Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, який в подальшому уточнила, про стягнення невиплаченої орендної плати за договором оренди земельної ділянки. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 10.06.2009 року між нею та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Корнацьких» (далі -ТОВ «Агрофірма Корнацьких») був укладений договір оренди землі, відповідно до якого [PERSON] передала в оренду земельну ділянку розміром 4.6 га., яка складається: з земельної ділянки площею 3.0437 га. з кадастровим номером [NUMBER]; розміром 0.02 га. з кадастровим номером [NUMBER]; розміром 0.2558 га. з кадастровим номером [NUMBER]; розміром 1,2959 га. з кадастровим номером [NUMBER], які належить їй на праві приватної власності згідно свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих 05.05.2015 року. Зазначеним договором було передбачено, що орендодавець передає строком на 50 років в оренду земельну ділянки для сільськогосподарського призначення. Згідно п. 11 договору оренди землі передбачено, що орендна плата вноситься щорічно до 20 грудня того року, за який здійснюється розрахунок по орендній платі. Постановою колегії суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області від 17.05.2018 року (справа № 484/3514/17) договір оренди землі, укладений 10.06.2009 року між [PERSON] та ТОВ «Агрофірма Конрацьких» - розірвано. Однак відповідач не видав (не сплатив) грошову форму оплати позивачу за 2015-2017 роки. У результаті неналежного виконання договірних обов'язків ТОВ «Агрофірма Корнацьких» позивачу не сплачено 8 755 грн. 32 коп. заборгованості по сплаті орендної плати, а саме за 2015 рік у сумі 2642 грн. 26 коп, за 2016 рік 3056 грн. 53 коп., у 2017 році 3056 грн. 53 коп., які вона просить стягнути на її користь. 03.07.2018 року представником відповідача подано відзив на позов, в якому останній просить відмовити у задоволенні позову. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила суд задовольнити позов в повному обсязі, пославшись на обґрунтування, викладене в позовній заяві з урахуванням уточнень по сумі заборгованості, а саме просила стягнути заборгованість за договором оренди у сумі 8755 грн. 32 коп. та судові витрати по сплаті судового збору. Представник відповідача ТОВ «Агрофірма Корнацьких» позовні вимоги не визнав та заперечував проти їх задоволення, посилався на те, що обчислення заборгованості орендної плати слід обчислювати згідно п. 9 Договору оренди. Суд, заслухавши представника позивача, представника відповідача, дослідивши письмові докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В судовому засіданні встановлено, що 10.06.2009 року між позивачем та ТОВ «Агрофірма Корнацьких» був укладений договір оренди землі, відповідно до якого позивач передала в оренду відповідачу земельну ділянку розміром 4.6 га., яка складається: з земельної ділянки площею 3.0437 га. з кадастровим номером [NUMBER]; розміром 0.02 га. з кадастровим номером [NUMBER]; розміром 0.2558 га. з кадастровим номером [NUMBER]; розміром 1,2959 га. з кадастровим номером [NUMBER], які належить їй на праві приватної власності згідно свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих 05.05.2015 року та розташовані на території Кам'янобалківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області. Факт передачі земельної ділянки відповідачу підтверджується актом прийому-передачі земельної ділянки. Договір оренди зареєстровано у книзі запису державної реєстрації договорів оренди землі по Кам'янобалківській сільській раді від 21.03.2012 року за № 482548184001217. Укладений договір оренди землі від 10.06.2009 року був прийнятий сторонами до виконання строком на 50 років. Відповідно до п. 9 договору орендна плата вноситься в грошовій формі. Згідно п. 11 договору оренди землі передбачено, що орендна плата вноситься щорічно до 20 грудня того року, за який здійснюється розрахунок по орендній платі. Підпунктом п. 29 договору оренди зазначено, що орендар зобов'язаний своєчасно сплачувати орендну плату. Постановою колегії суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області від 17.05.2018 року (справа № 484/3514/17) договір оренди землі, укладений 10.06.2009 року між [PERSON] та ТОВ «Агрофірма Конрацьких» - розірвано. Так, апеляційний суд дійшов висновку, що відповідачем не доведена відсутність вини у порушенні зобов'язання щодо внесення орендної плати у строки, встановлені договором оренди, та вважає, що відповідачем взагалі не доведено внесення орендної плати за 2009 -2017 роки, яка підтверджується довідкою ТОВ № 44 від 19.02.2018 року, згідно якої позивачу нараховано у 2015 році 3164, 39 грн. , з яких з урахуванням податку не виплачено - 2642, 26 грн., у 2016 р. нараховано 3796, 93 грн. з урахуванням податку не виплачено - 3056, 53 грн.; у 2017р. нараховано 3796, 93 грн. - не отримано 3056, 53 грн. Відповідно до ч. 4. ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді іншої справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовя'зання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Оскільки в судовому засіданні достовірно встановлений факт не сплати відповідачем позивачці орендної плати за 2015 - 2017 роки, в загальній сумі 8 755 грн. 32 коп., то позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно положень ст. ст. 21, 22 Закону України «Про оренду землі» (в редакції на дату укладання договору), орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах. Сторони можуть передбачити в договорі оренди поєднання різних форм орендної плати. Орендна плата за земельні частки (паї) встановлюється, як правило, у грошовій формі. За добровільним рішенням власника земельної частки (паю) орендна плата за земельні частки (паї) може встановлюватися у натуральній формі. Внесення орендної плати оформлюється письмово, за винятком перерахування коштів через фінансові установи. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виплата орендарем орендної плати за договором є основним обов'язком відповідача, так як орендна плата для орендодавця є його стабільним джерелом доходу і при передачі землі в оренду орендодавець розраховує лише на її виплату. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивачки обґрунтовані та підлягають задоволенню. Таким чином, у звязку із задоволенням позовних вимог та в силу ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивачки судовий збір сплачений нею під час звернення з позовом до суду .

Outcome: approved