Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини до досягнення дитиною повноліття. Свою позовну вимогу мотивує тим, що з відповідачем перебуває у шлюбі, зареєстрованому Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції 07 березня 1997 року, актовий запис № 170. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку: [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Спільне життя з відповідачем не склалося, вони втратили один до одного почуття любові та поваги. Шлюбні відносини фактично припинилися з березня 2012 року. Спору щодо поділу майна та місця проживання дитини немає. Матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає. Просить суд розірвати шлюб, стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дитини аліменти в розмірі ? частини усіх видів його заробітку (доходів) до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, надала суду пояснення викладені у позовній заяві. Відповідач в судовому засідання проти позову заперечував частково, визнав позовні вимоги в частині розірвання шлюбу, в частині стягнення з нього аліментів визнав в розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку (доходів) до досягнення дитиною повноліття. Пояснив, що в нього на утриманні знаходиться малолітня донька, [PERSON], [INFO], а також його цивільна дружина. Крім того він вимушений допомагати та надавати матеріальну допомогу своєму батьку, [PERSON], який хворіє на цироз печінки. Суд, дослідивши наявні докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції 07 березня 1997 року, актовий запис № 170. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку, [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з березня 2012 року через відсутність взаєморозуміння та почуттів взаємоповаги та кохання, таким чином, характер сформованих відносин у родині є таким, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити інтересам сторін та соціальній ролі сім`ї. Спір про поділ майна та місця проживання дитини між сторонами відсутній. Крім того, судом встановлено, що відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої доньки надає не регулярно. Відповідач працює, має добрий стан здоров'я, тому має реальну можливість надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначені розміру аліментів, суд бере до уваги, що відповідач має на утриманні малолітню дитину та матір спільної дитини, хворого батька. Тому суд вважає за необхідне позов задовольнити частково, розірвати шлюб між сторонами та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання [PERSON], [INFO], в розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з 03 листопада 2014 року та до досягнення дитиною повноліття, та допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. В іншій частині позову відмовити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати по справі, що складаються з судового збору на користь: держави в розмірі 243,60 грн.; на користь позивача в розмірі 243,60 грн.

Outcome: partial