Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою, в якій, просить збільшити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] на утримання дітей: [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO], з 2000,00 грн. до 4000,00 грн. щомісячно на двох дітей до їх повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Свої вимоги мотивувала тим, що за рішенням Перечинського районного суду Закарпатської області від 05.05.2017 року у справі №304/185/17 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, шлюб між сторонами розірвано, дітей залишено проживати з матір'ю - [PERSON], з [PERSON] стягнено аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 грн. щомісячно на двох дітей, починаючи з 17.03.2017 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Як зазначає позивач, на сьогоднішній день, сума стягуваних аліментів є недостатньою для матеріального утримання дітей, які ходять до дитячого садочку, окрім того зросли ціни на товари та послуги, збільшився прожитковий мінімум, мінімальна та середня заробітні плати. Відповідач офіційно не працює, його доходи збільшилися, аліментів більше нікому не сплачує. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти позовних вимог, зазначив, що позов необґрунтований, не підтверджений відповідними доказами. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Як встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. У шлюбі у них народилися діти: [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO], які, наразі, проживають з матір'ю [PERSON] Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ст. 180 Сімейного Кодексу України (далі - СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 статті 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Рішенням Перечинського районного суду Закарпатської області від 05.05.2017 року у справі №304/185/17 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, шлюб між сторонами розірвано, дітей залишено проживати з матір'ю - [PERSON], з [PERSON] стягнено аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 грн. щомісячно на двох дітей, починаючи з 17.03.2017 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Виходячи з аналізу наведених положень, можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів можлива за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я платника або одержувача аліментів та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з абзацом другим частини другої статті 182 Сімейного кодексу України, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць становить: для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Тобто, з урахуванням приписів норм чинного законодавства України, розмір аліментів на дитину віком від 6 до 18 років станом на вересень 2018 року не може бути меншим ніж 972,00 грн. на місяць. Як вже було зазначено, з відповідача на користь позивача стягуються аліменти в розмірі 2000,00 грн. щомісячно на двох дітей. Визначений розмір аліментів, що стягується на підставі рішення суду є більшим, ніж мінімальний розмір аліментів. Згідно з п.п. 4 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Окрім того, в ході розгляду справи не встановлено, а позивачем не доведено можливість відповідача сплачувати аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 4000,00 грн. щомісячно, а також не доведено зміну матеріального стану та інших обставин, визначених ст. 192 СК України, чим не виконано вимоги ст. 12 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона зобов'язана довести обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, позивачем не доведено існування обставин, з якими закон визначає збільшення розміру аліментів. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. На основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши належність та допустимість доказів, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог. На підставі ст. ст. 181, 192 СК України,

Outcome: dismissed