Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом, в якому просила розділити спільне майно придбане в шлюбі, а саме автомобіль марки MAZDA, модель 6, 2014 року випуску, білого кольору, реєстраційний номер [NUMBER] , шляхом стягнення 1/2 частини вартості майна у сумі 226 720 гривень 27 коп. з [PERSON] на її користь, а право власності на автомобіль визнати за [PERSON] . В обґрунтування позову зазначила, що 14 вересня 2013 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Під час шлюбу сторонами було придбано автомобіль марки MAZDA, модель 6, 2014 року випуску, білого кольору, реєстраційний номер [NUMBER] , за спільні кошти в сумі 8700 доларів США, сторонами було прийнято рішення, що автомобіль буде зареєстровано на чоловіка. Придбаний автомобіль потребував ремонтних робіт та капіталовкладень, які було виділено зі спільного бюджету. 11.11.2019 р. позивачем подано заяву про зміну предмету позову, в якій позивач просить поділити автомобіль марки MAZDA, модель 6, 2014 року випуску, білого кольору, реєстраційний номер [NUMBER] , який перебував у спільній сумісній власності сторін по справі наступним чином: визнати за [PERSON] та за [PERSON] право власності на 1/2 частку автомобіля кожному в ідеальних частках; усунути перешкоди зі сторони [PERSON] в користуванні їй автомобілем, шляхом встановлення наступного порядку користування ним: на наступний день після набрання законної сили рішенням суду передати [PERSON] автомобіль разом із дублікатом ключів від автомобіля та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу в користування [PERSON] на строк дванадцять місяців; першого числа місяця, що слідує після закінчення періоду користування автомобілем [PERSON] , передати останньою автомобіль разом із дублікатом ключів від автомобіля та свідоцтвом про реєстрацію даного транспортного засобу в користування [PERSON] на строк один місяць; першого числа місяця, що слідує після закінчення періоду користування автомобілем [PERSON] передати останнім автомобіль разом із дублікатом ключів від автомобіля та свідоцтвом про реєстрацію даного транспортного засобу в користування [PERSON] ; в подальшому користуватись автомобілем почергово, з передачею кожного першого числа місяця один одному автомобіля разом із дублікатом ключів від автомобіля та свідоцтвом про реєстрацію даного автомобіля на один місяць і не чинити перешкоди один одному в користуванні даним автомобілем. Відповідачем подано зустрічну позовну заяву, яку в ході розгляду справи було уточнено, в якій просить розділити спільне майно придбане у шлюбі шляхом визнання права власності за позивачем [PERSON] на автомобіль марки MAZDA, модель 6, 2014 року випуску, білого кольору, реєстраційний номер [NUMBER] , вартістю 305 207,66 грн, зі сплатою на користь [PERSON] , з врахуванням наявного боргового зобов`язання компенсації вартості частини майна в розмірі 71 895,13 гривень. Зазначена сума коштів внесена [PERSON] на депозитний рахунок. В обґрунтування позову зазначив, що 14 вересня 2013 року між сторонами було укладено шлюб. 19 грудня 2019 року шлюб було розірвано. На праві приватної власності [PERSON] належить 1/2 частина квартири [ADDRESS] . Зазначене майно було придбано [PERSON] під час шлюбу, але за власні кошти 15.08.2016 року. За час шлюбу сторонами за спільні кошти були проведені ремонтні роботи в квартирі на загальну суму 50\~500 грн. Між сторонами існувала домовленість про те, що всі поліпшення здійснені в квартирі позивача залишаються [PERSON] . Також під час шлюбу сторонами були придбані меблі та побутова техніка на загальну суму 46\~000 грн. Сторони домовились, що всі зазначені речі залишаються у власності [PERSON] . Також під час шлюбу був придбаний автомобіль MASDA, модель 6, 2014 року випуску, білого кольору, реєстраційний номер [NUMBER] . При купівлі автомобілю між сторонами була домовленість про те, що вони придбають зазначений автомобіль, відремонтують, деякий час використають і в подальшому продадуть. На придбання та ремонт автомобілю було витрачено усього 15\~560 доларів США. Про всі зазначені витрати [PERSON] обізнана. Під час шлюбу заробітна плата [PERSON] була не великою, коштів, які заробляв [PERSON] на купівлю і ремонт зазначеного автомобіля не вистачало. У звязку із чим, ним були позичені кошти в сумі еквівалентній 6000,00 доларів США у його матері - [PERSON] . Кошти він позичав у матері декілька разів, після чергової позички матір попросила його написати розписку.. Під час шлюбу, і після фактичного припинення шлюбних відносин [PERSON] неодноразово пропонував [PERSON] продати автомобіль, що належить їм на праві спільної власності, розрахуватись з боргами та розділити кошти отримані з продажу спільного майна. Але [PERSON] не бажає дійти згоди щодо розділу спірного майна, відмовляється від продажу зазначеного автомобіля, пропонує залишити автомобіль в спільній власності - цей варіант розподілу його не влаштовує, бо не вирішеними залишаються низка питань стосовно ремонту, обслуговування, зберігання цього майна, і взагалі зазначене майно, як власність, він бажає продати, в зв`язку із досить вартісним утриманням спірного майна. З метою визначення дійсної вартості спірного майна на час розгляду справи, була проведена судова авто товарознавча експертиза відповідно до якої дійсна вартість спірного автомобіля становить 305 207,66 грн. Таким чином половина вартості спірного автомобіля становить 152 603,83 грн. гривні 83 коп. Борг кожного з подружжя становить 80 708,70 грн. Таким чином на користь [PERSON] належить присудження компенсації в розмірі 71 895,13 грн. з урахуванням відмови [PERSON] виплачувати половину боргу, який в такому разі залишається за [PERSON] . В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позов підтримали та надали пояснення відповідно до тих обставин, які викладені у позові, заперечували проти задоволення зустрічного позову. Представник відповідача [PERSON] заперечувала проти задоволення первісного позову, зустрічну позовну заяву підтримала та просила її задовольнити. Ухвалою суду від 22.07.2019 р. була задоволена заява [PERSON] та в порядку забезпечення позову накладений арешт на спірний автомобіль. Ухвалою суду від 25.11.2020 р., постановленою без виходу до нарадчої кімнати, відмовлено в задоволені заяви [PERSON] про вступ до участі по справі в якості третьої особи. \~\~\~\~\~ Суд, заслухавши пояснення учасників справи, покази свідків, дослідивши докази по справі, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 14.09.2013 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб. В період перебування у шлюбі сторонами було придбано спірний автомобіль марки MAZDA, модель 6, 2014 року випуску, білого кольору, реєстраційний номер [NUMBER] . Зазначені обставини, визнані сторонами, в зв`язку з чим відповідно до положень ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягають. Відповідно до положень ст. 60 СК України майно,\~набуте подружжям\~за час\~шлюбу,\~належить дружині\~та чоловікові\~на праві\~спільної сумісної\~власності незалежно\~від того,\~що один\~з них\~не мав\~з поважної\~причини (навчання,\~ведення домашнього\~господарства,\~догляд за\~дітьми,\~хвороба тощо)\~самостійного заробітку\~(доходу). Вважається,\~що кожна\~річ,\~набута за\~час шлюбу,\~крім речей\~індивідуального користування,\~є об`єктом\~права спільної\~сумісної власності\~подружжя. Тлумачення ст. 60 СК України свідчить, що законом встановлено презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом з тим, зазначена презумпція може бути спростована й одним із подружжя може оспорюватися поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний обєкт. В даному спорі режим спільного сумісного права на автомобіль не спротсовується. Відповідно до ст. 61 СК України якщо одним\~із подружжя\~укладено договір\~в інтересах\~сім`ї,\~то гроші,\~інше майно,\~в тому\~числі гонорар,\~виграш,\~які були\~одержані за\~цим договором,\~є об`єктом\~права спільної\~сумісної власності\~подружжя. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (ч.2 ст. 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки. \~Відповідно до\~роз`яснень,\~ викладених\~у Постанові\~Пленуму ВСУ\~№ 11\~від 21.12.2007р.\~ п.п.22\~-25\~ поділ\~спільного майна\~подружжя здійснюється\~за правилами,\~встановленими статтями\~69-72\~СК України\~та статтею\~372\~ЦК України. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться \~у \~третіх \~осіб.\~ При\~поділі майна\~враховуються також\~борги подружжя\~та правовідносини\~за зобов`язаннями,\~ що\~виникли \~в інтересах\~сім`ї\~(ч.\~4\~ст.\~65\~СК) Вирішуючи питання\~ про\~поділ майна,\~ що\~є об`єктом\~права спільної\~сумісної власності\~подружжя,\~зокрема \~неподільної \~речі,\~суди мають\~ \~застосовувати \~ положення\~ частин\~ 4,\~ 5\~ ст.\~ 71\~ СК\~України щодо\~обов`язкової\~згоди одного\~з подружжя\~на отримання\~грошової \~компенсації \~та попереднього\~внесення другим\~із подружжя\~відповідної грошової\~суми на\~депозитний рахунок\~суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК України ), за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст.11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. Відповідно до ч.4 ст. 71 СК України присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної часткової власності на майно допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України (ст. 364, ст. 365 ЦК України). Відповідно до ч.2, ч.3 ст. 364 ЦК України якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183\~цього Кодексу),\~співвласник,\~який бажає\~виділу,\~має право\~на одержання\~від інших\~співвласників грошової\~або іншої\~матеріальної компенсації\~вартості його\~частки. Компенсація\~співвласникові може\~бути надана\~лише за\~його згодою. Право\~на частку\~у праві\~спільної часткової\~власності у\~співвласника,\~який отримав\~таку компенсацію,\~припиняється з\~дня її\~отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Відповідно до ч.1 ст.365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдають істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Позивач не погоджується отримати компенсацію замість своєї частки, крім того, на думку суду відсутні підстави, передбачене ч.1 ст. 365 ЦК України для припинення її частки у спільному майні за зустрічним позовом, незважаючи на внесення [PERSON] відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. При поділі майна подружжя частки майна дружини та чоловіка є рівними ( ст.70 СК), якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. У разі коли один із подружжя не вчинив передбачених ч.5 ст. 71 СК України дій щодо попереднього внесення відповідної грошової компенсації на депозитний рахунок суду, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між сторонами відповідно до їх часток та за відсутності підстав для припинення частки одного з подружжя за рішенням суду, суд визнає ідеальні частки подружжя і цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. \~ \~ \~ \~При розгляді даного спору встановлено, що автомобіль є річчю неподільною, частки сторін в даному майні є рівними, тому не можуть біти незначними в розуміння ст. 365 ЦК України, а спільне користування та володіння даним майном є можливим. \~ \~ \~ \~З вищенаведених підстав суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] в цій частині підлягають задоволенню, майно подружжя підлягає поділу з визнанням за [PERSON] та [PERSON] права власності на 1/2 частину спірного автомобіля за кожним в ідеальних частках. \~ \~ \~ \~А зустрічний позов [PERSON] , враховуючи з грунтовного аналізу положень ч.4 ст. 71 та ч.1 ст. 365 ЦК України, задоволенню не підлягає. \~ \~ \~ \~В своєму зустрічному позові [PERSON] наполягає на тому, що спірний автомобіль був збільшений у своїй вартості у зв`язку із здійсненим ремонтом і ці обставини жодним чином не спростовуються [PERSON] . \~ \~ \~ \~Мж тим, [PERSON] стверджує, що зазначені кошти надавала його мати [PERSON] , в той час як [PERSON] доводить суду, що кошти на ремонт автомобіля вони не займали і про наявність такого боргу, на який посилається [PERSON] та його мати [PERSON] їй не відомо. \~ \~ \~ \~Допитана в судовому засіданні свідок позивача за первісним позовом [PERSON] показала суду, що її дочка разом з чоловіком мали достатньо коштів на життя та ремонт автомобіля, про то, що мати [PERSON] давала в борг кошти на ремонт автомобіля їй не відомо, і її дочка також дізналася про дану розписку лише в суді. \~ \~ \~ \~Допитані в судовому засіданні свідки відповідача за первісним позовом [PERSON] та [PERSON] показали, що [PERSON] звертався з проханням позичити грошові кошти на ремонт автомобіля. [PERSON] показала, що надала в борг сину гроші у сумі 6000 доларів США, про що була видана їй відповідна розписка. Свідок [PERSON] показав, що [PERSON] звертався до нього приблизно у 2018 р. з проханням позичити 6\~000 доларів США, але він не міг йому в цьому допомогти. Покази даних свідків, не спростовують висновків суду, так як обставини, на які посилаються свідки не є суттєвими для вирішення питання про визначення ідеальних часток подружжя у спільному майні, і вони мали б значення лише для визначення суми компенсації в разі задоволення вимог [PERSON] про виділ йому у власність автомобіля. Наявність чи відсутність боргових зобов`язань сторін перед третіми особами в даному спорі не розглядається. Сам факт того, що автомобіль набувався у спільну власність подружжя і збільшення його вартості також здійснювалося в інтересах сім`ї сторонами не оспорюється. З цих самих підстав не спростовує висновків суду і такий письмовий доказ як розписка, видана [PERSON] своїй матері [PERSON] про отримання грошових коштів в борг. У зустрічній позовні заяві [PERSON] також зазначає, що після розлучення частина набутого в шлюбі спільного майна залишилася за його згодою в користуванні позивача [PERSON] , але зазначене майно він не просить поділити між подружжям в порядку поділу спільного майна подружжя. При розгляді справи суд керується положеннями ст. 13 ЦПК України і розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. \~ \~ \~ \~Що стосується позовних вимог [PERSON] в частині визначення порядку користування спірним автомобілем, то суд вважає, що дані вимоги задоволенню не підлягають так як заявлені позивачем передчасно. \~ \~ \~ \~Так, при наявності спору між сторонами з приводу способу та поряду поділу спільного майна, було б передчасним зробити висновок, що відповідач [PERSON] перешкоджає позивачу користуватися спірним автомобілем лише самим фактом виявлення бажання залишити в особистому користуванні та власності автомобіль. До того ж слід зазначити, що суду не надано доказів того, що позивач зверталася до відповідача з пропозицією визначити порядок користування спірним майном до звернення в суд з даним позовом або під час судового розгляду суду і відповідач висловив свої заперечення з цього приводу незалежно від будь-якого варіанту вирішення даного спору судом. \~ \~ \~ \~Після вирішення по суті даного спору між сторонами, коли правовий режим власності визначений, майно залишено у спільній частковій власності сторін, не задоволені вимоги про залишення автомобіля лише у власності та особистому користуванні одного з співвласників, виникає можливість здійснення права спільної часткової власності за взаємною згодою співвласників. Так, співвласники можуть добровільно домовитися про порядок володіння та користування майном та кожен з них відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, що відповідає приписам ч.1 та ч.2 ст. 358 та ст. 360 ЦК України. Після набрання даним рішенням суду законної сили за відсутності взаємної згоди співвласників про порядок користування спільним майном та виконання зобов`язань щодо участі у його управлінні, утриманні та збереженні кожен з співвласників може звернутися до суду для вирішення спору. Кожна особа має право на захист свого цивільного права або свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства відповідно до положень ст. 15 ЦК України, але праву звернення за захистом повинне передвати порушення цього права, що в даному спорі судом не встановлено. Відповідно до вимог\~ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у зв`язку із чим, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача\~сплачений ним судовий збір у розмірі 2 651 грн. 40 коп., сплачений за вимогами про поділ спільного майна, та витрати на правничу допомогу пропорційно до задоволених позовних вимог у сумі 5 875 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial