Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення грошової компенсації за частку у спільній власності подружжя. На обґрунтування позовних вимог позивач в заяві зазначила, що рішенням Баштанського районного суду Миколаївської області від 02 серпня 2012 року було поділено їхнє спільне з відповідачем майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Суд, розділивши спільне сумісне майно сторін, визнав за нею право власності на ? частину автомобіля HYUNDAI 100 2.5 D 1996 року, шасі [NUMBER] державний номер [NUMBER] 2006 року виготовлення та трактора МТЗ-80 1992 року виготовлення державний номер [NUMBER]. Автомобіль HYUNDAI 100 2.5 D 1996 року, шасі [NUMBER] державний номер [NUMBER] та трактор МТЗ-80 1992 року виготовлення державний номер [NUMBER], право власності на ? частину яких за нею визнано, відповідно до ст. 183 ЦК України є неподільними речами, оскільки їх не можна поділити без втрати їх цільового призначення. Спірні автомобіль та трактор зареєстровані за відповідачем [PERSON], використовуються ним та гаражуються по місцю його проживання в [ADDRESS]. Після розподілу майна та визнання за позивачем права власності на ? частину автомобіля та трактора, з відповідачем було досягнуто домовленості про сплату їй вартості ? частини транспортних засобів, а автомобіль та трактор залишиться йому у власність в цілому. Досягнуті домовленості відповідачем не виконані. Вартість автомобіля складає 40000 грн., а трактора - 22000 грн., за їх спільним погодженням. В зв'язку з тим, що спірні автомобіль та трактор є речами неподільними і відповідач фактично в односторонньому порядку припинив право позивача на частку у спільному майні, та відмовився сплатити компенсацію вартості вказаного майна в добровільному порядку, просила про захист права власності на них, шляхом відшкодуванням вартості належних їй часток. Просила стягнути з відповідача вартість ? частини автомобіля HYUNDAI 100 2.5 D 1996 року, шасі [NUMBER] державний номер [NUMBER] 2006 року виготовлення в розмірі 20000 грн. та трактора МТЗ-80 1992 року виготовлення державний номер [NUMBER] в розмірі 11000 грн., а всього 31 000 грн. Відповідач відмовився в добровільному порядку відшкодувати позивачу вартість ? частини автомобіля та трактора, а тому була змушена звернутися до суду за захистом права приватної власності. В судовому засіданні позивач та її представник заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили про задоволення позову. Відповідач до суду з'явився. Проти задоволення позову заперечував. Вважає, що відповідач відмовилась від отримання своєї частки у спільному майні подружжя, написавши розписку про відсутність претензій до нього. Погодився з зазначеною позивачем вартістю майна. Також суду пояснив, що автомобіль і трактор перебувають у його володінні та користуванні. Після розподілу майна позивач жодного разу спірними транспортними засобами не користувалась. Вартість належних позивачу часток у спірному майні він не сплачував. Цивільно-правових угод щодо припинення права власності позивача на частку у спірному майні між ним та позивачем не укладалось. Вислухав пояснення сторін, дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог і наявність підстав для задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що дійсно згідно рішення Баштанського районного суду Миколаївської області від 02 серпня 2012 року було проведено розподіл спірного майна подружжя і за позивачкою визнано право власності на ? частину автомобіля HYUNDAI 100 2.5 D 1996 року, шасі [NUMBER] державний номер [NUMBER] 2006 року виготовлення та на ? частину трактора МТЗ-80 1992 року виготовлення державний номер [NUMBER]. Згідно копій свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів, право власності на автомобіль HYUNDAI 100 2.5 D 1996 року, шасі [NUMBER] державний номер [NUMBER] 2006 року виготовлення та трактор МТЗ-80 1992 року виготовлення державний номер [NUMBER] зареєстровано за [PERSON] - відповідачем по справі. Вказані транспортні засоби перебувають у його володінні та користуванні. Вартість автомобіля сторонами погоджена у 40000 грн., а трактора у 22000 грн. Позивач позбавлена можливості щодо здійснення права власності на спірні транспортні засоби. У силу положень статей 21, 24, 41 Конституції України, статей 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності. Згідно ч.2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно ч.2 ст. 364 ЦК України встановлено, що якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч.2 ст. 183 ЦК України ), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Згідно п.2,3 ч.1 ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо річ є неподільною або спільне володіння і користування майном є неможливим. Оскільки спірні транспортні засоби є неподільними речами, виділити позивачу в натурі належну їй частку неможливо. Позивач згодна на отримання компенсації вартості належних їй часток в майні шляхом припинення її права власності у спільному майні. За такого суд вважає, що позов підлягає задоволенню шляхом припинення права власності позивача [PERSON] у спільній частковій власності і стягненню з відповідача на користь позивача підлягає вартість 1/2 частки автомобіля HYUNDAI 100 2.5 D 1996 року, шасі [NUMBER] державний номер [NUMBER] 2006 року виготовлення, що становить 20 000 грн. ( 40000грн. :2) і вартість 1/2 частки трактору МТЗ-80 1992 року виготовлення державний номер [NUMBER], що становить 11000 грн. ( 22 000грн. :2). Розписка про відмову від належної їй частки у спільному майні та відсутність претензій до відповідача, немає правового значення, через відсутність даних щодо компенсації вартості часток у спірному майні позивачу або вчинення відповідних дій щодо припинення права власності у встановленому законом порядку ( укладення відповідного договору). Також з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору в сумі 310 грн..

Outcome: approved