Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-26 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до відповідача, у якому просила стягувати з останнього на свою користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини його доходу щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму до досягнення ним 23-х років за умови, що він буде продовжувати навчання. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що 03.02.2001 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від подружнього життя мають сина [PERSON] , [INFO] Шлюб з відповідачем розірвано 29.07.2007 року. Вказує, що до досягнення сином повноліття, відповідач сплачував аліменти на його утримання, проте після досягнення сином повноліття відповідач категорично відмовився сплачувати кошти на утримання сина [PERSON] . Стверджує, що син [PERSON] на даний час навчається на 3-му курсі Червоноградського професійного гірничо-будівельного ліцею на денній формі навчання за спеціальністю слюсар-ремонтник, електрозварник. Також вказує на те, що відповідач є приватним підприємцем, тому має змогу надавати матеріальну допомогу синові. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судові засідання двічі підряд не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заперечень, відзиву та заяви про розгляд справи у його відсутності не подав. Відповідно до реч. 2 ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Як передбачено ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Інших заяв та клопотань учасниками справи не подано. Згідно ч.5 ст. 279 ЦПК України розгляд справи здійснено в порядку спрощеного позовного провадження та з ініціативи суду в судовому засіданні з повідомленням сторін. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Крім цього, згідно з положенням ч.2 ст.5 ЦПК України у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Судом установлено, що сторони є батьками [PERSON] , який народився [INFO] . Шлюб між сторонами розірвано 29.07.2005 року, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу. Позивач 19.02.2009 року зареєструвала шлюб з [PERSON] , прізвище дружини після реєстрації шлюбу - « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . [PERSON] , який є повнолітнім, згідно з довідкою Державного професійно-технічного навчального закладу «Червоноградський професійний гірничо-будівельний ліцей» від 11.06.2019 року № 148 є студентом денного відділення за спеціальністю слюсар-ремонтник, електрозварник, термін навчання з 01.09.2017 року по 30.06.2020 року. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, батьки або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до положення статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відтак, обов`язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов`язання батьків. Обов`язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 180 СК батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітня донька, син продовжує навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умовою, якщо вони можуть надати матеріальну допомогу. Стаття 200 СК України передбачає, що суд визначає розмір аліментів на повнолітню доньку, сина в твердій грошовій сумі або в долі від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. Крім того, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Визначаючи розмір аліментів, суд також виходить з потреб дитини, таких як: належне харчування, забезпечення одягом, витрати на навчання, культурний розвиток, які повинні бути задоволенні в необхідному об`ємі. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно з ч. 1 ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Виходячи із характеру спірних правовідносин, що виникли між сторонами, та враховуючи вищенаведені обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову, присудивши стягувати з відповідача аліменти на час навчання сина у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму, починаючи з 05.07.2019 року до 30.06.2020 року - закінчення навчання у Державному професійно-технічному навчальному закладі «Червоноградський професійний гірничо-будівельний ліцей», але не довше ніж до досягнення ним 23 років. Відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь Державної судової адміністрації України слід стягнути 768,40 грн. судового збору. Згідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved