Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом і вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву №б/н від 28.10.2013 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 15000,00грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керується п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Договору, де зазначено, що відповідач при укладанні Договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Власник картрахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п.2.1.1.5.7 Договору. При укладенні Договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України. Відповідно до п.2.1.1.5.5 Договору відповідач зобов`язалася погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Згідно п.2.1.1.12.2 Договору в разі непогашення Клієнтом боргових зобов`язань за Кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування Кредитом Клієнт сплачує банку проценти в розмірі, зазначеному в Тарифах, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, що підтверджується п.2.1.1.12.6 Договору. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. В порушення умов договору відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконала, в результаті чого станом на 17.06.2019 року має заборгованість у розмірі 160493грн.71коп., яка складається з наступного: 0грн.00коп. - заборгованість за тілом кредиту; 15864грн. 49коп. - заборгованість за простроченим тілом кредита; 0грн.00коп. - заборгованість за нарахованими відсотками; 141029грн.22коп. - нараховано пені за прострочене зобов`язання, 3600грн.00коп. - заборгованість за нарахованою пенею за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100грн. Законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості. А кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь яку частину суми заборгованості за кредитом. Таким чином, заборгованість до стягнення становить 122515,20грн., яка складається з наступного: 0грн.00коп. - заборгованість за тілом кредиту; 15864грн. 49коп. - заборгованість за простроченим тілом кредита за період з 28.10.2013 року по 01.03.2019 року; 106650грн.71коп. - нарахована пеня за прострочене зобов`язання. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором б/н від 28.10.2013 року в розмірі 122515грн.20коп. станом на 17.06.2019 року та судові витрати в сумі 1921,00грн. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву про розгляду справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] викликалася до суду через оголошення на офіційному веб-сайті суду, але в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позовну заяву не подала. Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково, з таких підстав: Судом встановлено, що відповідач [PERSON] звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Заяву №б/н від 28.10.2013 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 15000,00грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с.10,12-45). Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). [PERSON] зобов`язання за кредитним договором не виконує в повному обсязі. Згідно розрахунку, наданого позивачем, непогашена заборгованість за договором б/н від 28.10.2013 року станом на 17.06.2019 року становить 122515,20грн., яка складається з наступного: 0грн.00коп. - заборгованість за тілом кредиту; 15864грн. 49коп. - заборгованість за простроченим тілом кредита за період з 28.10.2013 року по 01.03.2019 року; 106650грн.71коп. - нарахована пеня за прострочене зобов`язання (а.с.8-9). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. У заяві, підписаній відповідачем [PERSON] , відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору. Така правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року у справі №342/180/17. На підставі досліджених доказів суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково, а саме сума боргу за кредитним договором, яка підлягає стягненню з відповідача станом на 17.06.2019 року становить 15864грн.49коп., яка складається з заборгованості за тілом кредиту. Представником позивача при зверненні до суду з позовом сплачено 1921,00грн. судового збору. Позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» задоволені частково в сумі 15864грн.49коп., отже з відповідача [PERSON] , на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» підлягає стягненню 248грн.75коп. в відшкодування судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial