Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання посилаючись на те, що 21.10.2000 між сторонами був укладений шлюб, актовий запис № 134. 28.11.2016 шлюб між ними було розірвано. Від сумісного подружнього проживання має сина - [PERSON] , [INFO] , який на даний момент навчається на ІІ курсі денного відділення спец. АТП факультету автоматизації і інформаційних технологій Київського національного університету будівництва і архітектури, де навчається на бюджетній основі. Син знаходиться на її утриманні, але її заробітної плати не вистачає для належного утримання сина, у зв`язку з тим, що йому необхідні кошти на проїзд до місця навчання, проживання, одяг, харчування, підручники тощо. До досягнення повноліття відповідач сплачував аліменти на утримання сина. На даний час угоди про сплату аліментів на період навчання сина у добровільному порядку ними не досягнуто. Як відомо позивачу, аліменти відповідач нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться. Просить суд стягувати щомісячно з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму до досягнення ним 23 років за умови, що він буде продовжувати навчання. Позивач в судове засідання не з`явилася, надіслала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення. Згідно з частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами сімейного законодавства. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.4). Відповідно до довідки, виданої Київським національним університетом будівництва і архітектури № 548 від 10.09.2019, [PERSON] дійсно є студентом другого курсу денного відділення спец. «АТП» факультету автоматизації і інформаційних технологій Київського національного університету будівництва і архітектури. Термін навчання 01.09.2018 - 30.06.2022 (а.с.7) Згідно ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка або син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Також, відповідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. За ч.1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів за урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Положеннями ст. 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Оцінюючи всі зібрані по справі докази, враховуючи інтереси дитини для забезпечення стабільних та гармонійних умов життя, повного та всебічного розвитку, враховуючи матеріальний та сімейний стан платника аліментів, а також ті обставини, що відповідач позов визнав, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч.2 ст. 199 СК України право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Оскільки в матеріалах справи міститься довідка з місця навчання № 548 від 10.09.2019 року відповідно до якої термін навчання визначений до 30.06.2022, тому суд вважає, що позов підлягає до задоволення та аліменти слід стягнути з дня пред`явлення позову до суду, а саме з 16.09.2019 та продовжувати їх стягнення до закінчення навчання до 30.06.2022. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати в сумі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved