Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 18 вересня 2004 року Білоберізькою сільською радою Верховинського району Івано-Франківської області, актовий запис №4. У шлюбі у сторін народилося двоє дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Свої вимоги мотивує тим, спільне життя з відповідачем не склалося через різні характери та погляди на сімейне життя. За час спільного проживання між ними постійно виникали сварки, в ході яких відповідач часто ображав її. На її прохання змінити ставлення до неї, як до дружини та матері їх спільних дітей, відповідач не реагує. З жовтня 2016 року вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюб існує формально. А тому просить позов задовольнити. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги з аналогічних мотивів. Доповнила, що після одруження вони з чоловіком проживали у її батьків, однак 5-6 років тому відносини між ними стали псуватися внаслідок застосування відповідачем до неї фізичної сили в стані алкогольного спяніння, а також відвертому її зневажанні. Коли відповідач випивав, нерідко бив її та ображав, інколи це траплялося у присутності дітей та її батьків. Внаслідок цього між ними виник глибокий конфлікт, що призвів до остаточної втрати взаємоповаги та почуттів. Коли в черговий раз, в жовні 2016 року відповідач прийшов до дому в стані алкогольного спяніння, між ними виник скандал в ході якого він її декілька разів штовхав, а потім пішов з дому. Через декілька днів він перевіз від неї свої речі, і з цього часу вони не підтримують жодних відносин. На даний час вона усвідомила, що їхня сімя остаточно розпалася, примиритися вона категорично не бажає, оскільки не планує відновлювати будь-які подружні стосунки та спільне господарство. Просить розірвати між ними юридичний звязок. Відповідач в судовому засіданні відносно позову заперечив, суду пояснив, що наведені позивачем мотиви є необґрунтованими та такими, що не відповідають дійсним обставинам справи. Зазначив, що дійсно з жовтня 2016 року внаслідок тривалих конфліктів він переїхав проживати окремо від сімї. При цьому визнав, що в ході конфліктів він дійсно застосовував фізичну силу, але не бив позивача, а відштовхував її та членів її родини від себе, коли ті нападали на нього. Причиною цих конфліктів він вважає не свою негативну поведінку, а його непорозуміння із тещею, яка до нього завжди має претензії. Зазвичай він терпить тещі, однак коли випиває то зривається і між ними відбуваються скандали. В той же час переконаний, що підстав розривати шлюб між сторонами немає, оскільки сімю можна зберегти, у звязку із чим просив надати час для примирення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі та оцінивши їх в сукупності, суд задовольняє позов з таких підстав. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сімейне життя у сторін не склалося, тривалий час між сторонами існує конфлікт на побутовому ґрунті, що призвело до роздільного проживання з жовтня 2016 року. З цього часу сторони не підтримують подружні відносини, спільного господарства не ведуть. Позивач переконана, що на даний час вони втратили почуття любові та поваги одне до одного, їхня сімя остаточно розпалася, і її збереження не можливе. Примиритися категорично відмовляється. Враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку, що на даний час шлюб між сторонами існує формально, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе, воно буде суперечити інтересам сторін та дітей, а тому шлюб слід розірвати. При цьому суд не вбачає підстав для задоволення клопотання відповідача про надання строку для примирення сторін, оскільки з встановленого в судовому засіданні характеру відносин та глибини конфлікту між сторонами вбачається переконливий висновок про неможливість досягнення законної мети цього заходу, і його невідповідність за даних обставин моральним засадам суспільства. Більш того, відповідач визнаючи факт існування конфлікту між ними та позивачем і її родиною, наявність періодичних скандалів в процесі спільного проживання із проявами застосування з його сторони фізичної сили у виді штовхання, не зміг суду навести жодних переконливих аргументів в який спосіб він збирається примиритися із позивачем, яка у свою чергу категорично заперечила можливість примирення подружжя. У звязку із наведеним позовні вимоги слід задовольнити, відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути понесені позивачем судові витрати у справі.

Outcome: approved