Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що 24 травня 2013 року між нею та ПАТ «Платинум Банк» був укладений кредитний договір 130634/0005XSGF про відкриття банківського карткового рахунку, кредитного обслуговування рахунку та встановлення кредитного ліміту в розмірі 4000 грн. Після укладення зазначеного договору вона деякий час користувалася карткою та сплачувала кредитні платежі. Про існування виконавчого провадження вона дізналася, коли з її заробітної плати почали утримувати кошти. Нещодавно вона на лист до приватного виконавця отримала від приватного виконавця виконавчого округу м. Київ Клітченко О.А. постанову про відкриття виконавчого провадження про стягнення з неї на користь відповідача заборгованості за кредитним договором в розмірі 9578,59 грн. Стягнення провадиться на підставі виконавчого напису №13196, виданого 15 травня 2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В. На підставі зазначеного виконавчого напису 08.07.2020 року винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату та доходи позивача. Будь-яких документів з цього приводу за місцем її проживання: [ADDRESS] , не було надіслано. А в постанові про відкриття виконавчого провадження вказана адреса її проживання: [ADDRESS] , яка їй взагалі невідома. Позивач вважає, що виконавчий напис вчинено неправомірно, оскільки приватним нотаріусом задоволено вимоги банку щодо стягнення заборгованості зі [PERSON] за період з 22.02.2018 року по 14.04.2020 року в розмірі: сума заборгованості за кредитом - 9078,59 грн, з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 6905,08 грн; прострочена заборгованість за відсотками - 2173,51; витрати, пов`язані із вчиненням виконавчого напису - 500,00 грн. Зазначила, що ніяких письмових повідомлень або попереджень, інших сповіщень про наявність заборгованості та її розміру на її адресу не надходило. А до нотаріальної контори банком не подано доказів безспірності стягуваної заборгованості. Відсотки нараховані всупереч Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Позивач не погоджується з існуючою заборгованістю, щодо якої виданий виконавчий напис, і тому вважає, що така заборгованість не має ознак безспірності. Крім того, звертає увагу, що строк для вимоги по кредиту минув, оскільки нотаріус вчиняє виконавчі написи за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. В свою чергу, у виконавчому написі вказано, що строк платежу по договору настав 24.05.2013 року. Також не надано доказів правонаступництва відповідача після ПАТ «Платинум Банк», оскільки позивачем було укладено кредитний договір саме з ним. Вважає, що здійснений виконавчий напис є незаконним та таким, що не підлягає виконанню. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явились, від представника позивача надійшла до суду заява, в якій він просив розглядати справу без їх участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення суду не заперечував. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судових повісток, однак доказів поважності своєї неявки, відзиву на позовну заяву або заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Третя особа приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Третя особа приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксана Анатоліївна в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, шляхом направлення судових повісток. Відповідно до ст. 223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. На підставі ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за умови належного повідомлення відповідача про дату, час та місце судового засідання, неявки останнього в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, неподання ним відзиву і якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених вимог, дослідивши матеріали справи і докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне: Судом встановлено, що 24 травня 2013 року між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 130634/0005XSGF про відкриття банківського (карткового) рахунку, кредитного обслуговування рахунку та встановлення кредитного ліміту, згідно якого банк надав клієнту у користування особистий спеціальний платіжний засіб - міжнародну платіжну картку Visa Electron та відкрив поточний рахунок у гривнях. Згідно договору, банк здійснює кредитне обслуговування рахунку шляхом надання клієнту кредитного ліміту у вигляді відкличної відновлюваної кредитної лінії без забезпечення з метою проведення платежів за товари та послуги понад суми власних коштів клієнта на рахунки (на споживчі потреби). Розмір кредитного ліміту становить 4000,00 грн, розмір щомісячного платежу становить 260,00 грн, щомісячна комісія за обслуговування рахунку становить 79,60 грн. Кредитні кошти надано під 29,99 % річних на суму фактичної заборгованості. 15 травня 2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. видано виконавчий напис № 13196 про звернення стягнення з громадянки [PERSON] , [INFO] , місце народження - невідомо, РНОКПП [NUMBER] ; адреса реєстрації: [ADDRESS] ; місце проживання: [ADDRESS] , фактичне місце роботи - невідоме, яка є боржником за кредитним договором № 030634/0005XSGF від 24 травня 2013 року, укладеним нею із ПАТ«Платинум Банк», правонаступником усіх прав і обов`язків на підставі Договору про відступлення прав вимоги від 22.02.2018 року якого є ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс». Стягнення заборгованості проводиться за період з 22 лютого 2018 року по 14 квітня 2020 року. Сума заборгованості складає 9078,59 грн, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 6905,08 грн; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 2173,51 грн; строкова та прострочена заборгованість за комісією, а також строкова заборгованість по штрафам і пені становить 0,00 грн. За вчинення виконавчого напису нотаріусом отримана плата із стягувача ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» в розмірі 500,00 грн, яка підлягає стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника на користь ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», складає 9578,59 грн. (а.с.10) Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клітченко О.А. 22 червня 2020 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 62389858, на підставі виконавчого напису № 13196, виданого 15 травня 2020 року приватним нотаріусом БРНО Колейчиком В.В. про стягнення з боржника [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» заборгованості в розмірі 9578,59 грн. (а.с. 9) Постанову було направлено [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , та стягувачеві. (а.с.8) 08.07.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клітченко О.А. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, якою звернуто стягнення на доходи боржника [PERSON] , яка отримує дохід від Відділу освіти Добропільської міської ради. (а.с.12) Дану постанову також було направлено [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , стягувачеві, а також Відділу освіти Добропільської міської ради. (а.с.11) За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України від 2 вересня 1993 року №3425-XII «Про нотаріат» (надалі - Закон) нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (надалі - Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону та Глава 16 розділу ІІ Порядку. Так, згідно зі статтею 87 Закону, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 (надалі - Перелік). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. При цьому цей Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі та Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, пунктом 2 Переліку (в редакції чинній на час вчинення виконавчого напису), передбачено, що для одержання виконавчого напису за кредитним договором, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Водночас, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, було визнано незаконною та не чинною. Згідно вказаної постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року, вона набирає законної сили з моменту проголошення. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року зазначена вище постанова була залишена без змін. Пленум Вищого адміністративного суду України у п. 10.2 Постанови від 20 травня 2013 року № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі» роз`яснив, що визнання акта суб`єкта владних повноважень не чинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Суд визначає, що рішення суб`єкта владних повноважень є не чинним, тобто втрачає чинність з певного моменту лише на майбутнє, якщо на підставі цього рішення виникли правовідносини, які доцільно зберегти. Судом встановлено, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року не визначено моменту, з якого втрачає чинність постанова Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662, а відтак вона втрачає чинність у загальному порядку - з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням. За таких обставин, оспорюваний виконавчий напис вчинено після набрання законної сили вказаним вище судовим рішенням про скасування положень, на підставі яких його було вчинено, а саме пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Крім цього, суд зазначає, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, з якою останній погоджується, що, відповідно, виключає можливість спору щодо її розміру, строку, за який вона нарахована тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність, і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними, та такими, що містять вираз волі стосовно наявності певної заборгованості не тільки кредитора, а й самого боржника, або ж стовідсотково підтверджують наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 05 липня 2017 року у справі №6-887цс17, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Так, перевіряючи факт подання кредитором документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника, суд дійшов висновку, що ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутність будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитись в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. В матеріалах справи відсутні будь-які відомості про те, що на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису, тобто станом на 15 травня 2020 року, у [PERSON] перед ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» існувала безспірна заборгованість, як і докази на підтвердження того, що така заборгованість взагалі мала місце, її розмір, чи відповідала вона сумам, які вказано у спірному виконавчому написі. Окрім того, в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» є правонаступником усіх прав та обов`язків ПАТ «Платинум Банк». Крім того, згідно правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 20 травня 2015 року у справі № 6-158цс15, можна говорити про правильність вчиненої нотаріальної дії у вчиненні виконавчого напису лише за умови що: 1) нотаріусу надані всі необхідні документі, визначені Переліком, що підтверджують безспірність заборгованості; 2) за наявності доказів належного направлення відповідачем письмової вимоги про усунення порушень; та 3) наявності доказів належного отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень. Як вбачається з Договору № 130634/0005XSGF від 24 травня 2013 року, зареєстрованим місцем проживання, а також для листування вказано адресу: [ADDRESS] . Будь-яких відомостей щодо адреси місця проживання: [ADDRESS] , вищевказаний договір не містить. Та проживання за вказаною адресою заперечує сама позивач. Як вбачається з супровідних листів, повідомлення щодо відкриття виконавчого провадження приватним виконавцем Клітченко О.А. та щодо винесення постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, були направлені за адресою в м. Києві. (а.с.8, 11) З урахуванням того, що зареєстрованою адресою місця проживання та фактичним місцем проживання позивача є адреса, вказана в договорі, та яка дотепер не змінилася, а саме: [ADDRESS] , а відповідачем не надано підтвердження проживання [PERSON] в м. Києві, як і того, що нею було отримано вказані повідомлення, що свідчить про неналежне повідомлення позивача, а остання заперечує свою заборгованість, що не може свідчити про її безспірність. Разом з тим, позивач не заперечувала, що має невиконані зобов`язання за кредитним договором № 130634/0005XSGF від 24 травня 2013 року. В свою чергу, посилання позивача в обґрунтування незаконності нарахування відсотків на ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року №1669-VII, є помилковим, оскільки згідно цієї статті на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам-підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Тобто ця стаття забороняє застосування до певного кола осіб штрафних санкцій, вимог щодо стягнення яких відповідач не заявляв, та не забороняє нарахування відсотків за порушення зобов`язання. Що ж до заперечення позивача щодо незрозумілості обраного періоду стягнення заборгованості з 22.02.2018 року по 14.04.2020 року, то суд зазначає, що стягувач має право самостійно обирати період, за який стягнути заборгованість (за весь, чи за якусь частину), однак має це обґрунтувати відповідними виписками або розрахунками. Щодо видання виконавчого напису після спливу трирічного строку з дня виникнення права вимоги, то судом встановлено, що згідно п. 7.5 Договору, строк дії Договору в частині кредитування дорівнює строку дії Кредитного ліміту (який дорівнює - 36 місяців з моменту укладення цього Договору (п. 1.7 Договору), але в будь-якому разі до повного виконання Клієнтом своїх зобов`язань за даним Договором. Строк дії Кредитного ліміту може бути подовжений на новий термін, за умови укладання сторонами відповідного додаткового договору до цього Договору. (п. 7.6. Договору) У разі відсутності заяви про закриття рахунку та Кредитного ліміту та наявності непогашеної Кредитної заборгованості банк продовжує нараховувати всі передбачені цим Договором обов`язкові платежі за поточний місяць. Порядок закриття кредитного ліміту передбачений правилами та цим Договором. (п. 4.5 Договору) З урахуванням того, що позивач не заперечувала, що має невиконані зобов`язання за кредитним договором № 130634/0005XSGF від 24 травня 2013 року, а тому суд вважає, що трирічний строк не порушено. Проаналізувавши встановлені судом обставини та докази в їх сукупності, суд має переконання, що нотаріус не мав належних і достатніх підстав вважати, що вимоги стягувача і борг, для стягнення якого кредитор просив вчинити виконавчий напис, є безспірними. Враховуючи усі вищевикладені обставини, суд зробив висновок про те, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими, порушене право позивача підлягає захисту шляхом визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В силу ст. 141 ЦПК України з відповідача ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в сумі 840,80 грн. З урахуванням того, що 24 липня 2020 року Добропільським міськрайонним судом Донецької області було постановлено ухвалу про забезпечення позову, шляхом зупинення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, на підставі виконавчого напису нотаріуса від 15 травня 2020 року та зареєстрованого в реєстрі за № 13196, вчиненого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. в рамках виконавчого провадження ВП № 62389858, відкритого 22.06.2020 року, то суд роз`яснює, що відповідно до ч. 7 ст. 158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Outcome: approved