Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом, в якому просить визнати виконавчий напис від 19.09.2018 року, зареєстрований в реєстрі за №1293, який вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позову зазначає, що в травні 2018 року по місцю своєї роботи позивач дізналася, що надійшла постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 11.05.2018 року винесена приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяною Леонідівною. В постанові йшлося про звернення стягнення в сумі 69110,81 гривень на зарплату позивача з метою виконання виконавчого напису №1293 виданого 19.03.2018 року на користь ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк». В кінці червня 2018 року звернулася до приватного виконавця Вольф Т.Л., яка підтвердила, що дійсно з 02.05.2018 року в неї на виконанні знаходиться вищевказаний виконавчий напис та надала копію постанови про відкриття виконавчого провадження, також з`ясувала, що виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. на підставі кредитного договору №GP-4658064 від 19.06.2013 року укладеного між позивачем та АТ «БАНК РЕНЕСАНС КАПІТАЛ». Вважає, що виконавчий напис має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню з наступних підстав. Позивач зазначає, що вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував передбачених ст.88 Закону України «Про нотаріат» строків давності та не перевірив факт безспірності заборгованості, чи входить в перелік безспірних заборгованостей заборгованість, відносно якої вчинявся виконавчий напис. Крім того, по тексту зазначеного виконавчого напису не вказано жодного документа, що підтверджує суму безспірної заборгованості, документів, що підтверджують факт настання кінцевого терміну виконання зобов`язань, чи факт прострочення виконання зобов`язання, виконавчий напис вчинено після закінчення трирічного строку з дня виникнення у відповідача права вимоги стягнення заборгованості. Із заяви про вчинення виконавчого напису вбачається, що при зверненні до нотаріуса представником банку мало бути надано: оригінал Кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; документи стягувача та представника стягувача за довіреністю. Як вбачається з наданих документів, в якості оригіналу договору представником банку було надано пропозицію укласти договір (оферту). Однак сама по собі пропозиція не є кредитним договором, оскільки згідно такої пропозиції, вона (тобто пропозиція) є складовою частиною Умов договорів кредитування, відкриття та ведення рахунків, положення яких разом складають Кредитний договір. Крім того, як вбачається з пропозиції частиною Кредитного договору є Графік платежів Кредитного договору. Зважаючи на те, що ні Умови, ні Графік нотаріусу надані не були, то вимога законодавства про надання оригіналу кредитного договору виконана не була, за таких обставин нотаріус не мав права вчиняти виконавчий напис. З виписки із рахунку, яка була надана нотаріусу для вчинення виконавчого напису, за своїм призначенням не відповідає вищевказаним вимогам, оскільки нею не фіксується будь-яка операція, в тому числі і погашення кредиту, яке відбувалось до листопада 2014 року, не зазначено період заборгованості, не вказано які суми були нараховані за цей період, що позбавляє можливості простежити правильність здійснення вказаного розрахунку, а отже і пересвідчитись у безспірності заборгованості. У виписці з рахунка не зазначено строків погашення заборгованості. Отже за відсутності кредитного договору (повного його тексту) та належним чином оформленої виписки по рахунку, безспірність вимог банку не могла бути доведена. Вчиняючи виконавчий напис, нотаріус також не врахував положень законодавства щодо строків вчинення виконавчого напису в оспорюваному виконавчому написі зазначено, що заборгованість стягується за період з 12.03.2017 року по 12.03.2018 року. Враховуючи те, що банком не надано жодного належного доказу, який би беззаперечно підтверджував такий період заборгованості, очевидним є висновок, що заборгованість яка зазначена у виконавчому написі була здійснена лише на підстави даних зазначених представником банку та нічим не підтверджених. Просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. 19 березня 2018 року та зареєстрований в реєстрі за №1293 щодо стягнення коштів в сумі 69110,81 гривень на користь Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк». В судовому засіданні представник позивача [PERSON] заявлені вимоги підтримав, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві, просив задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача, Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», в судове засідання повторно не з`явивсяпо невідомій причині, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, не повідомив про причину неявки та не надіслав заяви про розгляд справи за його відсутності. Третя особа, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., на виконання ухвали суду, надіслала документи на підставі яких було вчинено виконавчий напис №1293 від 19.03.2018 року, в судове засідання не з`явилась, до суду надіслано клопотання про розгляд справи у її відсутності. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. 19 березня 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. на підставі статтей 87-91 Закону України «Про нотаріат» та п. 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» вчинено Виконавчий напис за №1293, щодо стягнення з [PERSON] 69110,81 гривень на користь Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк». Даним виконавчим написом запропоновано стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» 69110,81 гривень, які є боргом за кредитним договором №GP-4658064 від 19.06.2013 року, де: - 35015, 39 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту; - 32578, 93 грн. - прострочена заборгованість за комісією; - 1516,49 грн. - прострочена заборгованість за процентами та 400,00 грн. - витрати, пов`язані із вчиненням виконавчого напису (а.с. 15). Згідно з виконавчим написом, строк, за який провадиться стягнення, - з 12 березня 2017 року по 12 березня 2018 року (а.с.15). Згідно зі статтею 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Пунктом 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, визначено умови вчинення виконавчого напису. Так , нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку. Як слідує із заяви пропозиції укласти договори (оферта) 19.06.2013 року, [PERSON] пропонує АТ «Банк Ренесанс Капітал» укласти з нею Договір страхування та надати кредит . Відповідач надав позивачеві строковий кредит в сумі 49999,66 гривень на строк 48 місяців, в тому числі: 43706 грн. - на загальні споживчі цілі, 6293,66 грн. - в оплату договору страхування (а.с.56). Пропозиція містить запис, що дана пропозиція являє собою договір споживчого кредиту, а позивач була ознайомлена у письмовій формі з інформацією про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість кредиту та отримала примірник Умов та Графік платежів кредитного договору. Після прийняття банком цієї пропозиції вона є невід`ємною частиною Умов, положення яких разом складають повний текст Кредитного договору. Зазначених документів, а саме Умов кредитування та графік платежів за кредитним договором відповідач приватному нотаріусу не надав. Також нотаріусу відповідачем не надано належним чином оформленої випивки з рахунку боржника. Згідно оспорюваного виконавчого напису, заборгованість стягнуто за період з 12.03.2017 по 12.03.2018р.. Виписка банку містить запис, що стягнення заборгованості проводиться за вказаний період, проте дана виписка не містить всіх реквізитів, передбачених пунктами 5.3, 5.6 Положення про організацію операцій діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління НБУ від 18.06.2003 №254, чинного на момент вчинення виконавчого напису. За таких обставин вважається, що відповідач не надав приватному нотаріусу оригінал кредитного договору, на підставі якого виникла заборгованість та не надав документів, які підтверджують безспірність стягуваної заборгованості. Верховний суд України у постанові від 05 липня 2017 року у справі №6-887цс17 зазначив, що при визнанні виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд повинен встановити сам факт існування та розмір безспірної заборгованості, а не лише формально перевірити поданий пакет документів. Враховуючи вказані обставини справи та правові норми, те що вчинення нотаріусом вказаного виконавчого напису здійснено всупереч вимогам ст. 88 Закону України «Про нотаріат», позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України підлягають стягненню позивачеві понесені нею судові витрати зі сплати судового збору, що підтверджується документально.

Outcome: approved