Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою, в якій зазначила, що після смерті [INFO] батька [PERSON] вона шляхом постійного проживання із спадкодавцем прийняла спадщину у вигляді житлового будинку, що у [ADDRESS]. Даний будинок батько за життя заповів їй з правом довічного проживання його дружини [PERSON] Однак остання померла ще до смерті батька. Зазначила, що за таких обставин вона є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] Через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на будинок позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Просить визнати за нею право власності на спадкове будинковолодіння за вказаною адресою. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю із підстав, зазначених у заяві. Пояснив, що крім відповідача, яка є діє- і працездатною, у позивача рідних братів і сестер немає, мати померла ще до смерті батька. Таким чином, позивач, проживаючи із батьком в одному будинку, і таким чином прийнявши спадщину після його смерті, є єдиним спадкоємцем. Просить позов задовольнити. Позивач підтримала пояснення свого представника. Просить визнати за нею право власності на будинковолодіння, що у [ADDRESS]. Відповідач позов визнала. Позов підлягає до задоволення. У силу ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Судом установлено, документально підтверджено, що [PERSON] 09 липня 1995 року житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] заповів [PERSON] з наданням права довічного проживання його дружині [PERSON]. Згаданий заповіт посвідчений Заболоттівською селищною радою Ратнівського району Волинської області, зареєстрований за №17. Згідно з інформаційною довідкою із Спадкового реєстру від 06.02.14 даний заповіт є чинним. Відповідно до ст.539 ЦК України (в редакції 1963 року), що діяв на час посвідчення заповіту, заповідач може покласти на спадкоємця, до якого переходить жилий будинок, зобов'язання надати іншій особі довічне користування цим будинком або певною його частиною. Як вбачається із досліджуваного заповіту, [PERSON], скориставшись наданим йому правом, заповідаючи належний йому будинок позивачу, одночасно передав своїй дружині [PERSON] право довічного проживання у спадковому житловому будинку. Однак як вбачається із свідоцтва про смерть [NUMBER], [PERSON] померла [INFO], тобто ще за життя заповідача. Таким чином, заповідальний відказ [PERSON] втратив силу. Пізніше, а саме [INFO] помер [PERSON], про що свідчить відповідне свідоцтво [NUMBER]. З цієї дати згідно із ст.1220 ЦК України відкрилась спадщина на належне йому майно. Про належність [PERSON] житлового будинку на [ADDRESS] свідчать довідки Заболоттівської селищної ради від 28.01.14 №№146, 147. Згідно із рішенням цієї ж ради №23/11 від 29.10.13 належному [PERSON] будинку, що раніше мав №32, №66, та знаходиться на [ADDRESS], присвоєно №110. Про виділення [PERSON] земельної ділянки для будівництва житлового будинку під [ADDRESS] свідчать рішення виконкому Заболоттівської селищної ради №19 від 25.09.1963, договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки від травня 1964 року, акт від 06.03.1964 про відвід в натурі земельної ділянки. У силу ст.1223 ЦК України позивач має право на спадкування як особа, визначена у заповіті. [PERSON] на виконання вимог ст.1268 ЦК України прийняла спадщину шляхом проживання із спадкодавцем в спадковому будинку, що стверджується відміткою про реєстрацію у паспорті її місця проживання та довідкою Заболоттівської селищної ради №146 від 28.01.14. Таким чином, позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] Проте отримати свідоцтво про право на спадщину [PERSON] не має змоги через відсутність у спадкодавця передбачених чинним законодавством правовстановлюючих документів на будинковолодіння, про що свідчить рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно від 26.02.14 та лист КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» від 03.03.14. Відповідно до ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. В силу ст.328 ч.2 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таких обставин судом не встановлено. З огляду на наведене, суд визнає за [PERSON] право власності на будинок і господарські будівлі, що на [ADDRESS]

Outcome: approved