Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на спадкове майно, а саме: житловий будинок із господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. На випадок своєї смерті [PERSON] склав заповіт, яким все належне йому майно заповів їй. Вказує, що вона прийняла спадщину після смерті чоловіка шляхом спільного проживання із спадкодавцем на час його смерті, а також шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори. Однак, не може отримати свідоцтво про право на спадщину у зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів. У зв'язку з чим, просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно після смерті [PERSON], а саме: на житловий будинок із господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у заяві та просила суд їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, однак подав суду заяву про слухання справи у його відсутності, позов визнає та не заперечує відносно його задоволення. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши представлені докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 10.04.2003 року (а.с. 5). Після смерті останньої відкрилась спадщина, яка складається із житлового будинку із господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою Радомишльської сільської ради Луцького району Волинської області від 12.05.2017 року №220 (а.с. 7) та витягом з погосподарської книги №2 за 2016 рік Радомишльської сільської ради Луцького району (а.с. 9). Згідно ч. 1 ст. 529 ЦК України (в ред. 1963 року), яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. У відповідності до ч. 1 ст. 534 ЦК України (в редакції 1963 року), кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. У відповідності до заповіту, посвідченого Радомишльською сільською радою Луцького району 04.03.2003 року, [PERSON] все своє майно заповів [PERSON] (а.с. 8). Судом встановлено, що позивач є дружиною померлого та є спадкоємцем першої черги і прийняла спадщину шляхом подання державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про її прийняття, а тому вважається такою, що прийняла спадщину в порядку ст. 549 ЦК України (в ред. 1963 року). Про відмову від прийняття спадщини не заявляла. Доказів про наявність інших спадкоємців суду не представлено. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити та визнати за позивачем право власності на спадкове майно.

Outcome: approved