Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом посилаючись на те, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі із [PERSON], від якого мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. З відповідачем шлюб розпався остаточно. Вони не підтримують шлюбних відносин з вересня 2015 року, спільного господарства не ведуть, збереження сімї та примирення не можливе. Спору про поділ майна та місце проживання дитини між ними немає. Відповідач добровільно брати участь в утриманні дітей відмовляється. У звязку з чим позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем та стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно до повноліття дітей. В судовому засіданні позивач на задоволені позову наполягала по вищезазначеним обставинам. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить поштове повідомлення. Причину своєї неявки не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що [PERSON] та [PERSON], сторони по справі, з 10.08.1996 року перебувають у шлюбі зареєстрованому [PERSON] райвідділом реєстрації актів громадського стану, актовий запис № 37 (а.с.5). Від даного шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження серії І-КГ №048572 від 05 грудня 2000 року та серії 1-КГ №105639 від 15 липня 2010 року (а.с.6-7). Згідно довідки №855, виданої [PERSON] міською радою від 16.11.2015 року, діти проживають разом з матірю [PERSON] та знаходяться на її утриманні (а.с.8). Оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, суд вважає, що позовна вимога про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. В порядку ст.113 СК України, позивач має право іменуватися прізвищем, отриманим нею після реєстрації шлюбу, також після його розірвання або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач [PERSON] позивачці матеріальну допомогу не надає, чим ставить її та дітей у скрутне становище. В силу ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Зі змісту ст. 182 СК України вбачається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно до повноліття дітей. Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України із відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 487,20 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved