Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, у якому просила визнати відповідача [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона являється власницею житлового будинку [ADDRESS] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.09.2017 року. Восени з 2018 року її син [PERSON] почав проживати разом із нею та відповідачкою [PERSON] , які були зареєстровані в спірному будинку. В спірному будинку [PERSON] з червня 2019 року не проживає та комунальні послуги не сплачує, а тому вважає, що остання втратили право користування житловим приміщенням. 11.03.2020 р. суд відкрив провадження у цій справі та з урахуванням вимог ч. 4 ст.19 ЦПК України вирішив її розглянути у порядку спрощеного провадження, без виклику сторін за наявними в справі матеріалами. Сторони, будучи належним чином повідомленими про розгляд справи в судове засідання не з`явились, клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи про призначення судового засідання у спрощеному провадженні з викликом сторін не подавали. В силу вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, дійшов наступних висновків. Судом достовірно встановлено, що [PERSON] являється власницею житлового будинку [ADDRESS] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 20.09.2017 року державним нотаріусом Гребінківської державної нотаріальної контори Герасименко Л.Ю. (а.с. 7). Відповідно до адресної картки особи від 15.01.2020 року та Довідки виконавчого комітету Гребінківської селищної ради №48 від 15.01.2020 року, в будинку [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] (власник), [PERSON] (син) та [PERSON] (квартиро наймач) (а.с. 4, 6). Відповідач [PERSON] не проживає в спірному будинку з червня 2019 року, що підтверджується Довідкою складеною депутатом Гребінківсьої селищної ради від 09.01.2020 року [PERSON] (а.с. 5). Відповідно до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Разом з тим, згідно зі статтею 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до частини першої статті 71 ЖК Української РСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку (ст. 72 ЖК Української РСР). Оскільки, під час розгляду справи встановлено, що відповідач вже понад шість місяців без поважних причин не проживає в будинку [ADDRESS] , тобто відсутній у жилому приміщенні понад встановлені законом строки, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання останнього таким, що втратив право користування житлом у якому він зареєстрований. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved