Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вищевказаною позовною заявою до відповідача. Позовні вимоги мотивовані тим, що рішенням суду від 14.11.2012 року з відповідача стягнуто заборгованість за договором позики у розмірі 150\~880,00 гривень. Відповідач по теперішній час дане рішення не виконав. У звязку з чим, позивач просить суд стягнути з нього 3% річних-18\~155,20 гривень, інфляційні витрати-133\~038,76 гривень, збитки у вигляді курсової різниці-325\~699,89 гривень та моральну шкоду-50\~000,00 гривень, разом 526\~893,85 гривень. У судове засідання позивач не зявився, його представник подав заяву про розгляд справи за їх відсутності, заявлені вимоги підтримав і просив суд задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений судом належним чином за місцем його реєстрації. Заперечень від відповідача на позов до суду не надходило, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав. Суд ухвалює про заочний розгляд справи відповідно до вимог ст.224-225 ЦПК України, про що не заперечував представник позивача. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16.03.2012 року між позивачем та відповідачем укладено договір позики на суму 18\~400,00 доларів США, що за домовленістю сторін еквівалентного 150\~880,00 гривень. Згідно вказаного договору, відповідач зобовязувався повернути кошти до 16.09.2012 року. У звязку з невиконання відповідачем умов договору позики, рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 14.11.2012 року по справі №1527/17278/12 стягнуто з останнього на користь позивача суму боргу в розмірі 150\~880,00 гривень. Дане рішення до теперішнього часу не виконане. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором. Таким чином, враховуючи те, що відповідач порушив виконання грошового зобовязання, визначеного рішенням суду у гривні, суд доходить висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача, в межах позовних вимог, інфляційних втрат у розмірі 133\~038,76 гривень та трьох процентів річних у розмірі 18\~155,20 гривень за час прострочення з 17.09.2012 року по 19.09.2016 року, разом 151 193,96 гривень. Разом з тим, суд вважає, що вимоги позивача щодо відшкодування моральної шкоди та збитків від знецінення гривні не підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема і відшкодування моральної шкоди. Наслідки порушення договору позичальником встановлені ст..ст.625,1050 ЦК України, які не передбачають відшкодування моральної шкоди. Не передбачає таких наслідків і укладений між сторонами договір позики, відтак, відсутні підстави для задоволення даної позовної вимоги. Крім того, згідно з ч.1 ст.36 Закону України «Про Національний банк» встановлює офіційний курс гривні до іноземних валют та оприлюднює його. Отже офіційний курс гривні до іноземних валют в різні періоди часу може змінюватися(зростати або падати), однак дана обставина не дає підстав стороні у зобов'язанні, спір щодо якого вже вирішений судом, пред'являти після цього до іншої сторони додаткові вимоги про стягнення курсової різниці. Висновки суду по даній цивільній справі повністю узгоджуються з правовою позицією Верховного суду України у подібних правовідносинах(рішення від 01.02.2006 року, ухвалою від 25.05.2011 року по справі №6-39147св10). Відповідно до ст.ст.79,88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача пропорційно до розміру задоволених вимог судовий збір в сумі 1\~511,94 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: partial