Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

Позивач звернулася з позовною заявою до суду про визнання права власності на присадибну земельну ділянку площею 637 кв.м. у порядку спадкування після смерті сина [PERSON], померлого [INFO] по [ADDRESS]. Свої доводи обґрунтовує наступним : рішенням виконавчого комітету Уманської міської ради № 462 від 27.11.1997 року [PERSON] передано у приватну власність присадибну земельну ділянку по [ADDRESS] загальною площею 637 кв.м. На підставі вказаного рішення [PERSON] отримав 19.12.1997 року Державний акт серії ЧР на право приватної власності на вказану земельну ділянку площею 0,0637 га для обслуговування житлового будинку. [PERSON] помер [INFO], що підтверджується ксерокопією свідоцтва про смерть. Після смерті сина вона у встановлені законом строки звернулась з відповідною заявою до нотаріальної контори по питанню прийняття спадщини, однак 27.08.2014 року отримала відмову у видачі свідоцтва про право власності в порядку спадкування на вказану земельну ділянку у зв'язку з тим, що відомості про вищевказану земельну ділянку відсутні у Державному земельному кадастрі. Провести державну реєстрацію земельної ділянки неможливо тому, що власник помер і не може звернутись з відповідною заявою до Держземагенства в Уманському районі Черкаської області. Відповідно до п.2 '' Прикінцевих та перехідних положень Закону України '' Про державний земельний кадастр '' земельні ділянки, право власності / користування / на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно ввід присвоєння їм кадастрового номера. Право власності / користування / на земельні ділянки у даному випадку виникло значно раніше. Після смерті сина вона залишилась єдиною спадкоємницею, вчасно звернулась з заявою до нотаріальної контори, отримала відмову, а тому і звернулась до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Просить визнати за нею право власності в порядку спадкування на вищевказану земельну ділянку. Представник відповідача - Уманської міської ради Саморуха В.О. у судовому засіданні не заперечує проти задоволення позовних вимог позивача. Представник третьої особи - Держземагенства в Уманському районі на адресу суду подав заяву, якою позов визнає, просить справу розглядати без їх участі. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи судом встановлено: рішенням виконавчого комітету Уманської міської ради № 462 від 27.11.1997 року [PERSON] передано у приватну власність присадибну земельну ділянку по [ADDRESS] загальною площею 637 кв.м. На підставі вказаного рішення [PERSON] отримав 19.12.1997 року Державний акт серії ЧР на право приватної власності на вказану земельну ділянку площею 0,0637 га для обслуговування житлового будинку. [PERSON] помер [INFO], що підтверджується ксерокопією свідоцтва про смерть. Після смерті сина [PERSON] у встановлені законом строки звернулась з заявою до нотаріальної контори по питанню прийняття спадщини, однак 27.08.2014 року отримала відмову у видачі свідоцтва про право власності в порядку спадкування на вказану земельну ділянку у зв'язку з тим, що відомості про вищевказану земельну ділянку відсутні у Державному земельному кадастрі. Провести державну реєстрацію земельної ділянки неможливо тому, що власник помер і не може звернутись з відповідною заявою до Держземагенства в Уманському районі Черкаської області. Відповідно до п.2 '' Прикінцевих та перехідних положень Закону України '' Про державний земельний кадастр '' земельні ділянки, право власності / користування / на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно ввід присвоєння їм кадастрового номера. Право власності / користування / на земельні ділянки у даному випадку виникло значно раніше. Після смерті сина позивач залишилась єдиною спадкоємницею, вчасно звернулась з заявою до нотаріальної контори, однак отримала відмову у зв'язку з тим, що земельна ділянка не зареєстровані в Держемагенстві Уманського району. Суд вважає, що у матеріалах справи мається достатньо доказів про взаємовідносини сторін, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення. На підставі ст.ст.328,1223,1225, 1261 ЦК України, ст. 81 ЗК України

Outcome: approved