Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що вона є бабусею [PERSON], який знаходиться на її утриманні, відповідач є його батьком, але не приймає участі в його матеріальному забезпеченні. Просить стягнути з нього аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 1/4 частки від усіх видів доходу щомісячно. В судове засідання позивач не з'явилася, надала суду заяву в якій позов підтримала, просила розглянути справу за її відсутності, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини не явки суду не повідомив. За таких обставин суд вважає можливим розглянути дану цивільну справу у заочному порядку відповідно до вимог Глави 8 Розділу ІІІ ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно частин 1-3 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Судом встановлено, що відповідач є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження наявним в матеріалах справи (а.с. 4), який знаходиться на утриманні бабусі [PERSON] Позивач самостійно не може у повному обсязі забезпечувати потреби неповнолітнього онука. Згідно рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 19 лютого 2014 року [PERSON] було позбавлено батьківських прав відносно його сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Жовтневої районної у м.Дніпропетровську ради №118 від 18.04.2014 року «Про встановлення піклування над неповнолітнім [PERSON], [INFO]» [PERSON], [INFO] призначено піклувальником [PERSON]. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. На підставі п. 7 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення При визначенні розміру та порядку стягнення аліментів суд відповідно до ст.182 СК України, враховує матеріальне положення відповідача, який має можливість працевлаштування оскільки є особою працездатного віку, але даних про місце роботи суду не надала, та неможливістю позивачем самостійно утримувати дитину. Таким чином, суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 від усіх видів доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 06 травня 2014 року, до досягнення дитиною повноліття, допустивши негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у розмірі місячного платежу. Оскільки позивачка звільнена від сплати судових витрат, вони відповідно до ст.88 ЦПК України стягуються з відповідача на користь держави. На підставі наведеного,

Outcome: approved