Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом та просить позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], у відношенні його доньки [PERSON], [INFO] В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 22.12.2001 року вона уклала шлюб з відповідачем, від якого [INFO] року народилась [PERSON]. 13.09.2013 року шлюб між ними розірвано, рішенням суду від 06.09.2013 року їй присуджено аліменти на утримання доньки. З моменту припинення шлюбних відносин сторони по справі проживають окремо, дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач не цікавиться життям доньки, не виявляє бажання з нею спілкуватись, не приймає участі у її вихованні та утриманні, аліменти відповідач не сплачує. З 2010 року донька отримала групу інвалідності у зв'язку з епілепсією, навчається на домашній формі навчання. Враховуючи, що батько дитини не приймає участі її житті та вихованні, утриманні, звернулась до суду з цим позовом. В судовому засіданні позивач вимоги позовної заяви підтримала та просила її задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позові. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення, підтвердив обставини, викладені позивачем у позові. Від представника третьої особи в судове засідання надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, яка позовні вимоги підтримала, вважаючи доцільним позбавити відповідача батьківських прав відносно [PERSON]. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, 22.12.2001 року між сторонами по справі укладено шлюб, який розірвано рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 13.09.2013 року за ініціативою [PERSON] [INFO] року від шлюбу сторін народилась [PERSON]. Рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 06.09.2013 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі ? частини від усіх доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Спільна дитина сторін проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні, відповідачем рішення суду зі стягнення аліментів не виконується. З 01.07.2014 року позивачу призначена допомога на дитину [PERSON], [INFO], у зв'язку з встановленням інвалідності. [PERSON] навчається в сьомому класі КЗ «Середня загальноосвітня школа №112» ДМР, про що свідчить довідка №24 від 27.01.2017 року. Довідкою навчального закладу від 26.01.2017 року №38 підтверджується факт ухилення відповідача від участі у вихованні дитини. Управлінням-службою у справах дітей 25.01.2017 року здійснено вихід за місцем проживання відповідача та обстежено його житло, встановлено, що дитина [PERSON] у квартирі батька не проживає, зі слів бабусі [PERSON] її син [PERSON] зловживає спиртними напоями, не працює, з дитиною не спілкується. 20.02.2017 року Шевченківською районною у м.Дніпрі радою надано висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його доньки [PERSON]. Згідно з п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст.9 Конвенції про права дитини, дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.16 постанови №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (з послідуючими змінами та доповненнями), ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно зі ст.164 Сімейного кодексу України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст.165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Враховуючи викладене, зважаючи на те, що батько дитини не опікується її фізичним та духовним розвитком, навчанням, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, не спілкується з дитиною взагалі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, проживає окремо від дитини, при цьому відповідач визнає позов, самоусуваючись від виконання батьківських обов'язків, суд вважає, що обставини, викладені позивачем у позові віднайшли своє повне підтвердження, у зв'язку з чим, за обґрунтованістю позовних вимог, позов належить задовольнити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved