Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-29 00:00:00

Позивач звернулася до Тальнівського районного суду Черкаської області з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. На підставу своїх вимог посилається на те, що 13.08.2016 року вона уклала шлюб з відповідачем. Протягом тривалого часу подружні відносини припинені, сімейні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть. Примирення не можливе, тому-що суперечить інтересам кожного з них, тому позивачка просить суд розірвати її шлюб з відповідачем. Майновий спір відсутній. Позивачка з відповідачем є батьками неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , яка знаходиться на утриманні позивачки, але її матеріальне становище не дає змоги повністю забезпечити неповнолітню дитину, тому вона просить стягнути з відповідача, на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частки всіх видів доходу щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму в місяць на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення цього позову і до повноліття дитини. Стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати та витрати понесені на послуги адвоката за подачу позову до суду. Позивачка до початку судового засідання подала до суду заяву про те, що позов підтримує повністю, уточнила позовні вимоги, а саме дитину просить залишити проживати з нею, справу розглядати за її відсутності. Відповідач до початку судового засідання, подав заяву в якій позов визнав та просив розглядати справу за його відсутності. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази надані по справі, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 13.08.2016 року, який зареєстровано Святошинським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у м. Києві за актовим записом №919, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 13.08.2016 року. Між сторонами склалися неприязні відносини, на примирення не згодні. Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] виданого 21.04.2017 року, [PERSON] народився [INFO] , її батьком є [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Відповідно до ст. 180, 183 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи наведене, аналізуючи досліджені докази, суд дійшов висновку про те, що позов в частині розірвання шлюбу та стягнення аліментів підлягає задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені нею витрати по сплаті судового збору, що підтверджуються квитанцією № 318 від 14.06.2019 року в розмірі 768,40 грн. та стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 768,40 грн. Відповідно до вимог ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до вимог ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивачкою не надано до суду доказів щодо понесення нею витрат на послуги адвоката за подачу позову до суду, а тому підстав для задоволення позову в цій частині не вбачається, таким чином позов в частині стягнення з відповідача витрат понесених позивачкою на послуги адвоката за подачу позову до суду слід залишити без задоволення. Майновий спір при розірванні шлюбу не розглядався. Враховуючи наведене,

Outcome: partial