Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. На підставу своїх вимог посилається на те, що [INFO] померла бабуся позивачки [PERSON] , яка за життя склала заповіт за яким заповіла позивачці все своє майно. Після її смерті відкрилась спадщина до складу якої ввійшла земельна ділянка площею 2,4154 га., розташована на території Зеленьківської сільської ради Тальнівського району Черкаської області, що належить померлій на підставі державного акта на право приватної власності на землю серія [NUMBER] . Під час оформлення спадщини виявилось, що державний акт на право приватної власності на вищевказану земельну ділянку, втрачений та нотаріус відмовився видавати свідоцтво про право на спадщину. В зв`язку з чим позивач звернулася до суду з даним позовом. Представник позивача до початку розгляду справи подала до суду заяву про те, що позовні вимоги підтримує, просить розглядати справу за відсутності позивача та представника. Представник відповідача до початку розгляду справи подав до суду заяву про те, що позовні вимоги визнає, просить суд розглядати справу за відсутності представника. Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази надані по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] , померлої [INFO] , що підтверджується інформацією наданою завідувачем Тальнівської державної нотаріальної контори №1990/02-14 від 19.12.2018 року. Відповідно до свідоцтва про смерть серія [NUMBER] виданого 03.09.2009 року, [PERSON] померла [INFO] . Відповідно до заповіту №886 складеного 25.03.2000 року в с. Зеленьків [PERSON] заповідала все своє майно внучці [PERSON] . Відповідно до копії Державного акта на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] виданого 30.03.2001 року на підставі рішення сесії Зеленьківської сільської Ради народних депутатів №20/12 від 28.02.2001 року, земельна ділянка площею 2,4154 га, яка розташована на території Зеленьківської сільської ради Тальнівського району належить [PERSON] . Відповідно до довідки №610 від 17.10.2013 року виданої Зеленьківською сільською радою, [PERSON] , [INFO] , постійно до дня смерті [INFO] проживала в с. Зеленьків Тальнівського району Черкаської області; на момент смерті з нею проживали: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до інформації відділу у Тальнівському районі Держгеокадастру від 05.12.2018 року №31-23-0.320-1489/170-18, нормативна грошова оцінка земельної ділянки (паю) площею 2,4154 га (рілля), для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за межами населеного пункту в адміністративних межах Зеленьківської сільської ради, згідно державного акта на право власності на землю серія [NUMBER] , виданого на підставі рішення сесії Зеленьківської сільської ради від 28.02.2001 року за №20/12 [PERSON] становить 8968,96 грн. Відповідно до Постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій №1916/02-31 виданої 06.12.2018 року Державним нотаріусом позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , оскільки спадкоємцем не подано оригінал правовстановлюючого документа. Відповідно до\~ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.\~В даному випадку позивачем набуто право власності в порядку спадкування, а тому за ним має бути визнано право власності на земельну ділянку. Відповідно до\~ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 1217 ЦК України\~передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до\~ст. 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ст. 1254 ЦК України, заповідач має\~право у\~будь-який\~час скасувати\~заповіт. Заповідач\~має право\~у будь-який\~час скласти\~новий заповіт.\~Заповіт,\~який було\~складено пізніше,\~скасовує попередній\~заповіт повністю\~або у\~тій частині,\~в якій\~він йому\~суперечить. Кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним. Згідно до положень\~ст. 1268 ЦК України\~незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до\~ст.\~1297\~ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7\~Про судову практику у справах про спадкування визначено, що за наявності умов для одержання у нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні спадщини такі справи розглядаються за правилами позовного провадження. Аналізуючи досліджені докази, суд вважає позов доведеним, і є всі підстави для визнання за позивачем право власності на земельну ділянку в порядку спадкування. На підставі наведеного та

Outcome: approved