Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом у якому просить розділити між нею та її братом [PERSON] спадкове майно у вигляді житлового будинку, розташованого у [ADDRESS], виділивши кожному по ? частині вказаного житлового будинку. Свої позовні вимоги позивач мотивувала тим, що [INFO] помела її мати - [PERSON], а [INFO] помер її батько [PERSON]. Після смерті матері відкрилася спадщина, яка складається з 53/100 частин житлового будинку, розташованого у [ADDRESS], а після смерті батька відкрилася спадщина яка складається з 47/100 частин житлового будинку, розташованого у [ADDRESS]. Позивач стверджує, що неодноразово зверталася до відповідача з вимогою дозволити її сину проживати у вказаному будинку, оскільки вказаний будинок складається з двох частин, але відповідач безпідставно їй відмовляє. У зв'язку із вищевказаним та тим, що відповідач добровільно не бажає розділити спадщину, [PERSON] звернулася до суду, та просила суд задовольнити її позовні вимоги. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримали, наполягали на їх задоволенні, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат [PERSON] у судовому засіданні частково заперечували проти позову надали до суду заперечення на позовну заяву, у якій просили суд позов задовольнити частково, визнавши за [PERSON] право власності на 3/8 частини житлового будинку, розташованого у [ADDRESS], а за [PERSON] визнати 5/8 частин житлового будинку, розташованого у [ADDRESS], посилаючись на те, що поділу підлягає лише 47/100 частин вказаного житлового будинку, оскільки лише він та батько після смерті матері вступили у володіння спадковим майном, а також, що [PERSON] у 6-ти місячний строк не зверталася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона приблизно з 1996 року на протязі 8 років проживала з [PERSON] у фактичних шлюбних відносинах у [ADDRESS], а також пояснила суду, що на час смерті [PERSON], відповідач [PERSON] проживав з нею. Вислухавши доводи позивача та її представника, пояснення відповідача та його представника, які частково заперечували проти позову, а також пояснення свідка [PERSON] та вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. [INFO], у віці 57 років померла [PERSON], яка на день смерті проживала у м. Котовськ Одеської області, про що свідчить копія свідоцтва про смерть [NUMBER] від 11 березня 1999 року. Після її смерті відкрилася спадщина яка складається з 53/100 частин житлового будинку розташованого у [ADDRESS]. Право власності на вказану частину будинку за померлою [PERSON] підтверджується рішенням народного суду м.Котовськ Одеської області від 02.04.1979 року. Відомостей щодо звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття після смерті [PERSON], сторонами по справі до суду не надано, відповідно свідоцтв про право на спадщину ніхто не отримував. [PERSON] помер [INFO] у віці 72 років, про що свідчить копія свідоцтва про смерть [NUMBER] від 22 лютого 2011 року. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді 47/100 частин житлового будинку, розташованого у [ADDRESS]. Після сперті батька, а ні [PERSON] а ні [PERSON] до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини не зверталися, свідоцтва про право на спадщину не отримували. Відповідно до ч.1 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] від 13.01.1964 року, та витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища 00014048112, [PERSON] являється дочкою [PERSON] та [PERSON], та відповідно до ст.1261 ЦК України, яка гласить, що «у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки» - тому являється спадкоємицею першої черги за законом після смерті своїх батьків., У відповідності до статті 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1278 ЦК України, частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Статтею 1267 ЦК України визначено, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Згідно ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч.3 ст.1296 ЦК України). Однак, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. (ст..1297 ЦК ). Закон вимагає від спадкоємця, який прийняв спадщину, звернутися до нотаріуса за отриманням свідоцтва про право на спадщину на це майно. Пояснюється це насамперед тим, що відповідно до ст.. 1299 ЦК України право власності на таке майно виникає у спадкоємця тільки з моменту державної реєстрації цього майна. Зміна власника майна, що підлягає обов'язковій державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Такий порядок передбачений в зв'язку з тим, що нотаріусом при оформленні спадкових прав спадкоємця вимагає подання відповідних документів в тому числі і довідку про відсутність заборон чи арештів на цю нерухомість. Таким чином суд не може взяти до уваги посилання відповідача, що поділу підлягає, лише 47/100 частин домоволодіння, яке належало [PERSON], оскільки в запереченні відповідач просить визнати за ним право власності на 5/8 житлового будинку, що в свою чергу приведе до порушення майнових прав позивача на його частку в спадковому майні. Суд, оцінивши належність, допустимість та достовірність доказів по справі, а також врахувавши достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved