Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з цим позовом до відповідача та просила, після збільшення позовних вимог, постановити рішення суду, яким зобов'язати відповідача внести зміни у наказ № 164-К від 04.11.2013 року про прийом її на роботу в частині назви посади з «провізора» на «касир торгівельного залу» та внести у трудову книжку відповідний запис, визнати незаконними та скасувати накази директора № 1 від 04.08.2014 року про оголошення їй догани за порушення трудової дисципліни та № 111 від 14.08.2014 року про звільнення з роботи на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України, поновити її на попередній роботі та зобов'язати відповідача зробити запис про поновлення на роботі у трудовій книжці (а.с.84-85). В обґрунтування позову вказувала на те, що з 04.11.2013 року вона перебувала у трудових відносинах з приватною фірмою «Альфа-Україна-Лізинг» та працювала на посаді касира торгівельного залу аптеки «Аптека Здоров'я», що розташована по вул. Шевченка, 28/2 в м. Новоград-Волинський. Режим робочого часу передбачав 12 годинний робочий день, 2 дні робочих після 2 днів вихідних. 14.08.2014 року її було звільнено з роботи за прогул без поважних причин, яке вважає незаконним та безпідставним, оскільки відповідачем було порушено порядок накладення дисциплінарного стягнення. Крім того, причини її звільнення не відповідають, на її думку, дійсним обставинам справи. Разом з тим, звільнення відбулося у період її тимчасової непрацездатності (а.с.1-3). У судовому засіданні позивач та її представник заявлені збільшені позовні вимоги підтримали, які просили задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Вислухавши позивача та її представника, дослідивши докази, які знаходяться в матеріалах справи, опитавши свідків, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Встановлено, що 04.11.2013 року [PERSON] була прийнята на роботу ПФ «Альфа-Україна-Лізинг» на посаду провізора в аптеку, що слідує із відмітки у її трудовій книжці та наказу № 164-к від 04.11.2013 року, копії (а.с.7,25). Згідно пункту 6 Правил внутрішнього трудового розпорядку ПФ «Альфа-Україна-Лізинг», копія (а.с.38-40) та письмового пояснення відповідача (а.с.79) тривалість роботи ПФ «Альфа-Україна-Лізинг» в день складає 8 годин, час початку роботи - 09:00, час закінчення роботи - 18:00, перерва для відпочинку та харчування - 1 година з 13:00 по 14:00, тривалість робочого тижня - 40 годин, з двома вихідними днями, якими є субота та неділя. Проте, дані обставини спростовуються іншими доказами, наданими позивачем по справі, зокрема: фотознімком фасадного приміщення аптеки та графіку роботи аптеки (а.с.121); чеками про придбання товарів в аптеці, зокрема: у вихідні дні (суботу та неділю) 29.11.2014 року о 11:40 та о 18:38, 30.11.2014 року о 12:31, та до початку роботи аптеки, згідно Правил внутрішнього трудового розпорядку, а саме: 03.12.2014 року о 08:09 (а.с.122). Крім того, опитані у суді свідки показали, що ПФ «Альфа-Україна-Лізинг», де вони працювали на посадах касира торгового залу та були звільнені з роботи 02.10.2014 року, працює з 08:00 до 21:00 у вихідні та святкові дні. Всі працівники аптеки, у тому числі охорона, окрім завідуючої, працювали за графіком 2 дні працюють - 2 дні вихідних. Разом з тим, не знайшло свого підтвердження твердження позивача про те, що вона працювала на посаді касира торгівельного залу та отримувала відповідну заробітну плату, оскільки належних доказів з цього приводу надано не було. Згідно довідки нарахувань та утримань щодо [PERSON] та витягу зі штатного розпису позивач отримувала заробітну плату провізора (а.с.114-117). А тому, у задоволенні заявленої вимоги [PERSON] щодо внесення змін у наказ № 164-К від 04.11.2013 року про прийом її на роботу в частині назви посади з «провізора» на «касир торгівельного залу» та внесення у трудову книжку відповідного запису слід відмовити. Що стосується заявлених вимог у частині визнання незаконним та скасування наказу директора № 1 від 04.08.2014 року про оголошення [PERSON] догани за порушення трудової дисципліни та № 111 від 14.08.2014 року про звільнення її з роботи на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України, та про поновлення її на попередній роботі суд виходить з наступного. Із наказу № 1 від 04.08.2014 року слідує, що за порушення трудової дисципліни і Правил внутрішнього трудового розпорядку [PERSON] оголошено догану на підставі службової записки завідуючої та акта відсутності на робочому місці, копія (а.с.28). Згідно акту від 04.08.2014 року, який фактично складений після закінчення робочого часу аптеки, згідно Правил внутрішнього трудового розпорядку, о 18 год. 00 хв., [PERSON] 04.08.2014 року була відсутня на роботі з 09 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв. на протязі всього дня (всього 8 год. 00 хв.) і по 04.08.2014 року, копії (а.с.27,100). Зі змісту пункту 22 постанови ПВС України від 06.11.1992 року за № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» (надалі - постанови ПВС України від 06.11.1992 року за № 9) слідує, що у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з'ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 ст. 40 і п. 1 ст. 41 КЗпП, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1, 148, 149 КЗпП правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 149 КЗпП до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. У свою ж чергу, у порушення вимог даної норми, зокрема: після застосування дисциплінарного стягнення, лише 14.08.2014 року [PERSON] було запропоновано надати письмові пояснення з приводу відсутності на роботі, у тому числі, 04.08.2014 року, що слідує із акту про відмову написання пояснювальної записки від 14.08.2014 року, копія (а.с.36). Тобто, судом встановлено, що відповідачем порушено порядок застосування дисциплінарного стягнення - догани щодо [PERSON], а тому наказ № 1 від 04.08.2014 року про оголошення [PERSON] догани за порушення трудової дисципліни є незаконним та підлягає скасуванню, а тому суд у цій частині позов задовольняє. Разом з тим, п. 17 постанови ПВС України від 06.11.1992 року за № 9 вказує на недопустимість звільнення працівника у період тимчасової непрацездатності. Згідно листів непрацездатності, копії (а.с.48-50,60-62) та довідок Новоград-Волинського міськрайонного ТМО від 24.10.2014 року за № 1889 та від 05.11.2014 року за № 1959 (а.с.59,75) [PERSON] у період з 14.08.2014 року по 12.09.2014 року перебувала на лікарняному. Відповідно до п. 4 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органу лише у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин. У свою ж чергу, згідно наказу № 111 від 14.08.2014 року [PERSON], провізора аптеки, звільнено за ст. 40 п. 4 КЗпП України за прогул без поважних причин. З урахуванням того, що позовні вимоги [PERSON] у частині визнання незаконним та скасування наказу про оголошення догани від 04.08.2014 року суд задовольняє, та того, що з 14.08.2014 року остання перебувала на лікарняному, суд рахує за необхідне задовольнити вимоги позивача і щодо визнання незаконним та скасування наказу № 111 від 14.08.2014 року про звільнення [PERSON] провізора аптеки за ст. 40 п. 4 КЗпП України за прогул без поважних причин та поновити її на роботі. Разом з тим, суд відмовляє у задоволенні вимог позивача щодо зобов'язання відповідача зробити запис про поновлення на роботі у її трудовій книжці, оскільки, задовольнивши вимоги [PERSON] у частині визнання незаконними та скасування наказів № 1 від 04.08.2014 року та № 111 від 14.08.2014 року, суд вже захистив права позивача в цій частині. Фактично, внесення запису у трудову книжку за своєю юридичною суттю є не самостійним способом захисту порушеного права, а способом виконання рішення суду у частині поновлення на роботі. У відповідності до вимог ч. 3 ст. 89 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача у дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи те, що три вимоги позивача задоволені, а дві відхилені, суд стягує з відповідача на користь держави (243 грн. 60 коп. х 3) 730 грн. 80 коп. судового збору. Крім того, відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника, у зв'язку з чим суд рахує за необхідне вимогу про поновлення [PERSON] на роботі допустити до негайного виконання.

Outcome: partial