Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позову, тобто з 26 березня 2015 року до повноліття сина, тобто до 12.06.2030 року, стверджуючи, що з 03.09.2011 року вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. В теперішній час, в звязку з погіршенням стосунків, сторони разом не проживають, сімейних відносин не підтримують. За ствердженням позивача, відповідач належної участі у матеріальному забезпеченні дитини не приймає, дитина проживає разом з позивачем і перебуває на її утриманні, відповідач неофіційно працює будівельником в м. Києві і отримує нерегулярний, мінливий дохід, який повністю витрачає на свої потреби. З цього приводу позивач змушена була звернутися до суду із позовною заявою про стягнення аліментів на утримання дитини. Заочним рішенням Балтського районного суду Одеської області від 14 квітня 2015 року позов [PERSON] задоволено в повному обсязі. Відповідач [PERSON] з вище вказаним рішенням суду не погодився, надав суду заяву про перегляд і скасування заочного рішення від 14.04.2015 року, ухвалою Балтського районного суду Одеської області від 18 серпня 2015 року заочне рішення по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини переглянуто і скасовано. Позивач [PERSON] на розгляд справи до суду не зявилася, але надала суду заяву, в якій свої заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить розглянути справу без її участі. Відповідач до судового засідання не зявився, хоча про день, час, місце розгляду справи повідомлявся належним чином, але надіслав на адресу суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності по причині перебування його на значній відстані від м. Балта, неможливості зявитися до судового засідання, та заперечення, в яких не погоджується із заявленими вимогами позивача, хоча і не заперечує проти сплати аліментів на утримання дитини, але вважає, що з нього підлягають стягненню аліменти на утримання дитини у розмірі 516 грн. щомісячно, тобто половина від суми прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖД №314795, що власне не заперечується і сторонами у справі. Відповідно до вимог ст.180 Сімейного Кодексу України батьки з о б о в я з а н і утримувати свою неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття. На даний час сторони однією сімєю не проживають, спільне господарство не ведуть, неповнолітній син сторін проживає разом з матірю і знаходиться на її утриманні. При цьому, позивач не має власного житла (проживає в житловому будинку своєї матері в с. Немирівське Балтського району Одеської області), земельної ділянки, автотранспорту, постійної роботи, додаткових джерел для існування не має, що підтверджується довідкою Перелітської сільської ради Балтського району Одеської області №200 від 25.03.2015 року, згідно висновку ВКК, виданого поліклінічним відділом Балтської ЦРЛ №210 від 09.06.2015 року, [PERSON], [INFO], перебуває на диспансерному обліку в Балтській ЦРЛ при дитячій консультації, має діагноз «ЕДБ» (хвороба верхніх дихальних шляхів), за станом здоровя потребує догляду матері строком на один рік до 12.06.2016 року. Натомість відповідач [PERSON] є молодою людиною, яка будь-якими недугами не страждає та має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітнього сина, посилання відповідача на те, що він на даний час є безробітним, отримує не значний заробіток судом не приймаються, оскільки відповідач не надав доказів, які б підтвердили неможливість його працевлаштування, тому такі його ствердження є недоведеними та безпідставними. Ствердження відповідача стосовно сплати ним аліментів на утримання дитини у розмірі 516 грн. (половини від суми прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку) суд також не може прийняти до уваги, оскільки в звязку з станом здоровя дитина потребує витрат на лікування, на харчування, одна позивач не в змозі надати дитині на даний час належні матеріальні умови, тому, на думку суду, з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання дитини у розмірі 700 грн. щомісячно. На підставі викладеного,

Outcome: partial