Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до відповідача, який в ході судового розгляду справи уточнив, та остаточно просив в порядку поділу спільного майна подружжя, що складається з рухомого майна згідно наданого ним переліку загальною вартістю 254100 грн., яке знаходиться у квартирі за місцем проживання відповідача на [ADDRESS] у м. Львові, холодильника та меблевих конструкцій загальною вартістю 69100 грн., стягнувши на його користь з відповідача компенсацію вартості його частки (1/2) у спільному майні подружжя, що становить 161600 грн. Позов мотивує тим, що в період з 12.02.1983 року по 02.10.2013р. сторони перебували в шлюбі між собою, від шлюбу у сторін є спільні діти - треті особи [PERSON], [PERSON] В період перебування у шлюбі сторони придбали вищевказане рухоме майно загальною вартістю 323200 грн. З врахуванням встановленої у законі рівності часток подружжя у спільному майні подружжя просив стягнути з відповідача на його користь грошову компенсацію вказаної частки в розмірі 161600 грн. У судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] позов підтримали із аналогічних викладеним у позовній заяві та уточненнях до неї підстав. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні проти позову заперечив, пояснивши, що позивачем не надано суду жодних доказів наявності та вартості рухомого майна, яке є предметом позовних вимог. Представлені ним копії товарних чеків на придбання меблевих конструкцій на загальну суму 19100 грн. не підтверджують особу покупця та володільця меблевих конструкцій, а згідно відповіді продавця ПП [PERSON] від 17.02.2012р. на адвокатський запит вказані у цих копіях товарних чеків меблеві конструкції ПП [PERSON] сторонам не продавалися. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, постановляючи рішення відповідно до вимог ст. 215 ЦПК України, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч. 3-4 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Як встановлено судом, що стверджується рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 02.10.2013р., сторони в період з 12.02.1983 року по 02.10.2013р. перебували у зареєстрованому шлюбі. У сторін є двоє повнолітніх синів - треті особи [PERSON], [PERSON] Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст.ст. 27, 131 ЦПК України сторони зобов'язані подати свої докази суду до або під час попереднього судового засідання у справі, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, - до початку розгляду справи по суті. Докази, подані з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, не приймаються, якщо сторона не доведе, що докази подано несвоєчасно з поважних причин. Предметом позовних вимог є набуте сторонами за період шлюбу рухоме майно згідно з переліком, поданим у позовній заяві, однак доказів його придбання за період шлюбу позивачем суду не представлено, так само не подано доказів наявності вказаного рухомого майна на час розгляду справи судом (його знаходження чи обставин відчуження, знищення рухомого майна) та його вартості, а тому у позові щодо поділу зазначеного рухомого майна слід відмовити. При цьому суд враховує, що позивачем до початку розгляду справи по суті не було заявлено жодного клопотання з метою доказування заявлених позовних вимог передбаченими ЦПК України засобами доказування (ст.ст. 131-150 ЦПК України), зокрема не було подано клопотань про долучення до справи доказів, їх витребування, про забезпечення доказів, призначення у справі судової експертизи, а заявлені ним наприкінці судового розгляду клопотання про залучення до участі у справі третьої особи чи забезпечення позову не є засобами доказування в розумінні ЦПК України. Так само не доведеною є обставина придбання за період шлюбу холодильника та меблевих конструкцій загальною вартістю 69100 грн., оскільки представлені позивачем копії товарних чеків на придбання меблевих конструкцій на загальну суму 19100 грн. не підтверджують особу покупця та володільця меблевих конструкцій, а згідно відповіді продавця ПП [PERSON] від 17.02.2012р. на адвокатський запит вказані у цих копіях товарних чеків меблеві конструкції ПП [PERSON] сторонам не продавалися. Виходячи із вищенаведеного та

Outcome: dismissed