Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-21 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON], третя особа: Відділ реєстрації місця проживання у Слобідському районі м. Харкова Управління ведення реєстру територіальної громади Департаменту реєстрації\~ Харківської міської ради, в якому просять визнати відповідача такою, що втратила право користування квартирою №61 по пр.-ту [PERSON], 148 А в м. Харкові. В обґрунтування позову посилаються на те, що позивачам у справі на підставі свідоцтва про право власності на житло, належить квартира №61 по пр.-ту [PERSON], 148 А в м. Харкові. Відповідач у справі [PERSON], яка є колишньою дружиною [PERSON] Однак 23.02.2016 року відповідач зібрала свої речі та пішла із сімї, залишивши позивачу двох неповнолітніх дітей. Вона пообіцяла знятися з реєстрації, однак не зробила цього. Шлюб між [PERSON] та відповідачем розірвано. Факт реєстрації відповідача в квартирі порушує право власності позивачів, оскільки позбавляє їх можливості в повній мірі використовувати своє право. Тому вимушені звернутись до суду. \~У судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивача позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечували. Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, в якій підтримали позовні вимоги у повному обсязі та не заперечували проти ухвалення у справі заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до положень ст.ст. 224 - 226 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Спірним житловим приміщенням є квартира №61 по пр.-ту Г. [PERSON], 148-А в м. Харкові, яка належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]І, [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 05 вересня 2006 р. реєстраційний номер № 3-06-268504 (а.с.11). Згідно з довідкою дільниці № 24 Комунального підприємства «Жилкомсервіс» від 13.01.2017 року у спірній квартирі зареєстровані позивачі та відповідач у справі [PERSON] (а.с.16). Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 16 травня 2016 шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було розірвано (а.с.12). Допитані в судовому засіданні у якості свідків [PERSON] та [PERSON] пояснили суду, що відповідач у справі [PERSON] більше одного\~ року у спірному житловому приміщенні не проживає, її речей там немає, комунальні послуги не сплачує, відповідну квартиру залишила добровільно. \~\~\~\~\~ Суд не має підстав для сумніву стосовно об'єктивності пояснень свідків,\~ у звязку з тим, що вказані особи ніяким чином не зацікавлені в наслідках розгляду цієї справи і їх пояснення об'єктивно співвідносяться з іншими доказами по справі. Відповідно до ст. 41 Конституції України, право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Законом України «Про свободу пересування і вільне обрання місця проживання в Україні» встановлено, що реєстрація провадиться за місцем постійного чи тимчасового перебування громадян. У разі зміни місця перебування Законом передбачено зняття з реєстрації за місцем проживання. Згідно ст. 16 ЦК України - кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України - член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. На підставі наданих позивачами доказів, суд вважає, що відповідач відсутній в спірному житловому приміщенні більше одного року без поважних причин, і визнає його таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням. Судом не встановлено обставин, які б свідчили про поважність причин відсутності відповідача в спірному житловому приміщенні, і не вбачає підстав для продовження цього строку, бо з заявою про поновлення цього строку, або з зустрічним позовом про поновлення її права користування спірним житловим приміщенням відповідач до суду не звернулась. \~\~Реєстрація місця проживання відповідача у квартирі, яка належить на праві спільної сумісної власності позивачам, безперечно, обмежує їх права власників по користуванню нерухомим майном, оскільки позивачі вимушені самостійно нести витрати по утриманню житла і сплаті комунальних послуг. \~У зв'язку з тим, що відповідач не користується без поважних причин спірною квартирою більш як один рік, вона є такою, що втратила право користування цим житлом, тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved