Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-10 00:00:00

Позивач звернулася у Рівненський районний суд Рівненської області з позовною заявою до [PERSON] та [PERSON], в якій з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог від 07.08.2014 р. просить стягнути заборгованість в розмірі 1000 дол. США солідарно з відповідачів, а заборгованості в розмірі 25000 дол. США та 1083 дол. США в якості 20% річних з [PERSON]. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 30.03.2012 року між нею та відповідачем [PERSON] був укладений договір позики, згідно якого останній отримав до 01.12.2013 року кошти в розмірі 26000 дол. США із сплатою 20% річних на суму простроченої заборгованості. 31.03.2012 року, в забезпечення виконання зобов'язання за договором позики від 30.03.2012 року, був укладений договір поруки, згідно якого відповідач [PERSON] відповідає по зобов'язаннях боржника [PERSON] в розмірі 1000 дол. США. Взяті зобов`язання щодо повернення позики [PERSON] не виконав, на даний час кошти не повернув в зв'язку із чим виникла заборгованість в розмірі 27083 дол. США, з яких 26000 дол. США заборгованість по сумі позики і 1083 дол. США нараховані 20% річних. Невиконання відповідачами взятих на себе зобов'язань є підставою для солідарного стягнення заборгованості в розмірі 1000 дол. США з [PERSON], як боржника та [PERSON], як поручителя, а заборгованості в розмірі 25000 дол. США та 1083 дол. США в якості 20% річних з [PERSON], як боржника. Позивач пославшись на обставини викладені в позовній заяві підтримала зменшені позовні вимоги та просила їх задоволити в повному обсязі. Представник позивача позицію довірителя підтримала, просила зменшенні позовні вимоги задоволити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився подав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнає повністю, просить розгляд справи проводити у його відсутності. Представник відповідача [PERSON] пояснив, що його довіритель позовні вимоги визнає повністю. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали справи приймає визнання позову відповідачами, оскільки таке визнання відповідає вимогам чинного законодавства, інтересам сторін по справі, в свою чергу, не суперечить правам та інтересам інших осіб. Як встановлено в судовому засіданні, між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір позики, згідно якого [PERSON] отримав від [PERSON] грошові кошти у розмірі 26000 дол. США, які зобов'язався повернути до 01.12.2013 року із сплатою 20% річних на суму простроченої заборгованості. Даний факт підтверджується дослідженою в судовому засіданні розпискою [PERSON] від 30.03.2012 pоку. Відповідно до ст.ст. 1046, 1049 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. [PERSON] взяті на себе за договором позики зобов`язання, щодо повернення коштів, не виконав в зв'язку із чим виникла заборгованість в розмірі 26000 дол. США. Статтею 625 ЦК України, передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи, що договором позики передбачено стягнення 20% річних від простроченої суми позики, з [PERSON] підлягає стягненню сума боргу та 20% річних, які за період з 02.12.2013 року по 18.02.2014 року становлять 1083 дол. США. Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. 31.03.2012 року, в забезпечення виконання зобов'язання за вищевказаним договором позики від 30.03.2012 року, між позивачем та [PERSON] був укладений договір поруки. Згідно ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Пунктами 1.2, 1.3. договору поруки від 31.03.2012 року поручитель поручається перед позикодавцем за виконання позичальником свого обов'язку частково і відповідає перед позикодавцем за порушення позичальником зазначеного зобов'язання субсидіарно в розмірі 1000 дол. США. Враховуючи положення договору поруки, з відповідачів, як боржника та поручителя підлягає солідарному стягненню сума боргу в розмірі 1000 дол. США, а заборгованість в розмірі 25000 дол. США та 20% річних, за період з 02.12.2013 року по 18.02.2014 року, в розмірі 1083 дол. США підлягають стягненню з [PERSON], як боржника. В силу вимог ст.88 ЦПК України з відповідачів підлягають стягненню на користь позивача, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ст.ст. 526, 546, 554, 625, 1046, 1047, 1049 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 79, 88, 212-215, 294, 296 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved