Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення 24750,55 грн. інфляційних втрат та 2265,28 грн. трьох відсотків річних, а всього 27015,83 грн. Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Личаківського районного суду м.Львова від 16.07.2013 року, яке набрало законної сили 15.08.2013р., задоволено позов [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої порушенням прав споживача внаслідок недоліків продукції та стягнено з ТзОВ «Авіста-СМ» на користь [PERSON] 13 000 грн. вартості робіт по встановлення металочерепиці, 745,50 грн. вартості проведеної експертизи; зобов'язано ТзОВ «Авіста-СМ» повернути кошти в сумі 18 190,69 грн., сплачені за неякісний товар. Станом на момент звернення до суду відповідач свого грошового зобов'язання на загальну суму 31936,19 грн. не виконав, тому у відповідності до вимог ст.625 ЦК України зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. За період прострочення відповідачем виконання свого грошового зобов'язання з 15.08.2013 року по 25.12.2015 року сума інфляційних втрат становить 24 750,55 грн., а сума трьох відсотків річних - 2 256,28 грн. В судове засідання позивач не з'явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечила. Представник відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причин неявки суду не повідомив. Тому суд вважає, що у відповідності до ст.224 ЦПК України, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи, слід розглянути справу у відсутності відповідача, ухваливши заочне рішення. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд встановив наступне. Рішенням Личаківського районного суду м.Львова від 16.07.2013 року (а.с.3) задоволено позов [PERSON] до ТзОВ «Авіста-СМ» про відшкодування шкоди, розірвано договір купівлі-продажу від 25.06.2011р., укладений між [PERSON] та ТзОВ «Авіста-СМ», зобов'язано ТзОВ «Авіста-СМ» повернути кошти в сумі 18 190,69 грн., сплачені [PERSON] за неякісний товар, стягнено з ТзОВ «Авіста-СМ» 13 000 грн. вартості робіт по встановленню метало черепиці та 745,50 грн. вартості проведення експертизи. Вказане рішення Личаківського районного суду м.Львова набрало законної сили 15.08.2013р. та на виконання такого 15.10.2013р. позивачу видано два виконавчі листи (а.с.4, 5). Разом з тим, рішення суду на даний час відповідачем не виконане, грошові кошти на загальну суму 31936,19 грн. позивачу не виплачені. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як вбачається з розрахунку суми інфляційних втрат та трьох відсотків річних за період з 15.08.2013 року по 25.12.2015 року (а.с.1) така становить 27015,83 грн., з яких: 24750,55 грн. - інфляційні втрати, 2265,28 грн. - три відсотки річних. Враховуючи вищенаведене, оскільки відповідач прострочив виконання свого грошового зобов'язання перед позивачем, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення. Задовольняючи позов, у відповідності до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останньою і документально підтверджені (а.с.13) судові витрати, що становлять 487,20 грн. судового збору.

Outcome: approved