Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до АТ «Державний ощадний банк України» в якому, з урахуванням заяви про зміну предмету позову, просила зобов`язати акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» виконати умови договору № 47/К на вклад «КОМБІНОВАНИЙ» на ім`я фізичної особи від 19.02.2013, укладеного між публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та [PERSON] шляхом поновлення нарахування процентів за період з 19.07.2014 по 18.08.2014 за ставкою 8,5 % річних, з 01.09.2013 по 18.02.2016 за ставкою 8,25 % річних, з 19.02.2016 по 18.08.2017 за ставкою 6 % річних, з 19.08.2017 по 18.02.2019 за ставкою 2 % річних, з 19.02.2019 по 19.01.2021 за ставкою відповідно до умов договору. Позов мотивувала тим, що 19.02.2013 між нею та АТ «Ощадбанк» було укладено договір № 47/К на вклад «КОМБІНОВАНИЙ» на ім`я фізичної особи. Згідно п. 1.1 Договору позивач внесла, а банк приняв на вкладний (депозитний) рахунок № [NUMBER] на умовах цього договору кошти в сумі 441584,00 доларів США строком на 18 місяців, днем повернення депозиту є 19.08.2014. З метою отримання відомостей у відповідача щодо виконання взятих банком на себе вказаних зобов`язань з нарахування процентів її представник звернувся до відповідача з заявою від 03.08.2016, якою просив надати письмову інформацію загальним документом, але окремо по кожному рахунку позивача, щодо суми процентів, яка була нарахована банком по кожному відкритому на її ім`я вкладу за кожен місяць всього періоду дії договору станом на день надання відповіді на запит, а у випадку, якщо нарахування процентів за її вкладами було зупинено банком, повідомити підстави такого зупинення та дати, з яких припинилось нарахування процентів. У відповідь на вказану заяву банком було направлено лист від 25.08.2016 № 11/5-22/1638/320/2016-00/с за підписом директора департаменту роздрібного бізнесу Малахової В.В., листом не було надано відповіді на питання. Представник позивача звернувся додатково до банку та у відповідь йому були надані завірені банківські виписки за вищевказаним рахунком за період з 19.02.2013 по 09.09.2016, за якими нараховуються та обліковуються проценти за депозитами. Із змісту виписки вбачається, що останній раз відповідач нарахував їй проценти згідно договору за період з 19.08.2014 по 31.08.2014 в сумі 48611,40 доларів США. Відомості про подальші нарахування процентів, а саме з 01.09.2014, відсутні. Позивач вказує, що відсутність будь-яких відомостей в банківській виписці про нарахування їй процентів після вказаної вище дати свідчить про невиконання своїх договірних зобов`язань та про порушення умов договору та чинного законодавства з боку відповідача. Ухвалою судді Васильєвої Н.В. у справі було відкрито провадження. 30.08.2017 представник відповідача подав до суду свої заперечення, в яких просив залишити позов без задоволення, посилаючись на його необгрунотованість та недоведеність. Зазначив, що на рахунки позивача в рамках розслідування кримінальної справи накладений арешт. Відповідно до абзацу 2 п. 10.1 постанови правління НБУ № 22 від 21.01.2004 виконання банком арешту коштів, що зберігаються на рахунку клієнта, здійснюється за постановою державного виконавця, судовим рішенням чи ухвалою слідчого судді, суду, постановленою під час здійснення кримінального провадження. Пункт 10.9 постанови НБУ № 22 від 21.01.2004 забороняє використовувати арештовані кошти - кошти, що арештовані на рахунку клієнта, забороняється використовувати до надходження платіжної вимоги/інкасового доручення (розпорядження) за тим виконавчим документом, для виконання якого накладався арешт, або до отримання передбачених законодавством документів про зняття арешту з коштів. Зважаючи на викладене, у відповідності до протоколу №1406-24 засідання Комітету з питань управління активами та пасивами АТ «Ощадбанк» від 16.06.2014 вирішено встановити по діючих строкових вкладах, на які накладено арешт, процентну ставку у розмірі 0% річних з повідомленням про це вкладників відповідно до умов укладених з ними депозитних договорів. Крім того, вказав, оскільки на кошти позивача було накладено арешт за договором №47/К на вклад «КОМБІНОВАНИЙ» на ім`я фізичної особи від 19.02.2013, вкладника, як сторону договору було обмежено у праві розпоряджатися коштами на вкладному рахунку. Таким чином, у момент, коли могла відбутися автоматична пролонгація, така угода про продовження (автопролонгації) договору №47/К на вклад «КОМБІНОВАНИЙ» на ім`я фізичної особи на новий строк суперечила би інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, вияв волі сторін не був би вільним, адже рахунки і активи арештовані іншим рішенням суду. Ухвалою судді Новака Р.В. справу було прийнято до свого провадження. 20.04.2018 представник позивача подав до суду відповідь на відзив, в якому вказав, що заперечення відповідача є безпідставними, оскільки арешт накладений ухвалою слідчого судді на кошти позивача був не на активи, а саме на видаткову частину належних позивачу рахунків, тобто на видаткові операції, а отже ухвала суду не забороняє банку користуватися коштами, які знаходяться на рахунку позивача з метою отримання ним прибутку. Посилання відповідача на Протокол №1406-24 засідання Комітету з управління активами та пасивами Ощадбанку від 16.06.2014, яким вирішено встановити по діючих строкових вкладах, на які накладено арешт, процентну ставку у розмірі 0% річних, та розпорядження Ощадбанку № 19 від 14.07.2014 є безпідставним та необґрунтованим, оскільки Протокол не було прийнято в межах Договору та не передбачений умовами останнього. Ухвала суду про арешт в межах кримінального провадження не є виконавчим документом або платіжною вимогою, які неодмінно мають бути виконанні згідно відповідного судового рішення. Арешт обмежує видаткові операції за рахунками, відкритими на її ім`я, та не перешкоджає відповідачу у виконанні ним свої зобов`язань за договором у вигляді нарахування процентів. Ухвалою від 19.11.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до слідуючого. Як вбачається із матеріалів справи, 19.02.2013 між [PERSON] та АТ «Ощадбанк» було укладено договір № 47/К на вклад «КОМБІНОВАНИЙ» на ім`я фізичної особи. Згідно п. 1.1 Договору позивач вносла, а банк приняв на вкладний (депозитний) рахунок № [NUMBER] на умовах цього договору кошти в сумі 441584 доларів США строком на 18 місяців, днем повернення депозиту є 19.08.2014. Згідно п. 2.8 договору, сторони погодили, що після закінчення строку вказаного в п.1.1. договору, договір автоматично подовжується щоразу на строк, вказаний у п. 1.1. договору за ставкою, яка діятиме в банку на момент подовження, відповідно до договору. Відповідно до п. 2.10 договору, сторони погодили, що розмір процентної ставки, зазначеної в п. 1.2 договору, може бути змінений у разі зміни облікової ставки Національного банку України та/або зміни ситуації на валютно-кредитному ринку. Про зміну процентної ставки банк повідомляє вкладника шляхом публічного письмового оголошення в установі банку, в якому зазначає розмір нової процентної ставки. Якщо протягом 10 днів з дня повідомлення нового розміру процентної ставки від вкладника не надходить заперечень, сторони вважають, що вкладник дав згоду на зміну процентної ставки. Нова процентна ставка починає діяти з 11-го дня після її оголошення. У разі надходження від вкладника заперечень у письмовій формі протягом 10 днів з дня повідомлення договір вважається розірваним з 11-го дня після оголошення нової процентної ставки, і кошти з рахунку повертаються вкладнику з процентами, нарахованими згідно з п. 1.2. При неотриманні вкладником суми коштів з рахунку з 11-го дня останні зберігаються банком без нарахування процентів. Згідно п. 3.2 договору, банк має право змінювати процентну ставку за депозитом у порядку, визначеному п. 2.9 договору, а в разі незгоди вкладника на таку зміну, розірвати договір. Згідно п. 3.3 договору, банк зобов`язується повернути депозит шляхом видачі готівкою та сплатити нараховані кошти, обумовлені договором, шляхом перерахування на рахунок № [NUMBER] , відкритий у АТ «Ощадбанк», код банку 300465 або шляхом видачі готівкою. Згідно банківської виписки за рахунком в період з 19.02.2013 по 09.09.2016, останній раз АТ «Ощадбанк» нарахував проценти згідно договору за період з 19.08.2014 по 31.08.2014 в сумі 48611,40 доларів США. Згідно витягу з протоколу № 1406-24 засідання комітету з питань управління активами та пасивами АТ «Ощадбанк» від 16.06.2014, встановлено по діючих строкових вкладах, на які накладено арешт, процентну ставку у розмірі 0 % річних з повідомленням про це вкладників відповідно до умов укладених з ними депозитних договорів. Вирішено доповнити типові договори банківського вкладу новим пунктом, що стосується припинення нарахування процентів по вкладу на період його арешту, а саме доповнити договір на вклад «Комбінований» на ім`я фізичної особи п. 2.13 такого змісту: «У разі накладення арешту на Депозит банк припиняє нарахування процентів по Рахунку з дня надходження до Банку документів про арешт. Поновлення нарахування процентів здійснюється з дня, наступного за днем зняття арешту». Розпорядженням Головного управління з обслуговування клієнтів № 19 від 14.07.2014 АТ «Державний ощадний банк України» на виконання рішення КУАП АТ «Ощадбанк» від 16.06.2014 № 1406-24 з 14.07.2014 по діючих строкових вкладах фізичних осіб, на які накладено арешт, встановлено процентну ставку у розмірі 0 % річних. Поновлення ставки нарахування процентів по вкладах здійснюється з дня, наступного за днем зняття арешту. Начальнику управління з обслуговування фізичних осіб доручено забезпечити інформаційне повідомлення вкладників про вказані зміни шляхом оприлюднення в операційному залі центрального апарату банку. Забезпечити повідомлення вкладників про вказані зміни відповідно до умов укладених з ними депозитних договорів. Додатком до даного Розпорядження є оголошення наступного вигляду: «До уваги клієнтів! Згідно рішення КУАП АТ «Ощадбанк» від 16.06.2016 по діючих строкових вкладах фізичних осіб, на які накладено арешт, встановлено процентну ставку у розмірі 0 % річних». Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до ст. 1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Якщо договором не встановлений розмір процентів, банк зобов`язаний виплачувати проценти у розмірі облікової ставки Національного банку України. Банк має право змінити розмір процентів, які виплачуються на вклади на вимогу, якщо інше не встановлено договором. У разі зменшення банком розміру процентів на вклади на вимогу новий розмір процентів застосовується до вкладів, внесених до повідомлення вкладників про зменшення процентів, зі спливом одного місяця з моменту відповідного повідомлення, якщо інше не встановлено договором. Встановлений договором розмір процентів на строковий вклад або на вклад, внесений на умовах його повернення у разі настання визначених договором обставин, не може бути односторонньо зменшений банком, якщо інше не встановлено законом. Умова договору щодо права банку змінювати розмір процентів на строковий вклад в односторонньому порядку є нікчемною. Проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 629 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Так, п. 2.10 договору № 56/Д від 30.07.2013 сторони погодили, що розмір процентної ставки, зазначеної в п. 1.2 договору, може бути змінений у разі зміни облікової ставки Національного банку України та/або зміни ситуації на валютно-кредитному ринку. Змінюючи процентну ставку і встановлюючи її в розмірі 0 % річних щодо позивача, ПАТ «Державний ощадний банк України» діяв у відповідності до рішення уповноваженого банком органу - Комітету по управлінню активами та пасивами АТ «Ощадбанк», яким ініціювалася встановлення по діючих строкових вкладах, на які накладено арешт, процентної ставки у розмірі 0 % річних з повідомленням про це вкладників відповідно до умов укладених з ними депозитних договорів. Цим же рішенням, п. 4 передбачено доповнення типових договорів банківського вкладу новим пунктом, що стосується припинення нарахування процентів по вкладу на період його арешту. На виконання даного рішення Головним управлінням з обслуговування клієнтів ПАТ «Державний ощадний банк України» прийнято розпорядження № 19 від 14.07.2014, яким з 14.07.2014 по діючих строкових вкладах фізичних осіб, на які накладено арешт, встановлено процентну ставку у розмірі 0 % річних. Поновлення ставки нарахування процентів по вкладах здійснюється з дня, наступного за днем зняття арешту. Разом з цим, з наданого суду протоколу не вбачається, що підставою для зміни процентної ставки слугували зміна облікової ставки Національного банку України та/або зміна ситуації на грошово-кредитному ринку. До уваги приймалася єдина підстава - накладення арешту на вклад. Однак, умовами укладеного з позивачем договору така підстава для зміни процентної ставки передбачена не була. Ухвалами Печерського районного суду м. Києва № 757/13052/14-к від 23.05.2014, №757/20995/14-к від 04.08.2014, №757/34602/14-к від 24.11.2014, №757/13907/14-к від 30.05.2014 було накладено арешт на грошові кошти [PERSON] , зокрема і за договором №47/К на вклад «КОМБІНОВАНИЙ» на ім`я фізичної особи від 19.02.2013, а саме на видаткову частину належних їй рахунків, зокрема у ПАТ «Ощадбанк» - на рахунок № [NUMBER] . Відтак, доводи відповідача про зміну процентної ставки відповідно до умов договору спростовуються матеріалами справи та є безпідставними. Доводи представника відповідача про те, що банк був позбавлений можливості користуватися вказаними грошовими коштами, суд вважає безпідставними. Відповідно до п.9.9. Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, яка затверджена постановою правління Національного банку України № 22 від 21.01.2004 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 29.03.2003 за № 377/8976, кошти, що арештовані на рахунку клієнта, забороняється використовувати до надходження платіжної вимоги/інкасового доручення (розпорядження) за тим виконавчим документом, для виконання якого накладався арешт, або до отримання передбачених законодавством документів про зняття арешту з коштів. Разом з цим, відповідно до резолютивної частини ухвал слідчих суддів арешт був накладений на видаткову частину належних позивачу рахунків, що, на думку суду, не є повноцінним накладенням арешту на грошові кошти та не тягне за собою заборону банку на використання вказаних грошових коштів. Пунктом 2.9. договору сторони погодили і порядок повідомлення вкладника про зміну процентної ставки - шляхом публічного письмового оголошення в установі банку, в якому зазначається розмір нової процентної ставки. Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Частиною 2 статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. У підтвердження виконання п. 2.9. договору позивачем суду першої інстанції надана копія розпорядження № 19 від 14 липня 2014р. про встановлення з 14 липня 2014р. по діючим строкових вкладах осіб, на які накладено арешт, процентну ставку у розмірі 0% річних, при умові програмного налаштування АБС БАРС центрального апарату, та додаток до розпорядження - текст оголошення. Відповідно до частин 1 та 2 статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Отже, вина відповідача у зобов`язальних правовідносинах презюмується, якщо він не доведе відсутності своєї вини, тобто не доведе належними та допустимими доказами виконання своїх зобов`язань за договором, у даному випадку, повідомлення вкладника належним чином про зміну процентної ставки за договором. Також суд враховує, що позивач є споживачем банківських послуг, а відтак, при вирішенні спорів про захист прав споживача слід ураховувати, що тягар доказування обставин, які звільняють від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання зобов`язання, лежить на виконавцеві. Однак, суду не було надано належних доказів у підтвердження розміщення оголошення в установі банку, не зазначено у яких відділеннях банку воно було розміщено і коли саме, а відтак, суд вважає, що відповідачем не доведено повідомлення позивача у визначений договором спосіб про зміну процентної ставки. Крім того, суд вважає, що зміна процентної ставки з 8,5% на 0% є фактичним припиненням сплати процентів за депозитом, що суперечить не тільки умовам укладеного сторонами договору, а і положенням статей 1058 та 1061 ЦК України. Та обставина, що позивач ухвалою слідчого судді була обмежена користуватися грошовими коштами на рахунку № [NUMBER] , не може бути підставою для невиконання банком своїх зобов`язань за договором, так як це не передбачено ні умовами договору, ні нормами діючого законодавства. Враховуючи викладене, суд вважає, що під час судового розгляду було встановлено та доведено, що відповідачем процентна ставка з договором № 47/К, укладеним з позивачем, була змінена без дотримання умов договору, а відтак, порушене право позивача підлягає поновленню. Пунктом 2.8. договору сторони погодили, що після закінчення строку, вказаного в п.1.1. договору, договір автоматично подовжується щоразу на строк, вказаний у п.1.1. договору, за ставкою, яка діятиме в банку на момент подовження, відповідно до договору. За змістом вказаного пункту договору дія договору продовжується автоматично і для цього сторони договору не повинні вчиняти будь-яких дій. Доводи відповідача, що позивач була позбавлена необхідної цивільної дієздатності для продовження дії договору, є необґрунтованими та не ґрунтуються на умовах укладеного сторонами договору та нормах матеріального права. Статтею 30 ЦК України визначено, що цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ст. 36 ЦПК України суд може обмежити цивільну дієздатність фізичної особи, якщо вона страждає на психічний розлад, який істотно впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Суд може обмежити цивільну дієздатність фізичної особи, якщо вона зловживає спиртними напоями, наркотичними засобами, токсичними речовинами, азартними іграми тощо і тим ставить себе чи свою сім`ю, а також інших осіб, яких вона за законом зобов`язана утримувати, у скрутне матеріальне становище. Порядок обмеження цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Під час судового розгляду не було встановлено та матеріали справи не містять належних доказів, що цивільна дієздатність позивача була обмежена. Накладення арешту на видаткову частину належного позивачу рахунку у банку, не свідчить про обмеження цивільної дієздатності позивача. Згідно п. п. 4.1, 4.2 договору, цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за кредитним договором. Цей договір вважається припиненим і рахунок закривається з моменту виплати банком вкладнику всієї суми депозиту та нарахованих процентів за ним. Під час судового розгляду не було встановлено вчинення сторонами договору дій, які свідчать про припинення або розірвання договору, а враховуючи положення п. 2.8. договору, суд вважає, що він є діючим і на час розгляду справи судом. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: approved