Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до ПАТ «Універсал Банк» про визнання договору поруки недійсним. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. У червні 2015 року відповідач звернувся до суду з позовом до позивача про стягнення кредитної заборгованості, з якого вона дізналася, що у червні 2008 року між нею та ПАТ «Універсал Банк» нібито було укладено договір поруки. Позивач стверджує, що даний договір вона не укладала, підпис у договорі належить не ній, будь-яких інших осіб на його укладення також не уповноважувала. З цих підстав просить суд визнати недійсним договір поруки від 04.06.2008 № 012-2008-1890-Р між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] та стягнути з відповідача судові витрати. Ухвалою судді від 16.03.2018 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у даній справі. До закінчення підготовчого провадження залучено до участі у справі в якості третьої особи [PERSON] . Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник відповідача Прудка О.В. у судовому засіданні проти позову заперечувала та просила відмовити у його задоволенні. Третя особа [PERSON] у судовому засідання просив задовольнити позовні вимоги. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши зібрані докази, дійшов наступних висновків. Зі змсіту договору поруки № 012-2008-1890-Р вбачається, що він укладений 04.06.2008 між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк», та [PERSON] Згідно умов даного договору позивач зобов`язалась відповідати перед банком за невиконання [PERSON] усіх його зобов`язань перед кредитором, що виникли з кредитного договору № 012-2008-1890 від 04.06.2008, укладеного між кредитором та боржником. Звернувшись з даним позовом до суду позивач вказувала на те, що про існування оскаржуваного правочину вона не знала, текст договору поруки не підписувала та наміру його укладати з відповідачем не мала. Під час судового розгляду справи за клопотанням позивача у справі було призначено судову почеркознавчу експертизу. Згідно з висновком експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз № 23992?23994/18-32 від 30.01.2019, за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи встановлено, що підписі від імені [PERSON] , які містяться в графі «Поручитель: у нижніх правих кутах трьох аркушів, в рядку «______ ( [PERSON] )» графи «Поручитель: [PERSON] » та у рядку «Підтверджую, що примірник Договору отримав:______ ([PERSON] на третьому аркуші договору поруки № 012-2008-1890-Р від 04.06.2008, виконані не [PERSON] , а іншою особою з наслідуванням підпису [PERSON] (а.с. 89-97). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Однією з підстав виникнення зобов`язання є договір або інший правочин (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України). Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Як роз`яснив пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 14 постанови від 30.03.2012 № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» при вирішенні спорів про визнання кредитного договору недійсним суди мають враховувати вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема ЦК України (статті 215, 1048 - 1052, 1054 - 1055), статті 18 - 19 Закону України «Про захист прав споживачів». Зокрема, кредитний договір обов`язково має укладатись у письмовій формі (стаття 1055 ЦК України); недодержання письмової форми тягне його нікчемність та не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його нікчемністю. При вирішенні справ про визнання кредитного договору недійсним суди повинні враховувати роз`яснення, наведені у постанові Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними». Суди повинні розмежовувати кредитний договір, який є недійсним у силу закону (нікчемний) або може бути визнаний таким у судовому порядку (оспорюваний) з підстав, встановлених частиною першою статті 215 ЦК України, та кредитний договір, який є неукладеним (не відбувся), що не може бути визнаний недійсним, зокрема, у випадку, коли сторони в належній формі не досягли згоди щодо хоча б з однієї його істотної умови або зміст яких неможливо встановити виходячи з норм чинного законодавства (статті 536, 638, 1056-1 ЦК України). Відповідно до положення ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як встановлено проведеною експертизою, спірний договір поруки [PERSON] не підписувала, підпис, що наявний у ньому виконаний не позивачем, а іншою особою. На думку суду, відсутність підпису [PERSON] у договорі поруки заперечує її волевиявлення щодо досягнення згоди з іншою стороною договору (ВАТ «Універсал Банк») з усіх істотних умов. Вказане свідчить про те, що договір поруки № 012-2008-1890-Рвід 04.06.2008 є неукладеним (тобто таким, що невідбувся), оскільки відсутнє вираження волі однієї з його сторін (ст. 202 ЦК України). Враховуючи викладене, оскільки договір поруки № 012-2008-1890-Р від 04.06.2008 є неукладеним його сторонами (ВАТ «Універсал Банк» та [PERSON] ), то в судовому порядку визнаний недійсним бути не може, а тому суд вважає, що у задоволенні позовних вимог [PERSON] слід відмовити. При цьому суд звертає увагу на те, що неукладеність кредитного договору вказує на відсутність правових підстав для виникнення правовідносин між його сторонами, в тому числі виникнення у позивача в даній справі обов`язку щодо повернення кредитних коштів, сплати відсотків за користування ним, штрафних санкцій. З викладеного,

Outcome: dismissed