Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-10 00:00:00

Позивачі 09 серпня 2018 року звернулися до Шевченківського районного суду Харківської області з вищевказаною позовною заявою. В судовому засіданні позивач [PERSON], просив позовні вимоги задовольнити. В обгрунтування позовних вимог зазначив, що [INFO] року помер його дід, а [PERSON] батько - [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина до складу якої входить земельна частка (пай) розміром 5.82 в умовних кадастрових гектарах, розташована на території Василенківської сільської ради Шевченківського району Харківської області, на підставі сертифікату на земельну частку (пай) (серія [NUMBER]), зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за [NUMBER]. Померлий заповіту не залишив. Вони є спадкоємцями за законом, які фактично спадщину прийняли ,так як користувалися та продовжують користуватися предметами домашньої обстановки та вжитку, що залишилося після спадкодавця. Він та його тітка провели поховання [PERSON] Спадкодавець, не розповідав про наявність спадкового майна оскільки помер. Перебираючи документи, що залишилися після смерті спадкодавця у 2017 році , вони знайшли сертифікат на земельну частку (пай). Звернувшись до нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право на спадщину нотаріусом було з'ясовано, що в сертифікаті на право на земельну частку (пай) прізвище спадкодавця записане як [PERSON], тоді як в інших правовстановлюючих документах (в свідоцтві про смерть) прізвище записане [PERSON]. В адміністративному порядку виправити розбіжності в зазначеному правовстановлюючому документі не можливо. Тому вони звернулися до суду та просять встановити факт того, що сертифікат на право на земельну частку (пай) належить [PERSON], померлого [INFO] року, встановити родинні відносини між онуком та померлим [PERSON], та визнати за ними право по ? частини на земельну частку (пай). Представник позивача ([PERSON].), який діє на підставі довіреності в судовому засіданні позовні вимоги просив задовольнити у повному обсязі. В судове засідання представник відповідача Василенківської сільської ради Шевченківського району Харківської області не з'явився, надав до суду письмову заяву з клопотанням про розгляд справи у своєї відсутності та проти задоволення позову [PERSON], [PERSON] не заперечує. Суд заслухавши пояснення позивача, представника позивача ([PERSON].), свідків, перевіривши матеріали справи, вважає що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Кожна особа згідно ч.1 ст.15 Цивільного кодексу України має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Зі змісту свідоцтва про народження (виданого Василенківською сільською радою Печенізького району Харківської області 10 червня 1953 року) вбачається, що позивач за справою (мовою свідоцтва ) [PERSON] ([PERSON], народилася [INFO] року, її батьками в свідоцтві про народження відповідно вказані: [PERSON], [PERSON] (а.с.10). Свідоцтвом про одруження ( серія [NUMBER] с.Сніжків Валківського району Харківської області від 19 березня 1976 року) засвідчено той факт, що позивач одружилася та набула прізвища [PERSON] Згідно свідоцтва про народження (серія [NUMBER] виданого Шевченківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 11 травня 2018 року) позивач [PERSON] народився [INFO] року в с.Василенкове Шевченківського району Харківської області, його батьками в свідоцтві про народженнявказані відповідно: [PERSON], [PERSON]. З запису про народження №20 складеного 27 липня 1926 року вбачається, що батько позивача [PERSON] - [PERSON] народився в 1926 році та його батьками вказано відповідно: (мовою запису [PERSON], [PERSON]). Батько позивача - [PERSON], [INFO], помер [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть (серія [NUMBER] виданого повторно Шевченківським РВ ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Харківській області, вересня 2017 року). (а.с.14). Свідоцтвами про смерть (серія [NUMBER] виданого повторно відділом реєстрації актів громадського стану Шевченківського РУЮ Харківської області 13 лютого 2002 року, та серія [NUMBER] виданого Василенківською сільською радою Шевченківського району Харківської області від 10 січня 1996 року) засвідчено той факт, що [INFO] року померла [PERSON] та [INFO] року помер [PERSON], позивача [PERSON] - батьки, а позивача [PERSON] - дід та баба. За життя [PERSON] отримав право на земельну частку (пай) розміром 5.82 в умовних кадастрових гектарах, розташовану на території Василенківської сільської ради Шевченківського району Харківської області, згідно сертифікату на земельну частку (пай) (серія [NUMBER]), зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за [NUMBER]. Наданими довідками № 161 від 01 червня 2018 року, та №312 від 21 вересня 2018 року Василенківською сільською радою Шевченківського району Харківської області, засвідчено, що [PERSON], 1899 року народження, з дня прибуття 19 травня 1981 року та до дня своєї смерті [INFO] року постійно проживав в [ADDRESS], згідно з записами в погосподарській книзі №2 даної сільської ради за 1996-2000 роки, особовий рахунок [NUMBER]. Також зазначено, що [PERSON], 1954 року народження проживав з 1958 року по 1966 рік включно в домогосподарстві свого діда [PERSON] в с.Василенкове Шевченківського району Харківської області, про що свідчать записи у погосподарських книгах сільської ради за 1958-1966 роки. З відповіді №707/01-20 (архівна довідка) наданої Харківським обласним дерожавним нотаріальним архівом від 14 березня 2018 року вбачається, що за наявними в архіві даними, згідно з записами в алфавітних книгах обліку спадкових справ Шевченківської державної нотаріальної контори Харківської області за 1996-2000 роки, заяви про прийняття спадщини, відмову від спадщини та про видачу свідоцт про право на спадщину від спадкоємців померлого [INFO] року [PERSON], який на день смерті був зареєстрований в [ADDRESS] до нотаріальної контори не надходили, спадкові справи не заводилися, свідоцтва про право на спадщину не видавалися. Відповідно до листа Шевченківської державної нотаріальної контори Харківської області вих. № 138/02-14 від 06 серпня 2018 року вбачається, що за зверненням позивача було роз'яснено, що в зв'язку з розбіжностями прізвища спадкодавця в правовстановлюючих документах (свідоцтво про смерть та сертифікаті на право на земельну частку (пай)) видати свідоцтво про право на спадщину не можливо, та роз'яснено право на звернення до суду з метою вирішення даного питання. З витягів зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 10 вересня 2018 року вбачається, що після смерті [PERSON], померлого [INFO] року та [PERSON], померлого [INFO] року, спадкові справи не заводилися, заповітів не залишали. Допитані в судовому засіданні свідки: [PERSON], та [PERSON] пояснили, що знають позивача тривалий час . Він мешкав разом зі своїм дідом [PERSON] в його домоволодінні в [ADDRESS] ,пішов від нього до армії ,коли повернуся то одружився та поїхав до міста. Але з дідом не переставав спілкуватися , допомагав йому по господарству , здійснив його поховання та прийняв спадщину у вигляді особистий речей та предметів вжитку. Статтею 293 ЦПК України передбачено, що суд в порядку непозовного цивільного судочинства може розглядати справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п.1, п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів родинних відносин між фізичними особами, про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особи, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Частиною 2 ст.315 ЦПК України, зазначено, що в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. На підставі наданих суду доказів, пояснень свідків, суд дійшов до висновку що [PERSON] та [PERSON] є однією і тією ж людиною, і документи видані на ім'я одного стосуються іншого. Також на підставі наданних суду доказів в судовому засіданні знайшло своє підтвердження що [PERSON] є онуком [PERSON], померлого [INFO] року. Відтак ,приймаючи до уваги, що позивачі позбавлені можливості у здійсненні права на спадкування в інший шлях, крім встановлення у судовому порядку фактів родинних відносин зі спадкодавцем, та належності правовстановлюючого документу ,суд вважає необхідним задовольнити заяву в цієї частині. Щодо вимог стосовно визнання права вланості в порядку спадкування за законом суд дійшов наступного. Відповідно ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Право власності є непорушним. Відносини спадкування регулюються Цивільним кодексом України, який вступив у дію 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чине законодавство, зокрема, і правила Цивільного кодексу Української РСР 1963 року . Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу УРСР часом відкриття спадщини визначається день смерті спадкодавця. Стаття 524 Цивільного кодексу УРСР передбачає що спадкоємство здійснюється за заповітом або за законом. За правилами ст. 529 Цивільного кодексу УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Частиною другою ст. 529 Цивільного кодексу УРСР передбачено ,що онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом , якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з батьків, хто був би спадкоємцем ; вони успадковують порівну в тій частці , яка надежала б при спадкоємстві за законом їх померлому родичу. Відповідно до ст. 533 Цивільного кодексу УРСР предмети звичайної обстановки і вжитку переходять до спадкоємців за законом, які проживали спільно з спадкодавцем, незалежно від їх черги і спадкової частки, якщо вони проживали з спадкодавцем до його смерті не менше одного року. Вказані дії повинні бути здійснені на протязі шести місяців з дня відкриття спадщини. Таким чином, діями, що свідчать про прийняття спадщини, є фактичний вступ в управління чи володіння спадковим майном у межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини. Відповідно до ст. 548 Цивільного кодексу УРСР для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. За правилами ст. 549 Цивільного кодексу УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він- фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Вказані дії повинні бути здійснені на протязі шести місяців з дня відкриття спадщини. Таким чином, діями, що свідчать про прийняття спадщини, є фактичний вступ в управління чи володіння спадковим майном у межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини. У відповідності до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оцінивши надані докази у їх сукупності, надавши їм належну правову оцінку, також враховуючи, що позивачі є спадкоємцями першої черги, визнання за ними права не порушає нічиїх інтересів, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] є доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved