Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-23 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, посилаючись на наступне. Сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі 08 березня 1997 року, який виявився невдалим та був розірваний 05 листопада 2004 року. Від шлюбу мають сина - [PERSON] , [INFO] , який на даний момент навчається в Національному Університеті «Львівська політехніка та є студентом Інститута ІТРЕ. Згідно довідки №112 від 02 листопада 2020 року є студентом денної форми навчання II курсу, закінчення навчального закладу у червні 2023 року. [PERSON] проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Позивач не в змозі самостійно утримувати сина, оскільки її заробітна плата незначна, інших видів доходу не має. У зв`язку з цим позивач із сином опинилися у скрутному матеріальному становищі. Також відповідач доволі тривалий час, а саме з грудня 2011 року по січень 2020 рік, взагалі не сплачував аліментів у зв`язку з чим виникла заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 125 тис.397 грн. 22 коп., не дивлячись, що [PERSON] мав стабільний і доволі значний дохід у вигляді заробітної плати. Син потребує матеріальної допомоги, у зв`язку з тим, що йому необхідні кошти на проїзд до місця навчання, проживання в гуртожитку (вартість проживання 2900 грн.), одяг, харчування, підручники тощо, що й зумовило необхідність звернення до суду. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідач є працездатним, працює електромонтером ПАО «АрселорМиттал Кривий Ріг» отримує заробітну плату в розмірі понад 12 000 гривень на місяць тобто, має змогу сплачувати аліменти. Дана ситуація змусила позивача звернутися до суду з даним позовом. Позивач у судовому засіданні позов підтримав. Відповідач в судовому засіданні проти заявленого позову заперечував про що раніше надав відзив на позов, згідно якого посилається на матеріальну неспроможність. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , який є студентом 2 курсу денної форми навчання Інституту ІТРЕ Національного університету «Львівська політехніка», закінчує навчання у червні 2023 року, що підтверджується копією довідки (а.с. 4). Згідно рішення Долинського районного суду від 14.11.2019 року сплачує аліменти на іншу дитину в розмірі 1 / 5 частини всіх видів заробітку (доходу). Згідно копії договору від 7.10.2018 року відповідач несе додаткові витати на оренду житла за місцем роботи. Згідно копії виписки № 826/471 відповідач хворіє на хронічний піелонефріт, а згідно копії епікризу № 2775 1734 - варікоз вен. Згідно з ч.2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно ст. 199 СК України встановлено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Статтею 200 СК України визначено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. З огляду на встановленні обставини, суд вважає, що вимоги позову підлягають частковому задоволенню, враховуючи підтверджені у ході розгляду витрати відповідача на сплату аліментів на іншу дитину, а також витрати на найм житла у іншій місцевості за місцем роботи та презюмовані витрати на лікування хронічних хвороб. На підставі ст.ст.182, 199, 200 Сімейного кодексу України, та

Outcome: partial