Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, який згодом уточнила, та в якому просила позбавити відповідача батьківських прав відносно сина [PERSON] , змінити прізвище малолітньому шляхом внесення змін в актовий запис про народження. В позові посилається на те, що від цивільного шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , який з народження проживає разом із позивачем в її будинку, перебуває на повному її утриманні. З відповідачем шлюбні відносини припинені з лютого 2014 року. Своїх батьківських обов`язків відповідач не виконує, не приймає участі в житті дитини, не піклується про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Добровільно матеріальної допомоги не надає. Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 20.05.2014 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання дитини у розмірі 25% від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Вказує, що з часу ухвалення рішення по теперішній час відповідач аліменти не сплатив жодного разу, має заборгованість в сумі 31 346,22 грн. Посилається на те, що для неї дуже важливо, щоб дитина носила її прізвище і тим самим відносила себе до її великої родини, яка про неї піклується. Зміна прізвища не дасть дитині відчувати себе одинокою з іншим прізвищем, відмінним від матері. У дитячому садку, в школі сину буде комфортніше носити прізвище матері, а не батька, якого дитина не знає. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник адвокат Петровська В.М. позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити, надавши пояснення відповідно до позову. Додатково позивач зазначила, що син взагалі свого батька не знає, відповідач пішов з родини коли дитині не було року і до теперішнього часу не з`являвся, син свого батька не знає. Знає, що відповідач проживає в м. Бердянську, але сином взагалі не цікавиться. Відповідач в судове засідання не з`явився, про слухання справи повідомлений належним чином, що підтверджується конвертами (а.с. 105, 106). Відзив на позов не надав, заяв про відкладення слухання справи чи про розгляд справи за його відсутності до суду також не надходило. Представник органу опіки та піклування Бердянського міськвиконкому Вареник Я.Є. надала заяву про проведення судового засідання без її участі, в якому вказала, що 27.05.2019 на засіданні комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Бердянської міської ради розглянуто питання зміни прізвища малолітньому [PERSON] на « [INFO] ». Комісія прийняла рішення про доцільність даної вимоги позивача та такої, що не суперечить інтересам дитини (а.с. 100). Представник Бердянського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за відсутності представника відділу (а.с. 49). За таких підстав судом відповідно до положень статті 280 ЦПК України визнано за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та за погодженням позивача. Вислухавши пояснення позивача та її представника, свідків, вивчивши матеріали справи, суд вбачає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] у позивача та відповідача народився син [PERSON] , батьком якого зазначений [PERSON] , матір`ю - [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про народження (а.с. 7). Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 20.05.2014 року по справі № 310/2607/14-ц з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 25% від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця до досягнення дитиною повноліття (а.с. 9). Відповідно до розрахунку державного виконавця Бердянського МРВДВС ГТУЮ у Запорізькій області Кюрчевої А.В., станом на 01.06.2018 року заборгованість по сплаті аліментів складає 27 128,41 грн. (а.с. 109). За ст. 164 СК України мати, батько можуть бути судом позбавленні батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Судом встановлено, що [PERSON] проживає разом із матір`ю [PERSON] , про що свідчить довідка про склад сім`ї (а.с. 108). 12 лютого 2019 року орган опіки та піклування виконавчого комітету Бердянської міської ради надав висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 74-76). Свідок [PERSON] пояснив суду, що є сином позивача. Відповідача пам`ятає, мати не забороняла йому бачитися із [PERSON] , але він не приходив, і нічим не допомагав матері. Свідок [PERSON] , яка є подругою позивача вже близько 10 років, пояснила суду, що відповідача знає. Коли [PERSON] було 6 місяців, відповідач пішов та дитиною більше не цікавився до теперішнього часу. Свідок [PERSON] пояснила суду, що є сусідкою позивача. Знає, що відповідач пішов в 2013 році та після цього жодного разу не з`являвся. Позивач не забороняла йому бачитися із дитиною, навпаки зверталася до нього за допомогою, проте він не реагував. Дитина свого батька не знає. Постановою Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовки до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідним харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умови для отримання нею освіти. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Позбавлення батьківських прав є, з одного боку, засобом захисту прав дитини, а з другого - заходом впливу на батьків, які неналежним чином виконують свої батьківські обов`язки стосовно дитини та є крайнім заходом. Згідно зі ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. За таких обставин, суд приходить до висновку, що є всі правові підстави для позбавлення відповідача батьківських прав, оскільки він свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Статтею 145 СК України визначено, що прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою. Батьки, які мають різні прізвища, можуть присвоїти дитині подвійне прізвище, утворене шляхом з`єднання їхніх прізвищ. Спір між батьками щодо прізвища дитини може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Згідно з ч. 5 ст.148 СК України у разі зміни прізвища обома батьками змінюється прізвище дитини, яка не досягла семи років. У разі зміни прізвища обома батьками прізвище дитини, яка досягла семи років, змінюється за її згодою. У разі зміни прізвища одного з батьків прізвище дитини може бути змінене за згодою обох батьків та за згодою дитини, яка досягла семи років. За заявою батьків або одного з них, якщо другий помер, оголошений померлим, визнаний недієздатним або безвісно відсутнім, дитині, яка не досягла чотирнадцяти років та якій при реєстрації народження присвоєне прізвище одного з батьків, може бути змінено прізвище на прізвище другого з батьків. У разі заперечення одним із батьків щодо зміни прізвища дитини спір між ними щодо такої зміни може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. При вирішенні спору беруться до уваги виконання батьками своїх обов`язків щодо дитини, а також інші обставини, які засвідчують відповідність зміни прізвища інтересам дитини. Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001р. №2402-111, батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Приймаючи до уваги малолітній вік дитини, вікові особливості її психоемоційного розвитку, те, що дитина проживає з матір`ю, яка забезпечує належні умови проживання, виховання та розвиток дитини, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в частині зміни прізвища дитини. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved