Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду із даним позовом та просить розірвати шлюб в якому вона перебуває з відповідачем. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 03 серпня 2002 року вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого в них народилася дитина - [PERSON], [INFO]. З початку 2013 року вони з відповідачем зрозуміли, що мають різні характери та не можуть знайти спільну мову з життєвих питань. Спільний побут стало вести вкрай тяжко, поміж ними все частішали непорозуміння та свари. Поступово їхнє сімейне життя погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення сімейних відносин. З вересня 2013 року вона та донька переїхали проживати у окреме житло, тому спільне господарство з відповідачем з того часу не ведеться, а шлюбні стосунки повністю припинені. Збереження сім'ї та примирення з відповідачем є неможливим. Сторони в судове засідання не з'явилися, завчасно сповістили суд про неявку та можливість розгляду справи за їхньої відсутності. Позивач надала заяву в якій просить позов задовольнити та шлюб розірвати. Відповідно до заяви відповідача він не заперечує проти розірвання шлюбу. У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 03 серпня 2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Індустріального районного управління юстиції м. Дніпропетровська між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 442, під час якого у них народилася донька - [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки сторони припинили з причини відсутності взаєморозуміння, різні характери та погляди на життя, ведення спільного господарства. Сторони спільного господарства не ведуть, не мають спільного бюджету, з вересня 2013 року проживають окремо, що також не дозволяє зберегти відносини притаманні подружжю, у зв'язку з чим примирення поміж ними неможливе. Спору про поділ майна між сторонами немає. Між ними досягнуто згоду, що після розірвання шлюбу донька й надалі залишатиметься проживати з матір'ю. Суд вважає, що подальше сумісне життя сторін та збереження сім'ї неможливо, їхній шлюб існує формально. Вимоги про зміну прізвищ сторонами не заявлено. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. З огляду на ч. 1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що поміж сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхня сім'я розпалася та існує формально, а подальше спільне життя їхнього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, інтересам дітей, а тому шлюб слід розірвати. Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved