Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом з вимогою розірвати шлюб між нею та відповідачем. В своїй заяві позивач зазначила, що 26 грудня 1999 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, від якого мають спільних дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя не склалося внаслідок несумісності характерів, відсутності взаємодовіри та взаємоповаги, що негативно впливало на їх взаємовідносини. Шлюбні відносини припинили та як сім`я не проживають з грудня 2018 року, спільного господарства не ведуть, проживають за різними адресами. Подружнє життя суперечить її інтересам, збереження шлюбу неможливе. Посилаючись на викладене, позивач просила суд, шлюб укладений між нею та відповідачем у Кринківській сільській раді Глобинського району Полтавської області 26 грудня 1999 року, актовий запис №35, розірвати. У судове засідання позивач та її представник не з`явилися, представник подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати за їх відсутності, позов підтримували, проти ухвалення заочного рішення у справі в разі неявки відповідача не заперечували. Відповідач повторно в судове засідання не з`явився, в порядку, передбаченому п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзив на позов, заяви про розгляд справи за його відсутності або відкладення розгляду справи до суду не надходили. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, у відповідності до ст. 280 ЦПК України, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи наявність зазначених умов проведення заочного розгляду справи, суд розглянув справу заочно, на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. 26 грудня 1999 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про одруження, серія [NUMBER] , виданим Кринківською с/радою Глобинського району Полтавсьокї області 26 грудня 1999 року, актовий запис №35 (а.с.5). Від вказаного шлюбу мають спільних дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які є повнолітніми (а.с. 6,7). Крім того, судом встановлено, що сторони фактично припинили шлюбні відносини, проживають за різними адресами, спільне життя не склалося внаслідок несумісності характерів, відсутності взаємодовіри та взаємоповаги, спільного господарства не ведуть. Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач відзиву на позов не надав, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них, примирення між сторонами неможливе, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved