Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом та просить визнати дії відповідача неправомірними; стягнути з відповідача на свою користь суму моральної шкоди у розмірі 5000,00 гривень; зобовязати відповідача щомісячно надавати позивачу квитанції за фактично спожитий нею газ відповідно до показань газового лічильника. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що в червні 2013 року без підстав та відома позивача, за адресою її місця реєстрації: Харківська область, Харківський район, селище Високий, вулиця Двухгірна, будинок 37 було перекрито подачу газу. Для встановлення причин перекриття подачі газу позивач звернулася до відповідача, однак причини вказаних дій їй повідомлені не були. На початку жовтня 2013 року у телефонному режимі відповідач повідомив позивача про необхідність проведення звірки показань газового лічильника, на що позивач погодилася та забезпечила вільний доступ представника відповідача до її домоволодіння. Під час перевірки представник [PERSON] філії ПАТ Харківгаз неправомірно намагався зняти газовий лічильник позивача, посилаючись на те, що газову лічильнику вже пять років і його необхідно здати на перевірку. 07 жовтня 2013 року газопостачання до домоволодіння позивача було відновлено на підтвердження чого складено акт про включення газоспоживаючих приладів. [PERSON] філії Публічного акціонерного товариства Харківгаз від 28 жовтня 2013 року позивача повідомлено про те, що 08 жовтня 2013 року працівниками Височанськлої дільниці газопостачання виявлено факт самовільного відновлення газопостачання, а саме зрив пломби на вхідному крані газопроводу, про що складено відповідний акт, але жодного акту про виявлений факт самовільного втручання до газового лічильника вона не отримувала. Крім того, позивач регулярно оплачує надані їй послуги з газопостачання, щомісяця знімає та намагається передати показання лічильника газу відповідачу, не створює перешкод щодо допуску представників відповідача до свого домоволодіння за вищевказаною адресою, а відповідач в свою чергу надає газ з перервами, неякісно та несвоєчасно технічно обслуговує та усуває пошкодження внутрішньобудинкових систем газопостачання і дворових газопроводів та не реєструє чи не веде облік знятих показань лічильника газу у телефонному режимі. Зазначені дії відповідача позивач вважає незаконними та такими, що порушують її нормальний звичний життєвий уклад, змушують її морально страждати, тому позивач просить зобовязати відповідача щомісячно надавати позивачу квитанції за фактично спожитий нею газ відповідно до показань газового лічильника та відшкодувати завдану моральну шкоду. Представник позивача за довіреністю [PERSON] у судовому засіданні підтримав вимоги свого довірителя, просив їх задовольнити з підстав зазначених у позові. Представник відповідача за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечував, просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі та вказав, що відповідач не міг порушити права позивача, оскільки вона не є абонентом ПАТ Харківгаз. Крім того пояснив, що 26 липня 2013 року між [PERSON] філією Публічного акціонерного товариства Харківгаз та [PERSON], у відповідності до вимог передбачених п. 4 Правил надання населенню послуг з газопостачання, що затверджені постановою КМУ № 2246 від 09 грудня 1999 року, укладено типовий договір про надання населенню послуг з газопостачання № 207160 та відкрито відповідний особовий рахунок. Відповідно до умов укладеного договору відповідач надає послуги за адресою: Харківська область, Харківський район, селище Високий, вулиця Двухгірна, будинок 37. Інших договорів за вказаною адресою філія не має. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, причин неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Суд, заслухавши в судовому засіданні пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши докази по справі встановив наступне. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області 10 липня 2009 року, реєстр № 3-1234, спадкоємицею спадкового майна, що залишилось після смерті [PERSON] в 1/3 частині житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель за адресою: Харківська область, Харківський район, селище Високий, вулиця Двухгірна, № 37, видано свідоцтво про право на спадщину на імя [PERSON] На 2/3 частин спадкового майна свідоцтво про право на спадщину за заповітом ще не видано [PERSON], [PERSON]. 26 липня 2013 року між [PERSON] філією Публічного акціонерного товариства Харківгаз та [PERSON], за його заявою від 26 липня 2013 року про переоформлення на нього особового рахунку, укладено типовий договір про надання населенню послуг з газопостачання № 207160 та відкрито особовий рахунок № 207160 на імя [PERSON] Відповідно до умов укладеного договору відповідач надає послуги за адресою: Харківська область, Харківський район, селище Високий, вулиця Двухгірна, будинок 37. [PERSON] в якості доказів суду також надані: копія паспорту громадянина України та картки фізичної особи-платника податків на імя [PERSON]; копія листів домової книги та технічного паспорту на будівлю за адресою: Харківська область, Харківський район, селище Високий, вулиця Двухгірна, 37; копія акту інвентаризації домоволодіння від 26 липня 2013 року; довідка про стан заборгованості від 19 лютого 2014 року; акт про відключення газоспоживаючих приладів від 11 липня 2013 року та акт про включення газоспоживаючих приладів від 07 жовтня 2013 року за адресою: Харківська область, Харківський район, селище Високий, вулиця Двухгірна, будинок 37; жалоби [PERSON] від 04 жовтня 2013 року та від 09 жовтня 2013 року, листи [PERSON] філії Публічного акціонерного товариства Харківгаз № 01-10/1631 від 14 жовтня 2013 року та № 01-09/1699 від 28 жовтня 2013 року; копії квитанцій про сплату за послуги газопостачання. Відповідно до ч. 3 ст. 10; ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до п. 4 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 1999 року № 2246, послуги з газопостачання надаються споживачеві на підставі договору, що укладається між ним та газопостачальним підприємством відповідно до типового договору, затвердженого у встановленому порядку. Враховуючи, що жодних доказів на підтвердження того, що позивач є абонентом ПАТ Харківгаз суду не надано, а послуги з газопостачання за адресою: Харківська область, Харківський район, селище Високий, вулиця Двухгірна, будинок 37 відповідач надає [PERSON] на підставі типового договору про надання населенню послуг з газопостачання № 20716, та інших договорів за вказаною адресою філія не має, суд вважає недоведеним, що дії відповідача порушують права позивача, як споживача газу та відмовляє в задоволенні вимог щодо визнання дій відповідача неправомірними. Відповідно до п. 29 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 1999 року № 2246, споживач зобов'язаний: знімати фактичні показники лічильника газу. Відповідно до п. 32 вказаних правил Газопостачальне підприємство зобов'язане: проводити не менше ніж один раз на шість місяців контрольне зняття показань лічильників газу у споживачів відповідно до затверджених графіків. На підставі викладеного, суд відмовляє позивачу у задоволенні вимог щодо зобовязання відповідача щомісячно надавати позивачу квитанції за фактично спожитий нею газ відповідно до показань газового лічильника, оскільки обовязки газопостачальних підприємств, визначені Правилами надання населенню послуг з газопостачання, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 1999 року, № 2246і вказана вимога позивача не грунту3ється на нормах закону, при цьому суд повторно зазначає, що позивач не є абонентом відповідача. Відповідно до ст. 1167 ЦК України обовязок відшкодувати завдану моральну шкоду виникає в разі вчинення неправомірних дій. Враховуючи, що судом не встановлено порушень прав позивача з боку відповідача, тому відсутні підстави для відшкодування моральної шкоди і суд також відмовляє позивачу в задоволенні вимог про відшкодування моральної шкоди. За таких обставин, суд повністю відмовляє позивачу в задоволенні позовних вимог і на підставі ст. 88 ЦПК України судові витрати відносить за рахунок позивача.

Outcome: dismissed