Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-16 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі по 1944,00 грн на кожну дитину щомісячно. Ухвалою суду від 20.08.2018 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 29.08.2008 позивач з відповідачем одружились, під час шлюбу у них народилось двоє дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відносини подружжя погіршились, що призвело до того що з березня 2016 року вони проживають окремо. Останніх пів року відповідач не надає жодної допомоги та ухиляється від свого обов'язку утримати своїх дітей. Оскільки прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років становить 1944 гривні, просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 3888, 00 грн на утримання неповнолітніх дітей. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, дала пояснення аналогічні вищенаведеним та просить позов задоволити. Відповідач в судовому засідання не заперечив свого обов'язку щодо утримання дітей, проте зазначив, що не завжди має таку можливість. Пояснив, що займається підприємницькою діяльністю, але на даний час це не приносить бажаного прибутку, крім того зазначив, що має у власності автомобіль. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані докази та ухвалюючи рішення у відповідності до вимог ст. 264 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в підтвердження чого до матеріалів справи долучено копії свідоцтва про народження (а.с.9-11, 12). Позивач із дітьми проживають окремо від відповідача і останній не надає у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей. У відповідності до вимог ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Законом передбачена рівність такого обов'язку. Згідно ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що відповідач не має регулярного і сталого розміру доходу, однак є особою працездатного віку, займається підприємницькою діяльністю та в матеріалах справи відсутні докази наявності у нього будь-яких медичних протипоказань щодо працевлаштування та заняття певними видами діяльності, наявності на утримання інших осіб. Позивач працює у ФОП «Сапій Ігор Степанович» на посаді кухара, загальна сума доходу за останні шість місяців становить 22 800 грн (а.с.5). У відповідності до вимог ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Законом передбачена рівність такого обов'язку. В судовому засіданні судом встановлено, що на даний час діти проживають із матір'ю - позивачем по справі, що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сім'ї і прописки №7081 виданої ЛКП «Господар» (а.с.13), відповідач постійної участі в утриманні дітей не бере. Згідно ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до статті 184 СК Українисуд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Позивачем заявлено вимогу про стягнення аліментів на утримання дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 3888 грн. щомісячно. Відповідно до вимог ч.1 ст.182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, згідно з ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. При цьому слід враховувати, що відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Як вбачається з Роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих у п.17 Постанови від 15.05.2006р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З врахуванням наведеного, оскільки батьки несуть рівні обов'язки в утриманні та забезпеченні належних умов виховання, розвитку та матеріального забезпечення неповнолітніх дітей, тому позовні вимоги є підставними та такими, що підлягають до задоволення. При визначенні розміру аліментів на одну дитину, суд враховує вищенаведені обставини та вимоги законодавства щодо мінімального рекомендованого розміру аліментів на одну дитину, у зв'язку із чим приходить до висновку про задоволення позову шляхом стягнення аліментів в розмірі 1944 грн. на кожну дитину, і на думку суду такий розмір аліментів є достатнім та необхідним розміром аліментів для забезпечення гармонійного розвитку дітей, а також становить законодавчо закріплений розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 704, 80 грн.

Outcome: approved