Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-16 00:00:00

Позивач зверувся до суду з позовом до [PERSON] про встановлення факту проживання як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу та визнання права власності на 1/2 частитну квартири. В обгрунтування заявленного позову вказував, що між позивачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] 19.01.2006 року було укладено шлюб у відділі РАЦС по Соснівському району м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції. Сторони 12.12.2007 розірвали шлюб. Перед новим 2008 роком, в кінці грудня 2007 року вони з відповідачкою примирилися, у зв'язку з чим шлюбні відносини фактично відновилися, та вони вирішили взяти кредит у банку в сумі 42000 доларів США на покупку квартири. Позивачеві було відмовлено у видачі кредиту, кредит був взятий на ім'я відповідачки, 25.01.2008 року через її знайомого, який виступав в якості поручителя. Купивши квартиру 30.01.2008 в будинку [ADDRESS], сторони з травня 2008 року по кінець вересня 2008 року робили ремонт. Для того щоб не переплачувати коштів за комунальні послуги було вирішено що позивач не буде реєструвати своє місце проживання у вищевказаній квартирі. Доказами підтверджуючими що позивач з відповідачкою проживали однією сім'єю без шлюбу з 01.01.2008 р. по 28.04.2015 р. є те, що вони витрачали спільні кошти на оплату комунальних послуг житла, придбання продуктів харчування, утримання неповнолітнього сина відповідачки, який проживав з сторонами по справі. Пізніше, 15 вересня 2010 року у них народилася донька [PERSON], дана обставина підтверджує факт спільного сумісного проживання в будинку [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про народження, в якому відповідачка вписана як мати, а позивач як батько, показами сусідів, показами працівників які робили ремонт у вищевказаній квартирі, розпискою відповідачки від 19.04.2015 року про отримання від позивача грошових коштів в розмірі 4500 доларів США на погашення кредиту за № МL - F01/005/2008 від 25.01.2008, взятого на покупку квартири, що також підтверджує близькі стосунки, проживання однією сім'єю та приймання позивачем участі в погашенні кредиту на вищезазначену квартиру, повторне укладення шлюбу між сторонами по справі 28.04.2015, копією позовної заяви відповідачки від 03 серпня 2017 року про розірвання шлюбу, в якій [PERSON] вказала позивача як відповідача та зазначила що я зареєстрований в [ADDRESS] та фактично проживаю по адресі 18001, [ADDRESS]. Відповідачка [PERSON] скерувала до суду відзив, в якому проти задоволення позову заперечувала. Вказувала, що позивач надає суду завідомо неправдиву, спотворену інформації, чим намагається ввести суд в оману, та спонукати до прийняття незаконного судового рішення. Починаючи з серпня 2007 року вони з відповідачем вели окремі господарства, вели взагалі окреме життя, у кожного був свій власний бюджет, свої особисті кошти. Наслідком тривалого окремого проживання та ведення окремих господарств стало розірвання шлюбу в грудні 2007 року. Після розірвання шлюбу стосунки та фінансові відносини між ними не змінилися. Після розірвання шлюбу відповідачка особисто за власні кошти придбала спірну квартиру до якої позивач немає ніякого відношення. Поручителем по договору кредиту був громадянин [PERSON]. Після придбання квартири відповідачка почала за власні кошти за рахунок особистих зусиль робити в ній ремонт. З вересня 2008 року вона та її син [PERSON] почали постійно проживати в спірній квартирі після закінчення основних робіт по ремонту цієї квартири. В період часу з 2007 року позивач мав сімейні стосунки з іншою особою, яка проживає в селі Вербівка Городищенського району Черкаської області та з якою вони жили разом однією родиною та вели спільний бюджет. Посилання позивача на виконання будівельних робіт в спірній квартирі не відповідає дійсності. Більшість будівельних робіт в квартирі проводив в період з квітня по серпень 2008 року товариш відповідачки [PERSON]. В 2009 році в квартирі за особисті кошти та за рахунок особистих зусиль відповідачки було зроблено ремонт балкону. Всі матеріали та роботи по ремонту квартири вона оплачувала за власні кошти. Ремонт балкону робили її знайомі, які також купляли всі матеріали для ремонту балкону за власні кошти відповідача. В період з грудня 2007 року до моменту шлюбу в 2015 році вони спільного господарства не вели. Навіть під час шлюбу кошти у сторін були окремі. Як до шлюбу так і після укладання шлюбу відповідачка постійно працювала приватним підприємцем, постійно отримувала стабільний дохід. Їх поєднувала тільки спільна донька. З весни 2013 року по 2015 рік час позивач жив однією родиною з іншою особою. Після укладання шлюбу в 2015 році заради дитини вони з позивачем мешкали разом але вели окреме господарство, мали окремі бюджети та різні інтереси. Фактом відсутності спільного господарства та спільного бюджету є розписка написана відповідачкою позивачеві про отримання від нього в борг грошових коштів за період з січня 2015 року по квітень 2015 року в загальній сумі 4500 дол. США. Дійсно вона отримувала кошти на погашення кредиту за квартиру, але за умови їх повернення. Зазначені кошти були повернуті відповідачеві ще до розірвання шлюбу. Зазначене вище в черговий раз спростовує інформацію стосовно ведення спільного господарства та проживання однією родиною з позивачем. Позивач не надає належних доказів стосовно факту спільного проживання однією родиною без реєстрації шлюбу. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник - адвокат [PERSON] заявлений позов підтримали та просили його задовольнити, встановити факт спільного проживання з відповідчкою однією сім'єю без реєстрації шлюбу та визнати за позивачем право власності на ? частину квартири. Позивач суду пояснив, що тривалий час проживав разом з відповідачкою, вів спільне господарство. Позивач постійно працював та мав кошти, які були спрямовані на придбання квартири та її ремонт, тому вважає, що ? частина нерухомого майна має належати йому. Відповідачка [PERSON] та її представник - адвокат [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували, просили відмовити в його задоволенні, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів спільного проживання та придбання майна саме за спільні кошти. Відповідачка суду пояснила, що в них позивачем були окремі кошти навіть в період перебування в шлюбі, квартира булла придбана та відремонтована за її особисті кошти, відповідач ніякої участі у придбанні квартири не брав, тому в задоволенні позову слід відмовити. Вислухавши пояснення сторін та їх представників, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 19.01.2006 зареєстрували шлюб, який було розірвано 12.12.2007. Після чого сторонни повторно 28.04.2015 зареєстрували шлюб, який також був розірваний, даний факт вбачається з паспорту громадянина України серії [NUMBER] та копією позовної заяви [PERSON] про розірвання шлюбу, а також не заперечується сторонами по справі. [PERSON] нородилась [INFO] року, батьками записані [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження виданного 17.11.2017 Соснівським районним у місті Черкаси відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області. Відповідачці [PERSON] на праві приватної власності належить квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу від 25.01.2008, посввідченим приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Романій Н.В. З копії розписки вбачається, що [PERSON] отримала в [PERSON] кошти на погашення іпотечного кредиту в розмірі 4500 доларів в період з січня по квітень 2015 року. Сівдок [PERSON] суду пояснила, що проживає за адресою: [ADDRESS]. Сторони по справі живуть однією сімєю більше 10 років. Спочатку вона познайомилась з позивачем,коли він робив ремонт в своїй квартирі, так як [PERSON] сам займається ремонтами. З якого року вони почали проживати разом не пам'ятає. Позивач їздить на заробітки. До 01.01.2018 часто бачила сторін по справі разом з дітьми. Була в квартирі сторін по справі один раз. За які кошти робили ремонт невідомо, проте знає що позивач їздив на роботу за кордон на 3-4 місяці. [PERSON] проживає в [ADDRESS]. Знає сторін по справі приблизно 10 років. Позивач працював у нього найманим працівником приблизно рік. Відповідчку знає, бачив один раз. В гостях у них не бував, приходив один раз, коли монтували натяжну стелю в квартирі, яка розташована на 2 поверсі пятиповерхового будинку. Позивач [PERSON] розповідав, що купили квартиру разом з дружиною, але в ній треба робити ремонт, це було приблизно в 2007-2008 роках. Також позичав [PERSON] кошти на купівлю дивану. [PERSON] та [PERSON] жили як одна сім'я. [PERSON] суду пояснив, шо проживає в [ADDRESS]. Сторін по справі знає приблизно з 2005 року. Вони разом їздили на природу відпочивати, дружили родинами. Під час ремонту, який робили сторонни у спірній квартрі, привозив будівельні матеріали, вивозив сміття. Свідок часто був у гостях у [PERSON] та [PERSON], вони жили як одна сім'я. Останній раз був у них в гостях приблизно 5 років тому. Відповідачки [PERSON] часто не було дома ( то на роботі, то в справах). [PERSON] проживає в [ADDRESS]. Знає [PERSON] з 2004, а з [PERSON] познайомився пізніше, вони жили як чоловік і дружина. Спочатку мешкали в гуртожитку на [ADDRESS]. Свідок допомагав робити ремонт в спірній квартирі. Квартира була придбана в кредит, який оформили на відповідачку [PERSON], а позивач [PERSON] робив там ремонт, купував будівельні матеріали. Бюджет в них був спільний. [PERSON] проживає в м. Ірпінь, свідок сестра відповідачки, позивач [PERSON] колишній зять. Раніше сторони жили на [ADDRESS], приблизно в 2003-2004 роках. Вони були у зареєстрованому шлюбі, у 2008 шлюб було розірвано, після чого [PERSON] купила квартиру в кредит. Після розлучення її сестра проживала разом з іншим чоловіком на ім'я [PERSON], з яким вони проживали разом близько року з 2008 по 2009 рік, купували меблі, мали спільні кошти. [PERSON] постійно приходив до дитини, але із [PERSON] як чоловік і жінка не жили. [PERSON], син відповідачки [PERSON], пяснив суду, що його мати разом з позивачем [PERSON] проживали як одна сім'я до 2007 року на [ADDRESS]. Потім сторони розірвали шлюб і не проживали разом в період з 2007 по 2015 рік. Згодом у відповідачки з'явився інший чоловік на ім'я [PERSON], з яким вони проживали разом як одна сім'я з 2007 по 2009 роки. [PERSON] завагітніла і народилась сестра, батьком якої є позивач. Він часто приходив до них, вони разом гуляли, але однією сім'єю не проживали. [PERSON] пояснила суду, що відповідачка [PERSON] її подруга, позивача [PERSON] бачила один раз, він батько дитини, яку народила [PERSON]. Вони не проживали разом з [PERSON], про що свідку достеменно відомо, оскільки вона часто була в квартирі [PERSON] і позивача [PERSON] ніколи не бачила. Позивач не брав участі в купівлі квартири. Відповідачка розповідала, що в неї був чоловік, який допомагав робити ремонт та допомагав кштами [PERSON] пояснив, що відповідачка [PERSON] купила в кредит квартиру. Він позичив їй 10 тисяч гривень, гроші всі вона повернула за рік шляхом надання послуг з масажу. [PERSON] повідомила, що знає відповідачку з 2007 року, познайомились на весіллі і товаришували з того часу. Позивача [PERSON] бачила двічі, вперше на весіллі, де познайомилась з позивачкою, вдруге він заходив в гості восени 2017. Сторни по справі в 2007 році були сім'єю, а в кінці 2007 вони розлучились. З відповідачкою [PERSON] часто спілкувались, гуляли з дітьми, ходили до лісу, в сауну. Позивача не бачила з 2007 року, у [PERSON] були інші відносини з [PERSON], який допомагав робити ремонт. Коли відповідачка в 2008 рокі купила квартиру, свідок їй також допомагала робити ремонт, вони часто спілкувались. За положеннями чч. 1, 2 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов'язків подружжя. Згідно з ч. 1 ст. 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов'язків подружжя. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. За ст. 61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об'єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Разом з тим, згідно із ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення гл. 8 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Норми ст. 69 СК України визначають, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Згідно зі ст. 315 ЦПК України у судовому порядку може бути встановлений факт проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу. Відповідно до роз'яснень, які містяться в п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11, при застосуванні ст. 74 СК, що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, судам необхідно враховувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю. Згідно з вимогами частин 1, ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивач [PERSON] в свої позовній заяві просить суд встановити факт проживання однією сім'єю як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу з [PERSON] в період з 01.01.2008 по 28.04.2015. Посилання позивача як на доказ того, що сторонни проживали разом та жили разом як сім'я, на факт народження спільної дитини [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, суд не вважає належним доказом, оскільки у свідоцтві про народження реєструється факт біологічного походження дитини від батька на підставі заяви матері та батька дитини, тому даний документ не може бути беззаперечним підтвердженням відносин, які виникли між сторонами по справі. Також підтвердженням факту проживання однією сім'єю та ведення спільного господарства, наявності спільних коштів не може бути розписка про взяття коштів в борг відповідачкою [PERSON] у позивача [PERSON] з метою погашення іпотечного кредиту, оскільки взяття коштів в борг, в разі наявності таких сімейних відносин, для погашення кредиту повинно було відбуватися в інтересах сім'ї за спільні кошти. Тому, існування між сторонами саме сімейних відносин в період 01.01.2008 по 28.04.2015, які породжують спільні права та обов'язки, внаслідок яких виникає режим спільної сумісної власності, як у поджужжя, суд позбавлений можливості встановити, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що між ними були саме сімейні відносини. Суд критично оцінює пояснення свідків, допитаних в судовому засіданні, оскільки вони носять суперечливий характер щодо однакових фактів та правовідносин, тому суду виявилось не можливим встановити об'єктивну істину з таких пояснень. Не підлягає до задоволення вимога позивача про визнання спільною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], оскільки судом не добуто та позивачем не надано доказів, того що в період придбання квартири у позивача з відповідачкою були саме сімейні відносини, і що він надавав кошти на придбання вказаного майна. Тому похідна вимога про визнання за позивачем права власності на спірну квартиру як спільне майно подружжя не підлягає до задоволення. На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги позивача безпідставними, необгрунтованими та не підтвердженими належними і допустимими доказами, тому заявлений позов до задоволення не підлягає.

Outcome: dismissed