Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-02 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернулася до суду з цим позовом до відповідача, зазначаючи, що 13.01.2018 року вона надала відповідачеві грошові кошти у розмірі 9000,00 грн. в якості оплати за підрядні роботи, які мали проводитися ним у період з 01.02.2018 року по 07.02.2018 року у її будинку за адресою: м. Дніпро, вул. Таджицька, буд. 47. На підтвердження отримання відповідачем грошових коштів останнім було складено розписку, у котрій було зазначено, що у разі невиконання ним указаних ремонтних робіт він зобовязався повернути їй, позивачеві, отримані грошові кошти у розмірі 9000,00 грн. Позивач зазначила, що після спливу строку, встановленого для виконання робіт, тобто після 07.02.2018 року відповідач ремонтні роботи не виконав та навіть не приступив до їх виконання. Повернути грошові кошти в добровільному порядку відповідач відмовляється. \~ \~ \~ \~Позивач також зазначила, що невиконанням вказаних робіт їй було завдано моральної шкоди, оскільки у будинку, де мали бути проведені ремонтні роботи, проживають її батьки похилого віку, один з яких є інвалідом 2 групи, та її брат інвалід 1 групи. Вказані ремонтні роботи мали були проведені у їх кімнатах для приведення умов їх проживання до нормального стану. Позивач зазначила, що емоційно-нервове збудження та пригнічений стан її близьких дуже сильно вплинули на неї, через що вона не могла вночі спокійно спати, внаслідок чого вона почала нервово до всього відноситися та почуватися в суспільстві морально пригніченою. У зв'язку з викладеним, позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь грошові кошти у розмірі 9000,00 грн. та на відшкодування моральної шкоди 10\~000,00 грн. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Не заперечувала проти заочного розгляду справи на підставі наявних доказів. Відповідач в судове засідання двічі поспіль не зявився, про причини неявки не повідомив, відзиву на позов не надав. На адресу суду повернулися конверти із судовими повістками із рекомендованими повідомленнями із позначкою «за закінченням терміну зберігання». Відповідно до п. 4 ч. 8 ст.. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. За таких обставин, суд вважає відповідача належним чином повідомленим та можливим, за згодою позивача, розглянути справу на підставі наявних доказів, заочно, відповідно до статті 280 ЦПК України. Суд, вислухавши позивача, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачеві на праві власності належить домоволодіння за адресою: м. Дніпро, вул. Таджицька, буд. 47 на підставі договору купівлі-продажу від 17.05.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу [PERSON] (а.с. 11). Відповідно до наданої позивачем копії розписки від 13.01.2018 року, складеної від імені [PERSON], останній отримав від позивача [PERSON] грошові кошти у розмірі 9000,00 грн. та зобовязався з 01.02.2018 року продовжити ремонтні роботи за адресою: м. Дніпро, вул.. Таджицька, буд. 47, а саме внутрішньої обшивки, внутрішньої комплектації, обшивки дверей, за зовнішніми роботами: обшивку крівлі, фасаду, вікон комплектуючих, водостічна система. Виконати вказані ремонтні роботи відповідач зобовязався до 07.02.2018 року. У разі невиконання вказаних робіт у визначені строки, зобовязався повернути грошові кошти позивачеві, отримані у якості завдатку (а.с. 15). Як встановлено судом, у визначені у договорі строки відповідач ремонтні роботи не виконав та грошові кошти позивачеві не повернув. За вимогами ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 611 ЦК України, в разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Оскільки судом встановлено, що відповідач ремонтні роботи, котрі він зобовязався виконати та за що отримав завдаток у розмірі 9000,00 грн., не виконав, грошові кошти позивачеві не повернув, тобто свої зобовязання не виконав, суд вважає, що є достатні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів у розмірі 9000,00 грн. Суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] в частині відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягають з наступних підстав. Положенням частини 1 статті 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Як розяснено у п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Згідно з ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно з положеннями пункту 2 вказаної Постанови спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної шкоди розглядаються зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або випливає з її положень; у випадках, передбачених законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов'язань, які підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобов'язання і передбачають відшкодування моральної шкоди. Статтею 611 ЦК України визначено, що моральна шкода підлягає відшкодуванню у разі порушення зобов'язання, якщо таке відшкодування встановлено договором або законом. Правовідносини, що виникли між сторонами, випливають з договірних відносин щодо виконання зобовязання, проте діючими нормами законодавства не передбачено відшкодування моральної шкоди за даним видом правовідносин. Відповідно до змісту наявної в матеріалах справи розписки, складеної від імені відповідача, також не передбачено відшкодування моральної шкоди за порушення договірних зобов'язань. Таким чином, судом не встановлено обставин, з якими закон пов'язує право позивача на відшкодування моральної шкоди, оскільки між сторонами склалися договірні правовідносини, які регулюються зобов'язальним правом та не передбачають відшкодування моральної шкоди, а тому суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позову в цій частині вимог, задовольнивши позов [PERSON] частково. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Outcome: partial