Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом та просить стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі у розмірі 10 000 грн., компенсацію за затримку проведення розрахунку в розмірі 8 609,04 грн., компенсацію за двомісячну затримку трудової книжки, а також за перерваний загальний трудовий стаж в розмірі 4 000 грн. та оплату за послуги доставки документів на суму 70 грн. Посилається на те, що 1 липня 2014 року її було прийнято на роботу в ТОВ «Фаворит Систем» на посаду адміністратора з окладом згідно штатного розпису на 0.4 ставки, зроблено відмітку в трудовій книзі та видано наказ №16-К про прийняття на вказану посаду. За липень місяць 2014 з нею було вчасно проведено розрахунок у розмірі 2 000 грн. відповідно окладу штатного розпису, проте починаючи з серпня 2014 року відповідач не здійснював виплату заробітної плати, посилаючись на складну ситуацію в країні та зміни в управлінні ТОВ «Фаворит Систем». Вважає, що згідно з чинним законодавством такі обставини не є підставою для невиплати чи затримки виплати заробітної плати. Посилається на те, що не отримала заробітну плату за виконану роботу в період з 1 серпня 2014 року по 18 грудня 2014 року, що в сумі становить 10 000 (десять тисяч) грн. 16 грудня 2014 на підставі ч.1 ст. 36 КЗпП нею було написано заяву на звільнення, яку було відправлено рекомендованим листом на адресу відповідача 16 грудня 2014 року. Згідно з інформацією, наданою в поштовому відділенні, 23 грудня 2014 року відповідач отримав листа із заявою про звільнення, проте жодного зв'язку із нею щодо звільнення та остаточного розрахунку встановити не намагався. Лист від 24 грудня 2014 року з вимогою повернути трудову книгу з відміткою про звільнення та виплату заборгованості по заробітній платі 26 січня 2015 року повернувся через невручення в зв'язку із закінченням встановленого терміну зберігання. 17 лютого 2015 року нею було отримано трудову книгу, проте відповідачем жодної відмітки про звільнення її з займаної посади проставлено не було, як і не було надано копії наказу про звільнення. В зв'язку з викладеним вище, просить задовольнити позов. Сторони в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися. Представник позивача просить розглядати справу в його відсутності. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Дослідивши матеріали справи та наявні докази суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог та постановлення заочного рішення згідно з положеннями ст. 169 ЦПК України. Судом встановлено, що 1 липня 2014 року позивача було прийнято на роботу в ТОВ «Фаворит Систем» на посаду адміністратора з окладом згідно штатного розпису на 0.4 ставки, зроблено відмітку в трудовій книзі та видано наказ №16-К про прийняття на вказану посаду (а.с. 5, 6). За липень місяць 2014 з нею було вчасно проведено розрахунок у розмірі 2 000 грн. відповідно окладу штатного розпису, проте починаючи з серпня 2014 року відповідач не здійснював виплату заробітної плати. 16 грудня 2014 на підставі ч.1 ст. 36 КЗпП позивачем було написано заяву на звільнення, яку було відправлено рекомендованим листом на адресу відповідача 16 грудня 2014 року. Згідно з інформацією, наданою в поштовому відділенні 23 грудня 2014 року останній отримав листа із заявою про звільнення, проте жодного зв'язку із позивачем щодо звільнення та остаточного розрахунку встановити не намагався (а.с. 7, 9). Ст. 116 КЗпП передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Відповідно до положень ст. 117 КЗпП, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати» компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Таким чином, позивач не отримала заробітну плату за виконану роботу в період з 1 серпня 2014 року по 18 грудня 2014 року, що в сумі становить 10 000 (десять тисяч) грн. Загальний розмір середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку складає 8 609,04 грн. В зв'язку з викладеним вище, вимоги про стягнення заборгованості по заробітній платі та компенсації за затримку проведення розрахунку підлягають задоволенню. Наявність або відсутність безперервного трудового стажу є юридичним фактом, який згідно вимог ч. 3 ст. 10 ЦПК України підлягає доказуванню. Оскільки до цього часу жодних дій щодо належного виконання вимог КЗпП відповідачем щодо звільнення позивача з посади вчинено не було, як і не було своєчасно надано та належним чином оформлено трудову книжку, суд вважає вимогу про компенсацію за двомісячну затримку трудової книжки та перерваний загальний трудовий стаж, а також оплату за послуги доставки документів такими, що теж підлягає задоволенню. На підставі викладеного вище та

Outcome: approved