Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, який обґрунтовує тим, що 05 лютого 2016 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який був зареєстрований виконкомом Піщанської сільської ради Ковпаківського району міста Суми. Від шлюбу мають сина, [PERSON], [INFO]. Після народження дитини, сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім'ю. На даний момент ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання остаточно припинено. За її глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, оскільки як у неї, так і у відповідача на ґрунті сімейно-побутових проблем, та діаметрально протилежних поглядів на сімейне життя, розвинулась неприязнь один до одного, втрачено почуття любові та поваги. Вважає, що за таких умов шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. На сьогодні їй не відомо чи має відповідач регулярний дохід, тому вважає за доцільне присудження аліментів саме у твердій грошовій сумі в розмірі 1500грн. щомісячно. Згідно з ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Вона вважає за доцільне присудження аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку у твердій грошовій сумі в розмірі 1000грн. Відповідач аліменти нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з нього не проводиться, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків немає. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між нею і відповідачем, зареєстрований виконкомом Піщанської сільської ради Ковпаківського району міста Суми 05.02.2016 року, стягнути аліменти з [PERSON] на її користь на утримання сина - [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 1500грн. щомісяця, та стягнути аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 1000грн. щомісячно, до досягнення дитиною - [PERSON] трьох років, тобто до 24 серпня 2019 року. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю з зазначених підстав та просила їх задовольнити, додатково пояснивши, що вона отримує щомісячно державної допомоги - 840грн. на дитину, не працює. Стосовно вимог про розірвання шлюбу примиритися з відповідачем не бажає. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав частково, пояснивши, що він згоден на розірвання шлюбу та сплату аліментів на утримання сина в розмірі 1500грн. та 500грн., сплачувати аліменти на утримання позивачки. Він працює без укладення трудового договору, має мінливий дохід, який може коливатися від 5000грн. до 10000грн. на місяць. Примирення з прозивачкою він не бажає. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, перевіривши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково, виходячи з наступних підстав: Судом встановлено, що 05.02.2016 року між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований виконкомом Піщанської сільської ради Ковпаківського району міста Суми Сумської області, актовий запис №4 (а.с.6). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.5). За час перебування у шлюбі сімейні стосунки між позивачем і відповідачем не склалися внаслідок різних поглядів на життя, відсутності поваги та взаєморозуміння. Сторони припинили спільне проживання. Між подружжям втрачено почуття любові, подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим. Сторони не бажають примиритися. За таких обставин суд вважає, що сімя існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, суперечить як інтересам подружжя, так і інтересам їхньої дитини, тому шлюб необхідно розірвати. Відповідач, як батько дитини, відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України зобовязаний утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, тому з нього належить стягувати аліменти. Відповідач в судовому засіданні повністю визнав вимоги щодо стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 1500грн. щомісячно. Суд з врахуванням обставин, викладених в ст.182 СК України, а саме матеріального становища відповідача, який є особою працездатного віку, працює, інших утриманців не має, матеріального становища дитини, яка проживає з позивачем, визначає розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, у твердій грошовій сумі в розмірі 1500грн. щомісячно на утримання дитини [PERSON], [INFO], до досягненню дитиною повноліття, починаючи стягнення з 25.08.2017 року (дата подання позову). Відповідно до ч.ч.2, 4 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років; право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таке право за нею зберігається і в разі розірвання шлюбу. Судом встановлено, що позивач [PERSON] не працює, здійснює догляд за сином до досягнення ним трьох років, отримує щомісячно соціальну допомогу в розмірі 840грн. Відповідач [PERSON] є особою працездатного віку, працює, має дохід. З врахуванням викладеного, суд визначає розмір аліментів, які підлягають стягненню на утримання позивача в розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення [PERSON], [INFO], трьох років - до 24.08.2019 року. На підставі ст.88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 640грн. в відшкодування судового збору (за вимогу про розірвання шлюбу), та стягнути з [PERSON] на користь держави 640грн. суми судового збору (за вимогу про стягнення аліментів).

Outcome: partial