Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-04 00:00:00

позивач звернулася до суду із позовними вимогами до відповідача, третьої особи, про усунення їй перешкоди у користуванні майном шляхом визнання особи такою, що втратила право на користування житловим будинком №1 по вул. Довбуша в смт Верховина, Верховинського району, Івано-Франківської області, та зняття відповідача з реєстрації місця проживання в будинку, власником якого вона являється. Свої вимоги обґрунтовує тим, що являючись власником житлового будинку №1 по вул. Довбуша в смт Верховина Верховинського району Івано-Франківської області, позбавлена можливості повною мірою користуватися та розпоряджатися своєю власністю, оскільки її син [PERSON] зареєстрований в будинку, однак з квітня 2014 року в даному будинку не проживає, витрати по його утриманню не несе. На даний час він проживає із своєю співжителькою в с. Кривопілля прис.Чорний потік Верховинського району. Вважає, що внаслідок того, що відповідач тривалий час не проживає за місцем реєстрації, він у відповідності до вимог 71 ЖК України втратив право на користування житлом. В той же час вона через нього змушена нести надмірні витрати по оплаті комунальних послуг, а він добровільно відмовляється знятися з реєстрації, у звязку із чим порушуються її права, як власника. А тому просить позов задовольнити. Ухвалою суду від 28.12.2017 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. На підставі ухвали суду від 15.02.2018 розгляд справи продовжено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) осіб. Позивач в судове засідання не зявилася, про розгляд справи повідомлялася у встановленому законом порядку, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала з підстав наведених в позовній заяві, просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про розгляд справи був повідомлений у встановленому законом порядку, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав, не заперечує проти задоволення позову. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Верховинська селищна рада явку свого представника в судове засідання не забезпечила, подала заяву про розгляд справи без участі представника, проти задоволення позову не заперечує. А тому суд вважає за можливе завершувати розгляд справи за відсутності учасників судового процесу. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, суд позовні вимоги задовольняє частково з таких підстав. Згідно з свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 03.06.1998 (а.с.5), зареєстрованого Коломийським бюро технічної інвентаризації та інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.6-7) позивач [PERSON] являється власником житлового будинку №1 по вул. Довбуша в смт. Верховина, Верховинського району, Івано-Франківської області. Як вбачається із довідок Верховинської селищної ради від 06.06.2017 №1725, від 10.11.2017 №3841, актів обстеження матеріально-побутових умов сімї від 01.06.2017 та 02.11.2017, довідки про склад сімї від 10.11.2017 №3842 (а.с.8-12) відповідач [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [INFO] як син, однак за місцем реєстрації не проживає більше трьох років. Положеннями ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрований в житловому будинку позивача як син, а відтак суд приходить до висновку, що правовідносини між сторонами повинні регулюватися положеннями ст.405 ЦК України, які визначають правила та порядок проживання членів сімї, а не положеннями житлового законодавства, на які посилається позивач, оскільки такі визначають правила та порядок проживання та реєстрації фізичних осіб, як наймачів жилого приміщення та членів його сім'ї. Згідно з вимогами ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] більше року, а саме з квітня 2014 року відсутній за місцем реєстрації в житловому будинку №1 вул. Довбуша в смт Верховина Верховинського району Івано-Франківської області, житлом не користується, витрат по його утриманню не несе, а відтак втратив право на користування житлом. Оскільки на даний час відсутня будь-яка домовленість між власником та відповідачем на право користування житловим будинком, позивач одноосібно несе витрати по його утриманню, а відповідач втратив право на житло, в добровільному порядку звільнити таке шляхом зняття з реєстрації наміру не виявляє, тому суд вважає, що право власності позивача підлягає судовому захисту шляхом визнання відповідача таким, що втратив право на користування житлом. Таким чином позовні вимоги в цій частині є підставними та такими, що підлягають до задоволення. Що стосується позовних вимог в частині зняття відповідача з реєстрації місця проживання в житловому будинку №1 вул. Довбуша в смт Верховина Верховинського району Івано-Франківської області, то суд зазначає, що відповідно до вимог ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі рішення суду про позбавлення особи права на користування житловим приміщенням, та з врахуванням положень ст.18 ЦПК України, таке рішення суду є обовязковим для виконання відповідним органом державної реєстрації місця проживання, а тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп.

Outcome: partial