Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою в якій просить стягнути аліменти із відповідача на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини, а також 1/6 частину заробітку на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку, оскільки відповідач не надає в добровільному порядку матеріальної допомоги на їх утримання. Позивач у судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги та просить їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні визнав позовні вимоги частково, згоден на сплату аліментів на утримання доньки та заперечує проти сплати аліментів на утримання позивачки. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши у судовому засіданні матеріали справи суд вважає позов обгрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за таких підстав. Сторони знаходяться у шлюбі, зареєстрованому 18.06.2011, виконкомом Вишівської сільської ради Воловецького району Закарпатської області, за актовим записом № 3, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 5). На даний час вирішується питання про розірвання шлюбу в судовому порядку. Від спільного життя мають малолітню дитину [PERSON], [INFO] рку народження, батьком якої являється відповідач згідно з копією свідоцтва про народження (а.с.6). На даний час, сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, при цьому малолітня дитина мешкає разом із матір'ю, та знаходиться на її утримані (а.с.7). У добровільному порядку відповідач на утримання дитини матеріальної допомоги не надає, у зв'язку з чим позивач вимушена звернутися із даним позовом до суду. До того ж позивач не працює, займається доглядом та вихованням дитини до досягнення нею трирічного віку. Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, при цьому даний обов'язок є особистим, індивідуальним обов'язком як матері, так і батька. Статтею 84 Сімейного Кодексу України передбачено що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка -батька дитини до досягнення дитиною трьох років. До того ж, таке право дружина має незалежно від того, чи вона працює, та не залежно від її матеріального становища. Право на утримання дружина, з якою проживає дитини, має і в разі розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджується за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи вищевикладене те, що позивач позов підтримує, а відповідач частково визнає вимоги, відсутні дані стосовно незадовільного стану здоров'я відповідача чи знаходження на його утриманні інших дітей або непрацездатних членів сім'ї, яких він зобов'язаний утримувати, а також ненадання ним матеріальної допомоги на утримання малолітньої доньки, яка знаходиться на повному утриманні позивача, проживаючи із нею, матеріальне становище відповідача, суд вважає за необхідне позов задовольнити, стягнувши із відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, до повноліття доньки, а також по 1/6 частині заробітку на утримання самої позивачки до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ст. 88 ЦПК України із відповідача необхідно стягнути судові витрати.

Outcome: approved