Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-02 00:00:00

Позивач звернулася у Канівський міськрайонний суд з позовом до територіальної громади с. Козарівка в особі Козарівської сільської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. У позові зазначила, що 14.09.2015 року померла її мати [PERSON]. Після її смерті залишилась спадщина у вигляді домоволодіння з надвірними споруда по вул. Довга в с.Козарівка Канівського району Черкаської області та земельної частки (паю)розташованого в межах Казарівської сільської ради Канівського району Черкаської області. Позивач зверталася до Канівської державної нотаріальної контори з питанням оформлення спадщини, однак їй було відмовлено у звязку з тим, що остання пропустила строк на прийняття спадщини. Вважає, що пропустила строк на прийняття спадщини у звязку з тим, що вона дізналася про заповіт тільки у квітні 2016 року, про який їй повідомив брат [PERSON], який проживав в [INFO]. Вона вважала, що брат прийняв спадщину після смерті матері. У звязку з відмовою нотаріуса в оформленні спадщини, змушена звернутися до суду. Просить суд визначити додатковий строк протягом двох місяців для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON], яка померла 14.09.2015 року в м.Каневі Черкаської області. Позивач в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала повністю, просить їх задовольнити. Представник відповідача територіальної громади с. Козарівка в особі Козарівської сільської ради в судове засідання не зявилася, надала до суду телефонограму про розгляд справи без її участі, позов визнала повністю, не заперечує проти його задоволення. Відповідно до ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені в ст.ст.1261-1265 ЦК України. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено, та вбачається з матеріалів справи, зокрема: З свідоцтва про смерть серії І-СР №265948 від 17.092015 р., що [PERSON] померла 17.09.2015 року в м.Каневі Черкаської області (а.с.7). З заповіту складеного та посвідченого секретарем виконкому Козарівської сільської ради 23.02.1996 року , що [PERSON] все майно де б воно не було і з чого б воно не складалося, що належить їй на день смерті , заповідає ? частини житлового будинку дочці [PERSON]. (а.с.8) Згідно постанови Канівської державної нотаріальної контори від 27.04.2016 року (а.с.9) вбачається, що подані до нотаріальної контори документи свідчать про те, що [PERSON] спадщину після смерті [PERSON] не прийняла у встановлений законом термін. Відповідно до вимог ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може встановити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. В п. 24 Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008р. №7 розяснено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК (435-15). Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню. У разі визнання відповідачем позовних вимог суд за наявності для того законних підстав задовольняє їх (ст.174 ЦПК України). З урахуванням зібраних у справі доказів суд дійшов висновку про те, що причина пропуску строку для прийняття спадщини, зазначена позивачем є поважною, а тому є підстави визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved