Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом та свої вимоги обґрунтовує тим, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають повнолітню дитину - [PERSON]. Шлюб між ними був розірваний 23.02.2005 року. З 01.09.2014 року син навчається на стаціонарному відділенні Запорізької державної інженерної академії на бюджетній основі, стипендії не отримує, строк закінчення навчання до 30.06.2017 року. Утримує сина вона лише на власні кошти та на аліменти, які стягувалися з відповідача за рішенням суду. Враховуючи досягнення дитиною повноліття, виплата аліментів на утримання сина припинена і враховуючи незначний розмір її заробітку, коштів на утримання сина не вистачає, тому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви та до досягнення дитиною 23 річного віку та стягнути з відповідача на її користь один раз на рік 50% оплати за проживання сина в гуртожитку. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, додатково пояснила, що за результатами останньої сесії її син буде отримувати аліменти в розмірі 730грн. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснивши, що позивачем не надано доказів на підтвердження того, що [PERSON] навчається. Він не має можливості надавати матеріальну допомогу. 08.08.2011 року він уклав шлюб з [PERSON], у якої є двоє неповнолітніх доньок - [PERSON] та [PERSON]. Він не має постійного доходу, доход в місяць становить близько 1500грн., а отже він не має можливості надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину в тому обсязі, як заявлено в позові. Має можливість надавати допомогу в розмірі не більше 300грн. Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного: Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 07.10.1995 року. Шлюб між ними було розірвано відділом реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції Сумської області, про що було видано свідоцтво про розірвання шлюбу від 23.02.2005 року та зроблено відповідний актовий запис № 199 (а.с.7). Від шлюбу мають повнолітнього сина - [PERSON], [INFO] (а.с.6). З наданої позивачем довідки вбачається, що [PERSON] навчається в Запорізькій державній інженерній академії на факультеті енергетики та енергозбереження, на 1 курсі, за спеціальністю «Електротехніка» з 01.09.2013 року за бюджетом на денній формі навчання, строк закінчення навчання - 30.06.2017 року (а.с.3). Відповідно до ст.199 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, до двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст.ст.182, 198-200 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів на повнолітнього сина на період навчання суд враховує, що відповідач має сім'ю, враховує матеріальне становище відповідача, який є особою працездатного віку, постійної роботи не має, але отримує дохід за виконання робіт за окремими договорами, позивач також працює, отримує заробітну плату, їх син [PERSON] навчається на денній формі навчання, отримує стипендію. Оскільки відсутні докази, що відповідач має постійний дохід, суд не вбачає підстав для стягнення аліментів з відповідача на утримання повнолітнього сина в частці від заробітку. Враховуючи викладене, суд визначає розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в твердій грошовій сумі в розмірі 380 грн. щомісячно до закінчення [PERSON] навчання - до 30.06.2017 року. Нормами Сімейного кодексу України не передбачено стягнення додаткових витрат, пов'язаних з утриманням повнолітнього сина. Отже, вимоги позивача про стягнення з відповідача коштів за оплату проживання [PERSON] в гуртожитку задоволенню не підлягають.

Outcome: partial