Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про позбавлення відповідача батьківських прав відносно її неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню дитини. В добровільному порядку відмовився сплачувати аліменти на утримання дитини, участі у вихованні доньки не бере, не цікавиться її життям, інтересам дитини, станом її здоров'я та не бажає спілкуватися з донькою. На теперішній час, донька ходить до шкоди в Об'єднаних Арабських Еміратах. Представник позивача підтримала позов в повному обсязі. Відповідач визнав позов, проти задоволення вимог не заперечував. Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради підтримав висновок про доцільність позбавлення батьківських прав. З'ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини. Судом встановлено, що 03 червня 2006 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, свідченням чого є витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, сформованого 07.09.2012 року. Шлюб між сторонами розірвано 01 червня 2010 року, свідченням чого є свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER] За період шлюбу народилася донька [PERSON], [INFO], свідченням чого є свідоцтво про народження серії [NUMBER] Згідно розрахунку заборгованості наданий державним виконавцем Інгульського відділу державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області від 18.02.2018 року за вих. № 2115 та від 25.05.2018 року за вих.. № 32077, відповідач аліменти не сплачує, станом на 01.05.2018 року заборгованість по аліментам становить 68704,03 грн. Згідно характеристики підписано сусідами позивачки від 24.05.2018 року, відповідач не приймає участі у житті та вихованні доньки [PERSON], не з'являється за місцем їх реєстрації. Згідно заяв, які посвідчені приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Машковою С.М., відповідач неодноразово надавав дозвіл на виїзд дитини за кордон на постійне місце проживання та навчання (а.с. 12, 13). Також згідно нотаріально посвідченої заяви від 25 червня 2018 року, [PERSON] надав згоду на позбавлення його батьківських прав та згоду на усиновлення малолітньої [PERSON] громадянином [PERSON]. Відповідно до висновку виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 15.08.2018 року, орган опіки та піклування виконкому Миколаївської міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно його доньки. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. За змістом ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно до положень ст. 164 СК України, мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У відповідності до вимог ст. 165 СК України, з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися і особа, в сім'ї якої проживає дитина. Згідно із ч. 1 ст. 155 та п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, а ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для позбавлення їх судом батьківських прав. Абзацом 2 пункту 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Таким чином, винна поведінка відповідача та його свідоме нехтування своїми батьківськими обов'язками, свідчить про ухилення останнього від виконання своїх батьківських обов'язків та є підставою для позбавлення його батьківських прав відносно його неповнолітньої доньки. Відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого засідання суд ухвалює рішення у разі визнання позову відповідачем. Згідно ч. 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Оцінюючи всі зібрані по справі докази, враховуючи інтереси дитини для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя, повного та всебічного розвитку, та зважаючи на те, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню та утриманню дитини, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно із ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн..

Outcome: approved