Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-14 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом до фізичної особи-підприємця [PERSON] про розірвання договору, стягнення грошових коштів та відшкодування моральної шкоди. Свої вимоги мотивувала тим, що 01 березня 2019 року між позивачем та відповідачем було укладено договір № 39, відповідно до якого виконавець зобов`язується поставити, а замовник оплатити на основі виставленого рахунку товару, відповідно комерційної пропозиції замовника (батареї/ 10,6). На виконання умов договору позивач сплатила грошові кошти у розмір 4 000,00 грн. Однак під час укладання зазначеного договору відповідач порушив вимоги Закону України «Про захист прав споживачів» та Цивільного кодексу України, а саме при укладенні спірного договору відповідач не надав інформацію про товар: назву товару, дані про основні його властивості, номінальну кількість, умови та правила придбання товару, дату виготовлення, найменування та адресу виробника, гарантійні зобов`язання виробника, тощо. Також зазначений товар не відповідає технічним параметрам(розмір, висота, ширина, розводка підключення до тепломережі по стояку, терморегулятор) та був переданий без упаковки. 04 березня 2019 року позивач звернулася з письмовою заявою про розірвання договору та повернення грошових коштів. У зв`язку з чим позивач просить розірвати договір № 39 від 01 березня 2019 року, укладений між фізичною особою - підприємцем [PERSON] та [PERSON] , стягнути з відповідача грошові кошти у розмірі 4 000,00 грн., стягнути моральну шкоду у розмірі 1 000,00 грн. Згідно вимог ч.13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження, однак, відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. 01 березня 2019 року між позивачем та відповідачем було укладено договір № 39, відповідно до якого виконавець зобов`язується поставити, а замовник оплатити на основі виставленого рахунку товару, відповідно комерційної пропозиції замовника (батареї/ 10,6) (а.с. 7-8). Згідно п. 1.2 договору загальна вартість продукції, згідно додатку 1 становить у розмірі 7 100,00 грн. Передплата по договору становить у розмірі 3100,00 грн. залишок 4000,00 грн. 04 березня 2019 року позивачем на адресу відповідача направлено заяву про повернення грошових коштів та розірвання договору (а.с. 9-10, 11, 12). 29 березня 2019 року позивачем подано до Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції України в м. Києві заяву про вчинення кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 190, ч. 1 ст. 192 КК України (а.с. 13-14). Листом Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції України в м. Києві повідомлено позивача про відсутність відомостей, які б вказували на вчинення кримінального правопорушення (а.с. 15). Позивач просить розірвати договір № 39 від 01 березня 2019 року, укладений між фізичною особою - підприємцем [PERSON] та [PERSON] , стягнути з відповідача грошові кошти у розмірі 4 000,00 грн. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила про порушення відповідачем вимог Закону України «Про захист прав споживачів» та Цивільного кодексу України, а саме при укладення спірного договору відповідач не надав інформацію про товар: назву товару, дані про основні його властивості, номінальну кількість, умови та правила придбання товару, дату виготовлення, найменування та адресу виробника, гарантійні зобов`язання виробника, тощо.Також зазначений товар не відповідає технічним параметрам(розмір, висота, ширина, розводка підключення до тепломережі по стояку, терморегулятор) та був переданий без упаковки. Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений строк, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Згідно ч. 1 ст. 698 ЦК України за договором роздрібної купівлі-продажу продавець, який здійснює підприємницьку діяльність з продажу товару, зобов`язується передати покупцеві товар, що звичайно призначається для особистого, домашнього або іншого використання, не пов`язаного з підприємницькою діяльністю, а покупець зобов`язується прийняти товар і оплатити його. Продавець зобов`язаний надати покупцеві необхідну і достовірну інформацію про товар, що пропонується до продажу. Інформація має відповідати вимогам закону та правилам роздрібної торгівлі щодо її змісту і способів надання (ч. 1 ст. 700 ЦК України). Покупець має право до укладання договору купівлі-продажу оглянути товар, вимагати проведення в його присутності перевірки властивостей товару або демонстрації користування товаром, якщо це не виключено характером товару і не суперечить правилам роздрібної торгівлі (ч. 2 ст. 700 ЦК України). Якщо покупцеві не надано можливості негайно одержати повну і достовірну інформацію про товар у місці його продажу, він має право вимагати відшкодування збитків, завданих необґрунтованим ухиленням від укладення договору, а якщо договір укладено, - в розумний строк відмовитися від договору, вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми і відшкодування збитків, а також моральної шкоди (ч. 3 ст. 700 ЦК України). Згідно ч. 3 ст. 698 ЦК України до відносин за договором роздрібної купівлі-продажу з участю покупця-фізичної особи, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів. Згідно ч. 1 ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги). Інформація про продукцію не вважається рекламою. Інформація про продукцію повинна містити: 1) назву товару, найменування або відтворення знака для товарів і послуг, за якими вони реалізуються; 3) дані про основні властивості продукції, номінальну кількість (масу, об`єм тощо), умови використання; 4) відомості про вміст шкідливих для здоров`я речовин, які встановлені нормативно-правовими актами, та застереження щодо застосування окремої продукції, якщо такі застереження встановлені нормативно-правовими актами; 5) позначку про наявність у складі продукції генетично модифікованих організмів; 6) дані про ціну (тариф), умови та правила придбання продукції; 6-1) виробник (продавець) у разі виявлення недостовірної інформації про продукцію (якщо вона не шкодить життю, здоров`ю або майну споживача) протягом тижня вилучає цю продукцію з продажу та приводить інформацію про неї до відповідності; 7) дату виготовлення; 8) відомості про умови зберігання; 9) гарантійні зобов`язання виробника (виконавця); 10) правила та умови ефективного і безпечного використання продукції; 11) строк придатності (строк служби) товару (наслідків роботи), відомості про необхідні дії споживача після їх закінчення, а також про можливі наслідки в разі невиконання цих дій; 12) найменування та місцезнаходження виробника (виконавця, продавця) і підприємства, яке здійснює його функції щодо прийняття претензій від споживача, а також проводить ремонт і технічне обслуговування. Згідно ч. 2 ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів» інформація про послуги, пов`язані з концертною, гастрольно-концертною, конкурсною, фестивальною діяльністю, повинна містити дані про використання чи невикористання виконавцями музичних творів фонограм власного вокального, інструментального, вокально-інструментального виконання музичного твору з музичним супроводом або без нього чи фонограм музичного супроводу до власного вокального, інструментального, вокально-інструментального виконання музичного твору. У разі коли надання недоступної, недостовірної, неповної або несвоєчасної інформації про продукцію та про виробника (виконавця, продавця) спричинило: 1) придбання продукції, яка не має потрібних споживачеві властивостей, - споживач має право розірвати договір і вимагати відшкодування завданих йому збитків; 2) неможливість використання придбаної продукції за призначенням - споживач має право вимагати надання у прийнятно короткий, але не більше місяця, строк належної інформації. Якщо інформацію в обумовлений строк не буде надано, споживач має право розірвати договір і вимагати відшкодування збитків; 3) заподіяння шкоди життю, здоров`ю або майну споживача - споживач має право пред`явити продавцю (виробнику, виконавцю) вимоги, передбачені законом, а також вимагати відшкодування збитків, завданих природним об`єктам, що перебувають у його володінні на праві власності або на інших підставах, передбачених законом чи договором (ч. 7 ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів»). Відповідно до положень ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Судом встановлено, що 01 березня 2019 року між позивачем та відповідачем було укладено договір № 39, відповідно до якого виконавець зобов`язується поставити, а замовник оплатити на основі виставленого рахунку товару, відповідно комерційної пропозиції замовника (батареї/ 10,6). Твердження позивача про ненадання відповідачем при укладення спірного договору інформації про товар спростовуються змістом позовної заяви, з якого вбачається, що відповідач повідомив позивача про високу якість батареї італійської марки виробника. Крім того, в договорі зазначено назва товара, вартість, дата установки, гарантійні зобов`язання виробника (виконавця). Будь-яких належних та допустимих доказів невідповідності зазначеного товару технічним параметрам (розмір, висота, ширина, розводка підключення до тепломережі по стояку, терморегулятор) позивачем не надано. Також позивачем не вказано, яка саме інша інформація, передбачена приписами ч. 1 ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів» про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибор, не була надана відповідачем. За встановлених обставин позовні вимоги [PERSON] до фізичної особи-підприємця [PERSON] про розірвання договору, стягнення грошових коштів задоволенню не підлягають. Оскільки вимоги відповідача про відшкодування моральної шкоди є похідними від позовних вимог про розірвання договору, вони задоволенню не підлягають. За встановлених обставин суд приходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог [PERSON] до фізичної особи-підприємця [PERSON] про розірвання договору, стягнення грошових коштів та відшкодування моральної шкоди повністю за недоведеністю.

Outcome: dismissed