Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-28 00:00:00

позивач звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить визнати за нею право власності на земельну ділянку, надану для ведення садівництва, площею 0,0600 га, розташовану в урочищі Клепарів, у садівничому кооперативі «Львівський залізничник - Південний», яка знаходиться на території Львівської міської ради в порядку спадкування після смерті [PERSON], який помер [INFO]. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що ухвалою 5-ої сесії 3-го скликання ЛМР народних депутатів №327 від 27.05.1999 року гр.[PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,0600 га для ведення садівництва в садівничому кооперативі «Львівський залізничник-Південний» в урочищі «Клепарів». 21.10.1999 року гр.[PERSON] отримано Державний акт на право приватної власності на вищевказану земельну ділянку. 27.06.2003 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір купівлі-продажу земельної ділянки. Після чого [PERSON] розпочав виготовлення правовстановлюючих документів. [PERSON] було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER]. Проте, [PERSON] не зареєстрував даний Державний акт, оскільки помер. Відповідно до Заповіту від 02.03.2007 року [PERSON] все своє майно заповів [PERSON], [INFO]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, проте приватний нотаріус Окіс І.С. відмовив [PERSON] у виданні свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 0,0600 га, що розташована в урочищі Клепарів, у садівничому кооперативі «Львівський залізничник-Південний» у зв'язку з відсутністю в спадковій справі правовстановлюючих документів, зокрема зареєстрованого державного акту на право власності на дану земельну ділянку. У зв'язку із чим позивач змушена звернутися до суду. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги, надавши пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, просив задовольнити позов у повному обсязі. Представник відповідача Балюєв С.В. проти задоволення позову заперечив. Просив відмовити у задоволенні. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] ухвалою 5-ої сесії 3-го скликання Львівської міської ради народних депутатів №327 від 27.05.1999 року передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,0600 га для ведення садівництва в садівничому кооперативі «Львівський залізничник-Південний» в урочищі «Клепарів». 21.10.1999 року [PERSON] отримано Державний акт на право приватної власності на вищевказану земельну ділянку серії [NUMBER], зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за 3-4-2 №1241. 27.06.2003 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки серії [NUMBER] в садівничому кооперативі «Львівський залізничник-Південний» в урочищі «Клепарів» площею 0,0600 га для ведення садівництва. За заявою [PERSON] від 24.12.2007 року виконано роботи по виготовленню технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку у зв'язку із переоформленням державного акту на право власності на земельну ділянку згідно з договором купівлі-продажу земельної ділянки серії [NUMBER]. Технічна документація по переоформленню Державного акту на право власності на земельну ділянку №75 [PERSON] розроблена та виготовлена ДП «Центр державного земельного кадастру». В результаті виконаних робіт виготовлено два примірники Державного акта на право власності на земельну ділянку, кадастровий номер: [NUMBER]. [PERSON] було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER]. Однак [PERSON] не зареєстрував даний Державний акт, оскільки [INFO] помер, що стверджується свідоцтвом про смерть від 02.04.2018 року серії [NUMBER]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на підставі заповіту [PERSON], складеного 02.03.2007 року, зареєстрованого в реєстрі за №1-214, посвідченим державним нотаріусом Третьої Львівської державної нотаріальної контори Бігальською М.М., відповідно до якого [PERSON] передав все належне йому майно [PERSON] До складу спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] входить земельна ділянка, надана для садівництва, площею 0,0600 га, розташовано в урочищі Клепарів, у садівничому кооперативі «Львівський залізничник-Південний». Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до положень ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Позивач є єдиною спадкоємницею, що прийняла спадщину за заповітом, що стверджується Заповітом, зареєстрованим в реєстрі за №1-514 від 02.03.2007 року. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України серед підстав набуття права власності на земельні ділянки, з-поміж іншого, прийняття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Судом встановлено, що [PERSON], у встановлений законом термін, відповідно до вимог ст. ст. 1269, 1270 ЦК України звернулася до приватного нотаріуса Окіс І.С. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку після смерті [PERSON], який помер [INFO]. Проте їй було відмовлено, у зв'язку із відсутністю в спадковій справі правовстановлюючих документів, зокрема зареєстрованого державного акту про право власності на земельну ділянку. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити, оскільки [PERSON] є єдиною спадкоємицею, яка прийняла спадщину за заповітом після смерті [PERSON] та не може оформити право власності на спадкове майно через те, що спадкодавцем не було зареєстровано державний акт про право власності на земельну ділянку.

Outcome: approved