Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що 25.12.1999 р. взяла шлюб із відповідачем, подружжя не має неповнолітніх дітей. Як зазначається позивачем при зверненні до суду спільне життя не склалося, з 2000 року стосунки припинені та з того часу подружжя мешкає окремо; шлюб розпався у зв'язку з тим, що подружжя мало різні характери та погляди на життя, відношення до сімейних обов'язків, відповідач зловживав спиртними напоями, що позбавило позивача взагалі бажання та можливості якось налагоджувати сімейне життя. Посилаючись у позові на те, що відповідач не бажає розривати шлюб в органах РАЦС, а позивач тривалий час мешкає з іншим чоловіком та чекає від нього дитину, розірвання шлюбу необхідно з метою реєстрації позивачем іншого шлюбу, у позові й заявлено відповідну вимогу про розірвання шлюбу. У судове засідання позивач не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій зазначив, що позов підтримує повністю. За ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У судове засідання відповідач, який був повідомлений належним чином про розгляд справи, не з'явився, причини неявки суду не повідомив та не надав заяви про розгляд справи за його відсутності, у зв'язку з чим суд у порядку ч. 1 ст. 224 ЦПК України вирішував справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Врахувавши заяву позивача та дослідивши докази в межах заявлених вимог згін ст. 11 ЦПК України, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову повністю з огляду на такі встановлені обставини. Як було встановлено судом, 25.12.1999 року між позивачем та відповідачем за цим позовом було зареєстровано шлюб, про що було зроблено відповідний актовий запис та видано свідоцтво; подружжя не має неповнолітніх дітей від шлюбу. Згідно з ч. 1 ст. 110 ЦПК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя; згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Таким чином, суд, з'ясував фактичні взаємини подружжя, зокрема те, що шлюбні відносини між подружжям припинені з 2000 року, а також дійсні підстави позову про розірвання шлюбу (різні характери, різні погляди на життя, зловживання відповідачем спиртними напоями), які у свою чергу вплинули на шлюбні стосунки та призвели до втрати почуттів любові та взаємної згоди, дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам цього подружжя, що має істотне значення. Разом з тим, приймаючи рішення про задоволення позову, суд бере до уваги те, що відповідач не скористався правом брати участь у судових засіданнях та правом надання заперечень проти позову, що вочевидь свідчить про те, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам обох подружжя, тому суд вважає за необхідне позов задовольнити повністю. Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до приписів ст.ст. 88 та 215 ЦПК України.

Outcome: approved