Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з указаним позовом та просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини, доньки [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 1600,00 грн. до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня предявлення позовної заяви до суду. Позивач в обґрунтування позовних вимог вказувала, що під час перебування у шлюбі вона народила доньку [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання доньки надає нерегулярно, у розмірі, який є на його думку достатнім, однак цих коштів для забезпечення необхідних та належних умови життя та виховання доньки не вистачає, чим відповідач поставив позивача в скрутне матеріальне становище. Позивач у судовому засіданні вказувала, що відповідач працює та має змогу сплачувати аліменти на утримання доньки у твердій грошовій сумі у розмірі 1600,00 грн. на місяць. Вказувала, що вона отримує заробітну плату у розмірі 3200,00 грн., якої не вистачає на забезпечення необхідних та належних умови життя та виховання доньки. Також не заперечувала, що відповідач добровільно надавав допомогу за період з листопада 2017 року по березень 2018 року на загальну суму 3763,80 (грн.), однак ці платежі є нерегулярними. Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував. Вказував, що не має змоги сплачувати аліменти на утримання доньки у розмірі 1600,00 грн., оскільки його щомісячний дохід складає 3800,00 грн. Не заперечував проти стягнення з нього аліментів у розмірі, що становить 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вказував, що інших дітей та утриманців у нього не має. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 25.08.1990 виконкомом Вільненської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області між сторонами по справі зареєстровано шлюб, актовий запис № 07 (а.с.9), від якого є малолітня дитина, донька, [PERSON], [INFO]. (а.с.9 зворот). Дитина проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні, про що вказувала позивач та про що свідчить довідка видана виконкомом Вільненської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області від 27.11.2017 № 474/1 (а.с.10). Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Судом встановлено, що угоди про добровільну сплату аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO], між сторонами досягнуто не було. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ст. 141 Сімейного кодексу України, батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 182, ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України). Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У судовому засіданні відповідач не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання доньки у розмірі, що становить 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, посилаючись на тяжкий матеріальний стан, оскільки отримує фактично мінімальну заробітну плату, винаймає за житло, у зв?язку з чим несе додаткові витрати.. Враховуючи відсутність взаємної домовленості між сторонами про участь у матеріальних витратах на утримання малолітньої доньки, а також матеріальний стан відповідача, те що він на даний час працює, отримує заробітну плату у розмірі 3800,00 грн (а.с.18-24), є фізично здоровою людиною, інших аліментних зобовязань не має, а також з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та тієї обставини, що мати нарівні з батьком повинна утримувати дитину, виходячи з принципів розумності та справедливості, суд дійшов висновку, що відповідач, в силу ст. ст. 180 - 184 Сімейного кодексу України, зобов`язаний та має можливість щомісячно сплачувати на користь позивача на утримання їх малолітньої дитини, доньки [PERSON], [INFO], аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1100,00 грн. щомісячно, починаючи стягнення з дня предявлення позову, до досягнення дитиною повноліття. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial