Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду і просить\~ визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] , мотивуючи тим, що 31.05.2013 вона вступила у зареєстрований шлюб з відповідачем [PERSON] . Перебуваючи в шлюбі,\~ вони придбали квартиру [ADDRESS] , вартістю 104601 грн. 30 коп.. У відповідності до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності вказана квартира зареєстрована за чоловіком. Відносини у сім`ї не склалися. З 19.10.2019 вони припинили ведення спільного господарства і вона звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Спільно користуватися квартирою вони не можуть. На її пропозицію добровільно розподілити квартиру відповідач не погоджується.\~ Відповідач відзиву на позов не надав.\~\~\~\~\~\~\~ В судовому засіданні сторона позивача позовні вимоги підтримала, з підстав зазначених в позові. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Вислухавши думки сторін, дослідивши письмові докази та перевіривши законність визнання позову, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Сторони з 31.05.2013 перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 31.05.2013.\~ Копія договору купівлі-продажу квартири від 31.10.2013 (а.с.9) свідчить про придбання [PERSON] квартири [ADDRESS] . З копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 31.10.2013 та Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 18.09.2020 вбачається, що квартира [ADDRESS] , на праві приватної власності зареєстрована за [PERSON] як 1/1 частка. Відповідно до ст.60 СК України\~ майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таким чином, оскільки вказана квартира придбана сторонами під час перебування у шлюбі, що підтверджується зазначеними матеріалами справи та визнається відповідачем, то вона є спільною сумісною власністю подружжя, тобто сторін по справі. Згідно ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. В ч.11 постанови №14 від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі» Пленум Верховного Суду України роз`яснив, що за змістом ч.4 ст.174 ЦПК України (на даний час ч.4 ст. 206 ЦПК України) у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. За встановлених обставин, враховуючи, що відповідач позов визнає, визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову. Судовий збір позивачем сплачено в сумі 905 грн. 60 коп., який відповідно до ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на її користь.

Outcome: approved