Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] додаткових витрат на утримання дитини, а саме компенсації на її лікування у розмірі 1246 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що перебувала з відповідачем у шлюбі, від якого мають спільну дитину доньку [PERSON], 01.04.2011 р. н. Відповідач свої зобовязання по утриманню дитини не виконує, аліменти не сплачує, матеріальну допомогу не надає. Просить стягнути з відповідача 1246 грн. компенсації додаткових витрат на лікування дитини. Позивач в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлену вимогу підтримала, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, згідно ч.11 ст.128 ЦПК України вважається таким, що повідомлений належним чином. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження сторони є батьками [PERSON], 01.04.2011 р. н. (а.с.4). На підставі рішення Вінницького міського суду від 31.05.2016 у справі №127/8944/16-ц з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON], 01.04.2011 р. н., у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 27.04.2016 до досягнення дитиною повноліття (а.с.6). Відповідно до ст. 185 СК України, держава зобовязує батьків приймати участь у додаткових витратах на дитину. Той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, зобовязаний брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Згідно зі ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини. В правовій позиції Верхового Суду України, висловленій 24.02.2016 у справі №6-1296цс15, зазначено, що виходячи з аналізу ст.185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у звязку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. З аналізу перелічених норм права вбачається, що суд сприяє в захисті прав дитини та необхідності належного матеріального забезпечення з боку батьків, і в разі необхідності додаткових витрат, які несуть батьки паритетно по відношенню до дитини. Так, аліменти, які стягуються на утримання дитини, мають на меті забезпечити нормальні, допустимі та належні умови життя та духовного розвитку дитини. Але в цей період, в силу певних особливих або виняткових обставин, коштів, що стягуються, у формі аліментів, може виявитись не достатньо, то в цьому випадку законодавець вказує у ст.185 ЦК України, що підлягають стягненню додаткові кошти за рішенням суду або за домовленістю сторін. Як зазначила позивач, та не спростовано відповідачем, сторони в добровільному порядку не вирішили спір щодо додаткових витрат на утримання дитини, що стало причиною звернення до суду з даним позовом. Судом встановлено, що дитина протягом 2017-2018 року неодноразово перебувала на амбулаторному лікуванні. На підставі відомостей, наявних в амбулаторній картці дитини головним лікарем КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №5» 03.07.2018 здійснено розрахунок загальної суми лікування, призначеного [PERSON], 01.04.2011 р. н., розмір якого становить 2492 грн. (а.с.7). За наведених обставин суд вважає, можливим стягнути з відповідача на користь позивача половину коштів на придбання ліків в сумі 1246 грн. Таким чином, позов [PERSON] про стягнення додаткових витрат на лікування дитини є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Судові витрати відносяться на рахунок відповідача відповідно до ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved