Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, та просить винести рішення, яким стягнути аліменти на її користь на своє утримання та на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що вона не працює, так як знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, та не може самостійно забезпечити належний рівень утримання дитини, відповідач працездатний, зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на їх утримання, у зв'язку з чим просить стягнути на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі ? частини всіх видів доходу щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду до досягнення дитиною повноліття, та аліменти на її утримання у розмірі ? частини всіх видів доходу щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду до досягнення дитиною трьох років. Від позивача в судове засідання надійшла заява, згідно якої вона позов підтримала, просила його задовольнити та розглядати справу в її відсутності (а.с.13). Від відповідача в судове засідання надійшла заява, згідної якої він позов визнав в повному огбсязі, не заперечував проти його задоволення та просив розглядати справу в його відсутності (а.с.14). Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, як такий, що знайшов своє повне підтвердження з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі, який зареєстровано між ними 30.10.2015 року виконавчим комітетом Малинівської селищної ради Чугуївського району Харківської області, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER], видане виконавим комітетом Малинівської селищної ради Чугуївського району Харківської області 30.10.2015 року (а.с.5). У даному шлюбі сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим Харківським МВ ДРАЦС ГТУЮ у Харківській області 23.11.2016 року (а.с.6). Частиною 2 ст.18 СК України передбачено, що суд застосовує ті способи захисту прав або інтересів учасників сімейних відносин, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, яка на цей час мешкає разом з позивачем. Відповідно до ст.181 СК України способи виконання батьками свого обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Як роз'яснено в п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення до суду з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає. Відповідно до ч.4 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно із ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач працездатний, працює водієм у ТОВ «ПК Альянс», інших осіб на своєму утриманні не має. Відповідно до ч.3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами, що також роз'яснено в п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». З урахуванням наведеного, відповідно до ч.2 ст. 182 СК України, згідно якої мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд визначає розмір аліментів у розмірі ? частини всіх видів доходу щомісячно, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача на утримання малолітньої дитини, та розмір аліментів на утримання дружини в розмірі ? частини всіх видів доходу щомісячно до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч.1 ст.79, ч.1 ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору в дохід держави в сумі 640,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved