Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-27 00:00:00

Позивачі [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача Залозецької селищної ради Зборівського району Тернопільської області з вимогами про визнання права власності, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вони в позасудовому порядку не можуть оформити право власності на майно. Позивачі подали заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують з мотивів викладених у позовній заяві та просять їх задовольнити. Відповідач подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає. Суд,\~в силу\~ч.3\~ст.211\~ЦПК України,\~вважає за\~можливе розглянути\~дану справу\~за відсутності\~сторін. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив: із виписки з по господарської книги №4 с.Піщане станом на 15 квітня 1991 року, вбачається, що житловий будинок в [ADDRESS] , відноситься до суспільної групи «колгоспний двір» та його членами є [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] . 17 грудня 2019 року позивачі виготовили технічний паспорт на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами , що в [ADDRESS] на підставі рішення виконавчого комітету Залозецької селищної ради № 186 від 19 листопада 2019 року про присвоєння адресного номера житловому будинку з надвірними будівлями та спорудами. Відповідно до ч. 1ст.4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до п. 6 постанови Пленуму ВСУ від 22.12.1995р.№20«Просудову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» (з наступними змінами) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 р. не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи із рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Відповідно до ч. 1ст. 120 ЦК УРСР 1963 р. (в редакції, що діяла до 1991 р.) майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності. Відповідно до вимог ст.ст.120,123,563\~ЦК України в редакції 1963 року, майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, а у разі смерті члена колгоспного двору спадщина в майні двору не відкривалася до смерті останнього члена колгоспного двору, а майно залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Якщо після смерті члена колгоспного двору інших членів не залишається, до майна двору застосовуються правила розділу «Спадкове право» ЦК України\~в редакції 1963року. Згідно ч. 2\~ст.\~123\~ЦК УРСР\~1963\~року розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 1\~статті 321ЦК\~України визначено,\~що право\~власності є\~непорушним.\~Ніхто не\~може бути\~протиправно позбавленийцього права чи обмежений у його здійсненні. За таких обставин та враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд вважає, що вимоги позивачів підлягають задоволенню, як обґрунтовані та доведені. Враховуючи викладене,

Outcome: approved