Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-31 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення пені по аліментам, трьох відсотків річних та індексу інфляції за прострочення сплати аліментів та одноразової виплати, посилаючись на те, що Першотравневим районним судом м.Чернівці було винесено рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], 12.01.2012 року в сумі по 750 гривень щомісяця та одноразову допомогу на лікування дитини в сумі 4000 гривень, однак відповідач допустив заборгованість по них. В судове засідання позивач не зявилася, однак подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи та не повідомив про причини неявки. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 21.11.2016 року з [PERSON] вирішено стягувати аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] в розмірі по 750 гривень щомісячно та одноразову допомогу на лікування в розмірі 4000 гривень. На підставі вказаного рішення було видано виконавчий лист та відкрито виконавче провадження №53506822 від 20.03.2017 року. Відповідно до ч.1 ст.196 Сімейного кодексу України,\~у разі\~виникнення заборгованості\~з вини\~особи,\~яка зобовязана\~сплачувати аліменти\~за рішенням\~суду або\~за домовленістю\~між батьками,\~одержувач аліментів\~має право\~на стягнення\~неустойки (пені)\~у розмірі\~одного відсотка\~суми несплачених\~аліментів за\~кожен день\~прострочення від\~дня прострочення\~сплати аліментів\~до дня\~їх повного\~погашення або\~до дня\~ухвалення судом\~рішення про\~стягнення пені,\~але не\~більше 100\~відсотків заборгованості. Неустойка нараховується на щомісячну заборгованість від суми несплачених аліментів за кожен день за весь час прострочення по день добровільного погашення боргу або на момент стягнення. Підставою для стягнення неустойки (пені) є винна поведінка платника аліментів. При цьому за загальним правилом форма вини - умисел чи необережність значення не має. У даному випадку необхідно виходити із презумпції вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти на утримання дитини та прострочила виконання зобов'язання, яка і повинна доказувати протилежне. При утворенні заборгованості не за виною платника аліментів дані заходи не застосовуються (наприклад, коли прострочення сплати аліментів стало внаслідок тяжкої хвороби боржника або іншої незалежної від нього причини). Оскільки позивачем надано розрахунок пені на розмір заборгованості по аліментах за період з 26 жовтня 2016 по 31 грудня 2017 року, відповідно до якого вірно нараховано суму 3216,05 гривень пені, а тому відповідач повинен її сплатити позивачу. Відповідач також прострочив виплату 4000 тисяч гривень за період 02.12.2016 року по 31.12.2017 року, що підтверджується розрахунком. У звязку\~з цим\~підлягають задоволенню\~вимоги про\~стягнення трьох\~відсотків річних\~у розмірі\~130\~гривень та\~індексу інфляції\~у розмірі\~587,67\~гривень за\~прострочення виплати\~4000\~гривень одноразової\~виплати на\~лікування за\~вищевказаний період,\~оскільки відповідно\~до норм\~ч.4\~ст.196\~Сімейного кодексу\~України \~у\~разі прострочення\~оплати додаткових\~витрат на\~дитину з\~вини платника\~такий платник\~зобовязаний на\~вимогу одержувача\~додаткових витрат\~сплатити суму\~заборгованості за\~додатковими витратами\~з урахуванням\~встановленого індексу\~інфляції за\~весь час\~прострочення,\~а також\~три проценти\~річних із\~простроченої суми. Платник додаткових витрат вважається таким, що прострочив оплату, якщо він не виконав свій обовязок щодо оплати додаткових витрат у строк, встановлений рішенням суду або за домовленістю між батьками, а в разі їх відсутності або у разі невстановлення такого строку - після спливу семи днів після предявлення відповідної вимоги одержувачем додаткових витрат, який фактично їх оплатив. В задоволенні позовних вимог про стягнення трьох відсотків річних у розмірі 114 гривень за прострочення виплати аліментів слід відмовити виходячи з наступного. З правової позиції висловленої Верховним Судом України в постанові від 20.01.2016 року у справі №6-2759цс15 вбачається, що ч.2 ст.625\~ЦК України не застосовується до трудових правовідносин (заборгованості із заробітної плати, відшкодування шкоди працівникові внаслідок трудового каліцтва), сімейних та інших правовідносин, які регулюються спеціальним законодавством. За таких обставин суд приходить до висновку про те, що положення ст.625\~ЦК України про стягнення з відповідача на користь позивача трьох відсотків річних за несплату аліментів не застосовується, оскільки вказані правовідносини відносяться до сімейних, а тому в задоволенні таких позовних вимог слід відмовити. Також не підлягає задоволенню вимога про стягнення індексу інфляції у розмірі 644,02 гривень за прострочення виплати аліментів, оскільки відповідно до розрахунку позивач розрахувала таку суму виходячи із розміру пені 3216 гривень, а законодавством не передбачено виплату індексу інфляції яка вираховується із заборгованості по пені. Щодо судових витрат, то відповідно до ст.141 ч.2 п.3 ЦПК України у разі часткового задоволення позову, судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позовні вимоги заявлені на суму 4691,74 гривень, судом задоволено позовні вимоги на суму 3933,72 гривень, ставка судового збору за подання позовної заяви немайнового характеру становить 704,80 гривень, відсоток задоволених позовних вимог становить 83,84 відсотка, а тому з відповідача слід стягнути 590,90 гривень. На підставі ст.196 СК України, ст.625 ЦК України,

Outcome: partial