Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом та просить стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти, на своє утримання на період навчання у розмірі ј частини усіх видів доходів відповідача щомісяця, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення нею двадцяти трьох років. Посилається в позові на те, що її батьки [PERSON] та [PERSON] перебували в цивільному шлюбі. Вказала, що вона народилась [INFO] , під час перебування їх у фактичних шлюбних відносинах, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Фастівського міського управління юстиції Київської області, виданого 10.10.2001, номер запису 328. Зазначила, що на даний час вона навчається на денній формі навчання Навчально-наукового інституту іноземної філології Житомирського державного університету імені І.Франка. Посилається на те, що відповідач на утримання позивача матеріальної допомоги в зв`язку з навчанням, не надає. А так як позивач навчається на денній формі навчання, то не має змоги працювати та потребує матеріальної допомоги. 22 серпня 2019 року ухвалою судді Фастівського міськрайонного суду Київської області в справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. В судовому засіданні позивач уточнила позовні вимоги та просила стягнути аліменти на період навчання, тобто до червня 2022 року. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, згоден сплачувати аліменти на навчання доньки. Вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши письмову матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Звертаючись до суду, позивач посилається на те, що відповідач добровільно матеріальну допомогу не надає, а тому вважає за необхідне стягувати з відповідача на свою користь аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх доходів відповідача, починаючи з 02.08.2019 і до закінчення нею навчання, тобто до червня 2022 року, на що суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 198 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. За змістом пункту 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів необхідно також враховувати матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина та інше. Відповідно до пункту 20 зазначеної постанови обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється в разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] , згідно свідоцтва про народження від 10 жовтня 2001 року, серія [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Фастівського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 328 (а.с.4). Відповідно довідки від 07.06.2019 №1125, виданої Національним Житомирським державним університетом імені Івана Франка, [PERSON] , дійсно є студенткою першого курсу спеціальності Філологія, денної форми навчання (державної форми фінансування) Навчально-наукового інституту іноземної філології Житомирського державного університету імені Івана Франка. Закінчує навчання в червні 2022 року (а.с.6). За ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Так, за змістом ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 12, ч.ч 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду. Оскільки, визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону і не порушує прав та інтересів будь-яких осіб, суд приймає визнання відповідачем позову. Судом, також, враховується стан здоров`я і матеріальне становище відповідача та не надання останнім будь-яких доказів щодо цих обставин, суд виходить з презумпції здоров`я відповідача, тобто, що відповідач є здоровою та працездатною особою, але на даний час не працевлаштований та перебуває на обліку в Центрі зайнятості, а також, має можливість, надавати матеріальну допомогу повнолітній доньці на час навчання. При цьому, офіційні відомості та докази цьому про наявність у відповідача як платника аліментів, інших утриманців та осіб, яким він має в силу закону надавати допомогу, - відсутні, і доказів цьому відповідачем з відзивом на позов не надано. Таким чином, з урахуванням норм чинного сімейного законодавства України, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення аліментів з відповідача на її навчання, підлягають задоволенню та стягненню з відповідача на користь позивача аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів (заробітку) щомісячно, на час навчання, що на переконання суду буде відповідати вимогам розумності та справедливості. При цьому, у разі зміни обставин сторони не позбавлені можливості і мають право ставити вимоги в суді про збільшення чи зменшення присудженого розміру аліментів. Відповідно до положень частини 1 статті 79 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дітей за один місяць, згідно вимогам статті 460 ЦПК України, підлягає негайному виконанню. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Враховуючи викладене, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768,40 грн. на користь держави. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved