Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про зняття арешту та розшуку майна, яке належить їй на праві власності, а саме: автомобілю DAEWOO NUBIRA, ідентифікатор KLAJF69ZE3RB76027, реєстраційний номер [NUMBER], 2003 року випуску, об*єм двигуна V=2000БЕН, сірого кольору. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 24.06.2015 року набрало чинності рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова по цивільній справі № 641/761/15-ц від 08.05.2015 р. Згідно даного рішення, за нею визнано право власності на автомобіль DAEWOO NUBIRA, ідентифікатор KLAJF69ZE3RB76027, реєстраційний номер [NUMBER], 2003 року випуску, об*єм двигуна V=2000БЕН, сірого кольору. Також, у рішенні зазначено, що позивач, має право звернутись, як власник майна до ВДВС Комінтернівського районного суду м. Харкова з заявою про скасування арешту та припинення розшуку автомобілю. 07.07.2015 року вона звернулась до Комінтернівського ВДВС ХМУЮ із заявою про скасування арешту та розшуку свого автомобілю, через те, що не має жодних невиконаних зобовязань, та зазначені обтяження перешкоджають їй користуватись своєю власністю. 7 серпня 2015 року, Комінтернівський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції на її заяву, повідомив, що у відповідності до вимог у ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження» арешт з майна боржника знімається у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна. Відповідно до наданої копії рішення № 641/761/15-ц від 08.05.2015 року Комінтернівського районного суду м. Харкова арешт з майна не знімався, в частині зняття арешту та розшуку майна їй було відмовлено. Арештоване майно до цього часу перебуває у Гаражному кооперативі «Восход», розташований за адресою вул. Маршала Федоренко, 2, на території Комінтернівського району м. Харкова, та вона не в змозі навіть перегнати свою автівку у інше місце, не кажучи вже про вільне користування моєю власністю. В зв*язку з чим звернулась до суду з зазначенним позовом. Представник позивача надав до суду письмову заяву с проханням розглядати справу за його відсутності, просив позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з*явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином. Згідно статтей 316, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. 24.06.2015 року набрало чинності рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова по цивільній справі № 641/761/15-ц від 08.05.2015 р. Згідно даного рішення, за [PERSON] визнано право власності на автомобіль DAEWOO NUBIRA, ідентифікатор KLAJF69ZE3RB76027, реєстраційний номер [NUMBER], 2003 року випуску, об*єм двигуна V=2000БЕН, сірого кольору. Також, у рішенні зазначено, що позивач, має право звернутись, як власник майна до ВДВС Комінтернівського районного суду м. Харкова з заявою про скасування арешту та припинення розшуку автомобілю. 7 серпня 2015 року, Комінтернівський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції на заяву [PERSON], повідомив, що у відповідності до вимог у ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження» арешт з майна боржника знімається у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна. Відповідно до наданої копії рішення № 641/761/15-ц від 08.05.2015 року Комінтернівського районного суду м. Харкова арешт з майна не знімався, в частині зняття арешту та розшуку майна їй було відмовлено. Відповідно до\~ст.3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, а згідно ст.4, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Відповідно до ст. 41 Конституції України, Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об'єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. \~\~Судом встановлено, що права позивачки порушуються, оскільки вона не може розпорядитися належним їй майном, через наявність арештів на це майно, за відсутності підстав для арешту, а тому права позивачки підлягає судовому захисту у заявлений нею спосіб, шляхом зняття арешту з майна. Стаття 60 Закону України «Про виконавче провадження»\~передбачає зняття судом арешту з майна і частина друга вказаної статті визначає які дії має вчинити державний виконавець у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна, а саме: у разі прийняття рішення судом про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. З урахуванням приписів\~ст.60 Закону України «Про виконавче провадження»\~суд не повинен перераховувати документів органу виконавчої служби, якими були накладені арешти, оскільки державний виконавець, якому буде доручено зняття арешту з майна, має визначити самостійно які дії необхідно вчинити для досягнення мети\~щоб майно було вільним від арешту. Суд захищає право позивачки, шляхом звільнення майна з-під арешту,\~а конкретні дії по зняттю арешту вчиняються державними виконавцями самостійно. Таким чином суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] знайшли підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved