Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-04 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, просить розірвати шлюб, зареєстрований між сторонами 20.08.2016 Личаківським районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис №181; стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 1626 грн. на кожну дитину щомісячно. Ухвалою від 17.05.2019 вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання 18.06.2019. Ухвалою підготовчого засідання від 18.06.2019 підготовче засідання відкладено на 10.07.2019. Ухвалою підготовчого засідання від 10.07.2019, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, підготовче засідання відкладено на 06.08.2019. Ухвалою підготовчого засідання від 06.08.2019 постановлено закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду на 05.09.2019. Ухвалою від 05.09.2019 позовні вимоги про розірвання шлюбу виділено в самостійне провадження. Позовні вимоги про стягнення аліментів позивач мотивує тим, що сторони є батьками двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Діти проживають з позивачем, перебувають на її утриманні, оскільки відповідач протягом останнього часу жодних коштів на утримання дітей не надає, в той час як обов`язок утримувати дітей до досягнення ними повноліття покладено на обох батьків, прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років у 2019 році встановлено в розмірі 1626 грн., а тому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання кожної дитини у вказаному розмірі. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, дала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно всі обставини справи та оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд встановив наступне. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1, 2 ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до ч.2 ст.84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В судовому засіданні сторонами визнано, що вони є батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з позивачем, відповідач позовні вимоги визнав та суд роз`яснив йому наслідки відповідної процесуальної дії, встановив, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 1626 грн. на кожну дитину щомісячно, підлягають до задоволення. Разом з тим беручи до уваги те, що згідно з ч.2 ст.182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд приходить до висновку що аліменти слід стягувати у вищевказаному розмірі, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Задовольняючи позовні вимоги, відповідно до ст.141 ЦПК України, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, такий у розмірі 768 грн. 40 коп. слід стягнути з відповідача в дохід держави. Крім цього, на підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду у межах суми аліментів за один місяць.

Outcome: approved