Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеною позовною заявою 25.02.2014 року та просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, в обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказувала на те, що з 25 грудня 1999 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають двох малолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які знаходяться на її утриманні та вихованні. Сім'я не склалася через різні сімейні та життєві цінності, мають різні погляди на життя та не розуміють один одного. Однією сім'єю сторони не проживають протягом останнього року, на даний час спільного господарства не ведуть. Позивач вважає, що сім'я розпалася остаточно і примирення не бажає, спору щодо поділу спільного майна та про місце проживання дитини не має. Тому позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 25.12.1999 року виконкомом Новоюр`ївської сільської ради Новобузького району Миколаївської області, актовий запис №11. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач в судовому засіданні визнав, проти його задоволення не заперечував. Суд, вислухавши сторони, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, згідно матеріалів справи, сторони перебувають у шлюбі, який укладений 25.12.1999 року та зареєстрований Новоюр`ївською сільською радою Новобузького району Миколаївської області, актовий запис №11, дошлюбне прізвище позивача «[PERSON]», про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 7). Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], що вбачається з копій свідоцтв про народження, відповідно серії [NUMBER] від 02.02.2000 року та серії [NUMBER] від 04.05.2011 року (а.с.7,8). Позивач стверджує, що сімейно-шлюбні відносини між сторонами припинені, оскільки вони втратили почуття любові та взаємоповаги, протягом останнього року не підтримують шлюбні відносини та не проживають єдиною сім'єю, примирення та збереження сім'ї неможливе, що підтвердив у судовому засіданні відповідач. Зазначені обставини ніким не оспорюються. Суд не застосовує положення ст. 111 СК України, оскільки в ході розгляду справи знайшли підтвердження викладені в позові обставини, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими, почуття любові та взаємоповаги зникло, а подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Відповідно до ст. 112 ч.2 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Суд дійшов висновку, що сім'я розпалася остаточно, примирення неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, у зв'язку із чим шлюб зареєстрований між сторонами, повинен бути розірваний. З урахуванням думки позивача після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]».

Outcome: approved