Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про звільнення з-під арешту належного їй майна, накладеного державним виконавцем Шевченківського ВДВС головного територіального управління юстиції у Запорізькій області 6 червня 2008 року. В позові зазначила, що на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя, яке набрало законної сили, задоволений позов комунального підприємства «ВРЕЖО № 10» до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті послуги у сумі 2544 грн. 89 коп. Під час виконання зазначеного рішення постановою Шевченківського ВДВС Запорізького МУЮ від 06.06.2008 року у виконавчому провадженні № 7784067 накладений арешт на все належне позивачеві майно. На теперішній час у позивача немає заборгованості зі сплати житлово-комунальних послуг. Наявність арешту за обставин повного розрахунку із стягувачем у виконавчому провадженні порушує права позивача як власника, у звязку з чим вона просить звільнити його з-під арешту. В судове засідання позивач не зявилася. Її представник надала суду письмове звернення, яке містить прохання про задоволення позову та розгляд справи у її відсутність, а також згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді справи, у звязку з чим суд в силу ст. ст. 158, 169 ЦПК України знаходить за можливе вирішувати справу без участі позивача і його представника. Представник відповідача, належним чином повідомленого про час та місце вирішення справи, до суду не зявився, що за умови згоди представника позивача, висловленої в письмовій заяві, є підставою для ухвалення заочного рішення у відповідності до ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи, належним чином повідомленої про час та місце вирішення справи, до суду не зявився, повідомлення про згоду на участь у справі не надав. Зазначені обставини в силу ст. 36 ЦПК України є підставою для вирішення спору у відсутність представника третьої особи. Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, з наступних міркувань. Судом встановлено, що на підставі постанови державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби Запорізького МУЮ від 06.06.2008 року накладений арешт на майно боржника під час здійснення виконавчого провадження про стягнення з [PERSON] на комунального підприємства «ВРЕЖО № 10» заборгованості зі сплати житлово-комунальних послуг у сумі 2544 грн. 89 коп. (а. с. 8, зворотний бік). 4 вересня 2008 року виконавчий лист повернуто стягувачу (а. с. 13). Як випливає з довідки міського комунального підприємства «Основаніє» від 05.04.2017 року, заборгованості перед постачальниками житлово-комунальних послуг у позивача станом на 1 квітня 2017 року немає (а. с. 52, 53). В силу ст. 55 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Згідно із ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні, а із змісту ст. 391 ЦК України випливає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права володіння та розпорядження своїм майном. Оскільки, як випливає із змісту ст. 55 Закону України «Про виконавче провадження», арешт на майно боржника накладається під час виконання судового рішення, між тим виконавчі дії з виконання рішення суду на користь КП «ВРЕЖО № 10», як встановлено судом, завершені, більш того, у позивача відсутня заборгованість перед стягувачем, на задоволення вимог якого накладався арешт на належне їй майно, суд знаходить підстави для захисту права позивача в обраний нею спосіб та звільнення з-під арешту її майна. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved