Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду та просила розірвати шлюб зареєстрований з [PERSON], стягнути із відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування вимог посилалася на те, що 31.08.2007 року Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції м. Одеси між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис № 829. Спільне проживання неможливе через складні взаємини, що привело до взаємного відчуження і втрати поваги один до одного, вона і відповідач проживають окремо, спільне господарство не ведуть, не пов'язані спільним побутом. Від даного шлюбу у них народилися діти - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Представник позивача в призначене судове засідання не зявився, однак надав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти заочного рішення не заперечує, та уточнив позовні вимоги, а саме розірвати шлюб та стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини його доходу, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення старшим сином повноліття, а потім в розмірі ? частини його доходу, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення молодшим сином повноліття . Відповідач в судове засідання до суду не з'явився, повідомлявся заздалегідь, причини неявки невідомі, та від нього не надходило заяви про розгляд справи за його відсутності. Суд ухвалює заочне рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України, про що не заперечував представник позивача. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 31 серпня 2007 року, про що було складено Першим відділом актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис № 829. Від шлюбу мають синів - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач (а.с. 5,6). Також встановлено, що подружжя через складні взаємини, що привели до взаємного відчуження і втрати поваги один до одного припинили шлюбні відносини, проживають окремо, не пов'язані спільним побутом. Після припинення шлюбних відносин, діти проживають з матір'ю та знаходяться на її утриманні. Батько регулярної та постійної участі в утриманні дітей не приймає. Згідно ст.56 Сімейного Кодексу України, чоловік та дружина мають право на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст.112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Згідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В силу ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином суд приходить висновку про те, що вимоги [PERSON], підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави.

Outcome: approved