Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-31 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів про визнання права постійного користування земельною ділянкою в порядку спадкування за заповітом, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , [INFO]. Перед смертю він залишив заповіт (знаходиться в матеріалах спадкової справи № 184/2019) у приватного нотаріуса Жолуденка Олександра Олександровича), за яким вона була єдиною спадкоємицею. Все майно вона прийняла, подавши до нотаріальної контори у шестимісячний строк заяву про прийняття всієї спадщини. Нотаріусом їй надано було два свідоцтва на спадщину від 24.02.2020 № 194 та № 195, відповідно до яких до [PERSON] у спадок за заповітом перейшли дві земельні ділянки 5,6394 га та 11,63 га, які розташовані на території Князегригорівської сільської ради Херсонської області. Проте, згідно з умовами заповіту її померлий чоловік заповідав ще одну земельну ділянку, яка належала йому на підставі державного акта на право постійного користування від 12.04.1995 року Н-ХС III № 012927, яка призначена для ведення особистого підсобного господарства, розміром 1 га, яка розташована на території Князегригорівської сільської ради Великолепетинського району Херсонської області. На вказану земельну ділянку чоловік не встиг оформити кадастровий номер, у звя`зку із тим що перед смертю він дуже хворів. При цьому, від спадщини вона не відмовлялась, але нотаріусом свідоцтво про право на спадщину їй надано не було. Крім того, наказом Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області від 01.04.2020 року їй відмовлено у розробці проекту землеустрою. Частиною 1 ст. 67 Закону України «Про нотаріат» визначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім`я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо. Позивач вважає, що має право на видачу свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку на підставі державного акта на право постійного користування від 12.04.1995 року ІІ-ХС III № 012927, розміром 1 га, яка розташована на території Князегригорівської сільської ради Херсонської області, у квітні 2021 року звернулась до нотаріуса з тим, щоб їй було надано таке свідоцтво або відмова у його видачі. Приписами ст. 49 Закону України «Про нотаріат» вказано, що нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, може відмовити у вчиненні нотаріальної дії у вичерпному переліку випадків. Частиною 4 вказаної статі визначено, що на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову. Листом від 01.04.2021 № 205/01-16 від приватного нотаріуса Олександра Жолуденка позивач отримала відповідь, де вказано, що з метою видачі свідоцтва про право на спадщину їй необхідно звернутись до нього із відповідною заявою та переліком документів. Після цього, на початку травня 2021 року вона звернулась із відповідною заявою до нотаріальної контори з тим, що б їй було надано свідоцтво про право на спадщину на спірну земельну ділянку. Приватним нотаріусом Олександром Жолуденком винесено постанову від 11 травня 2021 року № 291/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку із тим, що державна реєстрація права власності на цю земельну ділянку за померлим не проведена, а отже вона не може бути передана у спадок. При цьому, нотаріусом наголошено, що видача свідоцтва ще можлива і при видачі витягу з Державного земельного кадастру. Як зазначалось вище [PERSON] було відмовлено у розробці проекту землеустрою у звязку із тим, що їй не надано свідоцтво про право на спадщину на спірну земельну ділянку. Не зважаючи на те, що її покійний чоловік не встиг оформити право власності на земельну ділянку, вважає що може отримати її у спадок як спадкоємиця, а тому просить суд визнати за нею [PERSON] в порядку спадкування за заповітом після смерті чоловіка [PERSON] право постійного користування земельною ділянкою площею 1 га, розташованої на території Князегригорівської сільської ради Великолепетинського району Херсонської області наданою для ведення особистого підсобного господарства та зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1 га, розташованої на території Князегригорівської сільської ради Великолепетинського району Херсонської області та наданою для ведення особистого підсобного господарства. 23.07.2021 року на адресу суду від представника Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області надійшов відзив на позовну заяву в якому остання виклала свої доводи та просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог позивача у повному обсязі. 02.08.2021 року від позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив в якій остання виклала свої доводи та просила суд врахувати відповідь на відзив під час розгляду справи та задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі. 09.08.2021 року на адресу суду від позивача надійшла заява про заміну відповідача по справі в якому остання просила суд замінити відповідача Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області на Князегригорівську сільську раду, виключити Головне управління Держгеокадастру з числа відповідачів та вважати єдиним відповідачем Князегригорівську сільську раду, яку забов`язати надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1 га, розташованої на території Князегригорівської сільської ради Великолепетинського району Херсонської області та наданою для ведення особистого підсобного господарства. 19.08.2021 року заяву позивача задоволено та винесено ухвалу про заміну відповідача Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області на Князегригорівську сільську раду, виключено Головне управління Держгеокадастру з числа відповідачів та визнано єдиним відповідачем Князегригорівську сільську раду. У підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, але надала на адресу суду заяву у якій просить суд розгляд справи проводити у її відсутність. Представник відповідача Князегригорівської сільської ради у підготовче судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. Представник третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Жолуденко О.О. у підготовче судове зачідання не з`явився, але надав на адресу суду заяву в якій просить суд справу розглядати без його участі, заявлені вимоги позивача підтримує у повному обсязі. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 13.08.2019 року виданого Самарським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] . Згідно свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 09.09.2017 року виданого Самарським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області [PERSON] , [INFO] , являється дружиною [PERSON] . За життя [PERSON] було складено заповіт, яким він заповідав [PERSON] земельну ділянку площею 5,6394 гектарів, кадастровий номер земельної ділянки 6521282200:03:001:0316, що знаходиться на території Князегригорівської сільської ради Великолепетиського району Херсонської області та призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; земельну ділянку площею 11,63 гектарів, кадастровий номер земельної ділянки 6521282200:05:047:0857, що знаходиться на території Князегригорівської сільської ради Великолепетиського району Херсонської області та призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; земелну дылянку площею 1,0 гектар, що знаходиться на території Князегригорівської сільської ради Великолепетиського району Херсонської області та призначену для ведення особистого пыдсобного господарства. Все майно [PERSON] прийняла, подавши до нотаріальної контори у шестимісячний строк заяву про прийняття всієї спадщини. Нотаріусом Черніковій С.О. надано було два свідоцтва на спадщину від 24.02.2020 № 194 та № 195, відповідно до яких до [PERSON] у спадок за заповітом перейшли дві земельні ділянки 5,6394 га та 11,63 га, які розташовані на території Князегригорівської сільської ради Херсонської області. Проте, згідно з умовами заповіту [PERSON] померлий чоловік заповідав ще одну земельну ділянку, яка належала йому на підставі державного акта на право постійного користування від 12.04.1995 року Н-ХС III № 012927, яка призначена для ведення особистого підсобного господарства, розміром 1 га, яка розташована на території Князегригорівської сільської ради Великолепетинського району Херсонської області. На вказану земельну ділянку [PERSON] не встиг оформити кадастровий номер, у звя`зку із тим що перед смертю він дуже хворів. Від спадщини [PERSON] не відмовлялась, але нотаріусом свідоцтво про право на спадщину їй надано не було. Наказом Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області від 01.04.2020 року [PERSON] відмовлено у розробці проекту землеустрою. У квітні 2021 року [PERSON] звернулась до нотаріуса з тим, щоб їй було надано таке свідоцтво або відмова у його видачі. Листом від 01.04.2021 року № 205/01-16 від приватного нотаріуса Жолуденка О.О. позивач отримала відповідь, де вказано, що з метою видачі свідоцтва про право на спадщину їй необхідно звернутись до нього із відповідною заявою та переліком документів. Після цього, на початку травня 2021 року вона звернулась із відповідною заявою до нього з тим, що б їй було надано свідоцтво про право на спадщину на спірну земельну ділянку. Приватним нотаріусом Жолуденком О.О. винесено постанову від 11 травня 2021 року № 291/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку із тим, що державна реєстрація права власності на цю земельну ділянку за померлим не проведена, а отже [PERSON] не може бути передана у спадок. При цьому, нотаріусом наголошено, що видача свідоцтва ще можлива і при видачі витягу з Державного земельного кадастру. Як зазначалось вище [PERSON] було відмовлено у розробці проекту землеустрою у зв`язку із тим, що їй не надано свідоцтво про право на спадщину на спірну земельну ділянку. Спадкування - це перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Тобто не майна чи речей, а саме прав і обов`язків (ст. 1216 ЦКУ (Цивільний кодекс України від 16.01.2003 року № 435-IV)). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, яким є день смерті, і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦКУ). Поняття права постійного користування земельною ділянкою вміщене у ч. 1 ст. 92 ЗКУ ( Земельний кодекс України від 25.10.2001 № 2768-ІІІ). Ним є право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. Іншими словами, постійний землекористувач може безстроково володіти земельною ділянкою (впливати на неї відповідно до свого інтересу), а також користуватися нею (отримувати її корисні властивості для задоволення власних потреб). У ст. 1219 ЦКУ міститься перелік прав та обов`язків, які не входять до складу спадщини. Це: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені ст. 608 ЦК України. Право користування земельною ділянкою на підставі державного акту на право постійного користування землею не є особистим немайновим правом. Як бачимо, у вказаному переліку немає права постійного користування земельною ділянкою. Тож таке право в силу ст. ст. 1216, 1218, 1219 ЦКУкраїни спадкуеться. З іншого боку, ст. 92 ЗКУ оперує поняттям «набуття» ч. 1 ст. 104 ЦКУ застосовується поняття «перехід» прав та обов`язків, що означає визначення правової долі вже набутого раніше спадкодавцем права. Такий висновок ґрунтується і на рішенні Конституційного Суду України від 22.09.2005 року № 5-рп/2005 у справі № 1-17/2005, п. 5.3 зазначеного рішення Конституційного Суду України вказано, що положення ст. 92 ЗКУ не обмежують і не скасовують права постійного користування земельними ділянками, яке набуте особами в установлених законодавством випадках станом на 01.01.2002 року. Окрім того, смерть фізичної особи - постійного землекористувача не відноситься до вміщеного у ст. 141 ЗКУ переліку підстав припинення права користування земельною ділянкою. З огляду на вищевикладене можна констатувати, що до спадкоємців переходить право постійного користування земельною ділянкою на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у спадкодавця. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України), крім прав і обов`язків що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця. Враховуючи те, що зі смертю особи не відбувається припинення прав і обов`язків, окрім тих, перелік яких визначено у статті 1219 ЦК України, спадкоємець стає учасником правовідношення з переходом права постійного користування земельною ділянкою Крім того, ст. 141 ЗК не передбачено що право постійного користування земельною ділчянкоб припиняється у звязку зі смертю особи. У відповідності з вимогами ст. 6, ст.1 протоколу № 1 ст. 14 Європейськоїконвенції з прав людини та основоположних свобод, практики Європейського суду з прав людини у справах Рисосвський проти України , Кривенький проти України дано аналіхз питанню власності в контексті ст. 1 протоколу № 1 Конвенції, де зроблено висновок, що право постійного користування землею є власністю особи. А держава (державні органи) не вправі «свавільно», всупереч вимог закону, позбавляти особи права власності (чи права користування). При цьому в разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи. Отже, оскільки нормативно-правовими актами не врегульовано питання припинення права землекористування у зв`язку із смерю особи, а відтак є можливим успадкувати право користування земельною ділянкою. Частиною 4 ст. 263 ЦПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, що викладені в Постановах Верховного Суду. Практика Верховного Суду з питання спадкування права постійного користування земельною ділянкою була різною. Проте, Велика Палата Верховного Суду у Постанові від 23.06.2020 року у справі № 179/1043/16-ц, відступила від попередніх висновків Верховного Суду та зробила висновок у п. 51 постанови, зазначивши: «Право постійного користування (на підставі відповідного державного акта) земельною ділянкою не припиняється зі смертю фізичної особи, якій було надане таке право, незалежно від цільового призначення відповідної ділянки». А також у п. 61 вказаної Постанови зазначено: «Перелік прав та обов`язків особи, які не входять до складу спадщини визначений у статті 1219 ЦК України. За змістом вказаного переліку право постійного користування земельною ділянкою, яке належало спадкодавцю, не є тим правом, яке не можна успадкувати». Крім того, вважаю, що у випадку визнання за мною права спадкування земельної ділянки у звязку із відсутністю кадастрового номера земельної ділянки, належним способом захисту мого права буде зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області надати дозвыл на розробку проекту землеустрою. Так, у вищенаведеній постанові про відмову від вчинення нотаріальної дії зазначено про те, що у спірній земельній ділянці відсутній кадастровий номер. Згідно ст. 16 Закону України «Про Державний земельний кадастр» земельній ділянці, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру присвоюється кадастровий номер. Частиною 3 ст. 24 цього ж закону вказано, що державна реєстрація земельної ділянки здійснюється за заявою власника або користувача земельної ділянки, особи, якій за рішенням надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою. Частиною 4 вказаної статті визначено, що для відповідної реєстрації подається, зокрема, документація із землеустрою. Згідно п. 4.20 глави 10 Р.ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом здійснюється також за умови отримання витягу з Державного земельного кадастру, у тому числі шляхом безпосереднього доступу до нього. Крім того, п.2 Р. 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Державний земельний кадастр» земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. У разі якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою за заявою їх власників (користувачів). Тобто, необхідним способом судового захисту моїх прав є розробка техічної документації із землеустрою та визнання права спадкування за заповітом, з тим щоб в подальшому отримати свідоцтво про право на спадщину. На сьогоднішній день у зв`язку із тим, що за мною не визнано право спадкування земельної ділянки, не видано відповідного свідоцтва про право на спадщину, я не можу отримати кадастровий номер земельної ділянки та внести про неї відомості до Державного земельного кадастру, а тому потребую судового захисту. Постановою Верховного Суду від 21.07.2020 року у справі 815/1784/18 зобов`язання відповідного органу надати дозвіл на розробку проекту землеустрою не є дискреційними повноваженнями та суд може зобов`язати відповідача надати дозвіл на розробку проекту землеустрою. За таких обставин, суд дійшов до переконання, що позивачем доведено належними та допустимими доказами обставини наведені ним у позовній заяві, наявність порушеного права позивача є очевидним, а отже підлягає захисту судом у спосіб, що визначений законодавцем. Враховуючи вищевикладене, суд відповідно до ст. ст. 1218, 1219, 1225 ЦК України вважає необхідним визнати за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом після смерті чоловіка [PERSON] право постійного користування земельною ділянкою площею 1 га, розташованої на території Князегригорівської сільської ради Великолепетинського району Херсонської області наданою для ведення особистого підсобного господарства та зобов`язати Князегригорівську сільську раду (Херсонська обл., Великолепетиський район, село Князе-Григорівка, вул. Адамяна, 1, ЄДРПОУ 04401150) надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1 га, розташованої на території Князегригорівської сільської ради Великолепетинського району Херсонської області та наданою для ведення особистого підсобного господарства , крім того, представник відповідача у судове засідання не з`явився доводів, щодо задоволення позовних вимог позивача чи у їх відмові суду не надав, а тому позов [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі ст. ст. 1218, 1219, 1225 ЦК України,

Outcome: approved