Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом та з уточненими вимогами, в якому вказала, щоз відповідачем вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з 1998 року. До укладення шлюбу, на підставі договору купівлі-продажу від 25.07.1997 року, позивач на дошлюбне прізвище «Свірса» придбала квартиру [ADDRESS]. 11.01.2000 року на власній житловій площі вона зареєструвала чоловіка [PERSON] За рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 03.06.2015 року шлюб між сторонами було розірвано. З початку грудня 2014 року вони фактично припинили шлюбні стосунки та відповідач виїхав зі спірної квартири, проживає окремо з іншою сімєю в м.Полтаві. Посилаючись на те, що відповідач порушує права власника, не проживає разом з позивачем та їх спільним сином більше року, [PERSON] просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням: квартирою №83, що знаходиться в м.Полтаві по вул.Баяна в будинку №8 та виселити відповідача з квартири. 10 травня 2016 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, надала заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутність, уточнені позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про місце та час слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Заяви про розгляд справи за його відсутності від відповідача не надходило. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність позивача та відповідача, на підставі наявних у справі даних і доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до\~ст. 405 ЦК України\~члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. У разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом, член сім'ї власника житла втрачає право\~\~на користування цим житлом. Судом встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS] відповідно до договору купівлі-продажу від 25.07.1997 року (а.с.5). Відповідач, відповідно довідки (а.с.8), зареєстрований в квартирі позивача, але не проживає в ній з початку грудня 2014 року (а.с.9 акт). Як свідчать матеріали справи, відповідач фактично не проживає у вказаній квартирі з початку грудня 2014 року; ніяких заходів по збереженню житла за собою відповідач не вживає; заходів по вселенню у квартиру не приймає. Статтею 391 ЦК України\~передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним користування та розпорядження своїм майном. Згідно постанови Верховного Суду України від 16.01.2012 року у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод. Таким чином, суд вважає встановленим, що відповідач\~\~не проживає в [INFO] понад один рік без поважних причин, а тому приходить до висновку, що позов[PERSON] в частині визнання відповідача таким, що втратив право на житло, є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Суд вважає, відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог про виселення відповідача, оскільки вони є безпідставними, суперечать обставинам, на які посилається [PERSON] На підставі викладеного та

Outcome: partial