Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом і просила визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими спорудами №20 по вул. Сковороди в с.Харсіки Чорнухинського району Полтавської області в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON], який помер 05.10.2014 року. Свої вимоги обгрунтовувала тим, що її чоловік є власником будинку, який розташований за адресою: с.Харсіки вул.Сковороди, 20 Чорнухинського району Полтавської області, проте отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом вона не може через відсутність правовстановлюючих документів на будинок. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, судові витрати просила покласти на неї. Відповідач позов визнав повністю і суду пояснив, що отримав свідоцтво про право на спадщину після смерті свого батька [PERSON] на земельну ділянку, а від належної йому часини будинку відмовляється на користь своєї матері, позивача у справі. Заяву про відмову від спадщини до нотаріальної контори не подавав. Третя особа надала суду письмову заяву, в які просить справу розглянути без участі його представника (а.с.32). Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Підтверджується матеріалами справи те, що на підставі ст.ст.1261,1268 ЦК України позивач є спадкоємцем за законом після смерті 05.10.2014 р. в с.Харсіки Чорнухинського району Полтавської області [PERSON], з яким проживала на день його смерті, однак позбавлена можливості оформити права на спадкове майно за відсутності правовстановлюючих документів, що стало підставою для відмови у вчиненні нотаріальних дій (а.с.3-6) Спадковий будинок по вул.Сковороди,20 в с.Харсіки Чорнухинського району Полтавської області, 1954 року побудови, належав померлому [PERSON] на підставі запису в картці обєкта погосподарського обліку за №0065-1 в с.Харсіки Чорнухинського району Полтавської області (а.с.19-23). Крім того, судом встановлено, що син спадкодавця [PERSON] [PERSON], 12 березня 2015 року звернувся до Чорнухинської державної районної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті свого батька (а.с.48). 15.04.2015 року відповідачу видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, площею 3,7467 га, розташованої на території Харсіцької сільської ради Чорнухинського раойну та переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлому\~\~на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ №138719, виданого Чорнухинською районною державною адміністрацією Полтавської області 03.03.2006 року (а.с.36). Заповіт від імені померлого [PERSON] складався 10.05.2012 року, посвідченим державним нотаріусом Чорнухинської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за №599, в якому останній заповідав земельну ділянку, розміром 3,90 га, [PERSON] (а.с.37), якому на зазначене майно було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом (а.с.55). Згідно з ч.1 ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.1 ст.1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Приписами частин 1-3 ст. 1268\~ЦК\~встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи з застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, він не заявив про відмову від неї. Згідно з ч.1 ст.1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини (в редакції, яка була чинною на час відкриття спадщини). З урахуванням вищевикладеного та виходячи з принципу рівності часток спадкоємців першої черги спадкування за законом, суд вважає за необхідне через відсутність у позивача правовстановлюючих документів на спадкове майно визнати за нею право власності лише на 1/2 частину житлового будинку, оскільки визнання права власності на весь вищевказаний будинок, як набутий в порядку спадкування після смерті її чоловіка, призведе до порушення прав на спадщину іншого спадкоємця за законом у даній справі, який вважається таким, що прийняв спадщину [PERSON], що є неприпустимим. При цьому необхідно зазначити, що Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою заступником міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року, передбачалась обовязкова реєстрація (інвентаризація) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції), тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. В силу п. 3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 року № 127 (із змінами), не належать до самочинного будівництва індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 05.08.1992 року. Доводи відповідача про те, що він відмовляється від своєї частини спадкового будинку після смерті його батька на користь своєї матері [PERSON] і відповідно не має жодних\~\~претензій з приводу спірного спадкового майна, суд не бере до уваги, оскільки дії щодо відмови від спадщини у повному обсязі даний спадкоємець за законом повинен був вчинити\~\~протягом шести місяців з дня смерті його батька і заявлення про це\~\~вже в ході розгляду даної справи в суді не має жодних юридичних наслідків. Як встановлено судом заяву про відмову від спадщини відповідачем [PERSON] протягом шестимісячного строку, який починається з часу відкриття спадщини, подано не було. Після закінчення зазначеного строку частка у спадщині не може бути збільшена з тих підстав, що хто-небудь зі спадкоємців відмовляється від спадщини на користь інших спадкоємців. У таких випадках особа, яка прийняла спадщину, не позбавлена змоги вчинити у майбутньому дії по оформленню своїх спадкових прав на спадкове майно та має право розпорядитись усім або частиною майна, отриманого в порядку спадкування, шляхом відчуження її іншому спадкоємцеві за договором купівлі-продажу, дарування, міни тощо. До цього, наявними в матеріалах даної справи документально підтверджено подання [PERSON] нотаріально посвідченої заяви до держнотконтори про прийняття спадщини після смерті [PERSON] З огляду на викладене подання відповідачем [PERSON] усних заяв про визнання позову у даній справі під час судового розгляду суперечать вищевказаним нормам закону щодо часу вчинення відмови від спадщини (ч.4 ст.174 ЦПК України). На підставі викладеного,

Outcome: partial