Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про встановлення факту батьківства, в якому зазначає, що з 1997 року вона проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] . За час спільного поживання [INFO] у них народився син [PERSON] . Оскільки у [PERSON] на час прибуття в Україну були втрачені паспортні документи, він не міг звернутися до РАЦС зі спільною заявою батьків про державну реєстрацію народження дитини. Тому відомості про батька в актовому записі про народження сина були записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України. У 2004 році сторони припинили фактичні шлюбні відносини та почали проживати окремо у с. Таврія Скадовського району Херсонської області. Однак [PERSON] завжди визнавав [PERSON] своїм сином та піклувався про нього, забирав з садочка, періодично проводив з ним час. У 2007 році позивачка з сином переїхали жити до м. Скадовська, а [PERSON] продовжив спілкування з сином за допомогою телефонного зв`язку. У 2010 році [PERSON] найнявся на постійну роботу на ферму, розташовану неподалік від с. Широке Скадовського району, де почав проживати, що надало можливість [PERSON] періодично приїздити до нього на велосипеді з м. Скадовська. [INFO] на 47-му році життя [PERSON] помер, так і не відновивши паспортні документи на своє ім`я. Посилаючись на положення ст.130 СК України, просить встановити факт батьківства [PERSON] , [INFO] , уродженця селища Солдатське Аккурганського району Ташкентської області УзРСР, національність кореєць, відносно [PERSON] , який народився [INFO] у с. Таврія Скадовського району Херсонської області. Встановлення вказаного факту необхідно [PERSON] для підтвердження його національності «кореєць» та можливості отримання дозволу на імміграцію до Республіки Корея. Позивач, її представник адвокат Охлопков І. О. в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали, посилаючись на викладені в позові обставини. Представник Скадовської міської ради Скадовського району Херсонської області Поваляєва К. О. в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, суд приходить до висновку, що вимоги позову підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї (частина восьма статті 7 СК України). Відповідно до частини другої статті 125 CК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Згідно із статтею 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Відповідно до роз`яснень пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2008 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21.02.2020 у справі № 643/9245/18 (провадження №61-16732св19) зроблено висновок щодо застосування статті 130 СК України та вказано, що закон не встановлює конкретного переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від даної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України. Тобто, доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Спільне виховання дитини має місце, коли вона проживає з матір`ю та особою, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, або коли ця особа спілкується з дитиною, проявляє батьківську турботу щодо неї. Під спільним утриманням дитини слід розуміти як перебування її на повному утриманні матері й особи, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, так і, як правило, систематичне надання цією особою допомоги в утриманні дитини незалежно від розміру допомоги. Такі правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 21.03.2018 у справі №543/738/16-ц (провадження №61-4163св18), від 29.08.2018 у справі №641/9147/15-ц (провадження №61-26210св18), від 21.11.2018 у справі №225/6301/15-ц (касаційне провадження №61-30047св18). [PERSON] народився [INFO] в с. Таврія Скадовського району Херсонської області; батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Відомості про батька записані відповідно до частини першої статті 135 СК України. Допитані в судовому засіданні як свідки [PERSON] , сестра позивачки, та [PERSON] , товариш [PERSON] , кожен окремо підтвердили, що приблизно з 1997 року [PERSON] та [PERSON] працювали разом на полях, там же проживали в бараку, вели спільне господарство. Через декілька років у них народився син. Пізніше [PERSON] з сином переїхали до м. Скадовська, але [PERSON] продовжував спілкуватися, за можливості надавав матеріальну допомогу, піклувався. Коли хлопець підріс, а [PERSON] почав проживати на фермі, де працював, [PERSON] приїздив до нього на велосипеді, допомагав по господарству. [PERSON] та [PERSON] спілкувались як батько з сином. Допитаний в судовому засіданні як свідок [PERSON] , власник ферми, на якій працював та проживав [PERSON] , пояснив, що був безпосереднім свідком спілкування [PERSON] та [PERSON] , між якими були теплі відносини як батька і сина. [PERSON] та [PERSON] брали участь в організації поховання [PERSON] . З свідоцтва про народження, виданого 14.08.1973 Солдатською селищною радою Аккурганського району Ташкентської області вбачається, що [PERSON] народився [INFO] в селищі Солдатське Аккурганського району Ташкентської області УзРСР, батьки - [PERSON] , кореєць, та [PERSON] , кореянка. [PERSON] мав посвідчення громадської ініціативи Асоціація корейців України. Інших документів [PERSON] не мав, проживав без реєстрації. [PERSON] помер [INFO] . Відповідно до пп.20 п.1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/2 від 18.10.2000 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України №96/5 від 12.01.2011, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. За положеннями ст.134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статті 126 СК України, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилалася позивач, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та не були спростовані, позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Разом з тим, щодо необхідності вказати у відомостях про батька національність, суд звертає увагу, що при реєстрації народження дитини [PERSON] національність не була вказана не тільки відносно батька, а й відносно матері, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, сформованого 09.08.2017, оскільки чинним законодавством України не передбачено зазначення в актових записах цивільного стану та свідоцтвах про народження національності батьків дитини.

Outcome: approved