Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-02 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів, покликаючись на те, що за час проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з відповідачем у них народився син [PERSON] , [INFO] . Відповідач практично не надає фінансову допомогу на утримання сина. Просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина у розмірі 3000,00 грн. починаючи із дня пред`явлення позову і до повноліття дитини. Позивач у судове засідання не з`явилась, хоча була повідомлена про час та місце розгляду справи, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, а відтак суд вважає, що справу слід вирішити на підставі наявних у ній даних та доказів. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений про час та місце розгляду справи, подав відзив на позовну заяву, у якому позов заперечує, зазначив, що він постійно добровільно сплачує аліменти на утримання сина, а відтак суд вважає, що справу слід вирішити на підставі наявних у ній даних та доказів. У зв`язку із здійсненням розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши докази, наявні у матеріалах заяви суд вважає, що позов слід задовольнити повністю. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] є дитиною сторін, що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 24 листопада 2012 року. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у відповідності до ст. 182 СК України кодексу при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров`я дитини, матеріальне становище дитини та платника аліментів. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до принципів 4, 7 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року дитині мають належати права на здоровий ріст та розвиток, належне харчування, житло, розваги, медичне обслуговування, отримання освіти. Найкраще забезпечення інтересів дитини щодо її освіти та навчання має бути керівним принципом для батьків. Враховуючи матеріальне становище позивача та платника аліментів, який є працездатною особою і спроможний платити аліменти на утримання сина, з метою забезпечення [PERSON] рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, що є обов`язком [PERSON] , як батька, суд вважає, що позов слід задовольнити та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 3000,00 грн. щомісячно починаючи із дня пред`явлення позову і до повноліття дитини. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позову знайшли своє повне ствердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення. Судовий збір у справі підлягає стягненню з відповідача у повному обсязі відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved