Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду із даним позовом та просить розірвати шлюб у якому вона перебуває з відповідачем. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 2011 року вони із чоловіком конфліктують з-за зловживання відповідачем алкогольними напоями. Вона неодноразово намагалася уладнати стосунки із відповідачем, але її зусилля були марними. Отримані гроші відповідач пропиває та вона сама забезпечує як свої потреби, так і потреби їхньої малолітньої дитини, яка проживає із нею. В серпні 2014 року вони з відповідачем припинили подружні відносини та проживають окремо. Майнового спору поміж ними немає. Сторони в судове засідання не з'явилися, позивач завчасно сповістила суд про неявку та можливість розгляду справи за її відсутності. Позивач надала заяву в якій просить позов задовольнити та шлюб розірвати не заперечуючи проти заочного розгляду і вирішення справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи, або про розгляд справи за його відсутності до суду не надсилав, свого представника до суду не направив. Оскільки позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, а відповідач належним чином повідомлявся про день, місце та час розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.ст. 224-226 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 18 липня 2008 року Самарським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області між сторонами було зареєстровано шлюб, про що вчинено актовий запис за № 218. Під час шлюбу в сторін народилася дитина - [PERSON], [INFO], яка проживає разом із позивачкою. Сімейне життя в сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння, численні конфлікти та свари, вони не проживають разом, не ведуть сумісного господарства та не мають спільного сімейного бюджету. Спору про поділ майна що є їхньою спільною сумісною власністю сторони не мають. Між сторонами також немає спору з приводу місця проживання дитини, яка після розірвання шлюбу й надалі залишатиметься проживати із матір'ю. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. З огляду на ч. 1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що поміж сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхня сім'я розпалася та існує формально, а подальше спільне життя їхнього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, інтересам дитини, а тому шлюб слід розірвати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved