Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, який обґрунтовує тим, що вона уклала шлюб з [PERSON], який було розірвано за рішенням суду від 28 грудня 2012 року. Від їх шлюбу з відповідачем у них народився син [PERSON], [INFO] року. На даний час їх син проживає разом з нею за вищезазначеною адресою. Одночасно з розірванням шлюбу судовим рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 28.12.2012 року за її позовною заявою з [PERSON] були стягнуті аліменти на її користь на утримання їх неповнолітнього сина [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 450 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідач всіляко ухилявся і ухиляється від виховання та утримання дитини відповідно до вимог ст.150 СК України. Матеріальної допомоги на дитину не надає, життям дитини не цікавиться і не бажає бачити його. 3 моменту розірвання шлюбу, тобто з 2012 року, відповідач взагалі не бачив дитину, не виявляв зацікавленості у вихованні та побаченнях з нею. Коштів на утримання дитини взагалі не виділяв. Згідно довідки виконавчої служби Сумського міського управління юстиції за 2013-2014 роки та за 4 місяці 2015 року відповідач взагалі не платив аліментів. Крім того, за ухилення від сплати аліментів на їх дитину відповідач був засуджений 19 лютого 2015 року Ковпаківським районним судом м.Суми за ч.1 ст.164 КК України до одного року обмеження волі. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав на дитину [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON], який відбуває покарання в Конотопському виправному центрі, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі. В судовому засіданні представник третьої особи - Служби у справах дітей Сумської міської ради, зазначила, що Служба у справах дітей Сумської міської ради, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до сина [PERSON], [INFO]. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника третьої особи, показання свідків, перевіривши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Судом встановлено, що 05.03.2011 року між позивачем [PERSON] та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], який на даний час проживає разом з позивачем. Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 28.12.2012 року шлюб між сторонами було розірвано та з відповідача [PERSON] були стягнуті аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 450 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 30.10.2012 року. Вироком Ковпаківського районного суду м.Суми [PERSON] був засуджений за ч.1 ст.164 КК України до одного року обмеження волі. Викладені обставини підтверджуються свідоцтвом про народження дитини від 23.08.2011 року серія 1-БК №123574 (а.с.7), рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 28 грудня 2012 року (а.с.6), довідкою про склад сім`ї виданою КП «Сумижитло» СМР від 18.05.2015 року (а.с.5), копією вироку суду від 19.02.2015 року (а.с.9) та ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 21 квітня 2015 року (а.с.10,11). Відповідно до ст.164 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. З 2012 року відповідач життям сина не цікавився, не телефонував, не виявляв бажання спілкуватись з ним та приймати участь у його вихованні. На сьогоднішній день дитина не пам'ятає батька та немає до нього ніяких почуттів, оскільки за всі ці роки жодного разу його не бачила. Викладені обставини підтверджуються показаннями свідків. Так, свідок [PERSON], яка є подругою позивача і одночасно її сусідкою, підтвердила, що протягом останніх трьох років відповідач ніколи не приходив до позивачки, не спілкувався з дитиною. Вона неодноразово чула розмови, що відповідачу дитина не потрібна. Тимур взагалі батька не знає. Свідок [PERSON], яка є матір`ю позивачки, пояснила, що відповідач говорив, що дитина йому не потрібна, він взагалі не звертає увагу на дитину, хоча проживає в одному будинку. Коштів на утримання дитини не надає. Перешкод у спілкуванні з дитиною позивачка йому ніколи не створює. Тимур батька ніколи не бачив та не спілкувався з ним. Відповідно до висновку Служби у справах дітей Сумської міської ради, вбачається, що після розірвання шлюбу [PERSON] повністю самоусунувся від виконання своїх батьківських обовязків: не цікавиться життям та здоров`ям [PERSON], не приділяє вихованню сина ніякої уваги, не проявляє до дитини ніякої батьківської турботи, має заборгованість по виплаті аліментів, повністю відсторонився від спілкування з сином та втратив до нього батьківські почуття. Тому, Служба у справах дітей Сумської міської ради вважає за можливе позбавити батьківських прав [PERSON] відносно сина [PERSON], [INFO]. Така поведінка відповідача свідчить про його свідоме ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, а тому у відповідності до ст.164 СК України суд вважає за необхідне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно сина - [PERSON], [INFO].

Outcome: approved