Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до Кропивнянської сільської ради про визнання права власності на майно. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 02 жовтня 2001 року померла її баба [PERSON], яка проживала в [INFO], після смерті якої до успадкування залишилось спадкове майно. Будучи спадкоємцем\~за заповітом\~позивач прийняла\~у спадщину\~частину майна,\~яке залишилося\~до успадкування\~після смерті\~[PERSON]\~(право\~на земельну\~частку (пай), однак щодо іншої частини спадкового майна, а саме житлового будинку з відповідними господарськими будівлями та спорудами за № 6 по вул. Миру в селі Кропивна Хмільницького району Вінницької області, то його прийняття у спадщину в нотаріальному порядку виявилося неможливим у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Тому, за захистом своїх невизнаних прав позивач вимушена звернутися до суду з даною позовною заявою. Сторони в судове засідання не зявились, про час та день судового розгляду були повідомлені належним чином, надіслали суду заяви, якими просять розглянути справу у їх відсутність. Відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечує, позов визнає. Треті особи також подали суду заяви згідно яких проти задоволення позову не заперечують, на спадкове майно не претендують. Враховуючи вищевикладені обставини, суд розглядає справу у відсутність сторін, у звязку з чим фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. За наведених вище обставин справа розглядається на підставі наявних у ній доказів. Судом встановлено наступні факти, обставини та відповідні їм правовідносини в їх сукупності та співставленні. 02.10.2001 року в селі Кропивна Хмільницького району Вінницької області померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-АМ № 133596, виданим виконкомом Кропивнянської сільської ради Хмільницького району Вінницької області 04 жовтня 2001 року (а.с. 5). Після смерті [PERSON] до успадкування залишився житловий будинок з відповідними господарськими будівлями та спорудами за № 6 по вул. Миру в селі Кропивна Хмільницького району Вінницької області, що підтверджується довідкою Кропивнянської сільської ради Хмільницького району Вінницької області за № 577 від 11 травня 2018 року (а.с. 16). За життя, а саме 14.03.2000р. [PERSON] було складено заповіт, відповідно до змісту якого, все своє майно вона заповіла позивачу і згідно запису секретаря Кропивнянської сільської ради Хмільницького району Вінницької області від 30 липня 2003 року, вказаний заповіт не було змінено і не було відмінено (а.с. 6). Позивачем було прийнято частину спадкового майна, яке залишилося до успадкування після смерті [PERSON] (право на право на земельну частку (пай) розміром 3.25 умовних кадастрових гектарів), що підтверджується рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 27 травня 2005 року (а.с. 13). Що ж стосується іншої частини спадкового майна, а саме житлового будинку з відповідними господарськими будівлями та спорудами № 6 по вул. Миру в селі Кропивна Хмільницького району Вінницької області, то його прийняття у спадщину не виявилося можливим через відсутність правовстановлюючих документів. Таким чином доведено, що позивач прийняла частину спадкового майна, яке залишилося до успадкування після смерті [PERSON], однак отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок виявилося неможливим у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок. Однак, відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень від 1 липня 2004 року № 1952-ІV, права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. На час виникнення спірних правовідносин діяла Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР від 31 січня 1966 року, згідно із ст. 1, ст. 6 якої встановлено, що реєстрацію будинків з обслуговуючими їх будівлями і спорудами та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР проводять бюро технічної інвентаризації виконкомів місцевих Рад депутатів трудящих. Не підлягають реєстрації будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані. Відповідно до пп. 6- Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених ЦСУ СРСР 12.05.1985 року № 5-24/26, дані погосподарських книг були звітом про житлові будинки, що знаходяться на праві власності громадян. Таким чином належність житлового будинку за № 6\~по вул.\~Миру в\~селі Кропивна\~Хмільницького району\~Вінницької області спадкодавцю доводиться належними й допустимими доказами, а тому при житті спадкодавець володіла, користувалась та розпоряджалась вищевказаним житловим будинком з господарськими будівлями і спорудами, а отже він перебував у її власності. Однак вказане право власності за нею належним чином не зареєстроване. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. А згідно за ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється чи не визнається іншою особою. Зважаючи на вищезазначене, суд дійшов висновку, що позивачем доведено викладені в позовній заяві обставини, що підтверджують її право як спадкоємця за заповітом на успадкування майна спадкодавця, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved