Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-01 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до відповідача про позбавлення його батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову зазначено, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі з 25 грудня 2009року, який було розірвано 26.06.2012 року . Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідач не займається вихованням сина, не цікавиться його навчанням та розвитком. Після розірвання шлюбу, відповідач перестав надавати матеріальну допомогу по утриманню дитини, в зв'язку з чим звернулася до суду з заявою про стягнення аліментів. На підставі виконавчого листа від 18.05.2012 року, виданого Кіровським районним судом м.Кіровограда про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] [INFO] відповідач зобов'язаний був платити аліменти у розмірі 1/4 частини всіх його видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15.02.2012 року. Однак [PERSON] постійно ухилявся від сплати аліментів, не надавав ніякої матеріальної допомоги по утриманню дитини, в результаті чого станом на 01.11.2017 року борг по виплаті аліментів складає 57 917 грн. 74 коп., дані обставини підтверджуються довідкою про неотримання аліментів від 25.10.2017 року № 1548 та розрахунком заборгованості по сплаті аліментів від 01.11.2017 року №38447/1323, виданих Фортечним відділом державної виконавчої служби м. Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області. На підставі викладеного орган опіки та піклування Кіровоградської міської ради, враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини від 22.11.2017року вважає за доцільне позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO] , а тому просить задовольнити позов повністю . В судовому засіданні позивач підтримала позов у повністю . Відповідач в судове засідання не з»явився, про час і місце розгляду справи повідомлено рекомендованими листами (а. с. 28,45,53 ), поважні причини неявки суду не повідомлено. Представник третьої особи заявила про підтримку висновку органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав. Згідно ст. ст.. 223,280 ЦПК України, суд визнає причини неявки неповажними і вирішує справу розглядати за даної явки і наявних матеріалів у справі. Позивач згідно заяви не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією рішення суду від 26.06.2012 року (а. с. 6). Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а. с. 5). На підставі виконавчого листа №2/11109/1634/12 від 18.05.2012 року виданого Кіровським районним судом М.Кіровограда про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина, [PERSON] [INFO] відповідач зобов'язаний платити аліменти у розмірі 1/4 частини всіх його видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15.02.2012 року. Відповідно до характеристики, наданої комунальним закладом «Навчально-виховне об'єднання І-ІП ступенів «Мрія» Кіровоградської міської ради Кіровоградської області» від 31.10.2017 року на учня 2 класу [PERSON], вихованням дитини займеться мати, яка відвідує батьківські збори, цікавиться успіхами дитини, бере активну участь у житті класу. За час навчання [PERSON] у школі батько жодного разу до закладу не з'явився, навчанням сина не цікавився. За інформацією комунального закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги №1 м. Кіровограда» управління охорони здоров'я Кіровоградської міської ради від 23.10.2017 року № 2020-03, про стан здоров'я дитини, [PERSON], піклується мати, яка приводить дитину на огляд до дільничного лікаря-педіатра, викликає лікаря у разі хвороби сина. Батько не бере участі у обстеженні та лікуванні дитини. В бесіді з працівниками служби у справах дітей виконавчого комітету Кіровоградської міської ради [PERSON] пояснив, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO] Відповідно до Положень Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, принципово визначено, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Також, ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» - виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст.150 СК України, батьки зобов'язані: піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Статтею 164 СК УКраїни передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до роз»яснення п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення та поновлення батьківських прав» дані роз'яснення, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєння нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до ст. 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно з положеннями ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров'я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. При винесенні рішення, суд керується ст.13 ЦПК України, щодо розгляду судом справ в межах заявлених вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності , суд дійшов висновку щодо задоволення позову, батько дитини не цікавиться дитиною, його станом здоров'я, не оплачує за харчування у ДНЗ, не приводив і не забирає сина, не цікавиться його навчанням, не відвідує навчальні заклади, не провідував сина вдома, що підтверджується висновком органу опіки та піклування (а. с.39-40). Згідно ст. ст.134,142ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача 704,80 грн. сплаченого судового збору .

Outcome: approved