Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача - ФОП [PERSON] про розірвання договору купівлі-продажу, відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, посилаючись на те, що 01.11.2013 року між нею та відповідачем було укладено договір купівлі - продажу, відповідно до якого останній зобов'язався виготовити та встановити кухонні меблі. [PERSON] була визначена вартість товару і позивачкою було внесено попередню оплату в розмірі 12 800 грн. та 8 020 грн., яку позивач сплатила після монтажу меблів, таким чином виконавши всі свої зобов'язання за [PERSON]. До сьогоднішнього дня відповідач не виконав своїх зобов'язань, в добровільному порядку від їх виконання ухиляється. Розмір збитків, що були нею понесені складають 8 000 грн., що становить суму компенсації за невиконання робіт. . Крім того, вважає, що діями відповідача їй завдана також моральна шкода, що полягає в переживаннях з приводу не можливості придбання кухонних меблів і неможливості нею користуватися, а також неможливості реалізувати свої права споживача. Просила розірвати договір купівлі-продажу від 01.11.2013 року, стягнути з відповідача сплачений нею аванс в сумі 20 820 грн. та заподіяні збитки в сумі 17 500 грн. з яких: 8 000 грн. за невиконання робіт, 8 000 грн. на відшкодування моральної шкоди, 1 500 грн. в рахунок затрат на лікування, а всього 38 320 грн. В судовому засіданні позивач в повному обсязі підтримала доводи своєї позовної заяви, просила суд про задоволення її вимог, а також просила стягнути з відповідача на її користь 79 грн. 98 коп. в рахунок витрат понесених нею при відправленні телеграфного повідомлення відповідачу про його виклик в судове засідання. Відповідач ФОП [PERSON] в судове засідання не з'явився. Судом належним чином повідомлений про день та час розгляду справи за відомою суду адресою його проживання, про причини своїх неявок до суду не повідомив. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечувала також позивач в судовому засіданні. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши письмові матеріали по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01.11.2013 року між позивачем та відповідачем було укладено договір купівлі - продажу, відповідно до якого останній зобов'язався надати у власність позивача комплект кухонних меблів, а позивач повинен був прийняти товар та сплатити його вартість (а.с. 4-7). Зазначеним [PERSON] була визначена вартість товару в сумі 21 320 грн., з яких позивач сплатила готівкою 12 800 грн. та 8 020 грн., яку позивач сплатила після монтажу меблів, таким чином виконавши всі свої зобов'язання за [PERSON]. Як зазначила в судовому засіданні позивач станом на день розгляду справи відповідач свої зобов'язання за договором купівлі-продажу не реалізував, від їх виконання в добровільному порядку ухиляється, так як і ухиляється від повернення отриманих коштів, вимоги претензії, направленої йому 11.12.2014 року не виконав, чим грубо порушує її права та інтереси. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору (п. 1 ч. 1 ст. 611 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 615 ЦК України у разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 10 Закону України від 12.05.1991 року № 1023-ХІІ «Про захист прав споживачів», споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Якщо під час виконання робіт стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця відповідно до умов договору, споживач має право розірвати договір і вимагати відшкодування шкоди. Позивач в судовому засіданні вважала, що шкода, завдана внаслідок недоліків у наданні послуг повинна бути відшкодована їй відповідачем, оскільки розмір збитків, завданих порушенням зобов»язань підтверджується сплаченими нею за договором авансовими платежами і складають 20 820 грн., крім того, нею понесені збитки, а саме сума компенсації за невиконання робіт в розмірі 8 000 грн. Суд вважає наданий позивачем розрахунок заборгованості правильним, а тому вказані вище розміри заборгованості і збитків підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Що стосується позовних вимог про стягнення моральної шкоди, то судом було встановлено наступне. Як зазначила в судовому засіданні позивач, діями відповідача їй була завдана моральна шкода, що полягає в переживаннях з приводу не можливості придбання кухонних меблів і неможливості нею користуватися, а також неможливості реалізувати свої права споживача, яку вона оцінює в 8 000 грн. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року №4, спори про відшкодування моральної шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції або випливає з її положень; при порушенні зобов»язань, які підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів». Згідно ч. 2 ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів» при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання про відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідач відмовляється добровільно виконати умови договору купівлі-продажу та повернути аванс, що був нею сплачений, що змусило її звернутися з позовними вимогами до суду, але разом з тим суд вважає, що розмір шкоди є завищеним і тому суд визначає розмір моральної шкоди в 2 000 грн., які і підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Щодо позовних вимог про стягнення 1 500 грн. з відповідача на користь позивача в рахунок витрат на лікування, то суд приходить до висновку про відмову в задоволенні таких, оскільки позивачкою в судовому засіданні не доведено причинного зв»язку її захворювання та лікування з невиконанням відповідачем умов договору купівлі-продажу меблів. Аналізуючи зібрані по справі докази, суд дійшов до висновку про задоволення позовної заяви [PERSON] частково. На підставі викладеного,

Outcome: partial