Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу, посилаючись на те, що вона 08.08.2013 року позичила [PERSON] грошові кошти в сумі 600 Євро, а 09.09.2013 року в сумі 200 Євро, яка зобовязалась повернути протягом чотирьох місяців, про що написала відповідну розписку. Однак своє зобов»язання відповідач не виконала. Відповідно до ст.1048 ЦК України, оскільки борг перевищує 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і не пов»язаний із здійсненням підприємницької діяльності, відповідач, крім повернення основної суми боргу, повинен відшкодувати і 19,5% річних (облікова ставка НБУ), а тому, крім основної суми боргу, відповідач зобовязана повернути, ще 234 Євро ( 800 Євро х 19,5% х 1,5 роки). Таким чином, загальна сума боргу становить 1034 Євро, що по курсу НБУ складає 25797,47 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача та витрати по справі. Позивач в судове засідання не зявилася, однак від неї надійшла заява згідно якої позовні вимоги зменшує та просить стягнути з відповідача грошові кошти в сумі 800 Євро по договору позики, що на день розгляду справи складає 19368 грн. Представник відповідача в судове засідання не зявився, однак від нього надійшла заява в якій визнає позовні вимоги в сумі 800 Євро, по курсу національного банку станом на час позики та просив слухати справу у його відсутності. Ч. 2 ст. 158 ЦПК України передбачено, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Враховуючи дану норму закону, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних в ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання. Відповідно до ст. 1046 ч. 1, 1049 ч.1 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначенні родавими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості; позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. В судовому засіданні встановлено, що згідно розписки [PERSON], 08.08.2013 року позичила [PERSON] грошові кошти в сумі 600 Євро, а 09.09.2013 року в сумі 200 Євро, які зобовязалась повернути протягом чотирьох місяців, однак відповідач своє зобовязання не виконала. Згідно вироку Чемеровецького районного суду від 25.12.2014 року засуджену [PERSON], за скоєння кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 190 КК України в частині заволодіння грошовими коштами в [PERSON], в сумі 1000 Доларів США, та 800 Євро виправдано за відсутності в її діях складу кримінального правопорушення, оскільки договір позики на утримання грошових коштів, який укладався між [PERSON]М та [PERSON], остання зобовязувалась повертати їх у строки визначені в договорі позики, в судовому порядку договори позики недійсними не визнавались, тому в діях [PERSON], вбачаються цивільно-правові відносини. Відповідно до довідки Національного банку України вбачається, що станом на 23.04.2015 року курс 100 Євро становить 2421,7078 грн., та відповідно 800 Євро становить 19373,66 грн.. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в розмірі 19368 грн. оскільки, суд не може вийти за межі позовних вимог [PERSON] Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд рахує за необхідне стягнути з відповідача на користь держави 243 грн. 60 коп. судового збору.

Outcome: approved