Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Житлово-експлуатаційної контори №1 Управління житлово-комунального господарства міськвиконкому, по якому просить стягнути з відповідача на її користь 4575,26 грн. - заборгованості з нарахованої та невиплаченої заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку, вихідної допомоги; стягнути з відповідача на її користь 3920, 42 грн. - середнього заробітку за весь час затримки виплат належних сум при звільненні станом на 16.02.2015 року. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що працювала на посаді інженера II категорії у Житлово-експлуатаційній конторі №1 Управління житлово-комунального господарства міськвиконкому з 01 листопада 2013 р. 22 грудня 2014 року її було звільнено з посади у зв'язку із скороченням штату працівників (п.1 ст.40 КЗпП України), про що був виданий Наказ від 17 грудня 2014 року №117-К. В день звільнення та до теперішнього часу відповідачем не було проведено виплат всіх належних позивачу сум. Відповідач відмовляється виплачувати належні суми, мотивуючи свої дії відсутністю грошових коштів, що змушує її звернутись до суду з метою захисту своїх законних прав. Загальна сума невиплачених коштів, за усним повідомленням головного бухгалтера становить 4575,26 грн. (заробітна плата за грудень 2014 року - 1959 грн. 65 коп., вихідна допомога відповідно до заробітку -2140 грн. 31 коп., компенсація за невикористану відпустку в кількості 17 календарних днів -1506 грн. 42 коп.). Останнім робочим днем на посаді інженера II категорії є 22 грудня 2014 року. Станом на 16 лютого 2015 року належні кошти не виплачені. Таким чином, станом на 16 лютого 2015 року сума середнього заробітку за час затримки становить: з 22.12.2014 по 22.01.2015 року - 2138 грн. 41 коп.; з 22.01.2015 по 16.02.2015 року - 1782 грн. 01 коп., а всього на загальну суму 3920 грн. 42 коп. Загальна сума невиплачених коштів станом на 16 лютого 2015 року становить 8495,68 грн. В ході розгляду справи позивачем було уточнено позовні вимоги та просить стягнути з відповідача невиплачену заробітну плату за грудень 2014 року - 1959, 65 грн., вихідну допомогу при звільнення - 2140, 31 грн., компенсацію за невикористану відпустку - 1506,42 грн. та середній заробіток за весь час затримки розрахунку по день постановлення рішення суду. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просила задовольнити, не заперечила проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та дату судового засідання повідомлявся судом належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про перенесення розгляду справи суду не надіслав, заяви про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило. Суд вирішує справу слухати за даної явки і наявних матеріалів у справі, визнавши за можливе постановити заочне рішення суду відповідно до ст. 224 ЦПК України, про що позивач не заперечила. Суд, в межах наданих доказів, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до копії трудової книжки позивача, [PERSON] працювала з 01.11.2013 року в ЖЕК№1 на посаді інженера ІІ категорії (наказ 102-к від 01.11.2013 року). Згідно наказу №52 Житлово-експлуатаційної контори №1 від 22.10.2014 року, враховуючи тяжкий фінансовий стан підприємства, з метою недопущення росту кредиторської заборгованості, беручи до уваги лист виконавчого комітету Кіровоградської міської ради від 28.08.2014 року №5719/23-05-22, у зв»язку з потребою скоротити витрати на утримання штату підприємства, скорочено з 22.12.2014 року посаду позивача /а.с. 5/. 22.10.2014 року [PERSON] було попереджено про звільнення після закінчення 2-х місячного терміну /а.с. 6/. Наказом №117-к від 17.12.2014 року її було звільнено 22.12.2014 року із займаної посади за скороченням штату (чисельності) працівників згідно п.1 ст. 40 КЗпП України. Відповідно до нарахування заробітної плати, компенсації і вихідної допомоги скороченим і звільненим з 22.12.2014 року по ЖЕК№1, [PERSON] до виплати підлягає заробітна плата у сумі 1959, 65 грн., компенсація за невикористану відпустку у сумі - 1506,42 грн., вихідна допомога - 2140,31 грн. Відповідно до ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Доказів про виплату на користь позивача зазначеної суми при звільненні, матеріали справи не містять, тому вказані вимоги підлягають повному задоволенню. Згідно ст. 43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі несплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, визначені в ст.116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. У відповідності до вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. № 100 «Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної плати», нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Постановою Пленуму Верховного суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» пунктом 20 передбачено, що установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Відповідно довідки ЖЕК№1 від 10.12.2014 року заробітна плата позивача за останні два місяці складала: за жовтень 2014 року - 2688,22 грн., за листопад 2014 року - 2706,10 грн., всього: 5394,32 грн.: 43 д.= 125 грн. 45 коп. (середньоденна заробітна плата). З відповідача підлягає стягненню на користь позивача 12043,20 грн. середнього заробітку, так як з 23 грудня 2014 року по 14 травня 2015 року, було 96 робочих днів /125 грн. 45 коп. х 96 = 12043 грн. 20 коп./ Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку щодо задоволення позову повністю. У відповідності до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. на користь держави. На підставі ст.ст.116, 117 КЗпП України, Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. № 100 «Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної плати»,

Outcome: approved