Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеною позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказувала на те, що перебуває у шлюбних відносинах з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] та неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Причиною припинення шлюбних відносин є несумісність характерів, в багатьох питаннях стосовно сім'ї не можуть дійти взаємної згоди, погляди на ті чи інші речі не збігаються на підставі чого виникали сварки та непорозуміння. На даний час діти проживають разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 17.10.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Каневу Канівського міськрайонного управління юстиції, актовий запис № 258 та стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі по 800 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просить суд їх задовольнити - розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 17.10.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Каневу Канівського міськрайонного управління юстиції, актовий запис № 258 та стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 800грн. на кожну щомісячно до досягнення ними повноліття. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду телефонограму, згідно якої позовні вимоги позивача щодо розірвання шлюбу визнає в повному обсязі, в частині стягнення аліментів визнає щодо стягнення з нього аліментів в розмірі по 300грн. на кожну дитину, просить справу розглядати у його відсутність. Суд, вислухавши думку позивача та вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Як встановлено судом, згідно матеріалів справи, шлюб між сторонами укладено 17.10.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Каневу Канівського міськрайонного управління юстиції, актовий запис № 258, про що свідчить свідоцтво про шлюб (а.с.6). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] та неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с.7-8). Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов в частині розірвання шлюбу підлягає до задоволення. Шлюб сторін розпався остаточно, носить формальний характер, відновити подружні стосунки неможливо, примирення сторони не бажають, тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст.180 СК України батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 СК України). Ст. 184 СК України передбачає, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Позивач сама не може утримувати дітей та нести одноособово витрати пов'язані з їх вихованням, тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на дітей. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] має задовільний стан здоров'я, тимчасово не працює, малолітніх дітей або осіб похилого віку на його утриманні не має, а тому суд приходить до висновку, що він має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн., з урахуванням ч.2 ст.182 СК України, а саме мінімального розміру аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню. У разі визнання відповідачем позовних вимог суд за наявності для того законних підстав задовольняє їх (ст.174 ЦПК України). Оцінюючи всі зібрані по справі докази, заслухавши думку учасників судового розгляду, враховуючи інтереси неповнолітніх дітей для забезпечення стабільних та гармонійних умов їх життя, їх повного та всебічного розвитку, враховуючи матеріальний та сімейний стан платника аліментів та одержувача аліментів, суд приходить до висновку, що позов в частині стягнення аліментів підлягає до часткового задоволення. Суд вважає, що на відповідача слід покласти сплату судових витрат по справі у відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України у вигляді судового збору в сумі 243,60 грн. на користь держави.

Outcome: partial