Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів посилаючись на те, що 03 листопада 2011 р. вона зареєструвала шлюб з [PERSON] , який був розірваний рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 11.07.2018 року. Від цього шлюбу у них народився син: [PERSON] , [INFO] . Після припинення шлюбних відносин вона з дитиною повернулася до своїх батьків, де вони з сином і проживають на даний час. Всі витрати, пов`язані з матеріальним забезпеченням сина вона несе самостійно. Жодної матеріальної чи іншої допомоги відповідач не надає. Їхній син має статус дитини з особливими потребами. Йому встановлений діагноз «Фенілкетонурія». Це спадкова хвороба викликана геном фенілкетонурії, яка виникає коли і мати і батько дитини є носіями цього гену, і дитина успадкує його у подвійному наборі. Ця хвороба змінює метаболізм (здатність організму засвоювати їжу). Діти, народжені з фенілкетонурією, не здатні метаболізувати фенілаланін (частина протеїну), який через це накопичується в крові. Така ненормальна висока кількість фенілаланіну перешкоджає нормальному розвитку мозку. Лікування фенілкетонурії полягає в обмеженні надходження фенілаланіну з природними продуктами в харчуванні дитини. Це дозволяє попередити настання тяжких порушень центральної нервової системи і забезпечити нормальний інтелектуальний розвиток. Єдиним ефективним методом лікування хворих на ФКУ є спеціалізована дієтотерапія з моменту встановлення діагнозу. Крім постійної дієтотерапії дитина потребує додаткового прийняття вітамінів, проходження масажу та постійного зайняття лікувальною фізкультурою та з логопедом. Самостійно повністю матеріально забезпечувати дитину їй важко. Відповідач добровільно не надає коштів на утримання сина. За станом здоров`я дитина потребує додаткового матеріального забезпечення, а відповідач є здоровою, працездатною особою; інших дітей або непрацездатних осіб на утриманні відповідача не має. В приватній власності відповідача знаходиться житловий будинок загальною площею 148,20 кв. м з належними до нього спорудами за адресою: [ADDRESS] також квартира загальною площею 35,60 кв.м за адресою: [ADDRESS] . Крім того у власності відповідача є транспортний засіб Volkswagen Transfer [NUMBER]. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 2300 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ст. 274 ч. 1 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 14 червня 2019 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, підтвердила обставини викладені в позовній заяві та просила позов задовольнити, крім того повідомила суду, що на утримання дитини вона в місяць витрачає приблизно 10000 грн., а відповідач на своєму транспорті займається перевезенням пасажирів і має додатковий заробіток. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та не заперечував проти стягнення з нього аліментів в сумі по 1000 грн. щомісячно, максимально він може сплачувати 1300 грн. в місяць, оскільки він не працює, хворіє, власну квартиру здає в оренду і за ці кошти утримує будинок і лікується. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 184 ч. 2 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Разом з тим, частиною 2 статті 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Судом встановлено, що сторони з 03 листопада 2011 р. перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 11.07.2018 р., що підтверджується копією рішення суду (а.с.5). Від шлюбу у сторін [INFO] народився син [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 4). Суд вважає, що відповідач є працездатним, має можливість надавати матеріальну допомогу дитині. Інших неповнолітніх дітей чи осіб, які б перебували у нього на утриманні він не має. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини, які відповідач не надає. Але разом з тим суд вважає, що позивачем не доведені обставини, що мають істотне значення для стягнення аліментів з відповідача в твердій сумі в розмірі по 2300 грн., щомісячно. Відповідач дійсно в даний час не працює, має мінливий дохід, але доказів тому, що він заробляє в місяць суму з якої б можна було б утримати аліменти в розмірі 2300 грн. в судовому засіданні позивачем надано не було. Визначаючи розмір твердої грошової суми, яку відповідач має сплачувати суд враховує також те, що відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2019 р.» прожитковий мінімум на дитину від 6 до 18 років з 01.01.2019 року складає - 2019 грн., а з 01.07.2019 р. складає - 2118 грн., а з 01.12.2019 складає - 2218 грн. А тому враховуючи всі матеріали справи, матеріальний стан позивача та відповідача, суд вважає, що з відповідача на користь позивача на утримання їхньої неповнолітньої дитини мають бути стягнуті аліменти в твердій сумі, але в розмірі меншому, ніж це просить позивач. На думку суду розмір аліментів має складати 1600 грн. в місяць, а отже з відповідача на користь позивачки на утримання дитини мають бути стягнуті аліменти в твердій сумі в розмірі 1600 грн., щомісячно, починаючи з 07 червня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір в сумі 768,40 грн., оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору при подачі позову до суду. На підставі викладеного та

Outcome: partial