Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду із даним позовом та просить розірвати шлюб в якому вона перебуває з відповідачем. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з вересня 2012 року вона припинила спільно проживати із відповідачем, так як їхнє сімейне життя не склалося внаслідок несумісності характерів, різні погляди на ведення господарства та виховання дітей. Між ними втрачено почуття любові та поваги. Шлюбні відносини вони припинили з липня 2012 року, спільного господарства не ведуть. Після розірвання шлюбу діти залишатимуться проживати із нею. Спору про поділ майна вони з відповідачем не мають. Подальше перебування у шлюбі з відповідачем порушуватиме її права та законні інтереси. Сторони в судове засідання не з'явилися, завчасно сповістили суд про неявку та можливість розгляду справи за їхньої відсутності. Позивач надала заяву в якій просить позов задовольнити та шлюб розірвати. Відповідно до заяви відповідача він не заперечує проти розірвання шлюбу. У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 08 лютого 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Драбівського районного управління юстиції Черкаської області між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, актовий запис № 3. Від шлюбу в сторін народилися діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки сторони припинили у липні 2012 року з причини відсутності взаєморозуміння, різні характери та погляди на життя, ведення спільного господарства та виховання дітей. В решті вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Сторони спільного господарства не ведуть, не мають спільного бюджету, з вересня 2012 року проживають окремо, що також не дозволяє зберегти відносини притаманні подружжю, у зв'язку з чим примирення поміж ними неможливе. Спору про поділ майна між сторонами немає. Між ними досягнуто згоду, що після розірвання шлюбу діти залишатимуться й надалі проживати із матір'ю. Суд вважає, що подальше сумісне життя сторін та збереження сім'ї неможливо, їхній шлюб існує формально. Вимоги про зміну прізвищ сторонами не заявлено. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. З огляду на ч. 1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що поміж сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхня сім'я розпалася та існує формально, а подальше спільне життя їхнього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, інтересам дітей, а тому шлюб слід розірвати. Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved