Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-03 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивачі 07.02.2017 звернулися до суду з указаним позовом, уточнивши який просили визнати незаконними дії Дніпропетровського обласного управління водних ресурсів, яке відповідно до наказу від 10.08.2018 № 589 перейменовано на Регіональний офіс водних ресурсів у Дніпропетровській області, по демонтажу сходинок, які зєднували нерухоме майно позивачів, розташоване за адресою: пр. Металургів, 1-Г, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, із набережною парку імені [PERSON], що по пр. Металургів, біля 2-ї водойми, без дозволу власників майна, та зобовязати відповідача відновити демонтовані сходинки за власний рахунок. В обґрунтування позову представник позивачів вказував, що 09.11.2016 позивачі дізналися про проведення будівельних робіт по спорудженню опорної бетонної стіни біля колишнього літнього майданчика «Поплавок», розташованого за адресою: пр. Металургів 1-Г, м. Кривий Ріг, співвласниками якого вони є. При проведенні будівельних робіт, робітниками підрядної організації ТОВ «Новатор Білдінг», зруйновано сходинки, які зєднували бетонну конструкцію колишнього літнього майданчика «Поплавок» з набережною парку Богдана Хмельницького біля 2-ї водойми, розташованої за парком ім. Б. Хмельницького по пр. Металургів, що позбавило їх можливості ефективно використовувати свою власність. Представник позивачів вказував, що оскільки замовником будівельних робіт, які призвели до пошкодження майна позивачів, є Регіональний офіс водних ресурсів у Дніпропетровській області, то саме його дії слід вважати незаконними та зобовязати відновити пошкоджені сходинки. Представник відповідача [PERSON], позовні вимоги не визнав, надав відзив на уточнену позовну заяву, в якому просив у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування заперечень проти позовних вимог вказував, що Регіональний офіс водних ресурсів у Дніпропетровській області не виступав замовником на проведення підрядних робіт по реконструкції набережної парку [PERSON], розташованої по пр. Металургів у м. Кривий Ріг Металургійного (Дзержинського) району біля другої водойми і, відповідно, офісом не розроблявся проект щодо реконструкції парку. Регіональний офіс виступає замовником лише в частині відновлення гідрологічного режиму водойм Дзержинського району м. Кривий Ріг Дніпропетровської області. Проект виконання робіт по відновленню гідрологічного режиму не містить робіт з демонтажу будь-яких обєктів. Також вказував, що позивачами не доведено їх право власності на вище вказаний обєкт нерухомого майна. У звязку з чим, посилаючись на недоведеність позовних вимог позивачів, представник відповідача просив у задоволенні позову відмовити. 16.03.2018 представник позивачів надав до суду відповідь на відзив, в якій заперечив доводи представника відповідача в частині відсутності в проекті відновлення гідрологічного режиму водойми, робіт, повязаних з демонтажем сходинок біля обєкту позивачів. Наполягав на тому, що вказаний проект передбачає спорудження вертикальної монолітної залізобетонної підпори на правому березі водойми № 2, що зумовлює демонтаж існуючих бетонних плит, прокладених вздовж правого берегу водойми № 2, які примикають до парку ім. Б. Хмельницького, а також демонтаж асфальтного покриття алеї, вздовж правого берегу Водойми № 2. Вказував, що без демонтажу сходинок позивачів, неможливо було провести демонтаж існуючих бетонних плит і асфальтного покриття, на виконання умов проекту, та наполягав на позовних вимогах. Представником відповідача заперечень на відповідь на відзив не подано. \~ \~ \~ \~Встановивши фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин, надавши оцінку доказам дослідженим у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що уточнені позовні вимоги не підлягають задоволенню зі слідуючих підстав. Судом встановлено, 09.07.2004 укладено договір купівлі-продажу, згідно з яким [PERSON], [PERSON] та [PERSON] придбали літню площадку А, загальною площею 1268,6 кв.м, з парканом № 1, яка знаходиться в парку ім. Богдана Хмельницького Дзержинського району пр. Металургів, 1 Г, м. Кривого Рогу Дніпропетровської області (а.с.55). На підставі вказаного договору зареєстровано право власності на вказаний обєкт (а.с.56), який складається з літньої площадки А, площею 1268,6 кв.м, сходів «а», площею 14,5 кв.м та сходів «а1», площею 14,5 кв.м (а.с.57-64, 197, 198, 205). Вище вказані докази спростовують твердження представника відповідача про недоведеність права власності позивачів на спірні обєкти та, відповідно, на захист порушених прав. До Металургійного відділення поліції Криворізького відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області 09.11.2016 надійшла заява відносно працівників ТОВ «Новатор Білдінг», які під час проведення робіт по реконструкції прибережної зони 2-ї водойми по пр. Металургів, демонтували сходинки переходу з тротуарної доріжки до бетонної конструкції колишнього літнього майданчика «Поплавок» (а.с.87-88, 89-93). За вказаною заявою ознак кримінального правопорушення не встановлено, позивачу рекомендовано звернутися до суду. Факт демонтажу сходинок колишнього літнього майданчика «Поплавок», який підтверджений вище вказаними матеріалами за заявою до поліції від 09.11.2016, визнано сторонами, а тому в силу ст. 82 ЦПК України не підлягає доказуванню. Як встановлено в судовому засіданні, Дніпропетровське обласне управління водних ресурсів, яке відповідно до наказу від 10.08.2018 № 589 перейменовано на Регіональний офіс водних ресурсів у Дніпропетровській області, є замовником проведення робіт щодо обєкта «Відновлення гідрологічного режиму водойм Дзержинського району м. Кривий Ріг Дніпропетровської області», що підтверджується повідомленням відділу з питань державного архітектурно-будівельного контролю № 1183 від 03.11.2017 (а.с.43,44, 116-117), декларацією про початок виконання будівельних робіт, експертним звітом (а.с.129-130, 136-142). Відповідно до декларації про початок виконання будівельних робіт, одним із основних показників обєкта будівництва, є берегоукріплення монолітним бетоном (а.с. 129-130), проектом робіт передбачено берегоукріплення водойм № 1 та № 2 (а.с. 138). Відповідно до договору № 11 про закупівлю робіт за державні кошти на виконання робіт з капітального ремонту: «Відновлення гідрологічного режиму водойм Дзержинського району м. Кривий Ріг Дніпропетровської області» від 20.07.2015, ПП «Універсалгазбуд», як генпідрядник, зобовязалося на свій ризик власними силами виконати на замовлення Регіонального офісу водних ресурсів у Дніпропетровській області (замовник), роботи згідно з кошторисної документації та умовами Договору по обєкту виконання робіт з капітального ремонту обєкту «Відновлення гідрологічного режиму водойм Дзержинського району м. Кривий Ріг Дніпропетровської області» (а.с.131-135). Пунктом 3.6. Договору передбачено роботи по берегоукріпленню (п. 21 п. 3.6, а.с.132). Згідно з вище вказаного проекту та обєктного кошторису (а.с.139-142) не передбачено доручення замовником підряднику виконання робіт щодо знесення сходинок до колишнього літнього майданчика «Поплавок». Відповідно до п. 3.17 договору Підряду № 11 від 20.07.2015, у разі виявлення в ході будівництва неврахованих проектно-кошторисною документацією робіт і необхідності проведення у звязку з цим додаткових робіт, Генпідрядник зобовязаний повідомити про це замовника. На додаткові роботи складається акт, який підписується замовником, генпідрядником та проектувальником (а.с.132). Статтею 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо законом або договором не визначено ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспорюваного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд не зобовязаний збирати докази. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Статтею 16 ЦК України визначено способи захисту цивільних прав, до яких, серед інших, належить відновлення ставища, яке існувало до порушення, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. При цьому суд може захисти цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 386 ЦК України, власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини (ст. 1166 ЦК України). За ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобовязати особу, яка завдала шкоду майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо), або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст. 1172 ЦК України, замовник відшкодовує шкоду, завдану іншій особі підрядником, якщо він діяв за завданнями замовника. Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору з власної ініціативи. Беручи до уваги все вище викладене, повно та всебічно зясувавши всі обставини, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши в судовому засіданні докази надані сторонами на підтвердження вимог і заперечень, суд приходить до висновку про доведеність в судовому засіданні факту порушення права власності позивачів, шляхом демонтажу без їх згоди сходинок, які зєднували нерухоме майно позивачів, а саме колишній літній майданчик «Поплавок», з алеєю парку і. Б. Хмельницького. Суд погоджується з позицією позивачів про те, що демонтаж вказаних сходинок без дозволу власників є порушенням права власності, яке може бути захищен, в тому числі, шляхом визнання дій незаконними та відновлення порушеного права. Однак, перед судом не доведено факт порушення права власності позивачів саме діями відповідача, - Регіонального офісу водних ресурсів у Дніпропетровській області, оскільки він міг би відповідати за шкоду завдану майну позивачів підрядником ПП «Універсалгазбуд», лише у разі виконання останнім завдання замовника. У судовому засіданні не доведе того факту, що Регіональний офіс водних ресурсів у Дніпропетровській області надавав завдання підряднику на демонтаж сходинок, які є предметом спору. Жодних доказів того, що генпідрядник звертався до замовника щодо наявності перешкод у виконанні робіт, в тому числі щодо необхідності демонтажу вказаних сходинок, та отримання згоди на це замовника, як того вимагає п. 3.17 договору підряду, суду не надано. Твердження представника позивачів про те, що без демонтажу сходинок не могло бути виконано завдання замовника щодо берегоукріплення, ґрунтуються на припущеннях представника позивачів та перед судом нічим не доведені. Протиправність дій та вина інший осіб, в тому числі підрядника, можливих субпідрядників, та перебування їх у причинному звязку з порушенням прав позивачів, не є предметом даного позову, а тому судом не вирішується. У звязку з вище викладеним, суд приходить до висновку про недоведеність перед судом наявності протиправних дій відповідача, його вини у порушенні права позивачів, а тому позов не підлягає задоволенню за недоведеністю. Відповідно до ст. 264 ЦПК України, суд при ухваленні рішення має вирішити питання про розподіл судових витрат. Оскільки позивачами при зверненні до суду з позовом судовий збір не сплачено, позивачами заявлено дві вимоги немайнового характеру (визнання дій незаконними та поновлення порушеного права шляхом відновлення сходинок), у задоволенні позову судом відмовлено, тому відповідно до ст. 141 ЦПК України, ст. 1, ст. 4, абз. 2 ч. 3, абз. 2 ч. 7 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне стягнути з кожного із позивачів у дохід держави судовий збір у розмірі 1280 грн. (640 (1600 грн. розмір прожиткового мінімуму на 01.01.2017 х 0,4 ставка судового збору) грн. + 640 грн.) грн.

Outcome: approved