Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що від шлюбу з відповідачем, що було розірвано, вони мають двох малолітніх дітей сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 27.03.2013 року з відповідача стягнуто на її користь аліменти на дітей у розмірі 1/3 частки всіх видів його доходу щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на кожну дитину для дитини відповідного віку до досягнення ними повноліття та на її утримання в розмірі 200,00 грн. щомісячно до досягнення дітьми трирічного віку. Діти знаходяться на диспансерному обліку у дитячій поліклініці Коростенської ЦМЛ у звязку із кардіологічними захворюваннями, захворюваннями центральної нервової системи, обоє мають діагноз «гіпохромна анемія», через що вони постійно проходять обстеження та лікування, потребують посиленого харчування та спеціального догляду. Окрім того, син [PERSON] із 12.12.2014 року по 18.12.2014 року знаходився на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні з приводу оперативного видалення пахової грижі та усунення фімозу і водянки яєчка. Тому оскільки нею понесені витрати на лікування та харчування дітей на загальну суму 4850,55 грн. і таких витрат вони потребують постійно, уточнивши позовні вимоги, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь 4850,55 грн. додаткових витрат одноразово та по 200,00 грн. на кожну дитину щомісячно до повноліття дітей. У судовому засіданні позивач уточнені вимоги позову підтримала, обґрунтовуючи їх викладеними в ньому обставинами, пояснивши, що вона отримує щомісячно аліменти на дітей в сумі 620,00 грн. та на себе по 200,00 грн., але так як діти мають захворювання, на лікування та спеціальне харчування яких необхідні кошти, вона через тяжке матеріальне становище не може самостійно їх забезпечити всім необхідним. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що після розірвання шлюбу з позивачем створив іншу сімю, працює водієм УМВС України в Житомирській області та має малолітню дитину, яка теж має кардіологічне захворювання і дитині теж необхідне лікування, у звязку з цим витрачаються кошти. З його заробітної плати щомісячно вираховуються на аліменти позивачу кошти в сумі близько по 620,00 грн. та по 200,00 грн. на неї. Суд, заслухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Статтею 185 СК України врегульовано питання участі батьків у додаткових витратах на дитину. Так, згідно ч. 1 та ч. 2 той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Судом встановлено, що з 12.11.2011 року сторони перебували у шлюбі, який рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 03.09.2013 року розірвано (а.с. 7). Вони мають двох малолітніх дітей сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO] (а.с. 4,5) і їхнє місце проживання рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 03.09.2013 року визначено з позивачем. Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 27.03.2013 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на малолітніх дітей у розмірі 1/3 частки всіх видів його доходу щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на кожну дитину для дитини відповідного віку до досягнення ними повноліття та на утримання позивача в розмірі 200,00 грн. щомісячно до досягнення дітьми трирічного віку. Із записів у медичних картках дітей (а.с. 9-17, 36-44) та заключення педіатричної ЛКК № 306/2015, № 307/2015 року Коростенської ЦМЛ Житомирської області від 14.08.2015 року (а.с. 73) вбачається, що малолітні діти сторін знаходяться на диспансерному обліку у дитячій поліклініці Коростенської ЦМЛ Житомирської області у звязку із кардіологічними захворюваннями, захворюваннями центральної нервової системи, а також вони обоє мають діагноз «гіпохромна анемія І ст.», у звязку з чим їм рекомендовано спеціальне харчування. Згідно довідки Коростенської ЦМЛ Житомирської області № 22 від 12.01.2015 року малолітній [PERSON] із 12.12.2014 року по 18.12.2014 року знаходився на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні з приводу оперативного видалення пахової грижі (а.с. 18). Судом приймаються до уваги чеки та квитанції на придбання ліків та продуктів харчування для дітей (а.с. 23-27, 59), оригінали яких були надані позивачем для огляду в судовому засіданні, як докази на підтвердження понесення позивачем витрат на лікування та харчування дітей (зокрема придбання мяса, печінки, риби, сиру) всього на загальну суму 4825,43 грн. Відповідач працює водієм в УМВС України в Житомирській області та за період з квітня 2014 року по березень 2015 року загальна сума його доходу становить 29320,69 грн., про що зазначено в довідці про доходи, виданій за місцем його роботи № 9/434 від 17.04.2015 року (а.с. 62). Враховуючи, що утримання неповнолітніх дітей є рівною мірою обовязком обох батьків і додаткові витрати на них не мають бути важким тягарем лише для одного з батьків, тому з огляду на доведені позивачем витрати на їх лікування та харчування, суд стягує з відповідача на користь позивача половину понесених нею грошових витрат на суму 2412,72 грн. Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом із тим, суд вважає, що позивачем не доведено належними, допустимими та достатніми доказами необхідності фінансування наперед додаткових витрат на дітей в сумі по 200,00 грн. щомісячно на кожну дитину до їхнього повноліття, оскільки наявність у дітей вказаних вище захворювань не свідчить про існування таких особливих обставин, які згідно ст. 185 СК України можуть бути підставою виникнення у відповідача обовязку сплачувати кошти для фінансування додаткових витрат наперед, зважаючи при цьому на те, що інвалідності дітям не встановлено. На підставі ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 243,60 грн., що сплачено нею за подання позову та підтверджено документально. Враховуючи викладене,

Outcome: partial