overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачу на підставі договору купівлі-продажу належить 17/100 часток житлового будинку № 24 по вул. Затишній у м. Каховка Херсонської області. Відповідачі зареєстровані у вказаному будинку, але не проживають у ньому. За вказаних обставин просила визнати відповідачів таким, що втратили\~право користування\~житловим приміщенням, розташованого за адресою: м. Каховка Херсонської області, вул. Затишна, буд. № 24. В судове засідання позивач не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, на позовних вимогах наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачі в судове засідання не зявилися, належно сповіщені про місце та час розгляду справи. На підставі ст.\~280\~ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності\~\~відповідачів на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що позивачу на підставі договору купівлі-продажу належить 17/100 часток житлового будинку № 24 по вул. Затишній у м. Каховка Херсонської області (а.с. 6-10). Як вбачається з матеріалів справи, разом з позивачем у її будинку зареєстровані відповідачі [PERSON], [PERSON], але не проживають у ньому, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Каховської міської ради від 18.01.2019 року № 382 (а.с. 11, 12). Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 150 ЖК України та ст. 383 ЦК України громадяни, які мають у приватній власності будинок, квартиру користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Згідно ст. 391 ЦК України\~ власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні\~ ним права користування та розпорядження своїм\~ майном. Матеріали справи свідчать, що позивачу на підставі договору купівлі-продажу належить 17/100 часток житлового будинку № 24 по вул. Затишній у м. Каховка Херсонської області, в якому зареєстровані відповідачі, але за вищевказаною адресою не проживають більше встановленого чинним законодавством строку за місцем реєстраційного обліку без поважних причини, тому є підстави для визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Таким чином, позовні вимоги позивача є обґрунтованими та таким, що підлягають задоволенню. На підставі\~ ст.ст. 12, 13. 81, 263-265, 273, 283-285, 289\~ ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачу на підставі договору купівлі-продажу належить квартира [ADDRESS] . Відповідачі зареєстровані у вказаній квартирі, але не проживають в ній. За вказаних обставин просила визнати відповідачів такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS] . В судове засідання позивач не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, на позовних вимогах наполягає. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, належно сповіщені про місце та час розгляду справи. На підставі ст.\~280\~ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності\~\~відповідачів на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 17.03.2021 року належить квартира [ADDRESS] (а.с. 6-8). Як вбачається з матеріалів справи, разом з позивачем у її квартирі зареєстровані відповідачі [PERSON] , [PERSON] , але не проживають в ній, що підтверджується актом про встановлення фактичного місця проживання/не проживання особи від 24.03.2021 року та довідкою відділу реєстрації місця проживання осіб Каховської міської ради Херсонської області № 1161 від 21.03.2021 року (а.с. 9, 10). Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 150 ЖК України та ст. 383 ЦК України громадяни, які мають у приватній власності будинок, квартиру користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Згідно ст. 391 ЦК України\~ власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні\~ ним права користування та розпорядження своїм\~ майном. Матеріали справи свідчать, що [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 17.03.2021 року належить квартира [ADDRESS] , в якій зареєстровані відповідачі, але за вищевказаною адресою не проживають більше встановленого чинним законодавством строку за місцем реєстраційного обліку без поважних причини, тому є підстави для визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Таким чином, позовні вимоги позивача [PERSON] є обґрунтованими та таким, що підлягають задоволенню. На підставі\~ ст.ст. 12, 13. 81, 263-265, 273, 283-285, 289\~ ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачу на підставі свідоцтва про право власності на житло належить будинок [ADDRESS] . Відповідачі зареєстровані у вказаному будинку, але не проживають в ньому. За вказаних обставин просила визнати відповідачів такими, що втратили право користування будинком [ADDRESS] . В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, належно сповіщені про місце та час розгляду справи. На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, допитавши свідка, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло належить будинок [ADDRESS] (а.с. 8, 9). Як вбачається з матеріалів справи, разом з позивачем у її будинку зареєстровані відповідачі [PERSON] , [PERSON] , але не проживають у ньому, що підтверджується довідкою № 769 від 26.02.2019 року, виданою Любимівською селищною радою Каховського району Херсонської області, та актом обстеження фактичного місця проживання від 25.02.2019 року (а.с.5, 6). Опитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що відповідачів у будинку позивача не бачив з 2014 року,особистих речей їх у будинку не має. З урахуванням наведеного, у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідком. Даних про його заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, його показання об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 150 ЖК України та ст. 383 ЦК України громадяни, які мають у приватній власності будинок, квартиру користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Матеріали справи свідчать, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло належить будинок [ADDRESS] , в якому зареєстровані відповідачі, але за вищевказаною адресою не проживають більше встановленого чинним законодавством строку за місцем реєстраційного обліку без поважних причини, тому є підстави для визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Таким чином, позовні вимоги позивача [PERSON] є обґрунтованими та таким, що підлягають задоволенню. З урахуванням ст.141 ЦПК України, з відповідачів на користь держави підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору. На підставі ст.ст. 12, 13. 81, 263-265, 273, 283-285, 289 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що позивачу на праві власності належить квартира, розташована за адресою: [ADDRESS]. Право власності на зазначене нерухоме майно набуто позивачем відповідно до реєстраційного посвідчення Запорізького бюро технічної інвентаризації , записаного в реєстрову книгу за реєстровим номером №35772 від 13.05.1994 року. Відповідно до акту з місця проживання відповідачі тривалий час не мешкають за адресою [ADDRESS], місце їх фактичного проживання позивачу невідоме. Добровільно знятися з реєстрації відповідачі не бажають. Позивач є людиною вкрай похилого віку, пенсіонеркою, отримує невелику пенсію за віком, тому реєстрація відповідачів у квартирі за адресою [ADDRESS] створює для неї матеріальні труднощі, оскільки вона повинна здійснювати оплату житлово-комунальних послуг, які нараховуються і на відповідачів. В судове засідання позивач не з»явилася. Про час та місце слухання справи повідомлялася належним чином. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з'явились. Про час та місце слухання справи були повідомлені у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомили, на підставі чого суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів про визнання осіб такими, що втратили право на користування жилим приміщенням. Свої вимоги мотивує тим, що є власником квартири [ADDRESS]. У вказаній квартирі зареєстровано місце проживання відповідачів [PERSON] та [PERSON] Останні не проживають в даному житловому приміщенні протягом 5 років, обовязків по утриманню житла не виконують. Враховуючи наведене та на підставі ст. 405 ЦК України, позивачі просять суд визнати відповідачів такими, що втратили право на користування жилим приміщенням. Позивач в судове засідання не зявилася, а подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися, відповідно до вимог ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (а.с. 5). Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В судовому засіданні встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] не проживають в даній квартирі протягом 5 років, що підтверджується висновком перевірки паспортного режиму (а.с. 3), а тому є всі підстави вважати відповідачів такими, що втратили право на користування спірним жилим приміщенням. Таким чином, проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів про визнання осіб такими, що втратили право на користування жилим приміщенням. Свої вимоги мотивує тим, що є власником квартири [ADDRESS]. У вказаній квартирі зареєстровано місце проживання її сина [PERSON] та його дружини [PERSON] Зазначає, що відповідачі протягом 6 років у квартирі не проживають, оскільки виїхали за невідомою адресою, участі в утриманні квартири та оплаті комунальних послуг не беруть. Реєстрації відповідачів у спірній квартирі не дає їй можливості оформити субсидію, комунальні послуги нараховуються на всіх зареєстрованих осіб у квартирі. Враховуючи наведене, позивач просить суд визнати відповідачів такими, що втратили право на користування жилим приміщенням. Позивач в судове засідання не зявилася, а подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися, а тому судом згідно вимог ст. 280 ЦПК України ухвалено заочне рішення. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Судом встановлено, що [PERSON] являється власником квартири [ADDRESS] (а.с. 8-10). В судовому засіданні встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] у квартирі не проживають понад 6 років. Як зазначила позивач в позовній заяві, то їх місце проживання їй невідоме. Факт їх не проживання стверджується повідомленнями Головного управління національної поліції у Волинській області (а.с. 5-7), в яких зазначено, що з травня 2011 року до цього часу за адресою м. Луцьк, вул.. Львівська, 61б/8 не проживають [PERSON] та його дружина [PERSON] Оскільки відповідачі тривалий час не проживають у спірному приміщенні у звязку з вибуттям на інше постійне місце проживання, то є всі підстави вважати відповідачів такими, що втратили право на користування спірним жилим приміщенням. Таким чином, проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів про визнання осіб такими, що втратили право на користування жилим приміщенням. Свої вимоги мотивує тим, що є власником квартири [ADDRESS]. У даній квартирі зареєстровано місце проживання колишніх власників квартири відповідачів по справі [PERSON] та [PERSON], які більше чотирьох років у квартирі не проживають, місце її проживання на даний час невідомо. В добровільному порядку відповідачі знятися з реєстрації відмовляються. Факт не проживання відповідача у квартирі підтверджується висновком від 27.07.2018 року Луцького РВП Луцького ВП ГУНП у Волинській області. Оскільки відповідачі виїхала з квартири, речей їх там немає, то просить суд, визнати [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право на користування квартирою № 2 у будинку № 2 по вул. Смолигівській в смт. Торчин Волинської області. Відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України,суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило. З огляду на це, суд приходить до висновку про вирішення спору за наявними матеріалами справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст.\~319\~ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст.\~321\~ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст.\~391\~ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.\~150\~Житлового кодексу\~України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 25.09.2015 року за № 481 [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири (а.с. 15-18). Як зазначила позивач [PERSON], то у квартирі [ADDRESS] зареєстровано місце проживання відповідачів [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією будинкової книжки (а.с. 8-13). В судовому засіданні встановлено, що відповідачі більше 4 років не проживають в квартирі, що підтверджується висновком Луцького РВП Луцького ВП ГУНП у Волинській області від 27.07.2018 року (а.с. 14). Оскільки відповідачі тривалий час не проживають у спірному приміщенні, то є всі підстави вважати їх такими, що втратили право на користування спірним жилим приміщенням. Таким чином, проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що відповідач не проживає у житловому будинку [ADDRESS] понад рік і вибула на постійне місце проживання за іншою адресою. Позивач в судове засідання не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач будучи належним чином повідомленою про день та час слухання справи, у судове засідання не з'явилася, попередньо надавши заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав: Як встановлено в судовому засіданні і це підтверджується матеріалами справи, будинок [ADDRESS], належить на праві приватної власності [PERSON]. За вказаною адресою зареєстровані: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідач більше року в будинку [ADDRESS] не проживає і на даний час місце проживання останньої не відомо. За змістом ст.ст. 71 , 72 ЖК України в разі відсутності особи за місцем проживання (реєстрації) понад шість місяців без поважних причин вона може бути позбавлена права користування цим приміщенням в судовому порядку. За таких обставин суд вважає , що відповідач втратила право на користування вказаним жилим приміщенням, оскільки не проживає у ньому без поважних причин понад шість місяців. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачу на підставі договору купівлі-продажу належить житловий будинок [ADDRESS] . Відповідачі зареєстровані у вказаному будинку, але не проживають в ньому. За вказаних обставин просила визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, розташованого за адресою: [ADDRESS] . В судовому засіданні представник позивача на задоволенні позовних вимог наполягала у повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, належно сповіщені про місце та час розгляду справи. На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачів на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу належить житловий будинок [ADDRESS] (а.с. 5, 8, 9). Як вбачається з матеріалів справи, разом з позивачем у її житловому будинку зареєстровані відповідачі [PERSON] та [PERSON] , але не проживають в ньому, що підтверджується довідкою № 493 від 15.09.2019 року, виданою виконавчим комітетом Каховської міської ради (а.с. 6). Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 150 ЖК України та ст. 383 ЦК України громадяни, які мають у приватній власності будинок, квартиру користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Матеріали справи свідчать, що [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу належить житловий будинок [ADDRESS] , в якому зареєстровані відповідачі, але за вищевказаною адресою не проживають більше встановленого чинним законодавством строку за місцем реєстраційного обліку без поважних причини, тому є підстави для визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Таким чином, позовні вимоги позивача [PERSON] є обґрунтованими та таким, що підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 12, 13. 81, 263-265, 273, 283-285, 289 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів про визнання останніх такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою [ADDRESS] , посилаючись на те, що відповідачі зареєстровані у вищевказаному господарстві, але більше як десять років в ньому не проживають. В судове засідання представник позивача не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав та просив його задовольнити, не заперечував щодо винесення заочного рішення по справі. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, хоча були двічі належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, та не повідомили про причини неявки. З письмової згоди представника позивача суд проводить заочний розгляд справи. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] зареєстровані по [ADDRESS] . Вказане господарство належить позивачу на праві власності, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 29.10.2007 року. [PERSON] з 2000 року по даний час у вказаному господарстві не проживає, [PERSON] - з 2006 року по даний час у ньому не проживає, а [PERSON] та [PERSON] з 2012 року по даний час не проживають, що підтверджується актом опитування сусідів від 17.07.2019 року та підписами свідків [PERSON] та [PERSON] в ньому. Враховуючи те, що відповідачі на даний час добровільно не знялися із реєстрації із вказаного будинку, то цим вони порушують права власника будинку. Відповідачі являються доньками та внучками позивача. Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] втратили право користування житлом за місцем своєї реєстрації, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі ст.405 Цивільного кодексу України, суд

Outcome: approved