Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 10.02.2007 року по 17.03.2009 року вона перебувала у шлюбі з відповідачем. [INFO] у подружжя народився син - [PERSON]. 17.03.2009 року шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. У серпні 2014 року позивач разом з сином переїхали до міста Бровари Київської області та мешкають у власній квартирі, однак зареєструвати дитину не має змоги, оскільки відповідач не надає дозволу. За весь час батько з сином не спілкувався, його життям та здоров'ям не цікавився, аліментів не сплачував, за що був засуджений. Дитина навчається в Загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів № 6 м. Бровари Київської області та займається футболом у клубі «Каскад», однак через відсутність дозволу батька, дитина позбавлена можливості виїхати з командою за кордон на змагання. У зв'язку з вищеперерахованою поведінкою відповідача, позивач просить суд позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги у повному обсязі та просили їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі та не заперечував проти задоволення позову. Третя особа у судове засідання не з'явилася, надіслала до суду заяву про розгляд справи за відсутності їх представника, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Згідно з ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення сторін, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав. Відповідно до копії свідоцтва про народження, виданого 09.08.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Рубіжанського міського управління юстиції Луганської області, актовий запис 319, у сторін [INFO] народився син - [PERSON] (а.с. 7). Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого 17.03.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Рубіжанського міського управління юстиції Луганської області, актовий запис № 37, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 8). [PERSON] навчається в Загальноосвітній школі І - ІІІ ступенів № 6 м. Бровари у 3-В класі, де зарекомендував себе як старанний, працьовитий учень, а також відвідує футбольний клуб «Каскад», де активно веде себе на тренуваннях, старанний неконфліктний, забезпечений усім необхідним для тренувань, що підтверджується характеристиками, виданими Загальноосвітньою школою І - ІІІ ступенів № 6 м. Бровари та Броварською громадською організацією дитячо-юнацький футбольний клуб «Каскад» (а.с.22-23). [PERSON] на праві власності належить двокімнатна квартира за адресою: [ADDRESS], в якій немає зареєстрованих осіб, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 02.09.2015 року, індексний номер 43151718, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 02.09.2015 року № 43151927 та довідкою про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 20.05.2017 року № 1-1/5432 (а.с.18-20) Відповідно до довідки про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 16.05.2017 року № 20175207, виданої Центром надання адміністративних послуг загального відділу Рубіжанської міської ради, [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 21). Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов проживання [PERSON], який складено депутатом Броварської міської ради [PERSON] та засвідчено підписами сусідів: [PERSON], [PERSON] встановлено, зі слів [PERSON], що вона проживає за адресою: [ADDRESS] разом з сином [PERSON], 2007 року народження, який повністю знаходиться на її утриманні, батько дитини - [PERSON] в житті та розвитку сина участі не приймає, фінансово не підтримує, самопочуттям дитини не цікавиться (а.с. 12). [PERSON] з листопада 2016 року по квітень 2017 року необхідно сплатити - 8 125,50 грн., однак останнім фактично сплачено лише 400,00грн, а також загальний борг [PERSON] зі сплати аліментів станом на 01.05.2017 року складає 56 858,53 грн., що підтверджується довідками, наданими Рубіжанським міським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області від 25.05.2017 року за № 12397 та № 12398 (а.с. 13-14). [PERSON] визнано винним у скоєні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, що підтверджується вироком Рубіжанського міського суду Луганської області від 08.11.2011 року та ухвалою Рубіжанського міського суду від 22.05.2013 року (а.с. 15-17). Рішенням Броварської міської ради Київської області від 10.05.2017 року за № 291 та висновком органу опіки та піклування Броварської міської ради Київської області від 10.05.2017 року за № 1-18/1144, визнано за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно його малолітнього сина - [PERSON], [INFO], у зв'язку з тим, що батько ухиляється від виконання батьківських обов'язків (а.с.9 -11). Відповідно до ч. 7 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Стаття 3 Конвенції ООН про права дитини проголошує, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно приписів ст. 9 Конвенції ООН про права дитини, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Виходячи зі змісту принципу 7 Декларації прав дитини найкраще забезпечення інтересів дитини повинно бути керівним принципом для тих, на кому лежить відповідальність за її освіту та навчання; ця відповідальність лежить перш за все на її батьках. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Частиною 1 ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» визначено, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно вимог ч. 1, 2 ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають грунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. В положеннях ч. 3, 4 ст. 155 СК України закріплено, що відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Нормою ч. 2 ст. 157 СК України встановлено обов'язок того з батьків, хто проживає окремо від дитини, брати участь у її вихованні та право на особисте спілкування з нею. Відповідно до вимог п. 2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 встановлено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Статтею 165 СК України передбачено право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав, яке мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Приймаючи до уваги рішення Броварської міської ради Київської області від 10.05.2017 року за № 291 та висновок органу опіки та піклування Броварської міської ради Київської області від 10.05.2017 року за № 1-18/1144 про доцільність позбавлення батьківських прав, а також встановлені судом обставини, що свідчать про невиконання відповідачем своїх батьківських обов'язків щодо виховання неповнолітньої дитини, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог. Стаття 166 СК України передбачає такі правові наслідки позбавлення батьківських прав: 1. Особа, позбавлена батьківських прав: 1) втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов'язків щодо її виховання; 2) перестає бути законним представником дитини; 3) втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім'ям з дітьми; 4) не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; 5) не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов'язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); 6) втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. 2. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. В матеріалах справи знаходиться довідка про загальну заборгованість зі сплати аліментів від 25.05.2017 року за № 12397, надана Рубіжанським міським відділом державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Луганській області на ім'я [PERSON], згідно якої з відповідача стягуються аліменти на утримання [PERSON] за виконавчим листом № 2-195 від 06.02.2009 року виданим Рубіжанським міським судом Луганської області, а тому враховуючи вказані обставини, суд не вбачає необхідності у вирішення питання щодо стягнення аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved