Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом у якому просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у розмірі 33 відсотків зі всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з для розірвання шлюбу і до досягнення дітьми повноліття. Позовні вимоги мотивує тим, що з 21.02.1998 року вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають двох синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. 27 квітня 2015 року шлюб між ними було розірвано. З того часу відповідач участі у вихованні дітей не бере, діти знаходяться на її забезпеченні та коштів на утримання синів відповідач не надає, мотивуючи це малою заробітною платою. Вона знаходиться у декретній відпустці, отримує державну допомогу по народженню молодшого сина [PERSON], не працює. В судове засідання позивач не з'явилася, суду подала заяву з проханням розглянути справу без її участі, у заяві зазначила, що позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, у зв'язку з чим з урахуванням заяви позивача суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення, згідно положень ст. 169 ч. 4, ст. 224 ЦПК України, за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що з 21.02.1998 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с. 3). Від шлюбу мають двох синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей (а.с. 3, 4). Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 27 квітня 2015 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано (а.с. 6). Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, а, згідно ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. За заявленими вимогами позивач просить стягнути аліменти у розмірі 33 відсотки заробітку відповідача. Проте, враховуючи вищевикладені норми чинного законодавства, аліменти присуджуються судом не у відсотках, а у частках від заробітку (доходу) та/або у твердій грошовій сумі, тому заявлений розмір 33 % відповідає 1/3 частці. З матеріалів справи убачається, що діти сторін по справі проживають з позивачем та перебувають на її утриманні, що підтверджується довідкою ЖБК «Славутич» від 25.11.2015 р.; відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає (а.с. 7). З пояснень позивача інші неповнолітні та непрацездатні особи, окрім їхніх спільних дітей, на утриманні відповідача не перебувають. У спростування викладених обставин будь-яких доказів відповідачем суду не надано. [PERSON] просить стягнути аліменти на утримання дітей з дня розірвання шлюбу з відповідачем, при цьому зазначаючи у позові, що шлюб з [PERSON]. було розірвано 27.04.2015 року. При цьому позовна заява подана до суду 27 листопада 2015 року. За нормою ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від сплати. Проте позивач не надала будь-яких доказів того, що вона вимагала на утримання дітей сплати коштів від відповідача, однак не могла їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від сплати аліментів. Отже, беручи до уваги зазначене, вимоги у частині стягнення з відповідача аліментів на користь позивача на утримання дітей за час, що передує подачі позову, задоволенню не підлягають, так як не знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що наведені обставини є підставою для часткового задоволення позову про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів, а саме аліменти слід стягнути у розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) [PERSON] щомісячно на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], починаючи з дня подання позову - з 27 листопада 2015 року і до досягнення старшою дитиною повноліття, потім по 1/6 частки від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. З відповідача, згідно ст. 88 ЦПК України, також необхідно стягнути на користь держави судовий збір в сумі 487,20 грн. Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає обов'язковому негайному виконанню.

Outcome: partial