Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-03 00:00:00

Позивач звернулася до Южного міського суду Одеської області з позовною заявою до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, мотивуючи свої вимоги тим, що між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. [INFO] у них народився син [PERSON]. [INFO] у них народився ще один син [PERSON]. 20.08.2011 року шлюб між ними був розірваний. З 19.05.2006 року та з 16.08.2006 року за рішеннями суду відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання дітей. Аліменти відповідач не сплачує і не сплачував жодного разу. Жодного разу відповідач навіть не поцікавився за які кошти виховується діти. Відповідач є злісний неплатник аліментів. З моменту розлучення і по цей час батько (відповідач) дітей не бачив. Відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, не спілкується з дітьми взагалі, тобто не дбає про їх нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, так як це встановлено ч.1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства». Діти не отримували від батька жодного подарунку на дні народження, жодної іграшки. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дітей, він навіть не цікавився життям синів, не відвідував і не відвідує їх вдома, в дитячому дошкільному закладі, у школі №1. Все вищезазначене свідчить виключно про одне: відповідач [PERSON] самоусунувся від виконання батьківських обов'язків. Враховуючи вищенаведене, позивач просить суд позбавити відповідача батьківських прав щодо його неповнолітніх синів [PERSON] та [PERSON] В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представники третіх осіб - Органу опіки та піклування в особі служби в справах дітей Южненської міської ради Одеської області та прокурор в судовому засідання не заперечували проти задоволення позову. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином оголошеннями в газеті «Одеські вісті» від 27.08.2015 року №74 (4784), яка міститься в матеріалах справи, причини неявки до суду невідомі, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши позивача, представника третьої особи та свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 20.08.2011 року шлюб між позивачем та відповідачем розірваний, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER], видано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Головного управління юстиції в Одеській області 16.10.2014 року, копія якого міститься в матеріалах даної цивільної справи. Під час перебування у шлюбі, [INFO] та [INFO] у сторін народилися діти - [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження: серія [NUMBER], яке видано Відділом реєстрації актів цивільного стану Южненського міського управління юстиції Одеської області 17.05.2006 року та серія [NUMBER], яке видано Другим відділом реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції м. Одеси 25.07.2006 року, копії яких міститься в матеріалах цивільної справи. Відповідач повністю ухиляється від виконання своїх обов'язків щодо виховання та утримання дітей (має заборгованість по сплаті аліментів), передбачених ст. 150 Сімейного кодексу України, відносин із малолітніми не підтримує, вихованням дітей не займається протягом багатьох років, не цікавиться здоров'ям дітей, а також не участі у розвитку дітей, як особистостей. Вихованням, утриманням та лікуванням малолітніх дітей - [PERSON] та [PERSON] повністю займається їх мати - [PERSON], яка позитивно характеризується за місцем проживання та роботи створила всі необхідні умови для нормального, гармонійного та всебічного розвитку синів, приймає активну участь в житті дітей,цікавився їхніми, відвідує батьківські збори, має довірливі стосунки з дітьми, що підтверджується висновком комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Южненської міської ради про доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], копія якого міститься в матеріалах справи. Неповнолітні діти перебувають на утриманні та вихованні у своєї матері - [PERSON] Після розірвання шлюбу між сторонами, з 2011 року та по теперішній час відповідач жодного разу своїх дітей не провідував, не телефонував їм, не відвідував на свята, не цікавився станом здоров'я, тобто відповідач повністю ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, не турбується за фізичне та духовне виховання дітей, матеріально їх не забезпечує. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] пояснили, що після розлучення, відповідач не з'являється, не допомагає, з дитиною не спілкується та не приймає участі у житті дитини. Згідно ч. 1,2 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено: виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці; виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Згідно до ч.2 ст.150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Абз.2 п.16 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 р. № 3 передбачене положення про те, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно ч.1 ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. При таких обставинах суд вважає, що відповідача необхідно позбавити батьківських прав відносно його неповнолітніх синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO].

Outcome: approved