Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-25 00:00:00

Позивач, з урахування уточнених позовних вимог, посилаючись на положення ст.ст.23, 1166, 1188 ЦК України, 17.07.2018 р. звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача ПАТ «СТ «Гарантія» 68084,18 грн, у відшкодування матеріальної шкоди, завданої у наслідок пошкодження автомобіля марки «DAEWOO Nexia» р.н. [NUMBER] під час дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 29 червня 2017 року у місті Чернігові на перехресті вулиці Ціолковського та вулиці Робітнича, та стягнення з відповідача [PERSON] 1600 грн у відшкодування витрат пов'язаних з проведенням експертного дослідження. Позов обґрунтовується наступним. 29.06.2017 року об 08-50 год., [PERSON], керуючи автомобілем марки «ЗАЗ Sens», р.н. [NUMBER] у м. Чернігові на перехресті доріг вул. Ціолковського і вул. Робітнича, не надав переваги в русі автомобілю марки «Daewoo Nexia», р.н. [NUMBER] під керуванням позивача, виїхав на перехрестя у безпосередній близькості від його автомобіля, внаслідок чого відбулося зіткнення. У результаті ДТП автомобіль марки «Daewoo Nexia», р.н. [NUMBER], який належить [PERSON], зазнав значні механічні пошкодження. Згідно постанови Новозаводського районного суду м. Чернігова від 3.08.2017 р. провадження по справі про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП закрито, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Згідно висновку експертного авто товарознавчого дослідження колісного транспортного засобу №478 від 6.12.2017 року та висновку додаткового експертного авто товарознавчого дослідження колісного транспортного засобу №478/1 від 12.10.2018 року ринкова вартість автомобіля «Daewoo-Nexia 1,5 GLE», р.н. [NUMBER], без урахування пошкоджень отриманих у ДТП 29.06.2017 року (вартість автомобіля до ДТП), станом на дату оцінки, складає 96090,52 грн, а ринкова вартість автомобіля з урахуванням пошкоджень отриманих у ДТП 29.06.2017 року (вартість автомобіля після ДТП), станом на дату оцінки, складає 28006,34 грн. Таким чином матеріальні збитки завдані позивачу в результаті ДТП становлять 68084,18 грн. Оскільки на час скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність була застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів між [PERSON] та ПАТ «СТ «Гарантія», то позивач просить стягнути збитки на його користь зі страхової компанії в повному обсязі, оскільки за умовами договору страхова сума за шкоду пов'язану з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу складає 100000 грн. 18.07.2018 судом направлено запити щодо доступу до персональних даних, на підставі ст.187 ЦПК України, з метою отримання інформації щодо місця проживання (перебування) відповідача [PERSON] Відповідно до наданої відповіді [PERSON] значиться зареєстрованим за адресою: [ADDRESS]. (а.с.44) Ухвалою суду від 24.07.2018 р. у справі відкрито провадження у загальному порядку та призначене підготовче засідання. (а.с.45-47) 07 серпня 2018 року представником відповідача [PERSON] - адвокатом [PERSON] подано відзив на первісну позовну заяву, згідно якого сторона відповідача просила відмовити у задоволенні позову в повному обсязі посилаючись на те, що 29.06.2017 року [PERSON] керуючи автомобілем марки «ЗАЗ Сенс» р.н. [NUMBER] рухався по вул. Ціолковського та зайняв крайнє ліве положення на дорозі (рухався в крайній лівій смузі), а саме на перехресті для виконання маневру розвороту ліворуч та включив лівий покажчик повороту. Саме під час виконання маневру розвороту з ним зіткнувся автомобіль позивача, яким було порушено п.п.1.3, 1,4, 2.3 «б», 13.1, 14.2, 14.6 ПДР, що і стало причиною ДТП, у зв'язку з чим працівниками поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення на [PERSON] Однак у зв'язку з тим, що захисник з позивачем знайшли свідків, які в судовому засіданні дали неправдиві покази вказавши, що [PERSON] рухався не по головній дорозі, а виїхав з прилеглої до головної дороги, а саме вулиці Робітнича, судом провадження у справі відносно [PERSON] було закрито. На відповідача протокол про адміністративне правопорушення не складався і він не визнаний винуватим у вказаному ДТП, а отже відсутні підстави для стягнення з нього майнової шкоди. Згідно вимог ч.1 ст.1166, ч.2 ст.1187 ЦК України, п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» зазначено, що шкода заподіяна майну особи і громадянина або заподіяна майну юридичної особи підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, за умови що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Крім того, згідно договору (поліс АК/1856261) діючого на час ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача, як і позивача була застрахована у ПАТ «СТ «Гарантія». Відповідач повідомляв про настання страхового випадку у визначений законом строк. У разі невиконання особою, відповідальність якої застрахована, обов'язку письмового надання страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, шкода відшкодовується завдавачем шкоди. Однак, позивач в заявленому до відповідача позові ні слова не говорить стосовно того чи звертався він до ПАТ «СТ «Гарантія» із заявою про виплату відшкодування чи ні. Тобто, існує ймовірність того, що позивач міг на час розгляду справи вже отримати страхове відшкодування за рахунок страховика, а тепер ще раз звертається і до нього з вимогами майнового характеру. 17 серпня 2018 року, 2 жовтня 2018 року та 30 жовтня 2018 року підготовче судове засідання у справі відкладалось у зв'язку з клопотанням сторін та необхідністю залучення до участі у розгляді справи інших осіб. 29 жовтня 2018 року стороною позивача до суду подано змінену позовну заяву про відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка одночасно отримана представником відповідача №2 та ПАТ «Страхове товариство «Гарантія». (а.с.77-82) Згідно ухвали суду від 30 жовтня 2018 року до участі у справі залучено Приватне акціонерне товариство «Страхове товариство «Гарантія», як співвідповідача, а [PERSON] залучено як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача. (а.с.97-100) 12.11.2018 відповідачем №2 [PERSON] подано уточнений відзив на позовну заяву, відповідно до якого заявлені позовні вимоги [PERSON] до ПАТ «СТ «Гарантія» він просить задовольнити, а у задоволенні позовних вимог до нього відмовити посилаючись на те, що згідно діючого договору ОСЦПВВНТЗ (поліс АК/1856261 від 25.11.2016 року) на час ДТП, його цивільно-правова відповідальність та відповідальність позивача була застрахована у ПАТ «СТ «Гарантія» і він разом з позивачем, на другий день після ДТП, письмово у визначений законом строк, на протязі 3 робочих днів повідомили про настання страхового випадку, заповнювали заяви встановленого компанією зразка, на вимогу надавали відповідні документи та подавали заяви про виплату страхового відшкодування. Листом від 30.10.2017 року за №2379/17 «СТ «ГАРАНТІЯ» відмовило у виплаті страхового відшкодування, як йому так і позивачу. Виходячи із суті страхового законодавства України, Закон має на меті захист не лише прав потерпілих на відшкодування шкоди, але й захист інтересів страхувальника - заподіювача шкоди. Ліміт відповідальності ПАТ «СТ «Гарантія» за шкоду заподіяну майну, згідно вищевказаного договору ОСЦПВВНТЗ, становить 100000 грн, а отже, розмір заподіяної шкоди позивачу в рамках страхової суми повинен бути відшкодований саме страховою компанією. Окрім того, оскільки п.2 ст.36 Закону України «ОСЦПВВНТЗ», дає право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна, а ПАТ «СТ «Гарантія» не проводило розрахунок розміру майнової шкоди заподіяної учасникам ДТП, яка сталася 29.06.2017 року, то саме Відповідач №1 в силу положень ст.34 даного Закону повинен відшкодувати позивачу витрати пов'язані з проведенням досліджень №478 та №478/1 у розмірі 1600 грн. 22.11.2018 року відповідачем №1 ПАТ «СТ «Гарантія» також подано відзив на позовну заяву, згідно якого страхове товариство заперечує проти позовних вимог, посилаючись на наступне. 2 квітня 2017 року між Чернігівською регіональною дирекцією філії Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Гарантія», як страховиком та [PERSON], як страхувальником було укладено договір (поліс) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/3313601, згідно якого забезпеченим транспортним засобом визнано автомобіль «DAEWOO NEXIA» р.н. [NUMBER]. 29 червня 2017 року у м. Чернігові, на перехресті вул. Ціолковського та вул. Робітнича сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «DAEWOO NEXIA» р.н. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «ЗАЗ» р.н. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] Згідно постанови Новозаводського районного суду м. Чернігова від 3.08.2017 року провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] за ст.124 КУпАП закрито у зв'язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, тобто він визнаний судом не винуватим. 29.06.2017 року до ПАТ «СТ «Гарантія» з заявою про страховий випадок звернувся [PERSON], а 30.06.2017 року і [PERSON] За результатами службового розслідування по даному страховому випадку заявникам було надані відповіді з посиланням на п.32.1 ст.32 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Більше того, єдиною підставою для виплати страхового відшкодування відповідно до Закону №1961-IV є заява про виплату страхового відшкодування, однак від [PERSON] заява до ПАТ «СТ «Гарантія» не надходила. Крім того, відповідно до довідки про дорожньо-транспортну пригоду, складеної Управлінням патрульно-постової служби від 29.06.2017 року порушником правил дорожнього руху, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди визнано [PERSON], який в подальшому судом визнаний невинуватим. Ураховуючи вимоги Закону, спір про відшкодування шкоди, завданої при цьому самим джерелом підвищеної небезпеки вирішується за правилами ст.1188 ЦК України, у разі відсутності вини володільців у взаємному завданні шкоди кожен із них не має права на відшкодування. 27.11.2018 суд закінчив підготовче провадження та призначив справу для розгляду по суті на 26 грудня 2018 року. (а.с.140, 141) У судовому засіданні сторона позивача позов підтримала, просила його задовольнити посилаючись на доводи та обґрунтування викладені у позовній заяві. Представник відповідача №1 ПАТ «СТ «Гарантія» позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні, пославшись на доводи викладені у відзиві на позов. Сторона відповідача №2 у судовому засіданні підтримала поданий відзив на позов, рахує, що позов [PERSON] до страхової компанії підлягає задоволенню, а вимоги пред'явлені до них є безпідставними. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Допитаний у суді, як свідок - відповідач [PERSON] пояснив, що на даний час вже рахує себе винуватим у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, однак які саме порушення вимог ПДР він порушив, що і стали причиною настання пригоди, достеменно пояснити не зміг. Указав, що пригода сталася на перехресті вулиць, коли він зайняв крайнє ліве положення, включив лівий покажчик повороту і мав намір здійснити маневр розвороту. Саме на розвороті, автомобіль під керуванням позивача, який рухався позаду, здійснив зіткнення своєю правою передньою стороною у ліву передню частину його автомобіля. На місці пригоди він звинувачував позивача у порушенні ПДР та погодився зі схемою дорожньо-транспортної пригоди. Відносно нього протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складався і під час розгляду справи про адміністративне порушення відносно [PERSON] він участі не приймав, суд його навіть не викликав. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши усі обставини справи, дослідивши докази, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, а сторона відповідачів заперечення, суд вважає, що заявлений позов [PERSON] задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Судом установлено наступні обставини справи. Згідно постанови Новозаводського районного суду м. Чернігова від 3 серпня 2017 року провадження по справі про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП закрито, відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в діях [PERSON] складу адміністративного правопорушення, оскільки обставини вчинення адміністративного правопорушення, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, не знайшли свого підтвердження наявними доказами по справі, зокрема поясненнями [PERSON] в суді та показаннями допитаних в судовому засіданні свідків [PERSON] і [PERSON], а письмові пояснення водія [PERSON] долучені до матеріалів справи і схема місця ДТП суперечать іншим дослідженим судом доказам по справі. (а.с.11, 12) Відповідно до вимог ч.6, ч.7 ст.82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов'язкова для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов'язковою для суду. Власником автомобіля марки «DAEWOO NEXIA» р.н. [NUMBER] є третя особа [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії «[NUMBER]. (а.с.6) 20.06.2017 року [PERSON] уповноважив [PERSON] продати за ціну та на умовах на власний розсуд належний йому на праві власності автомобіль марки «DAEWOO», моделі «NEXIA», 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. Для чого надав право, крім іншого: страхувати його, укладати, якщо в тому буде необхідність, від його імені правочини про відшкодування заподіяної шкоди, одержувати страхове відшкодування, що підтверджується довіреністю, яка посвідчена приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Костенко І.М. та зареєстрована в реєстрі за №512. (а.с.41) Згідно полісу серії №АК/1856261 від 25.11.2016 року обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, цивільно-правова відповідальність, на час скоєння дорожньо-транспортної пригоди автомобілем марки «ЗАЗ SENS» р.н. [NUMBER], була застрахована [PERSON] у Чернігівській регіональній дирекції філії ПАТ «Страхове товариство «Гарантія», з лімітом відповідальності за шкоду заподіяну майну у 100000 грн, розмір франшизи 0 грн. (а.с.111) Згідно висновку експертного авто товарознавчого дослідження колісного транспортного засобу №478 від 6.12.2017 року вартість відновлювального ремонту автомобіля легкового «Daewoo-Nexia 1.5 GLE», р.н. [NUMBER], необхідного для усунення пошкоджень, отриманих у ДТП 29.06.2017 року, станом на дату оцінки - 6.12.2017 року, з урахуванням суми ПДВ 20 % у вартості ремонтних матеріалів - 2067,49 грн, з урахуванням суми ПДВ 20 % у вартості складників - 10276,43 грн, складає: 101138,54 грн. Вартість відновлювального ремонту автомобіля легкового «Daewoo - Nexia 1.5 GLE» державний реєстраційний [NUMBER], необхідного для усунення пошкоджень, отриманих у ДТП 29.06.2017 року, з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу його складників, станом на дату оцінки - 6.12.2017 року, з урахуванням суми ПДВ 20 % у вартості ремонтних матеріалів - 2067,49 грн, з урахуванням суми ПДВ 20 % у вартості складників - 4767,37 грн, складає: 68084,18 грн. Вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля легкового «Daewoo - Nexia 1.5 GLE», р.н. [NUMBER], внаслідок його пошкодження у ДТП 29.06.2017 року, прийнята рівною його ринковій вартості без урахування пошкоджень отриманих у ДТП, та станом на дату оцінки - 6.12.2017 року, складає: 96090,52 грн. (а.с.13-40) З квитанції №83 за 06.12.2017 р. встановлено, що [PERSON] сплатив судовому експерту за проведення авто товарознавчого дослідження 1100 грн. (а.с.8) Згідно висновку додаткового експертного авто товарознавчого дослідження колісного транспортного засобу №478/1 від 12.10.2018 року ринкова вартість автомобіля легкового «Daewoo - Nexia 1.5GLE», р.н. [NUMBER], без урахування пошкоджень отриманих у ДТП 29.06.2017 року (вартість автомобіля до ДТП), станом на дату оцінки - 6.12.2017 року, складає: 96090,52 грн. Ринкова вартість автомобіля легкового «Daewoo - Nexia 1.5GLE», р.н. [NUMBER], з урахуванням пошкоджень отриманих у ДТП 29.06.2017 року (вартість автомобіля після ДТП), станом на дату оцінки - 6.12.2017 року, складає: 28006,34 грн. Різниця між ринковою вартістю автомобіля без урахування пошкоджень отриманих у ДТП 29.06.2017 року (вартістю автомобіля до ДТП) та його ринковою вартістю з урахуванням пошкоджень отриманих у ДТП 29.06.2017 року (вартістю автомобіля після ДТП), станом ні дату оцінки - 6.12.2017 року, складає: 68084,18 грн. (а.с.84-90) З квитанції №71 за 12.10.2018 р. встановлено, що [PERSON] сплатив судовому експерту за проведення додаткового авто товарознавчого дослідження 500 грн. (а.с.92) З заяви про страховий випадок №900-17, поданої 29.06.2017 року ПАТ «СТ «Гарантія» заявником [PERSON] вбачається, що ним викладені наступні обставини подій: «26.06.2017 року об 0845 год. він рухався по вулиці Ціолковського в сторону Шерстянки, по обабіч проїжджої частини стояли фури і він рухався ближче до центру дороги зі швидкістю 75 км/год по головній дорозі. З вулиці Робітнича, яка є другорядною дорогою, виїхав автомобіль «Деу Сенс», який пригальмував, а він продовжив рух далі по головній дорозі, і цей автомобіль в останню хвилину розпочав рух вперед, він вивернув кермо в ліво, але автомобіль був вже дуже близько і сталося ДТП. Винним в ДТП вважає [PERSON].» Даною заявою заявник попереджений про необхідність подати письмову заяву про страхову виплату (заяву про страхове відшкодування). (а.с.123) З заяви про страховий випадок №901-17, поданої 30.06.2017 року ПАТ «СТ «Гарантія» заявником [PERSON] вбачається, що ним викладені наступні обставини подій: «26.06.2017 року об 0850 год. він керуючи автомобілем «ЗАЗ Сенс» р.н. [NUMBER], рухався по вулиці Ціолковського в лівій смузі руху в напрямку перехрестя вулиць Ціолковського і Робітничої увімкнувши лівий поворот на перехресті, здійснював розворот попередньо зупинившись пропускаючи зустрічний транспорт. Пропустивши зустрічний транспорт почав маневр розвороту і в цей момент відчув сильний удар в ліве крило і колесо свого автомобіля, який здійснив автомобіль «Деу Нексія» р.н. [NUMBER] рухаючись зустрічною смугою у його напрямку руху. Вважає винним у ДТП водія автомобіля «Деу Нексія». Даною заявою заявник попереджений про необхідність подати письмову заяву про страхову виплату (заяву про страхове відшкодування). (а.с.127) Довідка про дорожньо-транспортну пригоду №3017181512816053 від 30.08.17 за вих. №6808вх/41/22-2017 свідчить, що 29.06.2017 року об 0850 год. у м. Чернігові по вул. Робітнича - вул. Ціолковського сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Daewoo Nexia» р.н. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобіля марки «ЗАЗ SENS» р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] ДТП сталося внаслідок порушення [PERSON] п.14 ПДР та за фактом порушення складено адміністративний протокол за ст.124 КУпАП. (а.с.134) 30.10.2017 року ПАТ «СТ «Гарантія» направило [PERSON] та [PERSON] повідомлення про те що ПАТ «СТ «Гарантія» не має правових підстав для виплати страхового відшкодування, оскільки відповідно до постанови Новозаводського районного суду м. Чернігова від 3.08.2017 р. провадження у адміністративній справі відносно [PERSON] про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП закрито в зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, а згідно пункту 32.1 статті 32 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспорту», страховик не відшкодовує шкоду, заподіяну при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, але за спричинення якої не виникає цивільно-правової відповідальності відповідно до закону. (а.с.136) Виниклі спірні правовідносини між сторонами регулюються Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та Цивільним кодексом України. Відповідно до статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, зокрема пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України). Відповідно до частини другої пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виник обов'язок з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Згідно зі статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Згідно з пунктом 3 частини першої статті 988 ЦК України, пунктом 3 частини першої статті 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Відповідно до ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати платежі та виконувати інші умови договору. Згідно пункту 32.1 статті 32 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик не відшкодовує шкоду, заподіяну при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, але за спричинення якої не виникає цивільно-правової відповідальності відповідно до закону. Як встановлено судом позивач 29 червня 2017 року звернувся до відповідача ПАТ «СТ «Гарантія» із заявою про страховий випадок, при цьому він був обізнаний про необхідність подання заяви про страхову виплату, однак такої заяви він до страховика не подав, та листом від 30 листопада 2017 року був проінформований про відсутність правових підстав для виплати страхового відшкодування, згідно п.32.1 ст.32 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Суд погоджується з відмовою страхової компанії щодо виплати страхового відшкодування з підстав, передбачених п.32.1 ст.32 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки вина відповідача [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди не підтверджується належними та допустими доказами, а його пояснення, дані у судовому засіданні, є суперечливими та такими, що повністю спростовуються іншими доказами, зокрема матеріалами страхової справи, матеріалами справи про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності та довідкою Управління патрульно-постової поліції про дорожньо-транспортну пригоду. Жодного належного та допустимого доказу винуватості [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди стороною позивача суду надано не було. Окремо слід зазначити, що згідно п.п.37.1.4. п.37.1 ст.37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров'ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди є підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). А тому, з огляду на вищевикладене, та те, що позивач взагалі не подавав заяви до ПАТ «СТ «Гарантія» про виплату страхового відшкодування, підстав для стягнення матеріальної шкоди з відповідача ПАТ «СТ «Гарантія» суд не вбачає. Наведений висновок узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду викладеним у постанові №910/7449/17 від 5 червня 2017 року. Що ж стосується вимог позивача про відшкодування витрат на проведення оцінки майна із визначення вартості матеріального збитку автомобілю, то, дійсно, такі витрати знаходяться в причинному зв'язку із дорожньо-транспортною пригодою, оскільки саме висновком експертного авто товарознавчого дослідження встановлено суму матеріальної шкоди, спричиненої позивачу внаслідок ДТП. Однак слід зазначити, що згідно вимог п. 34.3 ст.34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо представник страховика не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Разом з тим, як свідчать матеріали страхової справи, на місті події був присутній аварійний комісар ПАТ «СТ «Гарантія». При цьому позивач [PERSON] пред'явив вимогу про відшкодування йому витрат, пов'язаних з проведенням авто товарознавчих досліджень до відповідача №2 [PERSON], який, як установлено судом, не є винуватцем дорожньо-транспортної пригоди. Таким чином вимоги позивача у цій частині є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994 Європейського суду з прав людини у справі «Руїс Торіха проти Іспанії»). Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Тому, суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги, заявлені позивачем, не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, а відтак у їх задоволенні слід відмовити повністю. На виконання вимог ст.141 ЦПК України з позивача на користь відповідача №2 слід стягнути понесені ним судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3636,36 грн, які він сплатив адвокатові [PERSON], згідно договору про надання правничої допомоги від 3 серпня 2018 року, у частині отримання юридичної консультації (2 години) та підготовки відзиву на позов (6 годин). При цьому витрати відповідача на участь адвоката у судових засіданнях (3 години) не підлягають задоволенню, оскільки таку участь здійснював інший адвокат [PERSON] На підставі викладеного й у відповідності із ст.ст.22, 1166, 1187, 1188, 1194 ЦК України, Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

Outcome: approved