Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 26.07.2010 року між нею та АТЗТ «Промпобутуніверсал» було укладено договір оренди земельної ділянки, площею 7,71 га, яка знаходиться на території Шляхівської сільської ради Бериславського району Херсонської області, строком на десять років. Даний договір було зареєстровано у Бериславському районному відділі Херсонської регіональної філії Центру ДЗК за № 4АА002353-041071500040 від 26.07.2010 року. Відповідно даному договору відповідач взяв на себе зобовязання виплачувати орендну плату в розмірі 2805 грн. щорічно, не пізніше 31 грудня поточного року, але в порушення договору за користування землею в 2010-2014 роках орендна плата не виплачувалась. Вважає, що відповідач систематично не виконує свої обовязки, чим грубо порушує договір оренди, в звязку з чим просить розірвати договір оренди земельної ділянки, укладений 26.07.2010 року між нею та АТЗТ «Промпобутуніверсал» та зобовязати відповідача передати йому земельну ділянку загальною площею 7,71 га, що розташована на території Шляхівської сільської ради, в стані придатному для цивільного використання, а також судові витрати. В судове засідання позивач не зявилася, заявою від 30.09.2015 року просила розглянути справу за її відсутності, на задоволені позову наполягала за вищезазначеними обставинами, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, про що свідчать поштові повідомлення. Причину своєї неявки не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу та однією з загальних засад цивільного законодавства, передбаченою ч.5 ст.3 ЦК України, є судовий захист цивільного права та інтересу. Статтею 2 Закону України «Про оренду землі» визначено, що відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Згідно з ст. 13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Частиною 1 статті 34 Закону України «Про оренду землі» визначено, у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця. У відповідності до положень ст. 526, 530 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться та у встановлений законом строк. З огляду на ст.651 ЦК України, договір може бути змінено чи розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та інших випадках встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим договором друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладені договору. У відповідності до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі», на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обовязків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Згідно до п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України, підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON], позивачу по справі, на праві приватної власності належить земельна ділянка, площею 7,71 га, яка знаходиться на території Шляхівської сільської ради Бериславського району Херсонської області, про що свідчить державний акт на право власності на земельну ділянку серії І-ХС № 006707 (а.с.7). 26.07.2010 року між [PERSON] та АТЗТ «Промпобутуніверсал» було укладено договір оренди вищезазначеної земельної ділянки, строком на десять років. Даний договір було зареєстровано у Бериславському районному відділі Херсонської регіональної філії Центру ДЗК за № 4АА002353-041071500040 від 26.07.2010 року (а.с.9-12). Згідно з умовами договору оренди земельної ділянки від 26.07.2010 року, нормативна грошова оцінка належної [PERSON] земельної ділянки становить 93 489,09 грн., орендна плата складає 3 % від нормативної грошової оцінки земельної плати 2805 грн., орендна плата сплачується в грошовій формі або у вигляді сільгосппродукції чи надання сільськогосподарських послуг на відповідну суму, її обчислення здійснюється з урахуванням індексації, розрахунки здійснюються щорічно після збору врожаю з 31 серпня, але не пізніше 31 грудня кожного поточного року, в її розмір не входить податок на землю та податок з доходів фізичних осіб. Згідно п.38 договору оренди земельної ділянки від 11.11.2011 року, дія договору припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін або за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обовязків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яка істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. Відповідно п.21 договору оренди земельної ділянки від 11.11.2011 року, після припинення дії договору орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду. Судом встановлено, що на час розгляду справи в суді у відповідача перед позивачем існує заборгованість по орендній платі за 2010-2014 роки. Виплата орендарем орендної плати за договором є його основним обовязком, невиконання якого є істотним порушенням умов договору, так як орендна плата для орендодавця є його стабільним джерелом доходу і при передачі землі в оренду орендодавець розраховує лише на її виплату. Таким чином, невиконанням свого зобовязання щодо виплати орендної плати відповідачем порушені права та інтереси позивача на отримання доходу у вигляді орендної плати. Зазначене положення ЦК України повністю відповідає захисту права власності, яке гарантується ст.1 Першого Протоколу до Європейської Конвенції з прав людини та основних свобод, що у відповідності до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства. Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що невиплата АТЗТ «Промпобутуніверсал» орендної плати за користування земельної ділянки, що належить позивачу по справі, за 2010-2014 роки є систематичним порушенням відповідачем умов договору оренди земельної ділянки, що в порядку п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України є підставою для його розірвання. При прийнятті рішення суд враховує правову позицію щодо розірвання договору оренди у разі систематичної несплати орендної плати, викладену в постанові Верховного Суду України від 12 грудня 2012 року № 6-146 цс 12, яка згідно із ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів. На підставі статті 34 Закону України «Про оренду землі», враховуючи пункти 21, 38 договору оренди земельної ділянки від 26.07.2010 року, зважаючи на вимоги ст.367 ЦПК України, суд вважає за необхідне зобовязати АТЗТ «Промпобутуніверсал» повернути [PERSON] належну останній земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому вона була передана в оренду, в звязку з чим позов підлягає частковому задоволенню. В порядку ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені та документально підтверджені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 243,60 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial