Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів, в обґрунтування позову зазначила, що у період з січня 2007 по серпень 2016 вона проживала однією сім'єю без офіційної реєстрації шлюбу із [PERSON], Від стосунків народилися діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які в даний час проживають із позивачем та перебувають на утриманні позивача. Своє батьківство [PERSON] не заперечує та ніколи не заперечував, доказом чого є свідоцтва про народження дітей. У серпні 2016 року [PERSON] вирішив припинити із позивачем будь-які стосунки, в результаті чого разом з дітьми фактично вигнав на вулицю, позбавивши житла, а також відмовившись від утримання у будь-який спосіб спільних дітей. Фактично перебуваючи у шлюбних стосунках із [PERSON], восени 2012 року позивач та відповідач придбали приватний будинок, площею 60 кв.м., розташований за адресою: м. Харків, вул. Жєлєзнякова (нині [PERSON]), 36А, в якому після серпня 2016 року [PERSON] проживає одноосібно. Право приватної власності на зазначене житло зареєстроване за відповідачем. [PERSON] більш ніж 5 останніх років не має офіційного місця роботи, проте фактично є керівником бригади, яка займається виконанням будівельних та ремонтних робіт, зокрема будує приватні будинки. Протягом 2016 року (до серпня місяця включно) найменший заробіток за місяць, який [PERSON] приніс у сім'ю, склав 25000грн., найбільший - понад 60000грн. за місяць. Практично відразу після того, як [PERSON] у серпні 2016 року вигнав позивача з дітьми на вулицю та розпочав капітальний ремонт у будинку, глобально змінюючи його планування шляхом знесення старих та побудови нових стін, замінив систему опалення, провів системи каналізації та водопостачання, зробив нову підлогу, замінив вікна. Закінчивши ремонт всередині будинку, [PERSON] розпочав роботи, повязані із повною заміною даху будинку, перекрив дах металочерепицею. Зазначені роботи тривають до цього часу. Виходячи із середньо ринкової ціни, яка склалася у м. Харкові на момент проведення згаданих робіт, витрати [PERSON] лише на придбання будівельних матеріалів в кілька разів перевищують десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи. І це не враховуючи вартість самих робіт, які здійснювалися із залученням найманих робітників. У повсякденному житті [PERSON] користується автомобілем «[PERSON] Гольф II». який перебуває на його повному утриманні. Водночас, після припинення у серпні 2016 року стосунків із [PERSON] матеріальне становище спільних дітей погіршилося. Позивач не в змозі самостійно забезпечувати їм належне матеріальне утримання, необхідне та достатнє для гармонійного розвитку дітей. Від попереднього шлюбу [PERSON] має доньку - І4.10.1994 року народження, яка в даний час мешкає окремо від нього разом зі своєю матірю у м. Дніпро. Після розлучення, [PERSON] залишив на користь колишньої дружини та доньки квартиру у м. Дніпро, аліменти на утримання доньки не сплачує. [PERSON] не отримує регулярного офіційного доходу у вигляді заробітної плати за трудовим договором або ж прибутку від здійснення господарської діяльності зареєстрованого субєкта господарювання (юридичної особи чи фізичної особи- підприємця), що не дає можливості визначити розмір частку від його заробітку, який можливо офіційно підтвердити, - що є тими істотними обставинами, які надають підстави суду, згідно ч.1 ст.184 Сімейного кодексу України визначити аліменти на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі. Однак, [PERSON], здійснюючи витрати, що перевищують десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, на придбання, ремонт, обслуговування нерухомого та рухомого майна, не в змозі довести джерело походження цих коштів, тобто можливо дійти цілком логічного висновку, що відповідач отримує дохід від 16 000 грн. на місяць. Позивач вважає, що [PERSON] для забезпечення належного рівня житія двох дітей, необхідного для їх нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, повинен сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі загальним розміром 5333 грн. 33 коп. на місяць, що відповідає одній третині від його фактичного доходу у сумі 16 000грн (шістнадцять тисяч грн. 00 коп.), у т.ч. на утримання: [PERSON], [INFO] - 2962 грн. 96 коп. на місяць; [PERSON], [INFO] - 2370 грн. 37 коп. Які позивач просила стягнути з відповідача щомісячно, починаючи з 04 вересня 2017 року та до досягнення дітьми повноліття. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] у судовому засіданні позов підтримали у повному обсязі та просили його задовольнити, надали суду відповідь на відзив. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що з 2007 року він з позивачем жив у батьків позивача, потім продав спадковий будинок і купив свій житловий будинок. З моменту «розлучення» 6 місяців [PERSON] перешкоджала спілкуванню з дітьми. Відповідач з дітьми підтримує стосунки, надає матеріальну та моральну допомогу. Всі канікули старший син жив разом з батьком. [PERSON] привозив верхній одяг одному сину і на даний час відповідач несе витрати на одяг обох дітей. За спеціальністю відповідач є модельєр-чоботар, але за спеціальністю не працює за станом здоровя. У будинку разом із відповідачем проживають два знайомі чоловіки, які за право проживати у будинку допомагають його ремонтувати. У дійсності відповідач працював підсобником, свої доходи не декларував. Ремонт у своєму будинку розпочав з вересня 2016 року. На матеріали для ремонту витратив приблизно 7 000 грн., заміна вікон обійшлася у 5 000 грн., купував 10 мішків цементу, замінив систему опалення; штраф водоканалу сплатив частинами у сумі 1500 грн. Зазначив, що має мінливий дохід: іноді 5-6 тисяч гривень на місяць, іноді нічого. Відповідач та його представник [PERSON] проти задоволення позову заперечували частково. Просили ухвалити рішення та стягнути з нього аліменти у розмірі, встановленому законом, надали відзив на позов, в якому позов [PERSON] визнав частково і зазначив, що дійсно має двох спільних дітей [PERSON] та [PERSON]. Твердження позивача про те, що він вигнав позивача на вулицю із дітьми та відмовився від утримання спільних дітей [PERSON] вважає такою, що не відповідає дійсності, оскільки позивач сама пішла, забравши дітей, припинила будь-які стосунки. При цьому мотивувала це тим, що її не влаштовує матеріальний стан чоловіка. У даний час позивач обмежує спілкування відповідача з дітьми. Щодо працевлаштування та розміру доходів, відповідач зазначив, що за станом здоровя, за загальним важким становищем економіки в Україні, він не працевлаштований кілька років назад він підробляв на будівництві, виконуючи некваліфіковані роботи. Для того, щоб бути керівником бригади, як стверджує позивач, відповідач не має ні відповідного фаху, ні досвіду. У 2017 році відповідач спробував знайти собі роботу у [PERSON], виконуючи обовязки некваліфікованого працівника за 2 000 польських злотих (що складає 600 доларів США або 16000 грн.). За станом здоровя у 2018 році працедавець трудовий договір не поновив і на даний час відповідач не має постійного джерела доходів. Щодо наявного автомобіля [PERSON] відповідач наголосив, що дане авто є 1989 року випуску, який залишився від батька і на даний час «не на ходу». Щодо ремонту у будинку, відповідач зазначає, що ніяких глобальних змін в домі не здійснював, увесь ремонт здійснює самостійно і максимальне, що зробив це замінив батареї за допомогою знайомого зварювальника. При оцінці судом розміру аліментів, відповідач просив врахувати, що стан його здоровя погіршується. У 2012 році в результаті важкого захворювання йому була видалена частина легеня. У звязку з бюрократичною тяганиною відповідач не зміг отримати відповідний ступінь інвалідності. На підставі вищевикладеного відповідач просив задовольнити позов частково і стягувати з нього аліменти у твердій грошовій сумі щомісячно на утримання [PERSON] 950, 00 грн. та [PERSON] 746, 00 грн. 05.03.2018\~через канцелярію\~суду надійшла\~відповідь на\~відзив в\~якому представник\~позивача зазначив\~неправдиві твердження\~[PERSON]: дійсною причиною припинення фактичних шлюбних стосунків між позивачем та відповідачем слугувала неналежна поведінка [PERSON], повязана із тривалим та надмірним зловживанням алкоголем. Матеріальний стан [PERSON] не є причиною розлучення, оскільки він був та залишається на доволі високому рівні, достатньому для повноцінного утримання сім'ї із чотирьох осіб. Кодування [PERSON] у 2016 році від вживання алкоголю до позитивних наслідків не призвело, оскільки він став ще більш сварливим, агресивним, почав дозволяти собі застосування до [PERSON] фізичної сили, безпідставно ревнуючи її до інших чоловіків. Саме через неадекватну поведінку [PERSON], спровоковану тривалим зловживанням алкоголем, влітку 2016 року позивач вирішила припинити з ним будь-які стосунки, забрала дітей та пішла жити до своїх батьків. Жодної матеріальної складової у прийнятті рішення про припинення шлюбних стосунків між [PERSON] та [PERSON] не було. Також неправдивими є твердження відповідача щодо обмеження [PERSON] його спілкування з дітьми. [PERSON] проявляє вибіркову симпатію до синів, спілкуючись зі старшим сином [PERSON] та майже повністю ігноруючи існування молодшого сина [PERSON], чим завдає великих душевних страждань дитині. З моменту фактичного припинення шлюбних відносин по теперішній час [PERSON] самоусунувся від виконання своїх батьківських обовязків, не надає жодної допомоги на утримання дітей. Що стосується доказів отримання відповідачем доходу від 16000 грн. на місяць, то звертає увагу суду на наступне. [PERSON] не має офіційного джерела доходів. Приблизно у 2011 році в якості спадщини від своїх батьків [PERSON] отримав приватний будинок та однокімнатну квартиру, розташовані у м. Первомайський Харківської області. Від продажу зазначених обєктів нерухомості відповідач отримав грошові кошти на загальну суму 18000$ (вісімнадцять тисяч доларів США). Через рік, у жовтні 2012 року, офіційно безробітний [PERSON] не маючи до цього заощаджень у необхідному розмірі, придбав за 40000$ (сорок тисяч доларів США) приватний житловий будинок, розташований за адресою: м. Харків, вул. Жєлєзнякова, 36- А, в якому він зареєстрований та мешкає по даний час. Таким чином, [PERSON], перебуваючи на той час у шлюбних відносинах із [PERSON], офіційно ніде не працюючий, майже за рік отримав прихований від декларування дохід у сумі понад 22000$ (двадцять тисяч доларів США), тобто його мінімальний середньомісячний заробіток складав понад 1800$ (одна тисяча вісімсот доларів США). Далі, вигнавши у серпні 2016 року із названого будинку [PERSON] та своїх дітей, [PERSON] розпочав його капітальний ремонт, систему опалення, батареї, частково утеплив будинок, провів централізоване водопостачання тощо. Позивач вважає, що аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей у твердій загальній сумі 5333 грн. 33 коп. є справедливими, економічно обґрунтованими та не стануть надмірним фінансовим тягарем для [PERSON], Після цього відповідач [PERSON] надав суду 15.03.2018 заперечення, в яких зазначив, що саме з ініціативи позивача було припинено подружні стосунки, яка забрала дітей та пішла жити до своїх батьків, тобто позивач вказувала неправду, що сама і підтвердила. Щодо доводів позивача про дохід у розмірі 1 800 доларів США в місяць є надуманими, оскільки купуючи будинок відповідач витратив на його придбання як гроші, що отримав від продажу спадщини, так і готівкові кошти, що залишив йому батько, крім того всі свої заощадження, що накопичував протягом всього свого життя (ще до того, як почав стосунки з позивачем. Ствердження позивача, що відповідач, працюючи у [PERSON], визнав, що має дохід 16 000, 00 грн. в місяць є надуманим, оскільки відповідач працював там лише один місяць (що підтверджується відмітками в закордонному паспорті відповідача) і 2000 злотих (16000 грн) є доходом за рік. У судовому засіданні свідок [PERSON] дала свідчення про те, що [PERSON] є її дочкою і на даний час із дітьми проживає разом з ними у будинку № 8 по вулиці Лібкнехта, у м. Харків. Тягар утримання дітей несе дочка [PERSON], а [PERSON] інколи купує дітям соки та щось незначне (банани, овочі), іноді по 40 грн. [PERSON] сплачує за уроки англійського раз на тиждень. На початку сімейного життя дочка з [PERSON] проживали у їх будинку. У 2012 році разом придбали житловий будинок по вулиці Железнякова, 36а, де і стали проживати. [PERSON] працював на будівництві і у доларах отримував заробітну плату. Два роки тому [PERSON] вигнав дочку з дітьми, розпочав ремонт у будинку. Бачила, що [PERSON] зірвав поли, перекрив кришу металочерепицею, повністю поміняв усі вікна. З [PERSON] 2 роки не спілкувалась, яка зарплата на даний час не знає. Свідок [PERSON] пояснила суду, що є подругою з дитинства [PERSON] і хрещеною матірю молодшої дитини сторін [PERSON]. [PERSON] та [PERSON] стали проживати однією сімєю близько 12 років тому, під час спільного проживання у них народилися сини [PERSON] та [PERSON]. Десь 2 роки тому [PERSON] пішла від чоловіка і з того часу проживає з батьками. [PERSON], наскільки їй відомо, працював на будівництві прорабом і його заробітна плата, на її погляд, складала 2000 доларів. Такий висновок зробила виходячи з рівня життя. Приблизно рік тому [PERSON] розпочав ремонт будинку, перекрив кришу, проводить інші роботи. З [PERSON] останні 2 роки не спілкується. Їй відомо, що у 2012 році відповідачу зробили операцію і він перебував на реабілітації. Виходячи з обєму ремонтних робіт у [PERSON] значні статки. Свідок [PERSON] у судовому засіданні дала свідчення про те, що з [PERSON] дружить зі школи і вона є хрещеною матірю [PERSON]. Спочатку вони жили у батьків [PERSON], [PERSON] їздив на заробітки і його коштів вистачало на утримання сімї. Приблизно 4 роки тому [PERSON] продав у м. Лозова свою квартиру у вони разом придбали житловий будинок № 36а по вул. Железнякова, де стали проживати з дітьми. Два роки тому, [PERSON] переїхала після сварки до своїх батьків. Після того, як [PERSON] пішла, [PERSON] перекрив дах, замінив на металочерепицю. У період останніх двох років утримання дітей лежить на плечах [PERSON] [PERSON] участі в утриманні не приймає, якщо брав до себе, то тільки старшого сина. Під час спільного проживання [PERSON] працював на будівництві, виїжджав до [PERSON]. Суд, вислухавши сторони, дослідивши надані докази і матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено і не заперечувалося сторонами, що сторони проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу, від громадянського шлюбу народилося двоє синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Діти проживають разом із позивачем та знаходяться на її утриманні. Судом встановлено і не заперечувалося сторонами та підтверджується даними свідоцтва про народження, що батьками [PERSON], який народився 20.10.2007 року та [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5,6). Сторони мешкають окремо. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, у звязку з чим необхідно стягнути аліменти в судовому порядку. Відповідач офіційно не працевлаштований. Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідачу [PERSON] належить на праві приватної власності житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: м. Харків, вул. Желєзнякова, 36-А (а.с. 22). На запит суду Регіональний сервісний центр в Харківській області повідомило, що на імя [PERSON] зареєстровано легковий автомобіль [PERSON], 1989 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] на підставі договору купівлі-продажу№ 6341/2016/268328 укладеному 28.12.2016 року в ТСЦ № [NUMBER] МВС в Харківській області (а.с. 47). Крім того, Головне управління ДФС у Харківській області на виконання ухвали суду надало суду інформацію з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб-платників податків ДФС України про реєстраційні дані, джерела та суми доходів за період з 01.01.2016 по 30.09.2017 [PERSON] отримував доходи з таких джерел: ГК «Фініш» - за 4 квартал 2016 року нарахована заробітна плата 2522,73 грн. та 1 квартал 2017 рок виплачено заробітну плату 1600, 00 грн. Інформація про доходи за інші періоди відсутня (а.с. 44-45). Згідно ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При цьому, відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» від 07.12.2017 року № 2246-VIII, прожитковий мінімум, установлений у 2018 році, для дітей віком від 6 до 18 років з січня 2018 року 1860 грн. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку Відповідно до доказів, наданих відповідачем, [PERSON] проведено операцію на легені 24.12.12. (а.с. 56); має згідно виписки стаціонарного хворого № 687 за перебування у стаціонарі з 30.01.2014 по 17.02.2014 діагноз: бронхіальна астма 2 го ступеню, загострення 2 ступеню. Стан після видалення нижньої частини легеня з приводу бронхоекстазів (2012 рік). Хронічний рефлюксний езофагіт, гастродуоденіт, загострення. Гепатоз 2 ст., середнього ступеню активності. Дисбактеріоз кишківника. Хронічний панкреатит, загострення. (а.с.55). Відповідно до наданих відповідачем фотокарток автомобіля [PERSON], реєстраційний номер [NUMBER], вбачається, що автомобіль знаходиться у стані ремонту (відсутні задні фари, автомобіль підготовлено до ґрунтування та покраски) (а.с. 59-62). [PERSON] наданих відповідачем [PERSON] фотокарток будинку вбачається, що дійсно всередині будинку йдуть ремонтні роботи (а.с. 63-67). Відповідно до ст. 60\~ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Оскільки сторони добровільно не домовилися про утримання синів, то кошти на їх утримання (аліменти) присуджує суд. При визначенні розміру аліментів судом враховано стан здоров'я і матеріальне становище сторін та їх дітей, наявність у відповідача захворювання легенів, розмір прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, а також наявність у відповідача рухомого та нерухомого майна. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Суд, вивчивши надані докази, вважає, що відповідач [PERSON] має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання синів до їх повноліття, з урахуванням стану його здоровя та мінливого доходу, виходячи з принципу справедливості та розумності з урахуванням потреб дітей, суд присуджує аліменти у твердій грошовій сумі. Зважаючи на те, що відповідач не надав доказів того, що він є інвалідом та не довів, що на даний час працювати не може, тому суд вважає, що відповідач є працездатною особою. Також враховуючи ту обставину, що відповідач не має стабільного заробітку, виходячи із обсягів ремонтних робіт проведених у домоволодінні, суд вважає правильним стягнути з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей аліменти в розмірі 3000, 00 грн. Твердження позивача, що відповідач має високий щомісячний дохід, свого письмового підтвердження не знайшло (відомості про доходи а.с. 45). Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, відповідно до ч. 2 ст. 184 СК України, підлягає індексації відповідно до закону. Також, з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави на підставі ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial