Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про визнання за нею права власності за набувальною давністю на житловий будинок. В обґрунтування своїх вимог позивач вказала на те, що із 1978 року вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] В 2004 році позивачка переїхала з м. Луганська до с. Олексіївка Білокуракинського району Луганської області до свого співмешканця [PERSON], який проживав за адресою: [INFO]. З 21 червня 2004 року позивачка зареєстрована за зазначеною адресою і безперервно та відкрито володіла та користувалася цим житловим будинком. 25 лютого 2010 року [PERSON] помер. Після смерті [PERSON] позивачка намагалася знайти документи, що підтверджують право власності на зазначене нерухоме майно, але їх знайти їй не вдалося. Виконуюча обов'язки старости села Олексіївка, в минулому секретар Олексіївської сільської ради Білокуракинського району Луганської області повідомила позивачці, що житловий будинок був збудований в 1930 році, а погосподарські книги за цей рік, які б засвідчували факт належності житлового будинку, не збереглися. Позивачка просить суд визнати за нею право власності за давністю володіння (набувальною давністю) на житловий будинок № 5, побудований в 1930 році, загальною площею 41,3 кв. м., вартістю 21\~667,00 гривень, який розташований по вулиці Шкільна села Олексіївка Білокуракинського району Луганської області, на земельній ділянці площею 52,5 кв. м. В судове засідання позивач не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Заявлені позовні вимоги підтримала повністю. В судове засідання представник відповідача не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Проти викладених у заяві обставин не заперечував, позов визнав та просив суд задовольнити вимоги в повному обсязі. У звязку з розглядом справи за відсутністю осіб, які беруть участь, судове засідання проводиться без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності з ч.2 ст.197 ЦПК України.\~ Відповідно до ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.\~\~ Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази по справі кожний окремо і в їх сукупності, судом встановлено наступне. Відповідно до копії паспорту позивачки, [PERSON] вона з 21.06.2004 року зареєстрована в [INFO] (а.с. 6-7). Згідно довідки Білокуракинської селищної ради № 920 від 29.08.2016 року [PERSON] з 03 червня 2004 року відкрито користується житловим будинком із господарчими спорудами, що знаходиться за адресою: буд. 5 вулиця Шкільна села Олексіївка Білокуракинського району Луганської області (а.с. 14). Згідно копії технічного паспорту на житловий будинок 5 по вул.. Шкільній с. Олексіївка, що виготовлений на замовлення позивачки, [PERSON], загальна площа будинку 41,3 кв. м., житлова 15,3 кв.м. (а.с. 8-12). Згідно довідки-характеристики КП «Білокуракинське районне бюро технічної інвентаризації», що виданий позивачці, [PERSON] 07 липня 2016 року, будинок побудований в 1930 році, загальна площа 41,3 кв. м., житлова площа 15,3 кв. м. (а.с. 13). Згідно копії свідоцтва про смерть серії 1-ЕД № 240717, виданого 26 лютого 2010 року [PERSON] помер 25 лютого 2010 року у віці 50 років (а.с. 15). Відповідно до статті 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Статтею 328 Цивільного кодексу України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена законом. На підставі статті 344 Цивільного кодексу України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Так, частиною 1 статті 344 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. В пункті 9 Постанови за № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року вказано, що повинно враховуватися, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна та інше. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. Судом встановлено, що з 2004 року позивачка вже більше 10 років володіє та користується нерухомим майном і є всі підстави вважати, що вона законно набула право власності на вищевказаний житловий будинок. Згідно до ст. 58 ЦПК України належними доказами є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З урахуванням наведеного, всебічного, об'єктивного та безпосереднього дослідження доказів в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання добросовісним набувачем нерухомого майна та визнання права власності підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved