Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на дитину, при цьому посилалась на те, що проживала з відповідачем без реєстрації шлюбу і 09 березня 2011р. від відповідача народися син. З 2011р. вони почали мешкати окремо і вона займається повним вихованням дитини та її матеріальним забезпеченням. Відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків, дитину матеріально не підтримує, ніколи не займався її вихованням, не цікавиться станом здоров'я, фізичним та духовнимрозвитком, ображає її при динині, що негативно впливає на сина. Відповідач двічі засуджений за вчинення злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів. Просила позбавити відповідача батьківських прав стосовно сина [PERSON], [INFO] та стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина у твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн. щомісяця починаючи з дня звернення до суду до повноліття дитини, а також стягнути з відповідача на її користь аліменти за період з 01.07.2013р. по 01.07.2016р. в розмірі 25200 грн. на утримання неповнолітнього сина. В подальшому позов уточнено, позивачка просила позбавити відповідача батьківських прав стосовно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] та стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісяця, починаючи з 24.03.2016р. до повноліття дитини, а також стягнути з відповідача на її користь аліменти за минулий час, а саме за період з 01.07.2013р. по 01.07.2016р. в розмірі 25200 грн. на утримання неповнолітнього сина [PERSON] За заявою позивача ухвалою суду від 27 лютого 2018 р. залишені без розгляду вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання малолітнього сина [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісяця, починаючи з 24.03.2016р. до повноліття дитини, та аліментів за період з 01.07.2013р. по 01.07.2016р. в розмірі 25200 грн. та визнано остаточними вимоги щодо позбавлення [PERSON] батьківських прав стосовно малолітнього сина [PERSON] Позивач в судовому засіданні позов щодо позбавлення відповідача батьківських прав підтримала та пояснила, що з відповідачем мешкала без реєстрації шлюбу зі своїми батьками за адресою вул. Ніжинська, 27 де і народився син. Після народження дитини відповідач дитиною не цікавився, вихованням дитини не займався, будь яких коштів не надавав. Відповідач зловживав наркотичними засобами та був засуджений, за час покарання до не телефонував, здоров'ям дитини не цікавився. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги щодо позбавлення батьківських прав відповідача підтримав та зазначив, що відповідач самоусунувся від виховання дитини, двічі був засуджений за збут наркотичних засобів. Відповідач [PERSON] позов в частині позбавлення батьківських прав визнав, про що надав відповідну заяву. Зазначив, що не приділяв дитині уваги та не займався її вихованням. Він двічі був засуджений за збут наркотичних засобів, однак на обліку не перебував, залежності не мав. Представник відповідача [PERSON] не заперечував проти задоволення позову щодо позбавлення батьківських прав відповідача. Представник 3-ї особи: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради в судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином про дату та час слухання справи, надав заяву про слухання справи у його відсутність, при вирішенні справи просив врахувати інтереси малолітньої дитини. Свідок [PERSON] показала, що позивачка приходиться їй племінницею. Після народження дитини відповідач гуляв з дитиною коли у нього був час та купував одяг. В подальшому відповідач вихованням дитини та її забезпеченням не займався. Свідок [PERSON] показала, що є подругою матері позивачки та фактично кожного дня буває у родині позивачки. Відповідач не займався вихованням дитини, не приділяв їй уваги і не надавав матеріальної допомоги. Вихованням дитини займається позивачка та її родичі. Позивачка не може виїхати на відпочинок з дитиною за межі України. Свідок [PERSON] пояснила, що мешкає по сусідству та товаришує з позивачкою ще до народження дитини. Їх діти знаходилися в одній групі у дитсадку, а в подальшому навчаються в одній школі. Позивачка спочатку мешкала з відповідачем без реєстрації шлюбу у відповідача, а після народження дитини у своїх батьків по вул.Ніжинська, а через 3-4 місяці розійшлися, оскільки відповідач вживав наркотики, а в подальшому був засуджений. Відповідач дитину не забезпечував, вихованням дитини не займався. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що є сусідкою родини відповідача, якого знає з дитинства. Позивачка спочатку мешкала у відповідача, а після народження дитини вони переїхали на вул.Ніжинська до батьків позивачки. Після того вони розійшлися, однак відповідач прогулювався з дитиною, купував дитині продукти на ринку, приводив до своєї родини, де його батьки кормили та гралися з дитиною. Свідок [PERSON] пояснив, що спочатку позивачка мешкала у них, а після народження дитини переїхала до своїх батьків. Син після народження дитини піклувався за дитину, гуляв з нею, приводив додому і по можливості допомагав. До будь яких розважальних закладів чи на відпочинок відповідач дитину не вивозив. Відповідач двічі був засуджений за збут наркотичних засобів, однак на обліку не перебував та не лікувався від наркотичної залежності, хоча можливо вживав каннабіс. Суд, вислухавши доводи позивача, відповідача та їх представників, свідків, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини. У [PERSON] та [PERSON] [INFO] року народився син [PERSON], про що вчинено відповідний запис за №217. (а.с. 10) Згідно довідки органу самоорганізації населення квартальний комітет «Іванівський» від 28.01.2015р. за адресою [ADDRESS] зареєстровані та мешкають [PERSON] - власник, [PERSON] - син, [PERSON] - невістка, [PERSON] - онука, [PERSON] - правнук. (а.с.11) Як вбачається з копії паспорту [PERSON] 12.01.2016р. вона в ВДРАЦ по м.Харкову Харківського МУЮ уклала шлюб з [PERSON]. (а.с.12) Вироком Київського районного суду м.Харкова від 06.06.2014р. [PERSON] визнано винним у вчиненні злочинів передбачених ст.307,71 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років один день, з конфіскацією усього належного майна засудженого. (а.с.7-9) Управління служб у справах дітей Департамент праці та соціальної політики Харківської міської ради ( в подальшому Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради) у своєму висновку від 17.06.2016р., як представник органу опіки та піклування в інтересах дитини вважало за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO] Як вбачається з зазначеного висновку [PERSON] та [PERSON] у шлюбі не перебували, малолітній [PERSON], [INFO] мешкає разом з матір'ю по [ADDRESS], де створено для дитини належні умови для всебічного розвитку (акт обстеження умов проживання сім'ї від 30.05.2016р.). [PERSON] засуджений вироком Київського районного суду м.Харкова від 06.06.2014р. за ч.2 ст.307 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією належного йому майна і відбуває зазначене покарання. З місць позбавлення волі [PERSON] направив лист в якому заперечував проти позбавлення батьківських прав, однак ніяких доказів щодо виконання ним батьківських обов'язків по вихованню та утриманню дитини не надає. Згідно з інформацією адміністрації Дитячого навчального закладу №423, де виховується малолітній [PERSON], батько дитини [PERSON] жодного разу не відвідував садок, не цікавився успіхами сина, його вихованням та навчанням. Питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO] р.н.було додатково розглянуто на засіданні Комісії з пиатнь захисту прав дитини виконавчого комітету Харківської міської ради. (а.с.56,57) Відповідно акту обстеження умов проживання від 30.05.2016р. на підставі запиту УССД спеціалістами служби у справах дітей Холодногіського району, з метою обстеження умов проживання, було обстежено умови проживання в будинку [ADDRESS]. При цьому встановлено, що умови проживання добрі, будинок знаходиться у приватному секторі з ремонтом, всіма зручностями, в наявності меблі та побутова техніка. Для виховання та розвитку дитини є окрема кімната, ліжко, шафа, стіл, побутові та особисті речі. За вказаною адресою проживають [PERSON] - дідусь, [PERSON] - бабуся, [PERSON] - мати, [PERSON], 2011р.н. - син, [PERSON] - чоловік матері, не зареєстрований. Батько дитини знаходиться в місцях позбавлення волі, мати звернулася з позовом про позбавлення його батьківських прав. Стосунки в родині матері дружні. Бабуся та дідусь допомагають доглядати за дитиною. Мати перебуває у шлюбі з [PERSON], який допомогає піклуватись про дитину. В наявності належні умови для проживання, виховання та розвимтку малолітньої дитини. (а.с.58) За відповіддю державної установи «Хролівський виправний центр (№140)» від 09.08.2017р. за час відбування покарання [PERSON] утримань коштів (аліментів) на користь дитини [PERSON], 2011р.н. не було, у зв'язку з тим, що виконавчий лист не надходив. Згідно довідки про доходи [PERSON] працював в ДУ «Хролівський виправний центр (№140)» різноробом та за період з червня 2016р. по липень 2017р. отримав дохід 15158 грн. 40 коп. (а.с.172,173) Відповідно до ст.ст.150,180 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, її фізичний, духовний та моральний розвиток та утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Позивачка, як на підставу для позбавлення відповідача батьківських прав посилалася на п. 2 ч.1 ст.164 СК України (ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини). Ухилення від виконання батьківських обов'язків передбачає систематичне невиконання обов'язку турбуватись про дітей, в чому воно б не виражалось (не годувати, не забезпечувати необхідним одягом, медичною допомогою, не задовольняти життєво важливих потреб дитини). Згідно п. п. 15,16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. В судовому засіданні встановлено, що відповідач ухиляється від виконання обов'язків по вихованню дитини, не спілкується і не цікавиться її життям та станом здоров'я, не створював умов для отримання нею освіти, участі в утриманні дитини не приймає, не піклується про фізичний і духовний розвиток і не виявляє інтересу до її внутрішнього світу. Також, одним з доказів винної поведінки [PERSON], свідомого нехтування ним своїми обов'язками та ухилення від виконання своїх батьківських обов'язків щодо виховання дитини є його заява від 27.02.2018 р. в якій відповідач визнає позов про позбавлення батьківства, та пояснення в судовому засіданні про те, що він не приділяв дитині уваги та не займався її вихованням. За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідач без поважних причин ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню свого малолітнього сина, а тому позовні вимоги про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно [PERSON], [INFO] відповідають інтересам дитини, є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Суд вважає, що з відповідача в порядку ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню на користь позивача сплачений нею судовий збір у розмірі 541 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved