Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом у якому просить усунути їй перешкоди в користуванні майном, визнавши [PERSON] таким, що втратив право на користування будинком № 13 по вул. Нечаєва в селі Дмитрівка Знамянського району Кіровоградської області. Свої вимоги обґрунтувала тим, що вона, на підставі свідоцтва про право власності від 15.12.1995 є власником ? частини будинку № 13 по вул. Нечаєва в селі Дмитрівка Знамянського району Кіровоградської області. На підставі рішення Знамянського міськрайонного суду Кіровоградської області від 31.05.2013 є власником другої ? частини будинку № 13 по вул. Нечаєва в селі Дмитрівка Знамянського району Кіровоградської області. У вказаному будинку зареєстрований відповідач [PERSON], однак з 1993 року не проживає в будинку. Реєстрація відповідача в належному позивачеві помешканні не дає змоги в повному обсязі реалізовувати свої права в якості власника, в добровільному порядку відповідач не бажає знятися з реєстрації, тож змушена з даним позовом звернутися до суду. Позивач у судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. У матеріалах справи міститься її заява, в якій вона позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить їх задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення, просить розглядати справу без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи йому повідомлено у встановленому законом порядку, причини неявки невідомі. Згідно ухвали Знам'янського міськрайонного суду розгляд справи проводиться заочно. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи, що в справі є достатньо матеріалів, які вказують на права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Повно, всебічно та обєктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи суд встановив, що відповідно до свідоцтва про право особистої власності в спільному майні подружжя від 15.12.11995, зареєстроване в реєстрі за № 1865 та видане державним нотаріусом Знамянської районної державної нотаріальної контори [PERSON] є власником ? частини будинку № 13 по вул. Нечаєва в селі Дмитрівка Знамянського району Кіровоградської області (а.с.7-10). Відповідно до рішення Знамянського міськрайонного суду Кіровоградської області від 31 травня 2013 року, [PERSON] є власником ? частини будинку № 13 по вул. Нечаєва в селі Дмитрівка Знамянського району Кіровоградської області (а.с.12-14). Право власності позивача на вказаний будинок зареєстровано в установленому законом порядку в реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с.15). [PERSON] зареєстрований за вказаною адресою, але не мешкає, що підтверджується довідкою сільської ради (а.с.25) та актом про не проживання (а.с.19), поясненнями свідків (а.с.20,21). Відповідно до статей 386, 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.41 Конституції України та ст.321 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч.1 і 2 ст.317 цього Кодексу власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.319 цього Кодексу власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 2 цієї статті власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. В судовому засіданні встановлено, що відповідач не проживає в будинку позивача більше року і дана обставина підтверджена матеріалами справи. За таких обставин суд вважає, що є підстави для визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, тобто позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому, з відповідача підлягає стягненню судовий збір. На підставі ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст.317, 319, 321, 383, 386, 391 ЦК України, ст.ст.64, 71, 72, 156 ч.4, ЖК України та

Outcome: approved