Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вищевказаним позовом про стягнення із відповідача суми заборгованості за договорами позики з відсотками, посилаючись на те, що, внаслідок невиконання відповідачем своїх договірних зобов'язань, у неї утворилась заборгованість в сумі 184038 грн. 30 коп., яку просить стягнути в повному обсязі. Позивач в судове засідання не з'явилася, у адресованій суду заяві просила розглядати справу у її відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явилася з невідомих суду причин, про розгляд справи повідомлена належним чином, заяви про розгляд справи за її відсутності на адресу суду не надсилала. На підставі ст. 224 ЦК України, зі згоди позивача, суд вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Крім того, суд вважає можливим, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, між [PERSON] та [PERSON] 08 жовтня 2013 року, 15 січня 2014 року та 08 лютого 2014 року було укладено Договори позики з процентами за № 5, №14 та №16В. Відповідно до п.п. 1.1., 1.2., 1.3., 3.5. вищевказаних договорів, позивач зобов'язалася передати грошові кошти в розмірі 20 000 грн., 16000 грн. та 2000 доларів США відповідачу, а відповідач, в свою чергу, зобов'язалася повернути вище зазначені грошові кошти з оплатою відсотків за користування позичками у розмірі 0,4 % у день, які нараховуються, виходячи з фактичної кількості календарних днів використання позики. Відсотки нараховуються та сплачуються щомісячно, не пізніше останнього робочого дня місяця. На підтвердження отримання коштів [PERSON] власноруч написано розписки про їх отримання. Відповідно до ст. 1046, 1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Проценти за договорами були передбачені, а тому підлягають стягненню з відповідача на підставі ч. 1 ст. 1048 ЦК України. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані ознаками йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики, або цей строк визначений моментом пред 'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред 'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Згідно ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Згідно ст. 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом. Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. У відповідності з п.п. 5.1., 5.2., 5.4. Договорів при порушенні позичальником строків внесення чергового платежу з повернення позики та сплати нарахованих відсотків за її користування Позикодавець має право розірвати договір достроково та вимагати повернення суми позики та відсотків. Згідно з п. 5.2 Договорів з моменту виникнення заборгованості за позикою Позичальник повинен сплатити Позикодавцю відсотки в розмірі 0,6 % в день за користування простроченою Позикою. Договорами позики також було передбачено стягнення пені, а саме: згідно з п. 5.4 Договорів у випадку несвоєчасної сплати відсотків Позичальник сплачує Позикодавцю, незалежно від сплати відсотків, пеню, нараховану на суму простроченого платежу по відсоткам за кожен день заборгованості у розмірі 13 %, починаючи з дати наступної за датою виникнення заборгованості по дату її сплати включно. Як вбачається з матеріалів справи, позивач взяті на себе зобов'язання за вищевказаними договорами виконала та надала відповідачу позику 08 жовтня 2013 року у розмірі 20 000 грн., 15 січня 2014 року у розмірі 16 000 грн. та 08 лютого 2014 року 2 000 доларів США, що еквівалентно 16 310 грн. за офіційним курсом НБУ на 08.02.2014 року. Відповідач свої зобов'язання порушила, частково сплатила щомісячні нараховані відсотки за користування позикою та в строк, передбачений договорами, не повернула суми позик: за договором №5 до 08 грудня 2013 року, за договором №14 до 28 лютого 2014 року, за договором №16В до 31 березня 2014 року, у зв`язку з чим, станом на 01.09.2014 року, її заборгованість за Договором позики № 5 від 08.10.2013 року, згідно із наданим розрахунком, складає 56920 грн., з якої заборгованість за позикою - 20000 грн., прострочені відсотки за користування позикою - 21320 грн., а також 15600 грн. - пеня. Заборгованість за Договором позики № 14 від 15.01.2014 року, згідно із наданим розрахунком, складає 50912 грн., з якої заборгованість за позикою - 16000 грн., прострочені відсотки за користування позикою - 20352 грн., а також 14560 грн. - пеня. Заборгованість за Договором позики № 16В від 08.02.2014 року, згідно із наданим розрахунком, складає 76206 грн. 30 коп., з якої заборгованість за позикою - 2000 доларів, США, що еквівалентно 26446 грн. 20 коп.за офіційним курсом НБУ на 01.09.2014 року., прострочені відсотки за користування позикою - 28632 грн. 23 коп., а також 21127 грн. 87 коп. - пеня. Листи позивача, направлені відповідачу 23.06.2014 року, з вимогою сплати прострочених відсотків за Договорами позики та повернення боргу, залишились без уваги. За таких обставин, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, окільки розміри сум, що підлягають стягненню, грунтуються на умовах договорів, які відповідачем не оспорювались,доказів щодо права на їх зменшення нею не надано. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ст. ст. 1046-1050 ЦК України,

Outcome: approved