Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Вказала, що 21 лютого 2008 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від спільного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Разом із відповідачем вони не проживають на протязі трьох останніх років. Дитина перебуває на її утриманні. Зазначила, що відповідач ніяких коштів на утримання неповнолітнього сина та будь-якої матеріальної допомоги не надає, ухиляється від обовязку батька утримувати та виховувати свою неповнолітню дитину. Відповідач офіційно не працює, однак їздить на заробітки, має нерегулярний, мінливий дохід. Враховуючи вищевикладені обставини, вона змушена звернутися до суду із даним позовом і просити суд постановити рішення, яким стягувати із [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі 1000 гривень щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття, допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась. Надала суду заяву вх.№ 5105 від 12 вересня 2016 року просить справу розглянути без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовільнити. Відповідач [PERSON] двічі у судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду даної справи, що підтверджено рекомендованими повідомленнями від 11 серпня 2016 року та від 30 серпня 2016 року. Із досліджених судом письмових доказів, що є у справі встановлено: З свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 21 лютого 2008 року судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі із 21 лютого 2008 року (а.с.4). З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 21 лютого 2008 року судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] (а.с.5). 14 липня 2016 року була видана довідка №1488 виконавчим комітетом Ямпільської міської ради Вінницької області, з якої встановлено, що в [PERSON] на утриманні знаходиться син [PERSON], [INFO] (а.с.8). Оцінюючи усі докази, що є у справі в їх сукупності, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні правовідносини, що полягають в обов'язку матері та батька утримувати дітей. Відповідно до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обовязки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а по-скільки відповідач не надає коштів на утримання свого малолітнього сина, тому суд має підстави для стягнення з нього аліментів на утримання його малолітнього сина. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України передбачено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, а саме: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів та інші обставини. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, яка є здоровою та у певній мірі матеріально забезпеченою, оскільки про протилежне суду доказів не надано, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, який є працездатним, має можливість виплачувати аліменти на утримання свого сина, інших стягнень з його доходу не проводиться, так як ніхто із сторін про це не заявив. Те, що відповідач на час розгляду справи ніде офіційно не працевлаштований, як на це вказала позивач, не може бути підставою для звільнення його від батьківського обов'язку утримувати свою неповнолітню дитину. Також по справі не встановлено наявність об'єктивних обставин, які б перешкоджали його працевлаштуванню на постійне місце роботи та належному виконанню батьківських обовязків по утриманню дитини (хвороба, інвалідність, тощо). Розмір аліментів, який просить стягнути позивач, суд вважає помірним і тому визначає розмір аліментів, які слід стягнувати з відповідача у сумі по 1000 гривень щомісячно, так як обов'язок по утриманню дитини покладається на обох батьків. Саме такий розмір аліментів дозволить відповідачу допомагати позивачеві утримувати їхню спільну дитину. Відповідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а оскільки [PERSON], звернулась до суду із позовом про стягнення аліментів 25 липня 2016 року за вхід.№4158, тому суд має підстави для стягнення аліментів із 25 липня 2016 року. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позову до суду, а тому суд у порядку ч.3 ст.88 ЦПК України має підстави стягнути із відповідача у дохід держави судовий збір у сумі 551 гривня 20 копійок. Згідно п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць, тому суд має підстави для негайного виконання рішення суду про стягнення аліментів у сумі платежу за один місяць.

Outcome: approved