Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-13 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 5000 гривень щомісячно до досягнення ним повноліття, 1250 гривень щомісячно додаткових витрат на розвиток, навчання, садочок малолітнього [PERSON] до травня 2019 року включно, 500 гривень щомісячно на лікування (послуги стоматолога) малолітнього [PERSON] з жовтня 2018 року до грудня 2018 року включно та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 5095,20 гривень як половину витрачених нею коштів на лікування, розвиток, навчання, садочок малолітнього [PERSON]. Позов мотивує тим, що від шлюбу з відповідачем сторони мають спільну дитину [PERSON] З серпня 2017 року відповідач регулярної участі в утриманні дитини не приймає, час від часу купував для дитини іграшки, однак з травня 2018 року і цього не робить, будь-якої допомоги для утримання дитини не надає. Вказує, що відповідач є співвласником двох юридичних осіб, а тому на думку позивача може сплачувати аліменти в розмірі 5000 гривень. Крім того, зазначає, що понесла додаткові витрати на утриманні дитини, які полягають в лікуванні дитини на суму 2134,21 гривень та на 2019 рік плануються ще додатково витрати на суму 3000 гривень, дитина ходить в дошкільний навчальний заклад, у звязку з чим позивач щомісячно витрачає 450 гривень на харчування для дитини в ньому. Станом на жовтень 2018 року позивач вже понесла 2574,78 гривень на харчування в садку. Крім того, дитина відвідує додаткові гуртки, зокрема вивчення англійської мови в компанії [PERSON], де позивач вже витратила у вересні 2018 року 1275 гривень та до червня 2019 року вартість навчання буде становити 6920 гривень. Крім того, дитина відвідує гурток з хореографії, витрати по якому позивач вже понесла на суму 640 гривень та до червня 2019 року вартість такого становитиме 3080 гривень. Окрім цього, позивач понесла витрати на предмети розвитку дитини на суму 1023,42 гривень та на святкування дня народження дитини 2543 гривні. Тому просить стягувати з відповідача 1250 гривень щомісячно додаткових витрат на розвиток, лікування, навчання дитини та відвідування дошкільного навчального закладу, а також стягнути з відповідача половину вже понесених позивачем додаткових витрат на утримання дитини на суму 5095,2 гривень. Стягнення просить проводити з червня 2018 року, оскільки відповідач перестав надавати матеріальну допомогу в травні 2018 року. Як на підставу позову посилається на положення ст.ст. 84, 180, 182, 184, 185 СК України. Ухвалою суду від 5 листопада 2018 року відкрито провадження у справі. 26 грудня 2018 року відповідачем [PERSON] подано відзив яким в задоволені позову просив відмовити з наступних підстав. Вважає, що розмір аліментів, які просить стягувати позивач є завеликим і просить врахувати його важке матеріальне становище так як він є безробітним, жодних доходів не отримує, має також на утриманні малолітню доньку [PERSON], [INFO], матір [PERSON], [INFO], яка є пенсіонером і [PERSON], матір доньки, яка знаходиться у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Також просить врахувати, що в нього немає власного житла. Проживає на орендованій квартирі та має заборгованість перед ПАТ «УкрСиббанк» в сумі 47878,44 гривень. Вказує, що в нього відсутнє у власності рухоме чи нерухоме майно, а тому вважає, що розмір аліментів повинен бути визначено в сумі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Не погоджується з понесеними додатковими витратами на дитину позивачем так вказує, що кошти на такі були надані ним. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, пояснення надала аналогічним викладеним в ньому, просила позов задовольнити. Представник позивача адвокат [PERSON], який діяв на підставі ордера серії ЛВ № 151553 від 26 грудня 2018 року позов підтримав з мотивів викладених в ньому, просив такий задовольнити. Представник відповідача адвокат [PERSON], яка діяла на підставі ордера серії ЛВ № 018737 від 3 грудня 2018 року проти позову заперечила з мотивів викладених у відзиві, додатково пояснила, що дитина проживає разом з позивачем, просила в задоволені позову відмовити. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Згідно з ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Це відповідна (фіксована) сума коштів на утримання дитини, яка не є одноразовим платежем, а твердою грошовою сумою визначеною судом на утримання дитини до її повноліття. У відповідності до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» встановлено у 2019 році прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень; на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. У відповідності до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. З свідоцтва про шлюб серії І-СГ № 088564 від 12 липня 2008 року вбачається, що сторони перебувають на час розгляду справи в зареєстрованому шлюбі. Однак, рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 10 січня 2019 року шлюб між сторонами було розірвано, проте рішення не набрало законної сили. З копії свідоцтв про народження серії 1-СГ № 368644 від 5 липня 2013 року вбачається, що сторони є батьками [PERSON], [INFO]. Сторонами визнано обставину, що дитина проживає разом з позивачем по місцю проживання останньої, а тому у відповідності до положень ч. 1 ст. 82 ЦПК України вказана обставина доказування не потребує. З листа Личаківської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області від 11 грудня 2018 року № 12476/13-06-08-01-26 вбачається, що дохід [PERSON] за період часу четвертий квартал 2017 року третій квартал 2018 року становив 1200 гривень; дохід [PERSON] становив за вказаний період 527566,55 гривень. Крім того, вказана податкова інспекція листом від 11 грудня 2018 року № 124710/13-01-52-41-01 повідомила,, що [PERSON] з 6 липня 2017 року зареєстрована в ДПІ як фізична особа підприємець та її дохід згідно з поданими деклараціями становив за період часу з 6 липня 2017 року по 31 грудня 2017 року 37500 гривень. З витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що відповідач є співзасновником ТОВ «Юніверсал Білдінг Компані», код ЄДРПОУ 39234685, частка 34 % в статутному капіталі, та директором і співзасновником ТОВ «СПВ-Інвест», код ЄДРПОУ 39831706, частка 50% в статутному капіталі. З представлених стороною позивача медичних документів [PERSON] вбачається, що останній проходив курс лікування та потребує додаткового лікування зубів. Крім того, з представлених документів також вбачається, що дитина відвідує додаткові гуртки, зокрема з вивчення англійської мови, хореографію та відвідує платні додаткові заняття англійської мови в дошкільному навчальному закладі. Отже, оцінивши в сукупності представлені у справі докази, суд дійшов висновку що вимоги позивача щодо стягнення аліментів є підставними, оскільки дитина проживає разом з позивачем, відповідач проживає окремо, не надає регулярно достатню матеріальну допомогу на утримання дитини, чим ухиляється від виконання обовязку з утримання малолітньої дитини, беручи до уваги прожитковий мінімум для дітей віком до шести років у 2019 році і від шести років до вісімнадцяти років у 2019 році, оскільки дитині в 2019 році виповниться шість років, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову частково, а саме про стягнення аліментів в розмірі 3000 гривень щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття, оскільки обовязок утримувати дітей є рівною мірою обовязком як матері, так і батька. Визначаючи суму аліментів судом взято до уваги наявність у відповідача на утриманні малолітньої дитини [PERSON], [INFO], батьком якої в свідоцтві про народження серії І-СГ № 563116 від 27 вересня 2017 року записаний відповідач у справі, доходи сторін за останні чотири квартали, стан здоровя дитини та відвідування останньою дошкільного навчального закладу та додаткових гуртків з розвитку дитини, що потребує фінансових затрат з боку батьків дитини, участь відповідача в статутному капіталі двох господарюючих субєктів, наявність у відповідача боргових зобовязань перед ПАТ «УкрСиббанк», про що представлено копію рішення Личаківського районного суду м. Львова від 16 липня 2018 року. Суд вважає за можливе визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі, оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач має мінливий нерегулярний дохід, на даний момент в нього відсутні доходи, що стверджується поясненнями представника відповідача та даними про його доходи з органів фіскальної служби. Згідно 3 ч. 1\~ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Під час розгляду цивільної справи № 6-1489цс17 Верховний Суд України сформулював правову позицію від 13 вересня 2017 року, згідно з якою роз'яснив, що це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв'язку з її хворобою, каліцтвом тощо. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов'язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Ураховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Позивачем на підтвердження понесених додаткових витрат на утримання дитини представлено копії чеків: на лікування дитини (лікування зубів і послуги лікаря ЛОРа) на загальну суму 2134,21 гривень; додаткові гуртки з вивчення англійської мови та заняття з хореографії 2280 гривень; додаткові заняття з англійської мови в дошкільному навчальному закладі 1275 гривень; батьківська плата в дошкільному навчальному закладі 2507,31 гривень; витрати на ліки 1511,5 гривень; на загальну суму 9708,02 гривень (а.с. 10, 12-25, 28, 52, 105-107). Враховуючи наведене вище, суд вважає, обґрунтованим включення до складу додаткових витрат на дитину наведені позивачем і документально підтверджені витрати на лікування дитини, відвідування дошкільного навчального закладу, додаткових гуртків з розвитку. При цьому, судом не беруться до уваги представлені позивачем докази витрат на іграшки для дитини, оскільки з трьох чеків вбачається, що такі оплачено не позивачем. Четвертий на загальну суму 55 гривень, суд вважає, що не підлягає розподілу між батьками, оскільки обовязок батьків є рівним щодо отримання дитини, а тому як мати так і батько можуть купляти іграшки для розваг дитини в різній кількості, що на думку суду не обовязково призводить до розподілу таких витрат між батьками. Також судом не беруться до уваги представлені позивачем рахунки на оплати за святкування дитячого дня народження, оскільки відсутні докази сплати таких. Також судом не беруться до уваги доводи відповідача щодо утримання матері, оскільки доказів, що остання потребує утримання не представлено, як не представлено доказів що відповідач проживає разом зі [PERSON] і вона потребує утримання. Перебування у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, не свідчить про відсутність інших доходів у вказаної особи так і не свідчить, що відповідач несе витрати на утримання вказаної особи. Також відповідачем не представлено доказів понесення витрат на оренду житла. Тому з врахуванням батьківського обовязку рівної пропорційності понесення додаткових витрат на дитину, того, що додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно, з відповідача слід стягнути на користь позивача 1/2 понесених додаткових витрат на утримання малолітнього сина, що становить 4854,01 гривень. При цьому підстав для стягнення додаткових витрат на дитину наперед у періодичній формі суд не вбачає, оскільки наявними у справі доказами не підтверджується конкретний розмір та систематичність додаткових витрат на дитину, які позивач понесе у майбутньому. При цьому це не виключає її право звернутись із аналогічним позовом у подальшому, якщо такі витрати фактично будуть понесені. При цьому, під час ухвалення рішення суд вирішує питання, як розподілити між сторонами судові витрати. Порядок розподілу судових витрат визначений\~ст. 141 ЦПК України. Враховуючи що позивачем заявлено дві вимоги майнового характеру, однак остання звільнена від сплати судового збору то з відповідача на користь держави підлягає стягненню\~\~704,80 гривень судового збору за вимогу про стягнення аліментів та 704,80 гривень судового збору за вимогу про стягнення додаткових витрат на дитину. Крім того, у відповідності до вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України слід попустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial