Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-20 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], від імені яких за довіреністю діє [PERSON], [PERSON] звернулися в суд з позовом до відповідача [PERSON], яка діє в інтересах неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в якому просять усунути перешкоди в користуванні належними їм 17/32 частинами житлового будинку, господарських будівель та споруд по вул.Центральна, 45 в с.Шоломки Овруцького району Житомирської області, а саме: верандою 1-1, площею 14,8 кв.м, кухнею 1-2 площею 12,4 кв.м, 45/100 частинами кімнати 1-3-2 площею 8,9 кв.м, сараєм літ. Д, погрібом літ. П, ганком а 1, шляхом примусового виселення відповідача та її неповнолітніх дітей із вказаної частини домоволодіння по вул.Центральна, 45 в с.Шоломки Овруцького району Житомирської області. Позов мотивований тим, що це домоволодіння на праві спільної часткової власності належить сторонам, зокрема позивачам належить його 17/32 частин, а відповідачу та її неповнолітнім дітям його 15/32 частин; рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 01.04.2015 року між співвласниками було проведено розподіл домоволодіння в натурі; проте відповідач перешкоджає позивачам у здійсненні їх права власності на належну їм частину домоволодіння, не впускає в будинок, з приводу чого вони звертались до правоохоронних органів, та продовжує користуватись цілим будинком із всіма господарськими будівлями, що встановлено рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 03.11.2015 року; відтак, просять на підставі ст.ст.150, 155 ЖК України, ст.ст.386, 391 ЦК України позов задоволити. В судовому засіданні позивачі 1, 4 та представник позивачів, 2,3 позовні вимоги підтримали. В судовому засіданні представник відповідача позов не визнала, просила у задоволенні позову відмовити, з мотивів, наведених у запереченні на позовну заяву. Заслухавши пояснення сторін, оцінивши та дослідивши докази у справі, суд дійшов наступних висновків. Сторони є співвласниками спірного домоволодіння по вул.Центральна, 45 в м.Шоломки Овруцького району Житомирської області. Право власності за сторонами встановлено рішеннями Овруцького районного суду Житомирської області у справах № 286/1701/14-ц від 27.07.2014 року, № 286/8603/13-ц від 24.04.2014 року, № 286/1584/13-ц від 26.05.2014 року, які набрали законної сили, згідно з якими позивачам [PERSON], [PERSON], [PERSON] належить по 1/8 частині вказаного домоволодіння, яке до смерті належало їхньому батькові [PERSON]; позивачу [PERSON] належить 5/32 частини цього домоволодіння, яке вона успадкувала після смерті сина [PERSON] (який в свою чергу успадкував 1/2 частину домоволодіння за заповітом, складеним його бабусею [PERSON]С.); відповідачу [PERSON] та її неповнолітнім дітям 15/32 частин домоволодіння, яке вони успадкували після смерті чоловіка та батька [PERSON], померлого 27.08.2012 року. Право власності позивачів на вище вказані частини домоволодіння підтверджується також копіями витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень № 26709395 від 12.09.2014 року та № 26689866 від 11.09.2014 року. Рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 01.04.2015 року у справі № 286/6241/14-ц, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 12.05.2015 року та набрало законної сили, розділено в натурі домоволодіння по вул.Центральна, 45 в м.Шоломки Овруцького району Житомирської області; виділено в натурі [PERSON], [PERSON], [PERSON] [PERSON] 17/32 частин житлового будинку по вул.Центральна, 45 в м.Шоломки Овруцького району Житомирської області з господарськими будівлями та спорудами, а саме: веранду 1-1, площею 14,8 кв.м, кухню 1-2 площею 12,4 кв.м, 45/100 частини кімнати 1-3-2 площею 8,9 кв.м, сарай літ. Д, погріб літ. П, ганок а 1, 17/32 частини огорожі 1-3-1, на загальну суму 86042 грн.; зобов'язано [PERSON], [PERSON], [PERSON] [PERSON] влаштувати нову перегородку з дверним прорізом в приміщенні 1-1 (площею 14,8 кв.м), яка розділить приміщення веранди на тамбур та кухню, демонтувати частину суміжної перегородки між приміщенням №1-3 (площею 19,9 кв.м) та №1-2 (площею 12,4 кв.м) та в зовнішній стіні лівого фасаду житлового будинку «А» в приміщенні №1-3 (площею 19,9 кв.м) пробити дверний проріз, з подальшим влаштуванням зовнішнього дверного блоку та штукатуренням укосів, та віконний проріз з подальшим улаштуванням віконного блоку та штукатуренням укосів; виділено в натурі [PERSON], яка також діє в інтересах неповнолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON], 15/32 частин житлового будинку по вул.Центральна, 45 в м.Шоломки Овруцького району Житомирської області з господарськими будівлями та спорудами, а саме: 55/100 частини кімнати 1-3-1 площею 11 кв.м, кімнату 1-4 площею 17,7 кв.м, сарай-літню кухню літ. Б, сарай літ. В, сарай літ.Г, навіс літ.Н., навіс літ.Н1, навіс літ.Н2, туалет літ. 3, 15/32 частини огорожі 1-3-2, на загальну суму 73758 грн.; зобов'язано [PERSON], яка також діє в інтересах неповнолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] в приміщенні 1-3 (площею 19,9 кв.м) влаштувати нову глуху перегородку, яка розділить приміщення кімнати на житлову кімнату, тамбур та кухню (передбачити заходи щодо зміни функціонального призначення); стягнуто з [PERSON], [PERSON], [PERSON] [PERSON] на користь [PERSON], яка також діє в інтересах неповнолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] грошову компенсацію різниці у частці розділеного домоволодіння в сумі 1148 грн. Згідно з ч.2 ст.61 ЦПК України обставини, що встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 03.11.2015 року у справі № 286/2371/15-ц, яке набрало законної сили, відмовлено у задоволенні позову [PERSON], [PERSON], [PERSON], від імені якого за довіреністю діє [PERSON], [PERSON] до [PERSON], яка діє в інтересах неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] про вселення їх у житловий будинок по вул.Центральна, 45 в с.Шоломки Овруцького району Житомирської області з мотивів неправильно обраного способу захисту порушених прав власників. При цьому судовим рішенням було встановлено, що позивачі, маючи намір реалізувати свої права власників щодо користування та розпорядження власністю на свій розсуд, 10.06.2015 року намагались вселитись у належну їм на праві приватної власності частину будинку, однак відповідач чинить перешкоди та не впускає їх в будинок, з приводу чого вони звернулись в правоохоронні органи; висновком про результати розгляду звернення [PERSON], затвердженим начальником Овруцького РВ УМВСУ в Житомирській області 13.06.2015 року, рекомендовано по факту заселення до будинку звернутись до суду в порядку цивільного судочинства. Крім того, у цьому судовому рішенні зафіксовано, що сторонами було визнано обставину користування відповідачем цілим спірним житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами, тобто обставину проживання відповідача також у тій частині будинку, яка належить позивачам. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного суду України від 16.01.2012 року № 6-57цс12. Згідно з ст.386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності; власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. У відповідності до ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Згідно з ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Стаття 155 ЖК України встановлює гарантії прав громадян, які мають в приватній власності жилий будинок (квартиру). Зокрема цією статтею кодексу передбачено, що жилі будинки (квартири), що є в приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством. В судовому засіданні сторонами визнано обставину того, що відповідач користується цілим спірним житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами, тобто проживає разом з дітьми також у тій частині будинку, яка належить позивачам. Вказане перешкоджає позивачам користуватись та розпоряджатись належною їм на праві приватної 17/32 частиною домоволодіння. Підстави виселення членів сімї власника жилого будинку (квартири), наймача, членів його сім'ї або інших осіб, які проживають разом з ним, передбачені ст.ст.116, 157 ЖК України. Проте, як визнано сторонами в судовому засіданні, відповідач та її неповнолітні діти не є членами сімї позивачів і ніколи ними не були. Натомість позивачі є рідними сестрою та братами. А тому, виходячи із норм ст.ст.321, 391 ЦК України та ст.155 ЖК України, суд вважає, що вимога позивачів про усунення перешкод в користуванні належними їм 17/32 частинами житлового будинку, господарських будівель та споруд по вул.Центральна, 45 в с.Шоломки Овруцького району Житомирської області, а саме: верандою 1-1, площею 14,8 кв.м, кухнею 1-2 площею 12,4 кв.м, 45/100 частинами кімнати 1-3-2 площею 8,9 кв.м, сараєм літ. Д, погрібом літ. П, ганком а 1, шляхом виселення відповідача та її неповнолітніх дітей із вказаної частини домоволодіння по вул.Центральна, 45 в с.Шоломки Овруцького району Житомирської області, є законною та обгрунтованою, а отже підлягає задоволенню. Позивачами сплачено судовий збір в сумі 487,20 грн. Відтак,

Outcome: approved