аліментах в розмірі 443,63 грн. розмір пені, повинен становити 434,14 грн. по 05.06.2014. Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши та проаналізувавши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони по справі є батьками [PERSON], [INFO] (а.с. 4). З матеріалів справи вбачається, що згідно виконавчого листа № 2-689 від 29.06.2011, виданого Прилуцьким міськрайонним судом із [PERSON] на користь позивачки стягуються аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку на період навчання до 30.06.2014 (а.с. 30). Вказане виконавче провадження було відкрите з приводу виконання заочного рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 01.06.2011 про стягнення аліментів на навчання дочки [PERSON], починаючи з 06 травня 2011 року (а.с. 254). Проте, рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 26 лютого 2014 року заочне рішення суду першої інстанції було змінене та зменшено суму стягнутих аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] із ? частини до 1/8 частини всіх видів заробітку щомісячно (а.с. 216-217). Відповідно до вимог ст.196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов»язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Як вбачається з даної норми та роз»яснень Верховного Суду України, наданих у п.22 Постанови Пленуму від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді судами справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин. Про заборгованість відповідача по сплаті аліментів свідчать розрахунки державного виконавця. Так, заборгованість платника аліментів [PERSON] по виконавчому листу № 2-689 від 29.06.2011 за період з 06.05.2011 по 01.06.2014 становила 15305,56 грн. Постановою державного виконавця від 06.06.2014 провадження по вказаному виконавчому листу було закінчено у зв»язку із закінченням строку для даного виду стягнення та сплатою у повному обсязі заборгованості по виконавчому документу (а.с. 212). Під час розгляду справи, позивачкою не було надано та судом не встановлено, що відповідач був обізнаний про його заборгованість по сплаті аліментів, адже судове рішення прийняте за його відсутності (заочно), коли він фактично перебував за межами України. Дізнавшись про таке рішення, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку, внаслідок чого 26.02.2014 було прийняте нове судове рішення. 26.02.2014 суд вважає, що це саме та дата з початком якої відповідач достеменно знав про свої зобов»язання як платника аліментів на повнолітню дитину на період її навчання, проте аліментів не платив. Повністю виконав свої зобов»язання відповідач лише 05.06.2014, тобто період прострочення сплати аліментів становить 98 днів. Згідно розрахунку державного виконавця щомісячний платіж складає 443,63 грн. Тому розрахунок пені з врахуванням періоду прострочення відповідно до положень ст.196 СК України буде становити: 443,63 х 1% х 98 = 434,76 грн., а значить позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial