Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

Позивачі 04 липня 2013 року звернулися до Ленінського районного суду з позовом до [PERSON], третя особа: Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційне підприємство №25» Дніпропетровської міської ради про зобов'язання усунути перешкоди в користуванні житловим приміщенням - квартирою та вселення. В обґрунтування своїх позовних вимог вказавши, що з 04 квітня 2000 року [PERSON] була зареєстрована в квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS]. 20 серпня 2001 року на підставі рішення Виконавчого комітету Ленінської районної ради м. Дніпропетровська №190 від 20.07.2001 року, на склад сім*ї: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], було видно ордер №74/1 серії П 01 на житлове приміщення, розташоване за адресою:[ADDRESS]. Зазначена квартира не є приватизованою та не перебуває у приватній власності. З 03 квітня 2007 року [PERSON], був зареєстрований в квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS]. З 15 травня 2007 року [PERSON] був зареєстрований в квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS]. 17 листопада 2012 року [PERSON] вчинив сварку, в результаті якої [PERSON] та [PERSON] вимушені були покинути спірну квартиру . [PERSON] до зазначеної квартири позивачів не пускає, у зв'язку з чим вони позбавлені можливості користуватися квартирою, речами, які там знаходяться. В цей день [PERSON]. звернулася до Ленінського РВ Дніпропетровського МУ УМВС України в Дніпропетровській області з заявою щодо неправомірних дій з боку [PERSON] 30 березня 2013 року [PERSON] повідомив [PERSON], що змінив замок на вхідних дверях і в квартиру її не пустить. Цього ж дня [PERSON] , потрапити до спірної квартири не змогла, оскільки було змінено замок на вхідних дверях квартири. 30 травня 2013 року комісією у складі представника комунального підприємства «Житлово-експлуатаційне підприємство №25» Дніпропетровської міської ради та мешканців будинку було складено акт, відповідно до якого зазначено, що при перевірці вхідних дверей до квартири [ADDRESS] встановлено, що [PERSON] до зазначеної квартири зайти не може, тому що один із замків замінено та він не відкривається. Посилаючись на викладені обставини, просили суд, зобов'язати [PERSON] усунути перешкоди в користуванні [PERSON], [PERSON] та [PERSON] житловим приміщенням - квартирою, розташованою за адресою: [ADDRESS] шляхом передачі [PERSON] ключів від зазначеної квартири [PERSON], [PERSON] та [PERSON]; вселити [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в житлове приміщення - квартиру розташовану за адресою: [ADDRESS] та стягнути судові витрати. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили задовольнити. В судове засідання позивачі [PERSON] та [PERSON] не з'явилися, надали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність/а.с.33,34/ В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги не визнав в повному обсязі, заперечував проти їх задоволення. В судове засідання представник третьої особи - Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційне підприємство №25» Дніпропетровської міської ради не з'явився. Про день місце та час розгляду справи сповіщений належним чином. . Про причини своєї неявки суд не повідомив, письмових заяв не надходило. Суд, заслухавши учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволення з наступних підстав. В ході судового розгляду встановлено, що спірна квартира [ADDRESS] згідно ордеру від 20.08.2001 року була надана в користування [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]./а.с.11/. Відповідач є основним наймачем цієї квартири, [PERSON] колишнім членом сім*ї наймача, оскільки шлюб між сторонами було розірвано рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25.09.2013 року./а.с.46/. Позивачі та відповідач зареєстровані за адресою спірної квартири та мають рівні права щодо її користування./а.с.9/ Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 січня 2014 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], треті особи - Комунальне житлово-експлуатаційне підприємство №25 м. Дніпропетровська, Ленінський РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, зобов'язання вчинити дії, в задоволенні позову відмовлено./а.с.88-90/ Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 квітня 2014 року, рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 січня 2014 року - залишено без змін./а.с.91/ Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України обставини встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі , що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа , щодо якої встановлено ці обставини. [PERSON], [PERSON] не проживають у спірному житловому приміщенні з грудня 2012 року, а [PERSON] з березня 2013 року. Навесні 2013 року відповідач [PERSON] змінив вхідні замки у спірну квартиру, що підтверджується актом від 30 травня 2013 року , складеним в тому числі й за участю сусідів [PERSON], [PERSON] /а.с.109/ Право на житло гарантоване людині статтями 47, 48 Конституції України. Так, ч. 3 ст. 47 Конституції проголошує, що ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону та за рішенням суду. Відповідно до ч.1 ст.9 Житлового кодексу України громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду або в будинках житлово-будівельних кооперативів. Відповідно до ст.58 Житлового кодексу України на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення. Відповідно до ст.64 ЖК України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї. Відповідно до ст.65 ЖК України наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Відповідно до ч.1 ст.109 ЖК України виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, встановлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Як встановлено судом, позивачі вселилась в спірну кімнату на підставі відповідного ордеру, тобто у передбаченому ст.58 ЖК України порядку, останні постійно проживала та були зареєстровані в спірній в квартирі, а тому у відповідності до ст.65 ЖК України набули права користування спірною квартирою. В добровільному порядку з квартири позивачі не виселялись, а дії відповідача щодо зміни замків на вхідних дверях, свідчить про наявність порушених прав позивачів на вільне користування житловим приміщенням. Враховуючи зазначені вище обставин та положення закону, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON], [PERSON], [PERSON] є обґрунтованими і підлягають задоволенню, а отже слід усунути перешкоди в користуванні житловим приміщенням, а саме: квартирою [ADDRESS] шляхом передачі [PERSON] ключів від квартири [ADDRESS] [PERSON], [PERSON] та [PERSON] та вселивши останніх в зазначену квартиру. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивачів також слід стягнути судові витрати в розмірі 229 грн. 40 коп. . На підставі викладеного,

Outcome: approved