Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом і свої вимоги мотивує тим, що вона з відповідачем перебуває у цивільному шлюбі. Від спільного життя вони мають сина [PERSON] , [INFO] . Відповідач систематично дитину матеріально не утримує, а тому позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі ј частки з усіх видів доходу відповідача, починаючи з дати подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Також, оскільки вона на даний час знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, просить стягувати кошти на своє утримання в розмірі 1/6 частини з усіх видів доходу відповідача, щомісячно, до досягнення дитиною Іллею трьох років. В судове засідання позивач не з`явилася, направивши заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання також повторно не з`явився, хоча про час та місто розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Судом встановлено, що сторони перебувають в спільних відносинах та ведуть спільне господарство. Від спільних відносин сторони мають сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 6). На даний час дитина проживає разом з матір`ю та знаходиться на повному її утриманні. Згідно з положенням ч. 1 ст. 122 Сімейного Кодексу України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Відповідно до ст. 141 ч. 1 СК України мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно чи перебувають вони у шлюбі між собою. З урахуванням п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № N 16 від 12.06.98р. «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України» (Із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду N 3 від 15.05.2006р.), у частині, яка не суперечить Сімейному Кодексу України при вирішенні таких спорів суди повинні виходити не з формальних міркувань, а з фактичних інтересів дітей та умов їх нормального виховання. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Зважаючи на те, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] , то він за законом зобов`язаний надавати матеріальну допомогу на утримання сина, а тому з [PERSON] необхідно стягувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини. Як вбачається з матеріалів справи відповідач [PERSON] офіційно не працює. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини та відповідача, який має офіційний дохід, тому вважає за необхідне стягувати з відповідача аліменти в розмірі ј частини від усіх видій його заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до її повноліття. Також, у відповідності до ст. 84 Сімейного Кодексу України суд рахує за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача кошти на її утримання в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку відповідача, щомісячно, до досягнення дитиною [PERSON] трьох річного віку, тобто до [INFO] . Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved