Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Знам'янського психоневрологічного інтернату з геріатричним відділенням Департаменту соціального захисту населення Кіровоградської ОДА, уточнивши позовні вимоги якого, просила стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі з 5 травня 2016 року по 31 жовтня 2016 року включно у сумі 11186,14 грн. Свої вимоги обґрунтувала тим, що з 12 травня 2006 року по 24 жовтня 2014 року працювала у Знам'янському психоневрологічному інтернаті з геріатричним відділенням Департаменту соціального захисту населення Кіровоградської обласної державної адміністрації спочатку на посаді інструктора праці, а потім на посаді інструктора з трудової терапії. Наказом №53-к від 15 жовтня 2014 року (зі змінами за наказом № 54-к від 24 жовтня 2014 року) була звільнена з роботи за п.4 ст.40 КЗпП України за прогули. Рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 28 липня 205 року ухваленим у справі №389/5072/14-ц (провадження №2-ц/781/1555/15), її з 24 жовтня 2014 року було поновлено на роботі інструктором з трудової терапії Знам'янського психоневрологічного інтернату з геріатричним відділенням та на її користь стягнуто 17948 грн. 73 коп. заробітної плати за час вимушеного прогулу. Дане рішення в частині поновлення на роботі та виплати заробітної плати за один місяць підлягало негайному виконанню. Так, рішення суду в частині виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу виконано своєчасно Державним казначейством за рахунок коштів Знам'янського психоневрологічного інтернату з геріатричним відділенням. При цьому, рішення в частині поновлення її на роботі інструктором з трудової терапії з 24 жовтня 2014 року, виконано лише 1 листопада 2016 року. З наказом про поновлення на роботі позивача ознайомлено 7 листопада 2016 року. Зважаючи на зазначене та відповідно до ст. 236 КЗпП України вважає, що з відповідача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі. Апеляційним судом було встановлено, що її середньогодинний заробіток за два місяці, що передували звільненню дорівнював 13 грн. 26 коп., тривалість робочого тижня інструктора з трудової терапії складала 36 годин. Час вимушеного прогулу у звязку з невиконанням рішення суду з 5 травня 2016 року по 31 жовтня 2016 року становить 843,6 годин. Таким чином загальна сума середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі становить 11186,14 грн. Позивач як і її представник у судове засідання не зявилися, про дату час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Надали заяву про розгляд справи за їх відсутності та також пояснення, згідно з якими позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили стягнути з відповідача 11186,14 грн. середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі. Представник відповідача у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень не надав. У звязку з чим, згідно з ухвалою Знамянського міськрайонного суду розгляд цивільної справи проводився заочно. Крім того, частина 4 статті 169 ЦПК України зазначає, якщо немає відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 28 липня 2015 року позов [PERSON] до Знам'янського психоневрологічного інтернату з геріатричним відділенням Департаменту соціального захисту населення Кіровоградської обласної державної адміністрації про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди задоволено частково. А саме [PERSON] поновлено на роботі інструктором з трудової терапії Знам'янського психоневрологічного інтернату з геріатричним відділенням з 24 жовтня 2014 року. Цим же рішенням стягнуто зі Знам'янського психоневрологічного інтернату з геріатричним відділенням на користь [PERSON] 17948 грн. 73 коп. заробітної плати за час вимушеного прогулу, обрахованої без утримання прибуткового податку й інших обов'язкових платежів, і 1000 грн. у відшкодування моральної шкоди. Вказане рішення не оскаржувалося і набрало законної сили. Цим рішенням встановлено, що середньогодинний заробіток позивача за два місяці, що передували звільненню, дорівнює 13 грн. 26 коп.; тривалість робочого тижня інструктора з трудової терапії складає 36 годин. (а.с. 6-9). Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.\~\~\~ У судовому засіданні також з'ясовано, що [PERSON] поновлена на роботі на посаді інструктора з трудової терапії Знам'янського психоневрологічного інтернату з геріатричним відділенням з 24 жовтня 2014 року, про що виданий наказ від 1 листопада 2016 року. До цього часу рішення суду про поновлення позивача на роботі не виконувалося відповідачем. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника, підлягає негайному виконанню (ч.7\~ст. 235 КЗпП України). Негайне виконання судового рішення полягає в тому, що воно набуває властивостей обов'язковості і підлягає виконанню не з моменту набрання ним законної сили, а негайно з часу його оголошення в судовому засіданні. Негайне виконання рішення суду означає обов'язок, а не право власника не пізніше наступного дня після проголошення судового рішення видати наказ (розпорядження) про поновлення на роботі\~\~і фактично допустити його до виконання попередніх обов'язків. Згідно зі ст. 319 ЦПК України рішення або ухвала апеляційного суду набирають законної сили з моменту їх проголошення. Згідно з п.4 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника. В п. 34\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року за №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» роз'яснено, що відповідно до\~ст. 24 КЗпП України, рішення про поновлення на роботі вважається виконаним з дня видання власником або уповноваженим ним органом про це наказу. Отже, аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що законодавець передбачає обов'язок роботодавця добровільно і негайно виконати рішення суду про поновлення працівника на роботі і цей обов'язок полягає у тому, що у роботодавця обов'язок видати наказ про поновлення працівника на роботі виникає відразу після\~\~оголошення рішення суду, незалежно від того, чи буде дане рішення суду оскаржуватися, та незалежно від тривалості здійснення виконавчих дій. Відповідно до\~ст.236 КЗпП України у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки. Затримкою виконання рішення суду про поновлення працівника на роботі слід вважати невидання власником (уповноваженим органом) наказу про поновлення працівника на роботі без поважних причин негайно після проголошення судового рішення (висновки Верховного Суду України, викладені у постанові № 6-435цс15 від 01 липня 2015 року). В п.32\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.1992 р. «Про практику розгляду судами трудових спорів» роз'яснено, що у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв'язку з незаконним звільненням або переведенням, відстроченням від роботи - не виконання рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи. Для працівників, які пропрацювали на даному підприємстві (в установі, організації) менш двох місяців, обчислення проводиться з розрахунку середнього заробітку за фактично пропрацьований час. При цьому враховується положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого\~\~постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року N 100\~( 100-95-п ) (зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 16травня 1995 року N 348). Як встановлено рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 28 липня 2015 року, середньогодиний заробіток позивача за два місяці, що передували звільненню, дорівнює 13 грн. 26 коп., тривалість робочого тижня інструктора з трудової терапії складала 36 годин. Відповідач виконав рішення суду про поновлення позивача на роботі лише 1 листопада 2016 року. Рішенням Знамянського міськрайонного суду Кіровоградської області від 5 травня 2016 року, яке залишено в силі ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 26 липня 2016 року, стягнуто з Знам'янського психоневрологічного інтернату з геріатричним відділенням на користь [PERSON] середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі за період з 29 липня 2015 року по 05 травня 2016 року в сумі 18617,04 грн. Час затримки у поновленні на роботі за період з 05 травня 2016 року по 31 жовтня 2016 року включно становить 843,6 годин, виходячи з того, що при 36-годинній тривалості робочого тижня, тривалість робочого дня складає 7,2 години. Враховуючи, що рішенням суду від 05 травня 2016 року стягнуто середній заробіток за час затримки виконання рішення суду по 05 травня 2016 року включно, суд вважає зменшити на один день суму виплат на тривалість одного робочого дня, а саме на 7,2 години, для недопущення подвійної оплати. Таким чином, середній заробіток за час затримки у поновленні на роботі за період з 06 травня 2016 року по 31 жовтня 2016 року включно складає 11090,66 грн. (836,4 год. х 13 грн. 26 коп.), в судовому засіданні не встановлено виплату позивачеві вказаної суми після поновлення її на роботі, тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір. На підставі викладеного ст.ст.1220, 1222, 1268-1270, 1272 ЦК України,

Outcome: partial