Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та стягнення аліментів на утримання дружини з якою проживає дитина. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказувала на те, що вона уклала шлюб з відповідачем - [PERSON], який вони зареєстрували 14.11.2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Каневу Канівського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, про що зроблений актовий запис №253. Від шлюбу з відповідачем вона народила малолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Подружні відносини між ними припинені майже шість місяців, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Дитина проживає разом зі нею та знаходиться на її повному утриманні. За цей час відповідач не цікавився їх дитиною. Дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Такий належний рівень у будь-якому разі не повинен бути меншим, ніж прожитковий мінімум. Сама вона такий рівень не зможе забезпечити, адже знаходиться у скрутному матеріальному становищі, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, доходів не має, тому батько, який здоровий та працездатний, зможе сплачувати аліменти, він працює на фірмі ПАТ «Канівський маслосирзавод», тобто має стабільний дохід. Просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частина усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття та стягнути аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частина усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. [PERSON] звернулася до суду з заявою про слухання справи за її відсутності, позов підтримує та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини, в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу, щомісячно до її повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частина усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги, які викладені в позовній заяві. Просить їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі. Суд, вислухавши думку сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком у [PERSON], [INFO] (а.с.5), що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-СР №223053 від 21.10.2015 року. Відповідно до ст.180 СК України батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 СК України). Позивач знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною. Крім того, сама не може утримувати сина та нести одноособово витрати повязані з її вихованням, тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на сина. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] має задовільний стан здоров'я, малолітніх дітей або осіб похилого віку на його утриманні не має, а тому суд приходить до висновку, що він має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання малолітнього сина у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до повноліття дитини. Ст. 75 СК України передбачає, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 80 СК України розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя або у твердій грошовій сумі. Згідно ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. При визначенні розміру аліментів суд враховує положення ст. 128 Кодексу законів про працю України, відповідно до якої при кожній виплаті заробітної плати загальний розмір усіх відрахувань не може перевищувати двадцяти процентів, а у випадках, окремо передбачених законодавством України пятдесяти процентів заробітної плати, яка належить до виплати працівникові. При відрахуванні з заробітної плати за кількома виконавчими документами за працівником у всякому разі повинно бути збережено пятдесят процентів заробітку. Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню. У разі визнання відповідачем позовних вимог суд за наявності для того законних підстав задовольняє їх (ст.174 ЦПК України). Оцінюючи всі зібрані по справі докази, враховуючи матеріальний та сімейний стан платника аліментів та одержувача аліментів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дитини підлягають до задоволення в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 07.07.2017 року і до досягнення дитиною повноліття, а аліменти на утримання дружини до досягнення [PERSON], [INFO], трирічного віку підлягають до задоволення, а саме в розмірі 500 грн. щомісячно. Позивачем понесено судові витрати при подачі позову до суду, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № 59 (а.с.16), а тому з відповідача необхідно стягнути на користь позивача затрачені кошти, у відповідності до ст. 88 ЦПК України. Крім того, судові витрати по справі складаються з судового збору за позовними вимогами немайнового характеру стягнення аліментів на дитину та немайнового характеру стягнення аліментів на дружину, від сплати якого звільнено позивача. А тому суд вважає, що у відповідності до ст. 88 ЦПК на відповідача [PERSON] необхідно покласти сплату судового збору за дві позовні вимоги у розмірі 1280 грн., на користь держави. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved