Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача суми за договором про приєднання до електричних мереж, 3 відсотків річних та відшкодування моральної шкоди. В позовній заяві вказала, що 14.05.2008 року між позивачем та ВАТ «Донецькобленерго» був укладений договір № 140508-5ПЗ.3-352/07 про приєднання до електричних мереж. Пунктами 2.1 та 3.2 даного договору передбачено, що Відповідач зобов'язаний підключити електроустановки Замовника до своїх електромереж в термін до 15.12.2008 року при умові сплати Замовником 100% передоплати в розмірі 21551 грн. 54 коп. На виконання вимог зазначеного договору позивачкою були отримані Технічні умови приєднання до електричних мереж, проведена оплата у розмірі 21551,54 грн., отриманий Акт допуску на підключення до електричної мережі електроустановки, а також був розроблений та узгоджений проект електропостачання. Тобто вважала, що усі вимоги, визначені у договорі, нею були виконані у повному обсязі. В липні 2010 року позивачка звернулася до відповідача з заявою, у якій просила провести приєднання до електричних мереж. Відповідно до резолюції від 19.07.2010 року на даній заяві, у зв'язку з оплатою 21551,54грн. відповідно до договору про приєднання Відповідач повинен був вирішити питання про приєднання до мережі у строк до 10.08.2010 року. Однак до теперішнього часу приєднання так і не було виконано, чим позивачу спричинено майнову шкоду в розмірі 21551,54 грн. Вказала, що прострочення виконання почалося з 11.08.2010 року та на теперішній час складає 1 095 днів (тобто 3 роки). Таким чином, розмір 3% річних за весь час прострочення становить: 21551,54грн. х 3% річних х 1095 днів прострочення/365днів = 1 939,64 грн. також їй спричинена моральна шкода на суму 5000 грн., яка виразилася у тривалих нервових переживаннях, душевних стражданнях, яких вона зазнала через протиправну поведінку відповідача, оскільки сума грошових коштів, сплачена на користь відповідача є доволі значною та могла бути використана позивачем на задоволення особистих потреб. У зв'язку з цим вона почувається обманутою та приниженою, що зачіпає її честь та гідність. Просила стягнути з відповідача на її користь майнову шкоду у розмірі 21551,54 грн., 3% річних у розмірі 1939,64грн., моральну шкоду у розмірі 5000,00 грн. Позивачка у судове засідання не з'явилася, її інтереси у суді представляла її представник [PERSON], яка підтримала викладені в позовній заяві обставина, уточнила позовні вимоги та просила розірвати договір про приєднання до електричних мереж, стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти, сплачені за даним договором у розмірі 21551,54 грн., 3% річних у розмірі 1939,64 грн., моральну шкоду у розмірі 5000,00 грн. Суду додатково пояснила, що приєднання до електричних мереж повинно було відбутися відповідно до п. 5.1 Технічних умов, згідно якого необхідно було замінити провід, який йде від точки підключення до опори на самонесучий ізольований з негорючою ізоляцією. Підключення будинку позивача до електромережі відбулося у 2008 році, але підключення було проведено від загальної точки підключення. Представник відповідача у судовому засіданні уточнені позовні вимоги не визнала та просила відмовити у їх задоволенні, надала письмові заперечення в яких вказала, що позивач звернулася на адресу відповідача з заявою про видачу технічних умов для електрозабезпечення будівництва житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS]. На підставі пропозицій щодо видачі технічних умов 14.05.2008 року позивачці було розроблено технічні умови на приєднання електроустановок до електричних мереж. Того ж дня, між сторонами по справі укладено договір, за умовами якого відповідач прийняв на себе зобов'язання надати позивачу послугу зі створення технічної можливості здійснення передачі електроенергії прогнозованої приєднаної потужності 15,00 кВт. Пунктом 1.2 Договору визначено, що приєднання та підключення здійснюються після виконання технічних умов, оплати вартості приєднання, укладення договору про постачання електричної енергії. За змістом п. 2.1 договору, підключення здійснюється до 15.12.2008 року за умови виконання технічних умов, розроблення проектної документації та її погодження оплати вартості приєднання та укладення договору про постачання електричної енергії та оплати разово 21551,54 грн. Оплата грошових коштів за договором здійснена 13.06.2008 року у повному обсязі у сумі 21551,54 грн. Проект електрозабезпечення, розроблений позивачкою, був погоджений. 06 серпня 2008 року електроустановку [PERSON], виконану згідно з технічним умовами № 352 від 14.05.2008 року. Було допущено в експлуатацію, про що свідчить відповідний акт, який підписала позивач. Того ж дня позивачка звернулася до абонентської дільниці із заявою про укладення нею договору про постачання електричної енергії. 27.08.2008 року працівником ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» було подано напругу та встановлено позивачці лічильник, передано на збереження пломби, оформлено паспорт трифазної електроустановки та договір про користування електричною енергією. Саме з 27.08.2008 року позивачка є споживачем електричної енергії за здресою: [ADDRESS]. Нею споживається електрична енергія та частково оплачується. Все наведене свідчить про вчасне виконання прийнятих відповідачем на себе зобов'язань за договором. Звернула увагу суду на те, що звернення від 19.07.2010 року, копія якого долучена до матеріалів справи, енергопостачальником ніколи не отримувалась, не містить у собі відмітки канцелярії про реєстрацію. Взагалі невідомо, яким чином у споживача на руках залишився примірник заяви з резолюцією директора ПЕМ. Суду пояснила, що предметом договору не є виконання монтажу окремою лінії електропостачання та згідно п. 5.1 Технічних умов заміна проводу здійснюється відповідачем, але за рахунок замовника, договору на заміну проводу позивачка з відповідачем не укладала. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14.05.2008 року між позивачем та ВАТ «Донецькобленерго», правонаступником якого є відповідач та це не заперечувалося сторонами, був укладений договір № 140508-5П3.3-352/07 про приєднання до електричних мереж. Пунктами 2.1 та 3.2 даного договору передбачено, що відповідач зобов'язаний підключити електроустановки замовника (позивача) до своїх електромереж в термін до 15.12.2008 року при умові сплати замовником 100% передоплати в розмірі 21551 грн. 54 коп. (а.с. 12-15). Згідно п.2.2 договору передбачено, що саме замовник (позивач) зобов'язаний виконати вимоги технічних умов № 352/ПТО (додаток № 1) на приєднання електроустановок замовника до електромереж власника (відповідача) в точці приєднання в повному обсязі і в передбачені терміни. Згідно п. 5.1 Технічних умов приєднання електричної мережі № 352 від 14.05.2008 року, для підключення до електромережі замовнику необхідно замінити провід на ВЛ 0,4 кВ від точки підключення до опори №8 на самонесучий ізольований з негорючою ізоляцією. Виконують Приазовські ЕМ. (а.с. 11). Згідно додатку № 3 до договору, в якому обрахована плата за приєднання електроустановок до електричних мереж загальна сума складає 21551,54 грн., в яку не входить послуга відповідача на заміну проводу на ВЛ 0,4 кВ від точки підключення до опори №8 на самонесучий ізольований з негорючою ізоляцією. (а.с. 15). Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Таким чином, суд вважає, що умови договору № 140508-5П3.3-352/07 про приєднання до електричних мереж відповідачем були виконані в повному обсязі, а тому не має підстав ні для розірвання вказаного договору, ні для стягнення сплаченої позивачем за договором суми. Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Оскільки відповідачем було виконано обов'язки за договором, права позивача відповідачем порушені не були, то й позовні вимоги про стягнення 3% річних та моральної шкоди задоволенню також не підлягають. На підставі ст.ст. 23, 526, 530, 625 ЦК України, Закону України «Про захист прав споживачів»,

Outcome: dismissed