Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-26 00:00:00

Позивач, з урахуванням уточненої позовної заяви, просить суд ухвалити рішення, згідно якого стягувати на утримання дітей з Відповідача аліменти в розмірі 2500,00грн. щомісячно, починаючи стягувати з дня предявлення позову до суду. [PERSON] обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що вона та Відповідач являються батьками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідач не приймає участі у вихованні дітей, кошти на їх утримання не надає. Діти проживають з Позивачем та знаходяться на її утриманні. Відповідач ніде офіційно не працює. Відповідач в судове засідання не зявився, про час день та місце слухання справи повідомлявся належним чином рекомендованою кореспонденцією, причини неявки суду не повідомив (а.с.21). Позивач в судове засідання не зявилася, але надала до суду заяву, згідно якої просила стягувати з Відповідача аліменти в сумі 2500,00грн. на утримання дітей щомісячно, а також просила справу розглядати за її відсутністю і у разі неявки Відповідача не заперечувала проти заочного розгляду справи (а.с.22). За таких обставин, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши надані докази, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 04 вересня 1999 року, що підтверджується копією Свідоцтва про одруження (а.с.6). Від вищезазначеного шлюбу у сторін народилися діти [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями Свідоцтв про народження останніх (а.с.7, 16). Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає та ніде офіційно не працює. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно до вимог ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Стаття 57 ЦПК України передбачає, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, що мають істотне значення для вирішення справи. У відповідності до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна із сторін зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Статтею 150 СК України визначені обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати до самостійного життя. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Пунктами 1, 2, 3, 4 частини 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 1 статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Суду не надано доказів, що Відповідач взмозі сплачувати аліменти в розмірі 2500,00грн. з урахуванням вимог ст. 182 СК України, а тому суд вважає можливим стягнути аліменти з [PERSON], на користь [PERSON], на утримання дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі у розмірі 1600,00грн. щомісячно, починаючи стягувати з дня предявлення позову до суду, тобто з 01 жовтня 2016 року і досягнення найстаршою дитиною повноліття, оскільки утримання дітей є рівною мірою обовязком як матері так і батька. Судові витрати суд покладає на Відповідача у відповідності до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved