overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду, посилаючись на те, що 23 квітня 1994 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Малинівською сільською радою Петрівського району Кіровоградської області, актовий запис №4. Від шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON] М.В.08.08. [INFO]. Позивач зазначила, що подальше сумісне проживання з [PERSON], та збереження шлюбу не можливе, а тому просить суд розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем. Позивач в судове засідання не зявилася, але письмовою заявою прохала суд слухати справу без її участі, позов підтримала в повному обсязі, після розлучення прохала суд залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідач в судове засідання також не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується телефонограмою (а.с27.),та повідомленнями про отримання судових повісток (а.с. 16-19, 21-24, 26) причини неявки суду невідомі. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 23 квітня 1994 року Малинівською сільською радою Петрівського району Кіровоградської області, актовий запис №4 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.8). Від шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON] [INFO](а.с.9). Спільне життя не склалось через відсутність між сторонами спільних поглядів на життя і взаєморозуміння, що призвело до розпаду сімї. Позивач заперечує проти примирення, оскільки вважає його неможливим, за таких обставин суд вважає, що подальше збереження сімї не можливе і шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до заяви позивач бажає після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON]. На підставі ст. ст. 104,105,112,114 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду, посилаючись на те, що 25 вересня 2004 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Петрівського районного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис №46. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO], та неповнолітню доньку [PERSON] [INFO] , які проживаю ть разом з позивачем та знаходяться на її повному утриманні. Позивач зазначила, що подальше сумісне проживання з [PERSON], та збереження шлюбу не можливе, а тому просить суд розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем. Позивач в судове засідання не зявилася, але письмовою заявою прохала суд слухати справу без її участі, позов підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання також не зявився, але письмовою заявою прохав слухати справу без його участі проти задоволення позову не заперечив. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 25 вересня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Петрівського районного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 46 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.3). Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] (а.с.8), та неповнолітню доньку [PERSON] [INFO] (а.с.6), які проживають разом з позивачем та знаходяться на її повному утриманні. Спільне життя не склалось через відсутність між сторонами спільних поглядів на життя і взаєморозуміння, що призвело до розпаду сімї. Позивач заперечує проти примирення, оскільки вважає його неможливим, за таких обставин суд вважає, що подальше збереження сімї не можливе і шлюб необхідно розірвати. На підставі ст. ст. 104,105,112,114 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду, посилаючись на те, що 25 листопада 2014 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Петрівського районного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис №69. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] [INFO]. Позивач зазначила, що подальше сумісне проживання з [PERSON], та збереження шлюбу не можливе, а тому просить суд розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем. Позивач в судове засідання не зявилася, але письмовою заявою прохала суд слухати справу без її участі, позов підтримала в повному обсязі, після розлучення прохала суд залишити їй дошлюбне прізвище Кущ. Відповідач в судове засідання також не зявився, але письмовою заявою прохав слухати справу без його участі проти задоволення позову не заперечив. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 25 листопада 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Петрівського районного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис №69 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.7). Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] [INFO] (а.с.8). Спільне життя не склалось через відсутність між сторонами спільних поглядів на життя і взаєморозуміння, що призвело до розпаду сімї. Позивач заперечує проти примирення, оскільки вважає його неможливим, за таких обставин суд вважає, що подальше збереження сімї не можливе і шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до заяви позивач бажає після розірвання шлюбу залишити дошлюбне прізвище Кущ. На підставі ст. ст. 104,105,112,114 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду, посилаючись на те, що 26 вересня 2012 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Ганнівською сільською радою Петрівського району Кіровоградської області, актовий запис № 7 . Від шлюбу мають неповнолітню дитину Маряну 03.01.2013 року. Позивач зазначила, що подальше сумісне проживання з [PERSON], та збереження шлюбу не можливе, а тому просить суд розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем. Позивачка в судове засідання не зявилася, але письмовою заявою прохала суд слухати справу без її участі, позов підтримала в повному обсязі. , після розлучення прохала суд залишити їй прізвище дошлюбне прізвище Марченко. Відповідач в судове засідання також не зявився але письмовою заявою прохав суд слухати справу без його участі, з позовом не згоден. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 26 вересня 2012 року Ганнівською сільською радою Петрівського району Кіровоградської області, актовий запис № 7 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 4). Спільне життя не склалось через відсутність між сторонами спільних поглядів на життя і взаєморозуміння, також відповідач на даний час відбуває покарання в Костянтинівській ВК-83 Арбузинського району Миколаївської області, що призвело до розпаду сімї, за таких обставин суд вважає, що подальше збереження сімї не можливе і шлюб необхідно розірвати. На підставі ст. ст. 104,105,112,114 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду с позовом про стягнення з відповідача аліментів на неповнолітніх дітей, який було уточнено. В заяві вказує, що з відповідачем, який на підставі свідоцтва про зміну імені від 12.12.2015 року з [PERSON] змінив прізвище та ім'я на [PERSON], знаходилась у зареєстрованому шлюбі з 14.06.2008 року. Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18.02.2014 року шлюб розірвано. Від спільного подружнього життя мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які перебувають на утриманні позивачки. Відповідач не бажає в добровільному порядку надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 6000 грн. щомісяця, до повноліття, оскільки відповідач не працює, має нерегулярний, мінливий дохід. Позивачка до суду не з'явилась, надала письмове звернення, яке містить прохання про розгляд справи у її відсутність та про задоволення уточненого позову, а також надала згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді справи. Відповідач суду заперечень не надав, до суду не з'явився, про день і час слухання справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. З'ясувавши обставини справи та перевыривши ъх доказами, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з таких міркувань. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно зі ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я й матеріальне становище дитини, а також платника аліментів, наявність у нього непрацездатних батьків, інших дітей. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти в розмірі 6000 грн. щомісяця на утримання неповнолітніх дітей до повноліття [PERSON]. Суд також вважає за необхідне стягнути з відповідача витрати по оплаті судового збору в сумі 487,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Позивач\~ звернулася до суду с позовом про стягнення з відповідача аліментів на неповнолітню дитину. В заяві вказує, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 2 вересня 2000 року, який розірвано рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 24.10.2011 року, що набрало законної сили. Сторони є батьками неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], який перебуває на утриманні позивача. Відповідач не бажає в добровільному порядку надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, у звязку з чим вона просить стягнути з нього на її користь на утримання хлопчика аліменти в розмірі ? частини заробітку відповідача щомісяця, але не менш ніж тридцять відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.\~ В судовому засіданні позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина\~ в сумі 3000 грн. щомісяця. Представник відповідача позов визнала частково. Пояснила, що твердження позивача про те, що її довіритель ухиляється від виконання обовязку з утримання дитини, є хибними, оскільки він щомісячно добровільно надсилає позивачу аліменти на утримання дитини, і не має наміру ухилятися від цього обовязку в подальшому. Проте батьки за законом приймають рівну участь в утриманні дитини, тому вимоги позивача про стягнення з нього 3000 грн. він не визнає не повністю. Відповідач готовий сплачувати аліменти в розмірі ? частини встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» прожиткового мінімуму на дитину віком від шести до вісімнадцяти років у сумі 845 грн. 50 коп. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, свідка [PERSON], зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з таких міркувань. Згідно із ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. При визначенні розміру аліментів, суд відповідно до ст. 182 СК України ураховує стан здоров'я й матеріальне становище дитини, а також платника аліментів, відсутність у нього інших дітей, а також наявність непрацездатних за віком батьків, які страждають низкою хронічних хвороб і в організації життєдіяльності яких він бере участь, оскільки ці обставини є предметом доказування при вирішенні питання про розмір аліментів. Враховує суд і наявність у позивача другої малолітньої дитини, з батьком якої вона перебуває у шлюбі. Таким чином, всебічно оцінивши обставини, які мають суттєве значення для вирішення спору, суд, враховуючи відсутність у відповідача постійного стабільного доходу, у відповідності до ст. 184 СК України знаходить можливим стягнення аліментів у сумі 1000 грн. щомісяця, які, на думку суду, є домірними як майновому і сімейному стану відповідача, так і потребі неповнолітнього сина в утриманні. Суд також вважає за необхідне стягнути з відповідача витрати по оплаті судового збору в сумі 551,20 грн., від сплати якого звільнено позивача. \~

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду та в обгрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя мають малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є ті обставини, що подружні відносини припинені, спільного господарства не ведуть, мешкають окремо. У звязку з чим позивач вважає, що за таких обставин збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересам сторін, що робить неможливим примирення з відповідачем, тому просить розірвати шлюб та стягнути з відповідача на її користь судовий збір. Позивач надала до суду письмову заяву, в якій просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та розглядати справу за її відсутності, а також висловила думку щодо свого прізвища, та не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки в судове засідання суду не повідомив. Тому за згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст. 224 ЦПК України. У звязку з чим, згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності приходить до наступних висновків. Відповідно до ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. У судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами був зареєстрований виконкомом Богданівської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області 12 червня 2010 року, актовий запис № 13. Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Ухвалою суду від 28 липня 2015 року сторонам надавався строк для примирення, однак прийнятими судом заходами примирити сторони не виявилося можливим. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, так як вважає, що збереження сімї неможливе, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду та в обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що з відповідачем з 04 серпня 2001 року перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя сторони мають малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є ті обставини, що шлюбні відносини припинені більше року назад, коли відповідач виїхав на заробітки в Російську Федерацію та створив там фактично іншу сім`ю, вони втратили почуття любові і поваги, що приносить їй та дітям лише негативні емоції. У зв'язку з чим позивач вважає, що за таких обставин збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересам сторін, що робить неможливим примирення з відповідачем, тому просить розірвати шлюб. Позивач надала до суду письмову заяву, в якій просила позовні вимоги задовольнити та розглядати справу за її відсутності, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення при заочному розгляді справи, а також висловила думку щодо свого прізвища. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки в судове засідання суду не повідомив. Тому за згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст. 224 ЦПК України. У зв'язку з чим, згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності приходить до наступних висновків. Згідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. У судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами був зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Тернівського міського управління юстиції Дніпропетровської області 04 серпня 2001 року, актовий запис № 155. Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, так як вважає, що збереження сім'ї неможливе, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. У зв»язку з тим, що питання про відшкодування судових витрат стороною позивача не ставилося та останній не наполягає на їх стягненні з відповідача, суд при ухваленні рішення зазначене питання не розглядає. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду та в обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя вони мають двох малолітніх дітей [PERSON], 2013 року народження, та [PERSON], 2014 року народження. Причиною розірвання шлюбу є ті обставини, що в родині виникають сварки, не можуть знайти спільну мову, у кожного своє життя. У зв'язку з чим позивач вважає, що за таких обставин збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересам сторін, що робить неможливим примирення з відповідачем, тому просить розірвати шлюб. Позивач надала до суду письмову заяву, в якій просить позовні вимоги задовольнити та розглядати справу за її відсутності, а також висловила думку щодо свого прізвища. Відповідач надав до суду письмову заяву, згідно якої позов визнав в повному обсязі, не заперечував проти задоволення позовних вимог, просив справу розглядати за його відсутності. У зв'язку з чим, згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності приходить до наступних висновків. Відповідно до ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. У судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами був зареєстрований виконавчим комітетом Новодачинської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області 28 липня 2012 року, за актовим записом № 2. Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, так як вважає, що збереження сім'ї неможливе, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. У зв»язку з тим, що питання про відшкодування судових витрат стороною позивача не ставилося та останній не наполягає на їх стягненні з відповідача, суд при ухваленні рішення зазначене питання не розглядає. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду та в обгрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя вони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO].Причиною розірвання шлюбу є ті обставини, що в родині відбувалися сварки, подружні відносини припинені з серпня 2015 року, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. У зв'язку з чим позивач вважає, що за таких обставин збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересам сторін, що робить неможливим примирення з відповідачем, тому просить розірвати шлюб та стягнути з відповідача на її користь судовий збір. Позивач надала до суду письмову заяву, в якій просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та розглядати справу за її відсутності, а також висловила думку щодо свого прізвища. Відповідач надав до суду письмову заяву, згідно якої позов визнав в повному обсязі, не заперечував проти задоволення позовних вимог, просив справу розглядати за його відсутності. У зв'язку з чим, згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності приходить до наступних висновків. Відповідно до ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. У судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Тернівського міського управління юстиції Дніпропетровської області 17 листопада 2007 року, актовий запис № 256. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, так як вважає, що збереження сім'ї неможливе, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved