Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-23 00:00:00

Позивач звернулось до суду з вказаним позовом в якому просить стягнути в солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] заборгованість, що виникла за кредитним договором № 4536-019/06Р від 05 грудня 2006 р. в сумі боргу 51346 долари 09 центів США, з яких 42323 долари 87 центів США заборгованість за кредитом, 9022 долари 22 центи США - заборгованість за відсотками та сплачений судовий збір. Свої вимоги мотивує тим, що згідно з умовами укладеного між позивачем та відповідачем [PERSON] зазначеним вище кредитним договором, позивач надав [PERSON] кредит в розмірі 50000 дол. США зі сплатою 12 %, з кінцевим строком повернення до 05 грудня 2024 р., а останній взяв зобовязання здійснювати щомісячне погашення заборгованості по кредиту на умовах договору. Що з метою забезпечення виконання [PERSON] зобовязань по вказаному кредитному договору 05 грудня 2006 р. з відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки, за умовами якого [PERSON] відповідає перед позивачем у тому ж обсязі, що і [PERSON] Представник позивача в судове засідання не прибув, подав заяву, в якій заявлені вимоги підтримав, просив розглядати даний спір у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, а його представник [PERSON] пояснила, що позов про стягнення заборгованості у доларах США не відповідає нормам законодавства, просила відмовити у задоволенні позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, хоч про, день час і місце судового розгляду повідомлявся у встановленому порядку, про що свідчать матеріали справи, про причини своєї повторної неявки суд не повідомив. Вислухавши пояснення представника відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи та, встановивши таким чином фактичні обставини справи та спірні правовідносини, суд враховує наступне. Кредитний договір № 4536-019/06Р від 05 грудня 2006 р. (а.с.6-9) підтверджує, що Акціонерний комерційний банк «ПРАВЕСК-БАНК» (надалі перейменоване на публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПРАВЕСК-БАНК») надав відповідачу [PERSON] кредит в іноземній валюті у розмірі 50000 дол. США зі сплатою 12% річних. Зазначене підтверджується також і письмовою заявою [PERSON] від 05 грудня 2006 р. (а.с.15) про видачу кредиту саме у вказаній сумі та валюті кредиту. П. 4.4. зазначеного договору передбачає, що позичальник, відповідач [PERSON], зобовязується погашати заборгованість за кредитом щомісяця до 10-го числа наступного місяця включно в сумі 231 дол. США. Договір сторонами підписано. З метою забезпечення виконання кредитного зобовязання, що виникло на підставі вказаного вище кредитного договору між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено договір поруки № 4536-019/06Р від 05 грудня 2006 р. (а.с.11). Згідно з п. 1.1. цього договору відповідач [PERSON] зобовязався перед кредитором, позивачем по справі, відповідати за виконання в повному обсязі зобовязань [PERSON] за кредитним договором № 4536-019/06Р від 05 грудня 2006 р. та нести солідарну з боржником відповідальність перед кредитором. Проте відповідачі свої зобовязання належним чином не виконували, в результаті чого утворилася заборгованість, що підтверджується відповідним розрахунком (а.с.16-19) і станом на 19 червня 2015 р. заборгованість відповідача становить 51346 дол. 09 центів США, а саме: 42323 дол. 87 центів США заборгованість за кредитом та 9022 дол. 22 центів США заборгованість за відсотками. Зазначені обставини нічим не спростовані, альтернативного розрахунку заборгованості суду не подано, хоча суд за клопотанням представника відповідача і надавав час для підготовки власного розрахунку заборгованості, а наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідає умовам кредитного договору. Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) зобовязання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору, в даному випадку кредитного договору № 4536-019/06Р від 05 грудня 2006 р. Статтею 554 ЦК України передбачено правові наслідки порушення зобовязання, забезпеченого порукою. Так, відповідно до ч астини першої вказаної статті у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, а частиною другою цієї ж статті визначено, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до положень ст. ст. 16, 20 ЦК України передбачено право особи захистити своє порушене право шляхом звернення до суду. При цьому право на захист особа здійснює на свій розсуд. В даному випадку позивач просить про захист його порушеного права шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором з позичальника та поручителя в солідарному порядку в іноземній валюті. У правовій позиції Верховного Суду України, висловленій у справі за № 6-145цс14 встановлено наступне: грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобовязаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Відповідно до положень ст.ст. 192, 533 ЦК України та статті 5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», вирішуючи спір про стягнення боргу за кредитним договором в іноземній валюті, суд повинен установити наявність в банку ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями, а встановивши вказані обставини, стягнути грошову суму в іноземній валюті. Якщо в зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті в гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. При цьому долучені позивачем копії документів, зокрема, дозвіл Національного Банку України № 7-1 від 03 грудня 2001 р., виданий Акціонерному комерційному банку «ПРАВЕСК-БАНК», підтверджують право на здійснення операцій, визначених п. 1-4 ч. 2 та ч. 4 ст. 47 Закону України «Про банки та банківську діяльність» (а.с.12-14), тобто позивач мав право на проведення банківських операцій з іноземною валютою на момент укладення кредитного договору з позичальником, на 2006 рік. Таким чином, твердження представника відповідача про стягнення з відповідачів суми кредиту в національній грошовій одиниці не обґрунтовані, а посилання на правову позицію Верховного Суду України у справі № 6-1672цс16 від 21 грудня 2016 р. не може бути прийнятним до спірних правовідносин, оскільки з обставин вказаної справи, вбачається, що сторонами кредитного договору було визначено грошовий еквівалент зобовязання у іноземній валюті та у гривнях, що відсутнє в умовах кредитного договору між сторонами даного спору. Враховуючи викладене вище, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому позов слід задовольнити та стягнути з відповідачів в солідарному порядку в користь позивача заборгованість в розмірі 51346 дол. 09 центів США, а також 16427 грн. 50 коп. понесені витрати по сплаті судового збору, відповідності до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного, ст. 124 Конституції України, ст. 11, 15, 16, 20, 526, 554, 610-612, 1049-1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved