Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, просила стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/3 частки із всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. А також витрати на оплату правової допомоги. Позовні вимоги мотивує тим, що від шлюбу з відповідачем у них є спільний син - [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу з відповідачем син залишився проживати з нею. Виховання дитини та забезпечення їй належного рівня життя зумовлює значні витрати, а також витрати на одяг, їжу та інші необхідні речі. Так як позивач не в змозі самостійно здійснювати витрати по утриманню сина, а відповідач будучи особою працездатного віку та не маючи на своєму утриманні інших осіб, від утримання сина в добровільному порядку ухиляється, а тому звернулась до суду з відповідним позовом, який просить задоволити. Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали в повному обсязі з підстав передбачених в ньому. Додатково пояснила, що дитина хворіє аутизмом, що зумовлює значні витрати на лікування, а відтак подала ще й і позов про стягнення додаткових витрат. Чоловік, будучи особою працездатного віку та отримуючи офіційний дохід, участі в матеріальному утриманні сина не приймає Представник відповідача в судовому засіданні пояснила, що відповідач не заперечує проти сплати аліментів на сина, однак не погоджується із заявленим позивачем розміром. Так як відповідач працює в ТзОВ «Фуджікура» та його заробітня плата складає 4000 грн., то останній готовий сплачувати аліменти в розмірі ? частки від доходу. У звязку з набрання законної сили Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 року та вступом в дію 15.12.2017 року нового Цивільного процесуального кодексу України, суд здійснював розгляд даної справи за правилами ЦПК України від 15.12.2017 року. Заслухавши пояснення учасників справи, оглянувши матеріали справи та додані до неї письмові документи, постановляючи рішення відповідно до ст.265 ЦПК України, суд вважає, що позов слід задоволити частково виходячи з наступних підстав. Відповідно до положень ч.ч1,3\~ст. 181 Сімейного кодексу України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.9). З пояснень позивача, даних в судовому засіданні, судом встановлено, що малолітній син [PERSON] проживає разом з нею та повністю перебуває на її утриманні. Крім того, дитина хворіє аутизмом, що зумовлює значні витрати на лікування, у звязку з чим позивач подала до Личаківського районного суду м.Львова позов про стягнення з [PERSON] на її користь додаткових витрат на дитину, по якому ухвалою судді від 09.10.2017 року відкрито провадження по справі (а.с.70). Як встановлено судом, з пояснень позивача, даних в судовому засіданні, що підтвердив представник відповідача, відповідач [PERSON] працює в ТзОВ «Фуджікура» та його заробітня плата складає 4000 грн. Враховуючи матеріальний стан відповідача, відсутність на його утриманні інших неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб, а також рівний обовязок батьків по утриманню дітей та факт заявлення позивачем вимог про стягнення додаткових витрат на дитину, по яких відкрито провадження, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітнього сина аліменти в розмірі 1/4 частки із всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити питання про розподіл судових витрат. Так як позов задоволено частково, а саме на 75% (1/4 від 1/3), то з відповідача на користь держави слід стягнути 480,00 грн. судового збору (75% від 640,00 грн.). У стягненні витрат, здійснених позивачем, на оплату правової допомоги суд відмовляє, оскільки розрахунку та підтвердження сплати таких суду не представлено.

Outcome: approved