Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-29 00:00:00

Позивач звернулася через суд з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою № 62 в будинку № 24 по вул. Ленінградська в м. Павлограді Дніпропетровської області та зняття з реєстрації з зазначеній квартири неповнолітніх [PERSON] [INFO] та [PERSON], [INFO]. В обгрунтування позову позивач посилається на те, що в зазначеній квартирі зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Протягом останніх двох років відповідачи не мешкають за даною адресою, в звязку з тим що з листопада 2013 року вони мешкають в м. Севастополі тому відповідачі не здійснюють догляд за квартирою та не проводять оплату за надані комунальні послуги, не надає допомоги з утримання та ремонту квартири. Позивач має право на отримання допомоги від держави у вигляді субсидії та компенсації вартості природного газу, теплопостачання та електрики. Але з причини наявності зареєстрованого позивача вона позбавлена цього права. Тому просить визнати [PERSON], [PERSON], [PERSON] такими, що втратив право користування квартирою № 62 в будинку № 24 по вул. Ленінградській в м. Павлограді. Перед початком судового засідання позивач надала письмову заяву про слухання справи в її відсутність. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити. Відповідачі надали письмові заяви про слухання справи у їхню відсутність в звязку з тим що вони мешкають в м. Севастополі. Позовні вимоги визнають в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Статтею 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї. Відповідно до ч.1 ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, згідно ст. 72 ЖК України проводиться в судовому порядку. Те що в квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] підтверджується довідкою про реєстрацію та склад сімї від 14.07.2015 року.(а.с. 5) . В матеріалах справи є акт голови правління ОСББ «Ленінградська, 24» від 13.07.2015 року щодо відсутні відповідачів більше двох років за адресою [ADDRESS]. (а.с. 6). Також обставини того, що відповідачі не мешкають в квартирі [ADDRESS] підтверджуються довідкою в який зазначено що [PERSON], [PERSON], [PERSON] мешкають у м. Севастополі. (а.с. 7). Таким чином в судовому засіданні було встановлено, що відповідачі - [PERSON], [PERSON], [PERSON] дійсно не проживають в [INFO] більше двох років, а тому суд вважає вимоги позивача щодо визнанняя відповідачив втратившими право користування житловим приміщенням доведеними в судовому засіданні, і такими, що належать задоволенню. Відповідно до чинного законодавства суд ні є державним органом який здійснює зняття з реєстрації з місця проживання фізичних осіб. Тому суд прийшов до висновку що в задоволенні позовних вимог в частині зняття з реєстрації неповнолітніх [PERSON] [INFO] та [PERSON], [INFO] треба відмовити. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial