Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 12 грудня 2008 року, який було зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Словянську Словянського міськрайонного управління юстиції Донецької області за актовим записом № 711. Вказує на те, що від шлюбу вони мають доньку [PERSON]. Фактичні шлюбні відносини припинені з 2014 року, внаслідок того, що кожний із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, і між ними немає взаємного порозуміння, проживають окремо. Дитина проживає з нею, та знаходиться на її матеріальному забезпеченні. Спору про розподіл спільного сумісного майна між ними немає. Тому просить суд, розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем . Стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини доходів відповідача з моменту звернення до суду до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду була повідомлена належним чином, проте надала суду заяви про розгляд справи у її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Згідно ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, також на підставі ст.ст. 224, 225, 226 ЦПК України, суд в праві постановити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 12 грудня 2008 року, шлюб було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Словянську Словянського міськрайонного управління юстиції Донецької області за актовим записом № 711. Фактичні шлюбні відносини припинені з 2014 року, внаслідок того, що кожний із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, і між ними немає взаємного порозуміння, проживають окремо. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO], вказане підтверджується Свідоцтвом про народження [PERSON] І-НО № 595057 Дитина проживає разом із позивачкою, що підтверджується актом комітету мікрорайону «Лимани» № 205 від 18 червня 2017 року. Спору про розподіл спільного сумісного майна між ними немає. При таких обставинах суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбних відносин суперечили б їх інтересам. Суд вважає, що сімя розпалася остаточно та її збереження є неможливим. Відповідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, суперечило б інтересам одного з них. У відповідності до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі ст. 214 п. 7 ЦПК України суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved