Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання посилаючись на те, що вона Вони з відповідачем з 1992 року перебували у шлюбі, який розірвано рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 23 серпня 2017 року. Під час шлюбу у них народилась донька - [PERSON] , [INFO] . Вона разом з донькою проживають в квартирі [ADDRESS] , донька знаходиться на її утриманні. Рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 15.01.2018 №727/9021/17 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів та додаткових витрат на дитину, позовні вимоги задоволено частково. Суд постановив стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 1400 гривень, щомісячно, починаючи з 14.09.2017 року до досягнення дитиною повноліття, з подальшою індексацією відповідно до вимог закону. [INFO] [PERSON] виповнилось 18 років, та відповідно припинились нарахування аліментів. В той же час їхня донька навчається на денній формі 1 курсу факультету іноземних мов Чернівецького національного університету імені Юрія Федьковича. Вона працює в Чернівецькому національному університеті на посаді доцента кафедри філософії та культурології, і продовжує нести самостійно витрати на утримання їхньої доньки студентки. Де і ким працює відповідач їй не відомо. Знає, що він раніше ліпив скульптури із глини, продавав їх і мав непостійний, мінливий дохід. А тому просила стягнути з відповідача на її користь на утримання їхньої повнолітньої доньки аліменти в розмірі 2500 грн. щомісячно починаючи з 25 червня 2021 р. на весь період навчання доньки, але не більше ніж до досягнення нею 23-річного віку. Згідно з ч.4 ст. 19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ст.274 ч. 1 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 05 липня 2021 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Крім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Позивача, представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, підтвердила обставини викладені в позовній заяві та просили позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав і просив відмовити у їх задоволенні з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є матір`ю відповідача. Її син постійних доходів не отримує, у них спільний бюджет. Її онука, донька сина, отримує підвищену стипендію, а її мати - позивач займається ще й соціологічними дослідженнями. На даний час її син відновлюється після хвороби - Ковід-19. Він іноді брав гроші з сімейного бюджету щоб сплатити аліменти. Заслухавши пояснення позивача та його представника, представника відповідача, свідка, дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № З від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років: продовження ними навчання: потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно з ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку(доходу) платника аліментів визначає суд, відповідно до ст. 200 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Судом встановлено, позивач та відповідач з 1992 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 23.08.2017 р. Від шлюбу [INFO] у них народилася донька [PERSON] (а.с.7) і на підставі рішення суду від 15.01.2018 р. з відповідача на користь позивача на утримання доньки стягувалися аліменти. На даний час [PERSON] є повнолітньою, дійсно навчається на денній формі 1 курсу факультету іноземних мов Чернівецького національного університету імені Юрія Федьковича (а.с.8). Доказів тому, що донька сторін працює, суду не надано. Відповідно встановлено, що вона ніде не працює. Згідно з довідкою термін закінчення навчання 30 червня 2024 р. Відповідач є працездатним і має можливість надавати матеріальну допомогу своїй доньці. Відповідач повинен вживати всіх можливих заходів для власного забезпечення належних умов життя, як своїх, так і своєї повнолітньої дитини. Відповідач за законом зобов`язаний утримувати свою повнолітню доньку, оскільки вона продовжує навчання на денній формі навчання, навіть за умови, що та отримує підвищену стипендію. Але це її особиста заслуга, яка не звільняє відповідача від обов`язку надавати їй матеріальну допомогу. А тому суд вважає, що з відповідача на користь позивача дійсно необхідно стягнути аліменти на утримання доньки, але в розмірі меншому, ніж це просить позивач. Враховуючи всі обставини справи суд вважає, що розмір аліментів має складати 1000 грн. в місяць, які необхідно стягнути з 30 червня 2021 року і до 30 червня 2024 року включно, тобто на час навчання доньки. Враховуючи вищенаведене суд вважає, що в задоволенні іншої частини позовних вимог необхідно відмовити. Також з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір в сумі 908,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial