Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом,зазначила,що перебуває з відповідачем в шлюбі, зареєстрованому у відділі реєстрації актів цивільного стану Андрушівського районного управління юстиції Житомирської області 24 липня 2004 року за актовим записом № 35. Від шлюбу мають неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO]. Внаслідок різниці характерів вони втратили один до одного почуття любові, взаємоповаги, довіри. З квітня 2014 року подружні відносини не підтримують, проживають окремо. Розірвання шлюбу відповідає інтересам кожного з них. 21 серпня 2014 року позивач подала заяву про збільшення позовних вимог в якій зазначила, що добровільно допомогу на утримання дитини відповідач не надає, хоча працездатний та інших утриманців не має. Дочка перебуває на її утриманні. Просила розірвати шлюб з відповідачем, стягнути з нього аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу),але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно. Позивач в судове засідання не з'явилась, направила заяву про розгляд справи в її відсутності, зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти розгляду справи в заочному порядку не заперечує. Відповідач в судове не з'явився,повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи,про причини неявки суд не повідомив. Враховуючи,що в справі достатньо даних про права та обов'язки сторін,суд вважає можливим розглядати справу у відсутність відповідача в заочному порядку. Дослідивши матеріали справи,суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України,шлюб розривається, якщо судом буде встановлено,що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з подружжя, інтересам їхніх дітей,що мають істотне значення. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Суд враховує,що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння,а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. Суд вважає встановленим,що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім'ї та поновлення шлюбних відносин неможливе. Відповідач є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження. Відповідач працездатний,інших утриманців,яких він повинен утримувати по закону - не має,тому суд прийшов до висновку,що він має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини в зазначеному позивачем розмірі. Суд вирішуючи питання про розірвання шлюбу вважає за необхідне з'ясувати прізвище подружжя після розірвання шлюбу. Позивачем надана заява про присвоєння їй прізвища, яке вона отримала під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Відповідно до ст.113 СК України, позивачу залишити прізвище, яке вона отримала під час державної реєстрації шлюбу, що розривається - [PERSON]. Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місць суд допускає до негайного виконання. Задовольняючи позов суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 243 грн.60 коп. за позовну вимогу про стягнення аліментів та на користь позивача понесені нею судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved