Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що з 10.12.1988 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем і від шлюбу мають повнолітню дочку [PERSON], [INFO]. В кінці 2014 року чоловік влаштував сварку, погрожуючи їй вбивством, вигнав з дому, не давши можливості особисті речі та речі домашнього вжитку. Після цього шлюбні відносини між ними припинені і спільного господарства не ведуть. Відповідач не допускає її до їхнього житлового будинку за адресою: м. Житомир, вул. Чеська, 35, замінивши в ньому всі замки, не допускає до подвіря та прилеглу до нього земельну ділянку, внаслідок чого вона зверталася за захистом своїх прав до міліції, на що отримала відповідь про те, що з відповідачем проведено профілактичну бесіду про недопустимість антигромадської поведінки. У період шлюбу з 2004 року по 2012 рік нею та відповідачем за спільні кошти було побудовано житловий будинок та господарські споруди за адресою: м. Житомир, вул. Чеська, 35, де вони спільно проживали. Земельну ділянку за цією адресою їм було виділено під забудову та рішенням 33 сесії Житомирської міської ради від 27.02.2014 року № 632 передано у власність відповідачу і присвоєно кадастровий номер 181013600:01:004:0088, але на даний час за ним не зареєстровано право власності на неї. Готовність будинку до експлуатації становить 100 %, але він не зареєстрований у встановленому законом порядку та на нього відсутні правовстановлюючі документи, тому він має статус незавершеного будівництва. Уточнивши позовні вимоги, позивач просить: 1) розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем 10.12.1988 року відділом ДРАЦС реєстраційної служби Житомирського МУЮ за актовим записом № 2590; 2) визнати їхньою спільною сумісною власністю подружжя незакінчений будівництвом житловий будинок загальною площею 129,5 кв. м з господарськими будівлями та спорудами та земельну ділянку кадастровий номер 181013600:01:004:0088 загальною площею 0,0500 га, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: м. Житомир, вул. Чеська, 35; 3) поділити незакінчений будівництвом будинок та господарські споруди за адресою: м. Житомир, вул. Чеська, 35 за першим варіантом висновку експерта № 226/09- 2015 від 18.09.2015 року; 4) виділити їй у натурі 1/2 частину домоволодіння, а саме 1-10 житлову кімнату площею 10,8 кв. м, 1-6 кухню площею 8,9 кв. м, 1-2-2 59/100 частин котельні площею 14,5 кв. м, 1-7 санвузол площею 5,2 кв. м, 1-4 коридор площею 7,2 кв. м, 1-5 коридор площею 9,7 кв. м, 1-3 сходи площею 8,4 кв. м, всього по будинку 64,7 кв. м вартістю 648875,00 грн., 1-5-1 1/2 частини огорожі, а всього по вартості 712707,00 грн.; 5) виділити відповідачу в натурі 1/2 частину домоволодіння, а саме 1-1 гараж площею 26,8 кв. м, 1-8 житлову кімнату площею 8,1 кв. м, 1-9 житлову кімнату площею 15,4 кв. м, 1-2-1 41/100 частин котельні площею 14,5 кв. м, а всього 64,7 кв. м вартістю 610235,00 грн., 1-5-1 1/2 частини огорожі, уборну «У», криницю «К», а всього по вартості 714193,00 грн.; 6) визначити порядок користування земельною ділянкою, розташованою за адресою: м. Житомир, вул. Чеська, 35, між нею та відповідачем згідно четвертого варіанту висновку експерта № 311/03-2016 Додаток № 4 судової земельно-технічної експертизи; 7) стягнути з відповідача на її користь різницю в ідеальній частці в розмірі 743,00 грн., витрати, пов'язані з проведенням судових експертиз в розмірі 2500,00 грн. та 3500,00 грн., судовий збір у розмірі 4803,47 грн. Позивач та її представник у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, у поданій до суду письмовій заяві просять проводити розгляд справи в їхній відсутності, позовні вимоги підтримують та проти проведення заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки до суду не повідомив, заяв про розгляд справи у його відсутності до суду не надходило. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином та направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Враховуючи, що у справі є достатньо матеріалів про спірні правовідносини сторін, а тому за письмовою згодою позивача та її представника суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної справи на підставі наявних у справі доказів згідно статей 224 - 226 ЦПК України та у відсутності сторін відповідно до вимог статей 158, 169 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, зясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.\- Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 10.12.1988 року Відділом ДРАЦС реєстраційної служби Житомирського МУЮ у Житомирській області за актовим записом № 2590, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим повторно 07.10.2014 року Відділом ДРАЦС реєстраційної служби Житомирського МУЮ у Житомирській області (а.с. 7). Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, що передбачено ч. 1 ст. 24 СК України. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до припинення шлюбних відносин чи до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу (ч. 3, ч. 4 ст. 56 СК України). Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. \~ \~ Частиною 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У звязку з відсутністю між сторонами взаєморозуміння шлюбні відносини між сторонами припинені, спільного господарства не ведуть, мір для примирення не приймають. Зважаючи на те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, і згідно 56 СК України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини чи чоловіка на особисту свободу, тому суд вважає, що за даних обставин подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам обох сторін, що є підставою для розірвання шлюбу. Рішенням 33 сесії 6 скликання Житомирської міської ради від 27.02.2014 року № 632 відповідачу передано у власність земельну ділянку площею 0,0500 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна земельна ділянка) під існуючим нерухомим майном та присвоєно кадастровий номер 1810136300:01:004:0088 (а.с. 11, 12). На цю земельну ділянку була виготовлена технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) (а.с. 51 86), з якої вбачається, що рішенням Житомирської міської Ради народних депутатів 8 сесії 21 скликання від 12.06.1991 року відповідачу було виділено земельну ділянку площею 0,0500 га за адресою: м. Житомир, вул. Чеська, 35 (а.с. 72, 73). Згідно висновку експерта № 226/09-2015 від 18.09.2015 року, складеного за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи (а.с. 96 121), на земельній ділянці за адресою: м. Житомир, вул. Чеська, 35 розташовано наступні обєкти нерухомого майна: одноповерховий житловий будинок з підвальним поверхом (літера «А»), 1991 року будівництва, загальною площею 129,5 кв. м; дощата будівля уборної (літера «У»); цегляна та азбестоцементна огорожа «№ 1-5»; криниця із залізобетонної труби з ростверком (літера «к»). На момент проведення візуально-інструментального обстеження дані обєкти є завершеним будівництвом (ступінь будівельної готовності 100 %), експлуатуються за цільовим призначенням. Експертом запропоновано чотири можливих варіантів розподілу житлового будинку, господарських будівель і споруд на дві окремі ізольовані квартири відповідно до часток у розмірі по 1/2 частині з незначним відступом від ідеальних часток. Відповідно до ч. 2 ст. 60 СК України вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною 1 ст. 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Частиною 2 ст. 331 ЦК України визначено, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Оскільки обєкт будівництва за адресою: м. Житомир, вул. Чеська, 35 має ступінь будівельної готовності 100 %, але доказів прийняття його до експлуатації до суду не надано, через що він має статус обєкта незавершеного будівництва. У постанові Верховного Суду України від 15.05.2013 року у справі за № 6-37цс13 сформульовано правову позицію, згідно якої виходячи з положень статей 60, 69, 70 СК України, ч. 3 ст. 368 ЦК України незавершений будівництвом будинок, зведений за час шлюбу, може бути визнаний обєктом права спільної сумісної власності подружжя із визначенням часток. Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду України від 16.12.2015 року в справі № 60-2710цс15, новостворене нерухоме майно набуває юридичного статусу житлового будинку після прийняття його до експлуатації і з моменту державної реєстрації права власності на нього. Однак до цього, не будучи житловим будинком з юридичної точки зору, обєкт незавершеного будівництва є сукупністю будівельних матеріалів, тобто речей як предметів матеріального світу, щодо яких можуть виникати цивільні права та обовязки, відтак є майном, яке за умов, передбачених законом, може належати на праві спільної сумісної власності подружжю і з дотриманням будівельних норм і правил підлягати поділу між ними. Враховуючи рівність часток подружжя у праві спільної сумісної власності на набуте під час шлюбу майно, що визначено ч. 1 ст. 70 СК України, здійснення будівництва обєкта незавершеного за адресою: м. Житомир, вул. Чеська, 35 сторонами під час перебування ними в шлюбі, відсутність домовленості між ними та шлюбного договору щодо визначення іншого розміру їхніх часток у праві власності на неї у разі поділу майна, суд визнає спільною сумісною власністю подружжя позивача та відповідача обєкт незавершеного будівництва за адресою: м. Житомир, вул. Чеська, 35, а також вважає можливим провести його поділ між сторонами в натурі за першим варіантом висновку експерта № 226/09- 2015 від 18.09.2015 року по 1/2 частці кожному зі сплатою грошової компенсації за відступ від ідеальних часток у праві власності. Даний варіант є найбільш прийнятним, так як він передбачає рівність ідеальних часток при поділі обєкта незавершеного будівництва адресою: м. Житомир, вул. Чеська, 35 та найменшу суму грошової компенсації в порівнянні з визначеними у всіх інших варіантах цього показника. У звязку з тим, що площа 1/2 частки обєкта незавершеного будівництва адресою: м. Житомир, вул. Чеська, 35 за адресою: м. Житомир, вул. Чеська, 35, що підлягає виділу позивачу, є меншою на 0,05 кв. м тієї, що виділяється відповідачу внаслідок поділу будинку за першим варіантом експертизи, тому на її користь суд стягує з відповідача 743,00 грн. грошової компенсації, що відповідає вартості цієї площі. За змістом ст. 88 ЗК України та п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» співвласники жилого будинку мають право звертатись до суду із позовом про встановлення порядку користування земельною ділянкою, на якій розташований належний їм жилий будинок, виходячи з розміру їхніх часток у спільній власності на будинок. У п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» надано розяснення, що у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд зясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвіря тощо. Враховуються також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки. За ухвалою суду була проведена судова земельно-технічна експертиза для визначення варіантів порядку користування земельною ділянкою між сторонами за адресою: м. Житомир, вул. Чеська, 35 згідно варіантів поділу в натурі обєкта незавершеного будівництва адресою: м. Житомир, вул. Чеська, 35 за цією адресою за висновком експерта № 226/09-2015 від 18.09.2015 року. Відповідно до висновку експерта № 311/03-2016 за результатами за результатами судової земельно-технічної експертизи від 11.03.2016 року визначені чотири варіанти порядку користування земельною ділянкою площею 0,0500 га за адресою: м. Житомир, вул. Чеська, 35 (а.с. 162 184). За четвертим варіантом, зображеним у додатку № 4 встановлюється порядок користування земельною ділянкою, відповідно до якого сторонам виділяються земельні ділянки відповідно до їх ідеальних часток в обєкті незавершеного будівництва адресою: м. Житомир, вул. Чеська, 35, які передбачають нормальне користування ними земельними ділянками, і при цьому зберігається можливість проїзду та проходу на свої земельні ділянки з врахуванням нормального користування сторонами виділеними їм частинами обєкта незавершеного будівництва за адресою: м. Житомир, вул. Чеська, 35 і здійснення догляду за ним. Тому при визначенні порядку користування земельною ділянкою між сторонами суд обирає четвертий варіант висновку експерта № 311/03-2016 за результатами за результатами судової земельно-технічної експертизи від 11.03.2016 року, розроблений до першого варіанту висновку експерта № 226/09-2015 від 18.09.2015 року за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи. Разом з тим, суд не знаходить підстав для задоволення позову в частині визнання спільною сумісною власністю подружжя земельної ділянки з кадастровим номером 181013600:01:004:0088 загальною площею 0,0500 га, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: м. Житомир, вул. Чеська, 35, оскільки, як убачається повідомлення Житомирської міської ради від 11.01.2016 року (а.с. 146), хоча рішенням 33 сесії 6 скликання Житомирської міської ради від 27.02.2014 року № 632 відповідачу передано у власність земельну ділянку в м. Житомирі, по вул. Чеській, 35, площею 0,0500 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, але інформація щодо реєстрації за ним права власності на цю земельну ділянку відсутня. Отже, дана земельна ділянка, не перебуваючи у власності відповідача, не може розглядатися як обєкт права спільної власності подружжя. За положеннями ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені нею судові витрати пропорційно до розміру задоволених вимог, які підтверджені оригіналами квитанцій, а саме 243,60 грн., 243,60 грн., 243,60 грн., 3654,00 грн. судового збору та 3500,00 грн., 2600,00 грн. витрат на проведення судових експертиз, а всього 10484,80 грн. судових витрат, що підтверджено оригіналами квитанцій. На підставі викладеного,

Outcome: partial