Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до відповідача про визнання права власності та поділ майна, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, виключення його з Акту опису й арешту майна та зупинення виконавчого провадження, посилаючись на те, що з 19 липня 1969 року по теперішній час вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] 02 листопада 2011 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Черкаській області Осадчим В.В. було відкрито виконавче провадження по примусовому виконання рішення суду від 11 жовтня 2011 року Соснівського районного суду м. Черкаси по примусовому стягненню з [PERSON], [PERSON], на користь [PERSON] боргу в сумі 6 940 663 грн. 80 коп. 18 квітня 2013 року державним виконавцем було складено два Акти опису та арешту майна згідно якими проведено опис та арешт майна а саме, домоволодіння, що знаходиться за адресою [ADDRESS], а саме: Житловий будинок (літ. А-І), водо колонка (І), огорожа (№1-2) та ? частину домоволодіння, що знаходитися за адресою [ADDRESS], а саме : Житловий будинок з підвалом (літ. А-І) площею 85,7 кв. м., Житловий будинок (літ Ж-1) площею 98,8 м. кв., гараж (літ. Б), гараж (літ. в), сарай (літ. В), майстерня (літ. Д), вбиральня 9літ. Е0, погріб (літ. З), погрію (літ. К), сарай (літ Л), душ (літ. М), майстерня (літ Н),майстерня (літ О), огорожа (№1-6, 11), зливна яма (№7,8), свердловина (№9), колодязь (№10). Крім того у власності [PERSON], мається автомобіль ВАЗ-21091 д.н. [NUMBER]. Позивач стверджує, що за весь період існування між нею та відповідачем її чоловіком, осатаній постійно займався бізнесовими (господарськими) справами, які приносили прибуток, вона в свою чергу як дружина допомагала йому займатись бізнесовими справами. Зазначене вище арештоване майно і будь яке інше, яке набуте подружжям в період шлюбу, але зареєстроване правом власності на відповідача, то остання вважає, що має право на половину спільного майна, а тому змушена звернутися за захистом своїх прав до суду, з вимогою визнання вище зазначеного майна спільною сумісною власністю та виділення їй половини майна. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просили їх задоволити. Відповідачі до судового засідання не з'явились, причини не явки до суду не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Третя особа до судового засідання не з'явилась, повідомлялась належним чином, причини не явки суду не повідомила. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного та сімейного законодавства. В судовому засіданні встановлено, що з 19 липня 1969 року позивач знаходиться у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про одруження серії [NUMBER]. Відповідно до Свідоцтва № 250 від 07 червня 1986 року на право власності на житловий будинок [PERSON], являється власником житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд [ADDRESS]. Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок [PERSON], являється власником ? частини будинку з відповідною частиною надвірних споруд, та з самочинним будівництвом деяких споруд, та не введеного в експлуатацію житлового будинку літ. Ж-1 [ADDRESS]. Крім того, у власності [PERSON] мається автомобіль ВАЗ 21091 д.н. [NUMBER], що підтверджено Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу Серія [NUMBER]. 18 квітня 2013 року державним виконавцем на виконання виконавчого листа № 2-3513/11 виданого 11 жовтня 2011 року Соснівським районним судом м. Черкаси про стягнення солідарно з [PERSON]та [PERSON] на користь [PERSON] заборгованості на загальну суму 6 940 663 грн. 80 коп., складено два Акти опису й арешту майна, а саме на домоволодіння [ADDRESS] та на ? частину домоволодіння [ADDRESS], які належать на праві власності [PERSON] З матеріалів цивільної справи №2-3513/11 за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу, вбачається, що між сторонами 01 лютого 2006 року укладено Договір позики, за яким [PERSON] передав а [PERSON], [PERSON] отримали 1 515 000 грн. (еквівал. 300 000 доларам США), та зобов'язались повернути в строк до 01 серпня 2008 року зі сплато відсотків за користування грошовими коштами. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 вересня 2011 року позов задоволено та стягнуто на користь позивача солідарно з відповідачів 6 940 663 грн. 80 коп. Посилання позивача на ті обставини, що 11 жовтня 2011 року судом було видано виконавчий лист на виконання рішення суду про стягнення заборгованості та 02 листопада 2011 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання рішення суду, суд оцінює критично, так як боргові зобов'язання відповідачів (син та чоловік) позивача мали місце ще 01 лютого 2006 року, про що позивач повинен знати. В своєму позові позивач вказує, що її чоловік постійно займався бізнесовими (господарськими) справами, які приносили прибуток сім'ї та утвореним ним підприємством, але не зважаючи на високопрофесійне ставлення чоловіка до його справ, не завжди його справи та справи його підприємств були прибутковими. Майже кожен з проектів чоловіка потребував фінансової та моральної підтримки з боку його сім'ї та особисто позивача як його дружини. Протягом всього часу передування у шлюбі, позивач як дружина, постійно допомагала відповідачу в його фінансових справах, коли банально відриваючи від сімейного бюджету значну суму коштів, коли шляхом передачі заробленої нею заробітної плати, а коли шляхом звичайного хатнього господарювання. За час перебування у шлюбі, вони як подружжя придбали різні речі в тому числі право власності оформлялось то на чоловіка та на дружину. З даного тексту позову можливо зробити висновок, що сторони вели спільне господарство, були обізнані по всім питанням фінансового та матеріального стану, та боргових зобов'язань відповідача. Постановою Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» п.п.23,24 та 30 передбачено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК) відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов'язальними правовідносинами, тощо. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї (ч. 4 ст. 65 СК). Рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об'єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч. 1 ст. 63, ч. 1 ст. 65 СК. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення, так як позивач намагається уникнути відповідальності по борговим зобов'язанням відповідача, шляхом виділення чистини майна. Крім того, в судовому засіданні встановлено, що житловий будинок літ. Ж-1 не введений в експлуатацію, а майстерні літ. Н, О та Д являються самочинним будівництвом, тому дані об'єкти взагалі не можуть підлягати розподілу, до того часу поки вони не будуть відповідним чином зареєстровані на одну із сторін.

Outcome: dismissed