Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про усунення перешкод в користуванні права власності шляхом вселення. У своєму позові позивач вказала, що вона, [PERSON] є матір'ю неповнолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] видане відділом реєстрації актів цивільного стану Заводського районного управління юстиції м. Запоріжжя 03.03.2005 року Дочці позивача на праві власності належить частина квартири, що підтверджується: свідоцтвом про право на спадщину за законом від 27.10.2017 року посвідченого державним нотаріусом Першої запорізької державної нотаріальної контори Нестеренко О.М., згідно якого [PERSON] отримала у спадщину 1/2 частки квартири з 1/2 частки квартири [ADDRESS] та свідоцтвом про право на спадщину за законом від 19.10.2017 року посвідченого державним нотаріусом Першої запорізької державної нотаріальної контори Нестеренко О.М., згідно якого [PERSON] отримала у спадщину 1/2 частки квартири з 3/4 частки квартири [ADDRESS]. Інша 1/2 частки спірної квартири належить відповідачу [PERSON]. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормамист.391 ЦК України. Права власника житлового будинку, квартири, визначеніст.383 ЦК Українитаст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. З моменту отримання права власності та по сьогоднішній день моя донька не має можливості користуватись своєю власністю у зв'язку з перешкодами які чинить відповідач по справі, а саме фізичний не допуск до квартири. Доказами такого порушення будуть пояснення свідків яких буде заявлено у підготовчому або першому судовому засіданні. Досудове врегулювання не є можливим у зв'язку з відсутністю на це бажання відповідачки надати доступ до квартири та можливість вільно нею користуватись. У своєму позові позивач просить усунути перешкоди у здійсненні права власності [PERSON] 5/8 частинами квартири [ADDRESS], шляхом вселення та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати пов'язані з розглядом даної справи. У судове засідання позивач не з'явилася, але надала заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, а також просила позов задовольнити та зазначила, що згодна на заочний розгляд справи. Відповідач повторно у судове засідання не з'явилася, хоча була повідомлена судом у встановленому законом порядку, але своїх причин неявки та заперечень до суду не надала. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку. що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено із свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.10.2017 року, посвідченого державним нотаріусом Першої запорізької державної нотаріальної контори Нестеренко О.М., що [PERSON] отримала у спадщину 1/2 частки квартири з 1/2 частки квартири [ADDRESS] та із свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.10.2017 року посвідченого державним нотаріусом Першої запорізької державної нотаріальної контори Нестеренко О.М., що [PERSON] отримала у спадщину 1/2 частки квартири з 3/4 частки квартири [ADDRESS]. [PERSON] є матір'ю неповнолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується Із свідоцтва про народження серія [NUMBER] видане відділом реєстрації актів цивільного стану Заводського районного управління юстиції м. Запоріжжя 03.03.2005 року, встановлено, що [PERSON] є матір'ю неповнолітньої [PERSON],[INFO]. Відповідно до ч.1 ст.242 ЦК України, Батьки (усиновлювачі) є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей. Згідно ч.1ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно дост.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. У відповідності дост.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкоду здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 41 Конституції України та статтею1 Першогопротоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17липня 1997рокувідповіднодоЗакону України від 17 липня 1997 року№475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції»,закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди,відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Стаття 316 ЦК України передбачає, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. В разі відсутності такої згоди спір може вирішуватися судом. Згідно ст.83 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] знайшов своє обґрунтування у судовому засіданні і тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved