Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-09 00:00:00

позивач звернулася до суду із позовом до відповідача, просить визнати за нею право власності на 4-х кімнатну квартиру №6, загальною площею 113,2 кв.м, житловою 76,8 кв.м, в будинку №3 на вул.Мучній у м.Львові. Свої вимоги мотивує тим, що позивачу на праві власності на підставі договору купівлі - продажу, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] 17.07.2001 за реєстровим № 1539, належить квартира № 6 в будинку № 3 на вул. Мучна у м. Львові, право власності на яку зареєстроване за позивачем 18.07.2001 Обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» в реєстрову книгу № 7 за реєстровим номером 8572. Згідно з даними технічного паспорта, виготовленого 21.04.1994 Львівським міжміським бюро технічної інвентаризації вказана квартира мала загальну площу 57,2 кв.м. та складалася з кімнати площею 20,4 кв.м., кімнати площею 19,8 кв.м., кухні площею 6,5 кв.м., ванної кімнати площею 2,5 кв.м., вбиральні площею 1,3 кв.м., коридору площею 5,9 кв.м., вбудованої шафи 0,8 кв.м. Квартира розташована на 3-му поверсі 3-х поверхового будинку. Згідно з фактичним станом квартири, така не відповідає санітарно-технічним вимогам, зокрема, кімнати суміжні, не розділені коридором, вхід у ванну кімнату наявний тільки з житлової кімнати, у ванній кімнаті відсутнє вікно. Згідно з п.2.22 ДБН В.2.2-15-2005 «Будинки і споруди. Житлові будинки. Основні положення», у квартирах повинні бути передбачені такі приміщення: житлові кімнати і підсобні приміщення - кухня, передпокій, санвузли, внутрішньоквартирні коридори, вбудовані комори, антресолі, літні приміщення тощо. Пунктом 2.25 вказаних ДБН передбачається, що житлові кімнати в квартирах II категорії не можуть бути прохідними, за винятком чотирьох-, п'ятикімнатних, у яких через загальну кімнату може передбачатись вхід до однієї зі спалень або робочої кімнати (кабінету). Разом з тим, в квартирі позивача відсутні внутрішньоквартирні коридори, вхід здійснюється безпосередньо в житлову кімнату, що не відповідає санітарним і технічним вимогам. До квартири належить також розташоване над нею приміщення частини горища, яке як попередніми власниками, так і позивачем, спільно з даною квартирою використовується для господарських потреб, вхід на яке здійснюється виключно з квартири позивача. Як попередні власники, так і позивач самостійно обслуговує приналежне до квартири горищне приміщення, проводить необхідні ремонтні роботи. У зв'язку з незадовільним станом накриття та конструкцій даху, позивач за власний кошт провела його ремонт, після чого привела в належний стан внутрішній простір горища та провела ремонт в квартирі, влаштувала безпечні сходи на горище, перила, встановила належне освітлення, як природне так і штучне, провела косметичний ремонт. В ході здійснених ремонтних робіт, з метою покращення житлових умов, позивач пристосувала горищне приміщення для проживання в ньому, з дозволу ПАТ «Львівгаз» влаштувала систему опалення. Після завершення ремонтних робіт створено квартиру в двох рівнях. Фактично позивачем здійснено покращення житлових умов за рахунок проведення ремонту квартири та приміщень, якими з 2001 року користувалася сім'я позивача. У зв'язку з переходом у 2012 році до електронної системи реєстрації речових прав на нерухоме майно, позивач вирішила зареєструвати своє право власності в електронному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, включивши туди раніше не включену частину приміщень, разом з тим на прийомі у реєстраційній службі позивачу повідомили, що їй потрібно спочатку внести зміни в правовстановлюючі документи та отримати відповідно документи в органах Львівської міської ради. На прийомі у Львівській міській раді позивачу повідомили, що площа горища є приналежною до квартири та не є окремим об'єктом нерухомого майна, що виключає можливість оформлення правовстановлюючих документів. Враховуючи те, що позивач здійснила покращення належного їй майна, однак позбавлена можливості зареєструвати своє право власності на таке, просить позов задовольнити. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала. Дала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві та письмових поясненнях. Зазначила, що проведення позивач ремонтних робіт з переобладнання належної їй квартири було зумовлене невідповідністю такої санітарно-технічним вимогам, а також незадовільним станом даху будинку. При цьому, з метою недопущення порушення прав інших мешканців будинку, позивач погодила з сусідами проведення таких робіт, що підтверджується листом балансоутримувача будинку - ЛКП №507 від 06.04.2017 №97 про те, що до ЛКП №507 не надходили скарги від мешканців будинку з приводу здійснення [PERSON] робіт з розширення квартири №6 в будинку №3 на вул. Мучній у м. Львові. Крім цього, працівниками ЛКП №507 14.11.2016 було проведено обстеження квартири №6 в будинку №3 на вул. Мучній у м. Львові та складено відповідний акт, в якому наведено характеристики існуючої квартири. 28.05.2015 складено акт на прийомку в експлуатацію димових та вентиляційних каналів та встановлено, що димові й вентиляційні канали в квартирі №6 будинку №3 на вул. Мучній у м. Львові відповідають технічним вимогам і придатні для відводу продуктів згорання від побутових газових приладів. 17.03.2017 виготовлено технічний паспорт, згідно з даними якого квартира №6 в будинку №3 на вул. Мучній у м. Львові складається з 4-х кімнат та комунальних вигод. Загальна площа квартири становить 113,2 кв.м. Інститутом судових експертиз та права 17.03.2017 складено висновок №268/17 експертного будівельно-технічного дослідження, згідно з яким в результаті проведеної реконструкції квартири №6 та частини горища, розташованого над квартирою №6 по вул.Мучній, 3 у м. Львові, [PERSON] влаштовано чотирьохкімнатну квартиру загальною площею 113,2 кв.м., що відповідає вимогам п.п.2.9, 2.22, 2.30, 2.24, 2.28, 3.4., 4.11. 5.31, ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення» і придатна до проживання та подальшої експлуатації в якості квартири. Разом з тим, позивач, будучи фактично власником дворівневої квартири, характеристики якої наведено в технічній документації, не має змоги зареєструвати свої права в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, у зв'язку з чим і змушена була звернутися до суду. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала. Пояснила, що Львівською міською радою був встановлений порядок проведення переобладнання горищ на мансардні поверхи або надбудов у житлових будинках на території м. Львова з метою ремонту дахів та розширення житлового фонду, однак на даний час вказану процедуру зупинено, у зв'язку з чим оформити право власності на переобладнану квартиру в позасудовому порядку у позивача можливості немає. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала до суду письмові пояснення та розгляд справи просила проводити без її участі. Зазначила, що вона є власником квартири № 5 в будинку № 3 на вул. Мучній у м. Львові. За весь час її проживання в будинку, горищним приміщенням будинку користувались мешканці верхнього поверху. Інші мешканці будинку з цього приводу не заявляли жодних претензій та скарг. Дах будинку давно не ремонтувався, всі конструкції даху та матеріали перекриття перебували в незадовільному технічному стані, що завдавало найбільшу шкоду квартирам третього (верхнього) поверху, разом з цим, шкода від протікання заподіювалась фасаду будинку, вода, яка попадала в квартири верхнього поверху, при частих та тривалих дощах, потрапляла також на нижні поверхи. У зв'язку з наведеним між мешканцями будинку була досягнута домовленість про те, що власники верхніх поверхів самостійно за власні кошти ремонтують дах будинку та перекриття, а взамін - отримують право на розширення власного житла за рахунок площі горища. Всі роботи виконувалися відкрито та зі згоди мешканців, жодних нарікань чи скарг від останніх відносно здійснюваної позивачем реконструкції третя особа не чула та також надала згоду на розширення квартири № 6 в будинку № 3 на вул. Мучна у м. Львові за рахунок площі горища. Після виконання робіт з реконструкції квартири та ремонту даху, проблеми з затіканням і замоканням в будинку були усунуті, реконструкція даху покращила зовнішній вигляд будинку та сприяє його збереженню та запобігає руйнації. Враховуючи наведене вважає, що позов [PERSON] підлягає до задоволення. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд встановив наступне. [PERSON] є власником та з 25.07.2005 зареєстрована у квартирі №6 в будинку №3 на вул. Мучна у м. Львові, право власності на яку зареєстроване за позивачем 18.07.2001 Обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» в реєстрову книгу №7 за реєстровим номером 8572, що підтверджується копіями довідки з місця проживання та реєстраційного посвідчення (а.с.7, 8). Судом встановлено, що позивачем проведено реконструкції вказаної квартири, яка згідно з технічним паспортом, виготовленим станом на 27.12.2016 (а.с.9-11) складається з 4-х кімнат житловою площею 76,8 кв.м, загальною площею 113,2 кв.м. В процесі проведення реконструкції позивачу ПАТ «Львівгаз» були видані технічні умови 33/21 МВК на реконструкцію газової мережі зі встановленням плити газової типу ПГ-4 додатково на площі проектованої кухні (ІІ рівень) квартири №6 на вул.Мучна, 3 у м.Львові у зв'язку з реконструкцією з розширенням за рахунок горища (а.с.12). Крім цього, ФОП [PERSON] 28.05.2015 складено акт на прийомку в експлуатацію димових та вентиляційних каналів, яким встановлено, що димові й вентиляційні канали в квартирі №6 будинку №3 на вул. Мучній у м. Львові відповідають технічним вимогам і придатні для відводу продуктів згорання від побутових газових приладів (а.с.13). Як вбачається з висновку №268/17 експертного будівельно-технічного дослідження відповідності будівельно-технічним нормам та придатності до проживання та експлуатації квартири загальною площею 113,2 кв.м. влаштованої [PERSON] в результаті проведеної реконструкції квартири №6 на вул. Мучній, 3 у м. Львові та частини горища розташованого над квартирою №6, судовим експертом [PERSON] встановлено, що в результаті проведеної реконструкції належної позивачу квартири та частини горища, розташованого над квартирою №6 по вул. Мучній, 3 у м. Львові, влаштовано чотирьох кімнатну квартиру, загальною площею 113,2 кв.м., що відповідає вимогам п.п.2.9, 2.22, 2.30, 2.24, 2.28, 3.4., 4.11. 5.31, ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення» і придатна до проживання та подальшої експлуатації в якості квартири (а.с.41-46). Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Разом з тим, в судовому засіданні встановлено, що позивач позбавлена можливості в позасудовому порядку зареєструвати право власності на квартиру №6 в будинку №3 на вул.Мучній у м.Львові у зв'язку з її реконструкцією. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи вищенаведене, оскільки в процесі проведеної позивачем реконструкція квартири №6 на вул. Мучній, 3 у м. Львові та частини горища розташованого над квартирою №6, влаштовано чотирьох кімнатну квартиру, загальною площею 113,2 кв.м., що відповідає вимогам п.п.2.9, 2.22, 2.30, 2.24, 2.28, 3.4., 4.11. 5.31, ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення» і придатна до проживання та подальшої експлуатації в якості квартири, разом з тим відповідачем не визнається право власності позивача на реконструйовану квартиру, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності на 4-х кімнатну квартиру №6, загальною площею 113,2 кв.м, житловою 76,8 кв.м, в будинку №3 на вул.Мучній у м.Львові підлягають до задоволення. При цьому, судом також взято до уваги, що реконструкція квартири №6 на вул. Мучній, 3 у м. Львові за рахунок частини горища розташованого над квартирою №6 не порушує права інших мешканців будинку, оскільки як вбачається з акта комісії ЛКП «№507» від 14.11.2016 (а.с.14) квартира реконструйована за рахунок приєднання площі горища в межах простору квартири з 2007 року та скарг мешканців на проведення вказаної реконструкції не надходило, що також підтверджується листом директора ЛКП «№507» від 06.04.2017 (а.с.37). Крім цього, із підпункту 1.3 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України № 4-рп/2004 від 02.03.2004 року у справі за конституційним зверненням [PERSON] та інших громадян про офіційне тлумачення положень пункту 2 статті 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та за конституційним поданням 60 народних депутатів України про офіційне тлумачення положень статей 1, 10 цього Закону (справа про права співвласників на допоміжні приміщення багатоквартирних будинків) вбачається, що питання щодо згоди співвласників допоміжних приміщень на надбудову поверхів, улаштування мансард у багатоквартирних будинках, на вчинення інших дій стосовно допоміжних приміщень (оренда тощо) вирішується відповідно до законів України, які визначають правовий режим власності (законів про власність та інших законів України, передусім Цивільного кодексу України, - відповідно до п. 4.3 мотивувальної частини рішення). Згідно з ч. 4 ст. 357 ЦК України, співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди може зробити у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав. Така добудова (прибудова) є власністю співвласника, який її зробив. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» та Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, допоміжними приміщеннями багатоквартирного будинку є приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування мешканців будинку. Відповідно до п. 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України № 14-рп/2011 від 09.11.2011 року у справі № 1-22/2011 за конституційним зверненням громадянина [PERSON] щодо офіційного тлумачення положень пункту 2 статті 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», за законодавством України допоміжне приміщення у дво- або багатоквартирному будинку, гуртожитку має своє функціональне призначення, яке полягає у забезпеченні експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців. З вищенаведеного вбачається, що визначальним критерієм для віднесення приміщень до допоміжних є саме функціональне призначення цих приміщень для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування мешканців будинку, в той час як вхід на простір горища, розташованого над квартирою №6 у цьому будинку можливо здійснити виключно з цієї квартири, що технічно не дозволяє використовувати таке іншим мешканцям для забезпечення експлуатації та побутового обслуговування будинку, внаслідок чого не може вважатися допоміжним, а тому реконструкція квартири №6 з розширенням за рахунок простору горища над нею не порушує права інших мешканців будинку.

Outcome: approved