Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-15 00:00:00

Позивач звернулася з вказаним позовом до суду, в обґрунтування якого вказала, що відповідач [PERSON] (колишня невістка), зареєстрована у належному їй на праві приватної власності житловому будинку по [ADDRESS] , але з березня 2019 року і по теперішній час за вказаною адресою не проживає без поважних причин, участі в утриманні будинку не приймає, тому позивач звернулася до суду з позовом про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за вказаною адресою. 25.11.2020 ухвалою судді відкрито провадження по справі, яка призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак була повідомлена про розгляд справи відповідно до чинного законодавства, шляхом направлення за адресою її реєстрації, судової повістки, ухвали про відкриття провадження та копії позову з доданими до неї документами, а також згідно ч. 11 ст. 128 ЦПК України, шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке було розміщене за десять днів до дати ухвалення цього рішення, однак у визначений їй строк відзиву на позов або інших клопотань суду не подала. Зважаючи на те, що сторони в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до витягу з Державного реєстра речових прав на нерухоме майно позивач [PERSON] є власником житлового будинку з побудовами по [ADDRESS] . З довідки Водянобалківської сільської ради від 09.11.2020 про склад осіб, зареєстрованих у житловому будинку за вказаною адресою вбачається, що разом з позивачем зареєстровані син [PERSON] , онука [PERSON] , онук [PERSON] , правнук [PERSON] та невістка [PERSON] . Актами обстеження будинковолодіння по [ADDRESS] від 05.03.2019, 15.03.2019, 25.03.2019, 29.03.2019, 02.01.2020, 10.01.2020, 25.01.2020, 03.02.2020, 15.03.2020, 10.07.2020, 12.07.2020, 09.11.2020 стверджується, що відповідач [PERSON] зареєстрована у цьому будинковолодінні, однак з березня 2019 року у ньому не проживає. Згідно ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Як передбачено ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи те, що відповідачка [PERSON] з березня 2019 року не проживає за місцем своєї реєстрації в будинку по [ADDRESS] без поважних причин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню та вважає, що відповідач підлягає визнанню таким, що втратив право користування житловим приміщенням в будинку. На підставі викладеного,

Outcome: approved