Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, відзначаючи, що вона зі своїм чоловіком, відповідачем по справі, 06 жовтня 2007 року зареєстрували шлюб. Від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO], та доньку Діану, [INFO]. Між сторонами останнім часом постійно виникають непорозуміння та сварки, вони перестали розуміти один одного з більшості питань сімейного життя, вони втратили почуття кохання та взаємної поваги. На даний час сторони хоча і проживають у одному будинку, але їх більше нічого не повязує. Позивач подальше спільне життя вважає неможливим, тому просить суд розірвати шлюб і після розірвання шлюбу залишити їй теперішнє прізвище «Волошина». Судові витрати позивач просить залишити за нею. Про місце, дату і час розгляду справи сторони повідомлені належним чином. У судове засідання позивач не зявилася, але надала письмову заяву, в якій просить справу розглянути за її відсутності, строк для примирення просить не надавати, на позовних вимогах наполягає і просить їх задовольнити. Відповідач надав суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, справу просив розглянути за його відсутності. У звязку із заявами осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх відсутності, на підставі ст.197 ч.2 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що визнання позову відповідачем не суперечать вимогам законодавства України і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є підстави для ухвалення рішення про задоволення позову. Так, у судовому засіданні судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06 жовтня 2007 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-НО № 092597 від 06 жовтня 2007 року. Від подружнього життя вони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією його свідоцтва про народження серії 1-НО № 296758 від 21 жовтня 2009 року, та доньку Діану, [INFO], що підтверджується копією її свідоцтва про народження серії І-НО № 564551 від 26 березня 2014 року. Відповідно до ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із матеріалів справи і заяв сторін вбачається, що між ними склалися напружені стосунки, сторони шлюбні відносини не підтримують і не мають бажання дійти примирення, оскільки позивач на розірванні шлюбу наполягає, а відповідач не заперечує проти цього. Відповідно до ст.111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Із позовної заяви та заяв сторін вбачається, що вони не виявили бажання зберегти сімю. Тому суд приходить до висновку про недоцільність надання сторонам часу для примирення. Згідно з ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом зясовано, що волевиявлення позивачки, яка наполягає на задоволенні позову, і відповідача, який позов визнає, є їх свідомим вибором, зробленим без будь-якого зовнішнього впливу чи примусу. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалася остаточно і подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них, а також їхніх дітей, що має істотне значення. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд встановив, що сторони не мають пільг зі сплати судового збору, передбачених Законом України «Про судовий збір». При цьому суд враховує письмове клопотання позивача, у якому вона просить залишити за нею понесені нею судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved