Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що вони з відповідачем перебували у шлюбі та мають доньку [PERSON], [INFO]. 28.09.2012 року вона змінила прізвище з «Горелік» на «Кудрявцева». Відповідач аліменти на її утримання до повноліття та на період навчання у Державному закладі «Дніпропетровська медична академія МОЗ України» виплачував нерегулярно. З 01.09.2018 року [PERSON] продовжує навчання на лікаря-інтерна у Державному закладі «Дніпропетровська медична академія МОЗ України» на комерційній основі очної форми навчання з кінцевим терміном навчання 31.01.2019 року. Вартість навчання за 2018-2019 рік становить 26788,60 грн. Крім того, з 01.08.2018 року донька проходить інтернатуру на контрактній основі у КЗ «Дніпропетровська стоматологічна поліклініка № 2». Термін проходження інтернатури - з 01.08.2018 року по 30.08.2018 року, з 01.02.2019 року по 30.06.2019 року, з 01.09.2019 року по 31.12.2019 року. Вартість інтернатури складає 925,00 грн. на місяць. Плата за квартиру, яку орендує [PERSON] за місцем свого навчання, становить 4000 грн. щомісяця. При цьому, самостійних доходів вона не отримує. Сукупність витрат, повязаних з навчанням доньки за 2018-2019 навчальні роки, до досягнення нею 23 років, становить 80\~338,60 грн., щомісяця по 6694,88 грн. Враховуючи, що позивач не в змозі сплачувати такі кошти одноособово, а відповідач від надання матеріальної допомоги ухиляється, позивач просить стягнути з нього аліменти на період навчання [PERSON] у твердій грошовій сумі 3347,44 грн. щомісячно, що складає половину суми, яку оплачує вона до досягненням донькою 23 років. При цьому, зазначає, що відповідач працездатний, працює, та може надавати кошти на утримання своєї дитини на період її навчання. Ухвалою суду від 17.09.2018 року провадження по справі було відкрито та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, розяснено відповідачу його право подати відзив на позов протягом 15 днів з дня отримання ухвали, але не пізніше 19.10.2018 року (а.с.20-21). Копії зазначеної ухвали була направлена сторонам (а.с.23,24). Відзиву, жодних заяв або клопотань від [PERSON] на дату ухвалення судом рішення не надходило. У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов'язків суб'єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій. У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов'язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права. Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява №3572/03 у справі «Цихановський проти України» національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні. З урахуванням того, що судом були використані передбачені Законом способи для повідомлення відповідача про розгляд справи, а також зважаючи на відсутність його відзиву на позов та відсутність заперечень позивача про заочний розгляд справи, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами, що передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд вважає, що у даному випадку не будуть порушені процесуальні права відповідача, оскільки заочне судове рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, у порядку ст. 284 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, а саме: 1 ) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2 ) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3 ) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4 ) інші обставини, що мають істотне значення. Виходячи з п. 20 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №\~3\~від 15\~травня 2006\~року «Про застосування судами окремих норм\~Сімейного кодексу\~України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Як встановлено судом, сторони з 04.03.1995 року по 10.08.2007 року перебували у шлюбі та мають повнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с.5,6,7). 28.09.2012 року вона змінила прізвище на «Кудрявцева», що підтверджується свідоцтвом про зміну імені, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області 28.09.2012 року (а.с.8). Відповідно до довідки Державного закладу «Дніпропетровська медична академія Міністерства охорони здоровя України» № 45 від 21.06.2018 року, [PERSON] у 2013 році вступила та в 2018 році закінчила ДЗ «Дніпропетровська медична академія МОЗ України» за фахом «стоматологія», де навчалася на госпрозрахункових умовах (а.с.15). Проте, з 01.09.2018 року вона продовжує навчання у ДЗ «Дніпропетровська медична академія МОЗ України» на комерційній основі в очній формі, що підтверджується договором № 5.08.13.2018 на платне навчання лікаря-інтерна із числа громадян України від 02.07.2018 року. Термін навчання до 31.01.2019 року (а.с.11-12). Згідно з додатком до зазначеного Договору вартість навчання складає 26788,60 грн. за 2018-2019 рік, кратність оплати щорічно (а.с.13). Крім того, з 01.08.2018 року [PERSON] проходить інтернатуру на контрактній основі у КЗ «Дніпропетровська стоматологічна поліклініка № 2», що підтверджується Договором № 14.2018 на платне навчання лікаря (провізора) інтерна із числа громадян України від 23.07.2018 року (а.с.9-10). Термін проходження інтернатури з 01.08.2018 року до 30.08.2018 року, з 01.02.2019 року до 30.06.2019 року, з 01.09.2019 року до 31.12.2019 року. Відповідно до п. 5.3 Договору, вартість інтернатури складає 925,00 грн. на місяць. За 2018-2019 навчальний рік термін навчання складає 6 місяців, плата вноситься щомісячно. Також, [PERSON] щомісячно сплачує по 4000,00 грн. за житло за місцем свого навчання, що підтверджується договором оренди квартири від 23.07.2018 року (а.с.14). При цьому, [PERSON] самостійних доходів не має, відповідно до довідки КЗ «Дніпропетровська стоматологічна поліклініка № 2» Дніпропетровської обласної ради № 27 від 01.08.2018 року заробітну плату за місцем проходження інтернатури не отримує (а.с.16). Витрати, повязані з навчанням доньки сторін за 2018-2019 рік складають 80338,60 грн., а саме: -за договором № 5.08.13.2018 від 02.07.2018 року 26788,60 грн.; -за договором № 14.2018 від 23.07.2018 року 5550,00 грн. (925,00 грн. х 6 місяців навчання). -за договором оренди квартири за період з 23.07.2018 року по 23.07.2019 року 48000,00 грн. (4000 грн. х 12 місяців). Отже, підтверджена сума витрат, які щомісячно несе позивач у звязку з навчанням [PERSON], складає 6694,88 грн. (80338,60 грн. / 12 місяців). Відповідно, половина цих витрат становить 3347,44 грн. на місяць, які [PERSON] просить стягнути з відповідача, оскільки самотужки їй важко утримувати доньку. Судом не встановлено обставин, які б вказували на неможливість надання [PERSON] матеріальної допомоги на утримання [PERSON] на час її навчання. Отже, враховуючи те, що [PERSON] потребує матеріальної допомоги батька, а обставин, які б вказували на неможливість [PERSON] її надавати, не виявлено, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки у твердій грошовій сумі 3347,44 грн. щомісяця, до досягнення [PERSON] 23-х років, тобто до 15.08.2019 року. З огляду на зазначене, суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,40 грн. на користь держави. За таких обставин,

Outcome: approved