Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою, яку на виконання ухвал судді Пологівського районного суду Запорізької області від 23 лютого 2018 року і 13 березня 2018 року про залишення позовної заяви без руху привела у відповідність до вимог ЦПК України. В обгрунтування своїх позовних вимог зазначила, що з відповідачем вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 07 листопада 2015 року. На теперішній час відповідач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. Зазначений позов знаходиться на розгляді у суді. Шлюб між ними до теперішнього часу не розірвано. Відповідач є батьком їх малолітнього сина [PERSON] [INFO], на утримання якого відповідач за судовим рішенням зобовязаний сплачувати аліменти. Позивач з сином мешкає від батька дитини окремо. Вона, позивач, на даний час не працює, перебуває у відпустці по догляду за малолітньою дитиною до виповнення сину трьох років. Тому вона змушена звернутися з позовом до суду про стягнення аліментів на своє утримання до досягнення сину трьох років задля створення нормальних фінансових умов для виховання і утримання дитини. Просить судовим рішенням стягнути з відповідача аліменти на її, позивача утримання, по 1/6 частині з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, починаючи з 23 лютого 2018 року до досягнення сином [PERSON] [INFO], трьох років, тобто до 12 травня 2019 року. Сторони належним чином повідомлені про явку в судове засідання (а.с.55,57). Позивач звернулася до суду з письмовими заявами, в яких просить розглянути справу у її відсутність зі стягненням з відповідача аліментів на її утримання у зазначеному в позові розмірі (а.с.21,47). Відповідач, будучи двічі повідомленим про розгляд справи в суді належним чином шляхом отримання телефонограми про виклик у судові засідання (а.с.50,55) у судове засідання повторно не явився, про причини неявки суду не повідомив, з заявами про розгляд справи в його відсутність або про відкладення розгляду справи з певних підстав до суду не звертався, відзив на позов не подав. За таких обставин суд розглядає справу з ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до вимог ч.4 ст.223 ЦПК України і на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процессу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, беручи до уваги наполягання позивача на задоволенні позову, ненадання заперечень проти позову відповідачем, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Так, у судовому засіданні судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Волноваського районного управління юстиції у Донецькій області 07 листопада 2015 року шлюбі, що підтверджується копією виданого 07 листопада 2015 року свідоцтва про шлюб серії I-НО №431251 (а.с.29). З копії свідоцтва про народження серії I-НО №715566, виданого 18 травня 2016 року, судом встановлено, що батьками [PERSON], який народився 12 травня 2016 року, є сторони у справі (а.с.40). З акту обстеження матеріально-побутових умов від 27 березня 2018 року, вбачається, що [PERSON] на теперішній час мешкає з матірю [PERSON] (а.с.42). Судом встановлено з позовної заяви, заяв сторін до суду і з акту обстеження матеріально-побутових умов, що відповідач на даний час проживає від сина і дружини окремо, аліменти нікому не сплачує. Позивач не працює, доглядає за дитиною до трьох років, на задоволенні позову наполягає, відповідач заперечень проти позову не надав. На пропозицію суду надати інформацію, яким судом постановлене рішення про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітнього сина (дата рішення, номер справи, розмір аліментів), [PERSON] суду не надала. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ст.181 ч.3 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються в частці від доходу матері (батька) або в твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Проаналізував добуті в судовому засіданні докази і дав їм оцінку в сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача у повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави суд стягує 704,80 грн. судового збору.

Outcome: approved