Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом про стягнення боргу за договором позики, в якому зазначає, що 12 грудня 2012 року між ним та [PERSON] - відповідачем по справі, було укладено договір позики, відповідно до якого [PERSON] взяв у позивача в борг грошову позику в розмірі 50000 (п'ятдесят тисяч) гривень 00 коп., зі строком повернення - 12 грудня 2013 року, укладення даного договору позики підтверджується розпискою від 12.12.2012, однак у встановлений договором строк, тобто до 12.12.2013 року, [PERSON] позику не повернув, 15.01.2015 боржнику було вручено письмову вимогу про повернення боргу, проте до теперішнього часу позика залишається неповернутою, у зв'язку з чим позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача суму неповернутого боргу в розмірі 50 000,00 грн., нараховані 3% річних - 1787,67 грн. та витрати, пов'язані зі сплатою судового збору в розмірі 517,88 грн. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав на підставах, вказаних в позовній заяві та просив суд їх задовольнити в повному обсязі, стягнути з відповідача на його користь борг в сумі 50 000,00 грн., нараховані 3% річних - 1787,67 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 517,88 грн. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував щодо фактичних обставин справи та стосовно задоволення позовних вимог. Заслухавши думки сторін, вивчивши матеріали справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що заявлений позов є обґрунтованим та законним, у зв'язку з чим підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 12.12.2012 між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики грошових коштів. Відповідно до розписки, датованої 12.12.2012, відповідач отримав від позивача у борг гроші в сумі 50 000 (п'ятдесят тисяч) гривень, які зобов'язався повернути в строк до 12.12.2013 р. У зв'язку з невиконанням зобов'язання по поверненню позики, 15.01.2015 р. позивач вручив відповідачу [PERSON] письмову вимогу про повернення позики, однак дана вимога залишилася без відповіді, а борг відповідачем не повернутий. Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Частиною 2 ст. 1047 Цивільного кодексу України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (положення ч. 1 ст. 530 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: відшкодування збитків та сплата неустойки (пені). Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. У разі порушення зобов'язання, згідно вимог ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У встановлений Договором строк, тобто до 12.12.2013 року, [PERSON] позику не повернув, письмова вимога від 15.01.2015 р. про повернення позики залишилася без задоволення, у зв'язку з чим позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом та просить стягнути з [PERSON] 50 000 гривень боргу, з урахуванням індексу інфляції, яка відповідно до розрахунку позивача становить 1787,67 грн., а разом 51787,67 грн. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягаю задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені і документально підтверджені судові витрати, тобто підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сума сплаченого останнім при подачі позовної заяви судового збору - 517,88 грн.

Outcome: approved