Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, в обґрунтування якого вказала, що 06.06.2012 року вона звернулася до Управління Пенсійного фонду в Андрушівському районі Житомирської області із заявою про призначення їй пенсії за віком, подавши разом з іншими необхідними документами трудову книжку. Записи в ній про період її роботи з 05.12.1985 року по 11.06.1990 року у Житомирському обласному ве теринарно-санітарному загоні на посаді деритизатора Андрушівського ветеринарно-санітарного відділення не відповідали вимогам Інструкції про порядок ведення трудових книжок, тому вказаний трудовий стаж не був включений до страхового стажу, необхідного для призначення пенсії, і їй було відмовлено в задоволені її заяви. З вини відповідача вона була позбавлена можливості своєчасно оформити пенсію за віком, оскільки неодноразово зверталась до нього та до інших органів з метою отримання необхідних документів для підтвердження трудового стажу для призначення пенсії, і лише 15.03.2013 року їй була надана відповідна довідка. У звязку з чим, посилаючись на ст. 1166 ЦК України, ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення», просила суд стягнути з відповідача на її користь 9506,20 грн. матеріальної шкоди, завданої несвоєчасним оформленням пенсії. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав, посилаючись обставини, викладені в позовній заяві, а також пояснив, що для отримання документів з метою підтвердження її страхового стажу позивач неодноразово зверталася із письмовими заявами до прокуратури м. Житомира, прокуратури Андрушівського району Житомирської області, Андрушівської районної державної лікарні ветеринарної медицини, Управління ветеринарної медицини в м. Житомирі, та в усному порядку до відповідача, на які їй було повідомлено про відсутність таких відомостей. А внаслідок проведених Управлінням Пенсійного фонду в Андрушівському районі Житомирської області у жовтні 2012 року перевірок в Андрушівській районній державній лікарні ветеринарної медицини та в Головному Управлінні ветеринарної медицини в Житомирській області документи про стаж роботи позивача знайдені не були. У судовому засіданні представник відповідача заперечував проти задоволення позову, пояснивши, що Головне управління ветеринарної медицини в Житомирській області не є правонаступником Житомирського облветзагону та набуло статусу юридичної особи у 2003 році. Позивач не звертався до січня 2013 року із жодною письмовою заявою щодо надання документів для призначення їй пенсії, і лише на звернення адвоката [PERSON] у січні 2013 року на підставі книг наказів, які знаходилися в Управлінні ветеринарної медицини в м. Житомирі, у березні 2013 року йому було направлено відповідь та довідка на підтвердження того, що з 04.12.1985 року по 01.01.1994 року позивач працювала в Андрушівському відділенні Житомирського облветзагону. Представник третьої особи Управління Пенсійного фонду України в Андрушівському районі Житомирської області у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи, зясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, заперечення на позов, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Частиною 1 ст. 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Стаття 1173 ЦК України передбачає, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Згідно ч. 2 ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування шкоди підлягає з'ясуванню: наявність такої шкоди, протиправність діяння, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням та вини, крім випадків, коли шкода може бути відшкодована незалежно від вини особи, яка її заподіяла. Судом встановлено, що на заяву позивача до Управління Пенсійного фонду в Андрушівському районі Житомирської області про призначення їй пенсії за віком від 06.06.2012 року (а.с. 9) листом № 4048 від 18.09.2012 року (а.с. 10) її було повідомлено про відмову в призначенні пенсії з підстав відсутності необхідного трудового стажу та одночасно вказано на необхідність надання документальних підтверджень її стажу роботи за періоди з 13.06.1981 року по 20.06.1983 року, з 28.05.1984 року по 15.07.1985 року, з 22.08.2000 року по 31.12.2003 року. 18.05.2011 року позивач звернулася із заявою до Управління ветеринарної медицини в м. Житомирі з приводу надання їй довідки про підтвердження стажу роботи в Житомирському облветсанзагоні з грудня 1985 року по червень 1990 року (а.с. 35). Листом від 30.05.2011 року Управлінням ветеринарної медицини в м. Житомирі її було направлено відповідь, що підтверджується листом Управління ветеринарної медицини в м. Житомирі № 01-71/253 від 15.07.2011 року (а.с. 38), згідно якого при перевірці встановлено, що наказ № 132 від 04.12.1985 року, зазначений в трудовій книжці позивача, має інший зміст, а в книзі наказів за 1985 рік про її працевлаштування в Житомирський облветсанзагін такий наказ відсутній. Довідка про підтвердження стажу роботи в Житомирському облветсанзагоні [PERSON] Управлінням ветеринарної медицини в м. Житомирі не видавалася у звязку з відсутністю наказу про її працевлаштування. В архіві міської ветлікарні також знаходиться книга обліку руху трудових книжок Житомирського облветсанзагону за період з 01.10.1981 року по 11.11.1993 року, в якій відсутній запис прийняття або заповнення трудової книжки позивача. На звернення адвоката [PERSON] до Головного управління ветеринарної медицини в Житомирській області від 25.01.2012 року шодо надання документів для призначення пенсії позивачу (а.с. 29) відповідачем було складено висновок (а.с. 35-36) та видану довідки від 28.02.2013 року (а.с. 31) та від 15.03.2013 року (а.с. 32), яким підтверджено стаж роботи позивача у Житомирському облветсанзагоні з 04.1985 року по 01.01.1994 року. 25.04.2013 року позивачу було призначено пенсію за віком, що підтверджується довідкою Управління Пенсійного фонду України в Андрушівському районі Житомирської області (а.с. 12). Згідно ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Аналіз встановлених в судовому засіданні обставин та оцінка досліджених доказів свідчить про те, що позивач не надав суду доказів на підтвердження незаконності дій чи бездіяльності відповідача щодо несвоєчасного оформлення або подання документів для призначення позивачу пенсії, оскільки судове рішення, яким визнано незаконними рішення, дії чи бездіяльність відповідача, представником позивача не надано і таких позовних вимог позивачем та її представником заявлено не було. Зважаючи на те, що позивачем та її представником не доведено факту вчинення незаконних бездіяльності та дій відповідача щодо несвоєчасного оформлення або надання позивачу пенсійних документів, внаслідок чого позивачу було завдано матеріальної шкоди через несвоєчасність призначення пенсії, яку вона просить відшкодувати, наявності причинного зв'язку між такою шкодою та незаконними бездіяльністю і діями відповідача. Разом з тим, оскільки положеннями ст. 1173 ЦК України передбачено відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади при здійсненні ним своїх повноважень, саме державою незалежно від вини цього органу, тому у випадку встановлення судом підстав для відшкодування такої шкоди, відповідальність з її відшкодування має бути покладена не на відповідача Головне управління ветеринарної медицини в Житомирській області, а на відповідний субєкт відповідальності - Державне казначейство України. Тому за наведених обставин суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди, які не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи та не ґрунтуються на вимогах закону. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed