Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Новомиколаївської сільської ради Токмацького району Запорізької області, яким просить визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Позов обґрунтовує наступним. [INFO] помер батько позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 08 лютого 2016 року, серія [NUMBER] . Родинні відносини між позивачем та [PERSON] підтверджуються копією свідоцтва про народження від 23.08.1977 року, серія [NUMBER] та копією свідоцтва про укладення шлюбу від 26.08.1995 року, серія [NUMBER] . Після смерті батька позивача відкрилась спадщина на все його майно, у тому числі на житловий будинок [ADDRESS] , яке належало йому на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданий на підставі рішення виконавчого комітету Новомиколаївської сільської ради народний депутатів за №27 від 28.01.1988 року, зареєстрований в Пологівському бюро технічної інвентаризації за №344 22.12.1992 року. За життя, 12.05.2003 року [PERSON] склав заповіт, відповідно до якого, заповів усе майно позивачу, що підтверджується копією заповіту від 12.05.2003 року. Інших спадкоємців не має. Оформити право на спадщину в нотаріальній конторі, в порядку, що встановлений чинним законодавством України позивач не може, оскільки, згідно довідки, виданої архівним відділом БТІ ПП «Малі-44» від 22.08.2016 року №34 право власності на вищевказаний будинок відповідно до чинного законодавства за [PERSON] не було зареєстроване, що підтверджується копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24.10.2016 року. Відмова нотаріуса у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом порушує позивача права на спадкування за законом та набуття права власності на спірне нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом. Відповідно до технічного паспорта на житловий будинок [ADDRESS] від 28.12.1993 року вбачається, що спірний будинок був прийнятий в експлуатацію у 1993 році, адже він був придатний до проживання. Ухвалою судді Токмацького районного суду Запорізької області від 23.12.2019 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі, справа розглядається за правилами загального позовного провадження. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав, відзив на позовну заяву не надав. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст. 206, 207 ЦПК України. За ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 08 лютого 2016 року, серія [NUMBER] . Родинні відносини між позивачем та [PERSON] підтверджуються копією свідоцтва про народження від 23.08.1977 року, серія [NUMBER] та копією свідоцтва про укладення шлюбу від 26.08.1995 року, серія [NUMBER] . Після смерті батька позивача відкрилась спадщина на все його майно, у тому числі на житловий будинок [ADDRESS] , яке належало йому на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданий на підставі рішення виконавчого комітету Новомиколаївської сільської ради народний депутатів за №27 від 28.01.1988 року, зареєстрований в Пологівському бюро технічної інвентаризації за №344 22.12.1992 року. За життя, 12.05.2003 року [PERSON] склав заповіт, відповідно до якого, заповів усе майно позивачу, що підтверджується копією заповіту від 12.05.2003 року. Інших спадкоємців не має. Оформити право на спадщину в нотаріальній конторі, в порядку, що встановлений чинним законодавством України позивач не може, оскільки, згідно довідки, виданої архівним відділом БТІ ПП «Малі-44» від 22.08.2016 року №34 право власності на вищевказаний будинок відповідно до чинного законодавства за [PERSON] не було зареєстроване, що підтверджується копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24.10.2016 року. Відмова нотаріуса у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом порушує позивача права на спадкування за законом та набуття права власності на спірне нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом. Відповідно до технічного паспорта на житловий будинок [ADDRESS] від 28.12.1993 року вбачається, що спірний будинок був прийнятий в експлуатацію у 1993 році, адже він був придатний до проживання. Відповідно до листа Токмацької районної державної нотаріальної контори №8/01-16 від 20.01.2020 року, спадкова справа відносно померлого [PERSON] , заведена, спадщину прийняла позивач [PERSON] . Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до положень п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року Про судову практику у справах про спадкування вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають тільки у тому випадку, якщо наявні умови для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, а при відмові нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи ту обставину, що позивач не має можливості в позасудовому порядку реалізувати свої права на спадщину після смерті [PERSON] , суд вважає встановленими обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог. Виходячи із наведеного, суд вважає, позовні вимоги щодо визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved