Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, посилаючись на те, що рішенням Сторожинецького районного суду від 01.11.2013 року, було зобовязано відповідача сплачувати аліменти на користь позивачки, на утримання сина [PERSON] [INFO], в розмірі по 350 грн. на дитину щомісячно до досягнення нею повноліття, однак вказаних грошей не вистачає на утримання дитини, а відповідач має можливість сплачувати більший розмір аліментів, тому позивач просила змінити розмір стягуваних аліментів та стягувати із відповідача аліменти в сумі 720 (сімсот двадцять) гривень, до досягнення дитини повноліття. В судове засідання позивачка [PERSON] направила письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила суд стягувати на утримання дитини аліменти, в розмірі зазначеному в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився однак направив до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги про збільшення розміру аліментів визнав. Дослідивши письмові докази по справі судом встановлено фактичні обставини справи і відповідні правовідносини. Так судом встановлено, що згідно Свідоцтва про народження (а.с4) виданого виконавчим комітетом Снячівської сільської ради Сторожинецького району, Чернівецької області, батьком [PERSON] [INFO], є відповідач, який у відповідності до ст.180 СК України, проживаючи окремо від сімї, зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, нарівні із матірю. Рішенням Сторожинецького районного суду від 01.11.2013 року по цивільній справі № 723/1762/13-ц, стягнуто із відповідача [PERSON] на користь позивачки на утримання дитини сторін, аліменти в розмірі по 350 (триста пятдесят) гривень щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. Після розірвання шлюбу між сторонами, та після ухвалення судового рішення про стягнення аліментів, позивачка 09.04.2015 року народила доньку [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-МИ № 215288, (а.с.6) дослідженого судом і наявного в матеріалах справи, що судом враховується при ухваленні рішення по справі в контексті вимог ст. 192 СК України, щодо зміни сімейного стану одержувача аліментів. Відповідно до положень ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Оцінивши наявні обставини і докази, суд вважає, що вони свідчать про зміну сімейного стану позивача і свідчать про законодавчо можливий перегляд раніше визначеного розміру аліментів, проти чого не заперечує і відповідач, визнавши позов. Суд знаходить, що таке визнання слід прийняти так як воно не порушує прав третіх осіб і не суперечить закону. Статтею182 СК України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків передбачених ст.184 цього Кодексу, а згідно ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Виходячи з цього, суд знаходить, що позовна вимога про стягнення з відповідача аліментів на утримання своєї дитини у твердій грошовій сумі є обґрунтованою. Законом України Про охорону дитинства від 26 квітня 2001 року визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. В статті 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Всі вказані обставини судом враховуються та крім цього суд бере до уваги, що статтею 7 Закону України Про державний бюджет України на 2017 рік встановлено прожитковий мінімум з 01 травня для дітей віком від 6 років, в сумі 1426 гривень. Дитина відповідача, перебуває саме в такому віці, а відповідно має право на матеріальне забезпечення саме в такому розмірі, яке їй зобовязані, надати, згідно вимог ст.180 СК України, її батьки. Тобто, обовязок забезпечення дитині, встановленого законом розміру прожиткового мінімуму, лежить в рівній мірі як на батькові так і на матері дитини, виходячи з чого, суд знаходить що розмір аліментів має складатися із половини прожиткового мінімуму дитини і такий розмір аліментів в сукупності із обовязком матері по утриманню дитини буде забезпечувати встановлений Законом прожитковий мінімум дитини сторін. Судові витрати суд покладає на відповідача, у звязку з тим, що дитина проживає з матірю, а у відповідача не встановлені будь-які інші аліментні обовязки.

Outcome: approved