Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеною позовною заявою 01 вересня 2016 року, в обґрунтування якої зазначила, що з 29 березня 2014 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого дітей не мають. З січня 2015 року шлюбні стосунки між сторонами припинені, спільного господарства вони не ведуть. Позивач стверджує, що збереження шлюбу неможливе, оскільки між сторонами втрачені почуття любові та поваги, та це протирічить її інтересам. Позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 29 березня 2014 року Жовтневим відділом РАЦС Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 175. Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду письмову заяву, в якій просила цивільну справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «Городник» (а.с. 22). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, повідомлений про розгляд справи, про що свідчать поштові повідомлення про направлення йому судових повісток, остання отримана ним особисто 10 лютого 2017 року (а.с. 18,21). В звязку з неявкою в судове засідання відповідача, суд, враховуючи викладену в заяві позивача думку про можливість винесення заочного рішення, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних в справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. В звязку з тим, що сторони правом на участь в судовому засіданні не скористалися, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши докази по справі, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 29 березня 2014 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 175, дошлюбне прізвище позивача «Яблоновська», про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії І-КИ №272413 (а.с.5). Від шлюбу сторони дітей не мають. Позивач стверджує, що сімейно-шлюбні відносини між сторонами припинені, оскільки вони втратили почуття любові та взаємоповаги, з січня 2015 року сторони не підтримують шлюбні відносини та не проживають єдиною сімєю, примирення та збереження сімї неможливе. Зазначені обставини відповідачем не оспорюються. Суд не застосовує положення ст. 111 СК України, оскільки в ході розгляду справи знайшли підтвердження викладені в позові обставини, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими, почуття любові та взаємоповаги зникло, а подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Відповідно до ст. 112 ч.2 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Суд дійшов висновку, що сімя розпалася остаточно, примирення неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, у звязку із чим шлюб зареєстрований між сторонами, повинен бути розірваний. З урахуванням думки позивача після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Городник».

Outcome: approved