Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

Позивачі 09.09.2014 р., та уточнивши вимоги заявою від 20.10.2014 р., звернулися до суду з позовом до відповідача у якому зазначають, що [PERSON] вступила 27.12.1995 року з відповідачем в шлюб, який розірвано 04.02.1997 року. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] На даний час донька [PERSON] навчається на 2 курсі денного відділення Сумського державного університету, відповідач зобов'язаний надати своїй доньці матеріальне забезпечення на час навчання. Донька потребує допомоги, так як навчання є платним, зокрема потребує забезпечення умов проживання, харчування та навчання. Відповідач є військовим пенсіонером та має змогу надавати матеріальну допомогу. В зв'язку із цим звернулася до суду й просить стягнути з відповідача аліменти на час навчання, в розмірі ? частини від усіх видів доходу, але не менше 30% для дитини відповідного віку, та не більше ніж до досягнення нею 23 - х років безпосередньо на користь повнолітньої доньки [PERSON]. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник заявлені вимоги підтримали повністю, прохаючи урахувати той факт, що відповідач має постійний дохід у виді пенсії та заробітної плати за місцем роботи. Крім того, відповідач має заборгованість по аліментах та стягнутих за рішеннями суду сумах додаткових витрат на утримання дитини. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи. Надала суду письмову заяву, де прохала розглянути справу без її участі, вимоги підтримала. Відповідач в судовому засідання вимоги визнав частково, зазначив що немає змоги сплачувати аліменти в зазначеному розмірі, оскільки має на утриманні малолітню дитину [PERSON], яка потребує санаторно - курортного лікування та дієт, крім того йому самому потрібне лікування, в зв'язку з чим і був звільнений з ЗСУ за станом здоров'я. Згідний та має змогу сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі по 300 грн. щомісяця також із урахуванням того, що позивачка в подальшому буде пред'являти до нього у судовому порядку матеріальні претензії із приводу стягнення додаткових витрат на навчання дитини, а це ускладнить матеріальне становище його та нової сім'ї. Третя особа [PERSON] підтримала позицію відповідача по зазначеній справі, зазначивши при цьому, що їх спільна із відповідачем донька є хворобливою дитиною і через це сім'я несе постійні та значні витрати на її лікування. Вивчивши матеріали справи, вислухавши учасників процесу, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне. Встановлено, що сторони уклали шлюб, який розірвано 04.02.1997 року. Під час шлюбу у них народилася донька [PERSON], [INFO] походження якої від батьків підтверджується свідоцтвом про її народження. Сторони не оспорюють факт окремого проживання. Згідно довідки [PERSON], навчається на платній основі на 2 курсі денного відділення Сумського державного університету, який має закінчити 30.06.2017 року. Витрати на навчання у 2014/15 р. становлять 12650 грн. (а.с. 11) [PERSON] на час навчання проживає у гуртожитку, витрати на проживання становлять 270 грн. на місяць (а.с. 37). Згідно довідки наданої КЗ «Охтирська ЦРЛ» [PERSON] перебуває на диспансерному обліку в дитячому відділенні із приводу захворювання зорових нервів (а.с. 60). Як встановлено судом, позивач [PERSON] працює в ПАТ «Укрнафта» НГВУ «Охтирканафтогаз» та з квітня 2014 року по вересень 2014 року отримала заробітну плату без вирахування податків у сумі 36123, 60 грн. (а. с. 35). Як встановлено судом, [PERSON] за рішенням Апеляційного суду Сумської області від 26 березня 2014 року сплачував аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до її повноліття, що визнали у судовому засіданні сторони. На даний час заборгованість по аліментах у повному обсязі не погашена. Крім того, згідно рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської обл. від 0110.2014 р. із відповідача стягнуто на користь [PERSON] 4000 грн. додаткових витрат на у той час неповнолітню доньку [PERSON]. Крім того, [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], має ще одну доньку [PERSON], [INFO] на яку він сплачує аліменти в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 63). Відповідач [PERSON] перебуває на обліку у головному управлінні Пенсійного фонду України в Сумській області, як отримувач пенсії за вислугу відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених із військової служби, та деяких інших осіб» та отримує пенсію в розмірі 1843,61 грн. щомісячно, що підтверджується відповідною довідкою (а.с. 62). Також [PERSON] працює керуючим справами ФОП [PERSON] і щомісячно отримує заробітну плату. За період з травня 2014 року по серпень 2014 року загальній дохід (за вирахуванням стягнутих сум аліментів) складає 7216,04 грн., що підтверджується довідкою про доходи (а.с. 68). На утриманні у [PERSON] знаходиться дружина (третя особа по справі), яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Однак, допитана як свідок позивач [PERSON] показала, що вона самостійно несе усі витрати на навчання доньки, відповідач має заборгованість по аліментах на неповнолітню дитину, будь-якої іншої допомоги не надає, їй відомо що третя особа по справі працює у [PERSON] неофіційно незважаючи на те, що перебуває у декретний відпустці по догляду за дитиною. Донька від іншого шлюбу [PERSON] часто хворіє, має захворювання верхніх дихальних шляхів та за станом здоров'я потребує догляду матері, а також проведення санаторно-курортного лікування до досягнення дитиною 6 річного віку, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 39, 66, 85-89). Відповідач періодично проходить медичне лікування, що також підтверджується матеріалами справи (а.с. 80). Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. У силу вимог ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання й у зв'язку із цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Приймаючи до уваги, що відповідач є військовим пенсіонером отримує пенсію, а також заробіток за місцем роботи, а отже, має можливість надавати допомогу дитину на навчання, а повнолітня дитина потребує цієї допомоги, тому є підстави відповідно до вимог ст. 183 СК України, для задоволення позову в частині визначення аліментів в частковому відношенні до заробітку відповідача, а не у твердій грошовій сумі, як він про це прохає. Разом із тим, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивачів є завищеними, з огляду на розмір заробітку та пенсійного забезпечення відповідача, наявності на його утриманні дитини, яка також потребує витрат на лікування. Також суд не погоджується із доводами відповідача, якими той обґрунтовує необхідність стягнення із нього аліментів на час навчання доньки у визначеній ним твердій грошовій сумі, оскільки закон не передбачає стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини, із чим погодились у судовому засіданні позивачка та її представник. Отже, суд вважає за необхідне стягувати аліменти на час навчання доньки у частці від доходу відповідача в розмірі 1/6 частини його заробітку щомісяця. Разом із тим, вимоги позивача про зазначення у рішенні про те, що розмір аліментів не може бути 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку задоволенню не підлягають, через повнолітній вік [PERSON]. За змістом ст. 199 СК України обмеження аліментів прожитковим мінімумом для дитини відповідного віку на повнолітніх дітей, які продовжують навчання, не передбачено. На підставі викладеного та ст. ст. 180, 181, 183, 198, 199, 200 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial