Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-12 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно та до досягнення сином повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що сторони разом не проживають, однак є батьками [PERSON], який проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач тривалий час не надавав жодної допомоги на утримання дитини, протягом останнього року надавав кошти у розмірі 700 грн на місяць, проте робив це не регулярно. Останніх два місяці перестав взагалі надавати будь-яку допомогу мотивуючи це тим, що позивач перешкоджає відповідачу у спілкуванні з дитиною, що є безпідставними звинуваченнями. Зазначає, що її власних коштів не достатньо для утримання дитини. При цьому просить врахувати, що відповідач є здоровим, працездатним, частину заробітку отримує неофіційно. Оскільки обов'язок по утриманню дітей до досягнення ними повноліття відповідно до ст.180 СК України покладено на обох батьків, позивач на даний час працює неповний робочий день, оскільки здійснює догляд сина, а відповідач на утриманні інших дітей не має, вважає, що такий спроможний сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі 1/3 всіх видів його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою від 13.11.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала з підстав наведених вище та просить позов задоволити. Відповідач та його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково та просили визначити аліменти у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача з підстав, вказаних у поданому відзиві на позовну заяву (а.с.17-19). Вважають, що саме такий розмір аліментів є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини з урахуванням майнового стану відповідача. Так, відповідач жодного рухомого чи нерухомого майна на праві власності не має, ніде не працює на даний час. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.7). Як вбачається з довідки з місця проживання про склад сім'ї та прописку ЛКП «Управитель» від 24.10.2018 №2979 (а.с.4) [PERSON] проживає разом з позивачем. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Законом передбачена рівність такого обов'язку. Згідно з ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Враховуючи положення ч.1 ст.183 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. При цьому, згідно з ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ч.1 ст.182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3 1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;3 2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Як вбачається з Роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих у п.17 Постанови від 15.05.2006р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, та сторонами не заперечується, що відповідач не працює, доходи мають мінливий характер. При цьому, суд вважає необґрунтовану, заявлену позивачем, вимогу про стягнення з відповідача аліментів саме у розмірі 1/3 частки всіх доходів відповідача, оскільки позивачем не представлено суду доказів, що витрати, необхідні для належного утримання сина перевищують 1/4 частку доходу відповідача. Разом з тим, суд вважає за необхідне роз'яснити позивачу, що відповідно до ст.185 Сімейного кодексу України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Відповідно до ст.141 ЦПК України, оскільки позовні вимоги задоволено частково, а позивач звільнена від сплати судового збору, такий у розмірі 704,80 грн. слід стягнути з відповідача в дохід держави. Крім цього, відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved