Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», [PERSON], треті особи: Приватний нотаріус Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON], Сектор опіки та піклування у справах дітей виконавчого комітету Кіровоградської міської ради про визнання договору іпотеки недійсним. Вимоги обґрунтовує тим, що на момент укладання іпотечного договору крім [PERSON], у житловому будинку - предметі іпотеки, була зареєстрована та проживала малолітня на час укладання іпотечного договору [PERSON], [INFO], що підтверджується довідкою квартального комітету № 3 від 11.04.2015 р. Однак договір іпотеки не був погоджений у встановленому порядку органом опіки та піклування. Просить визнати договір іпотеки від 27.12.2007 р., укладений між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON], недійсним. Позивач в судове засідання не з»явилася. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надала заяву про слухання справи у її відсутності. Представник відповідача ТОВ «ОТП Факторинг Україна» в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, надала письмові заперечення (а.с.132- 134). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду невідомі. Третя особа приватний нотаріус [PERSON] в судове засідання не зявився. Надав заяву про слухання справи без її участі. Представник третьої особи Служби у справах дітей виконавчого комітету Кіровоградської міської ради в судове засідання не зявився. Надав заяву про слухання справи у відсутності представника. Суд, в межах наданих доказів, заслухавши пояснення представника відповідача ТОВ «ОТП Факторинг Україна», дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за заявою осіб, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, тобто кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Як вбачається з матеріалів справи 17.12.2007 р. між ЗАТ «ОТП Банк» (правонаступником якого є ТОВ «ОТП Факторинг Україна») та [PERSON] було укладено кредитний договір № МL-К00/025/2007 про надання кредиту в сумі 295 900 грн. (а.с.53-60). В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 20.12.2007 р. між ЗАТ «ОТП Банк» з [PERSON] був укладений договір іпотеки посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON], за реєстровим № 1311 (а.с.61-68). Предметом іпотеки є нерухоме майно - житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться в м. Кіровограді по провулку Інгульський під номером 24, загальною площею 97,7 кв.м., житловою площею 47,8 кв.м., та земельна ділянка, загальною площею 400,8 кв.м., які на праві приватної власності належить [PERSON]. Відповідно до п. 5.1. Іпотечного договору іпотекодавець стверджує, що за адресою місцезнаходження предмета іпотеки не проживають та не зареєстровані малолітні та/чи неповнолітні діти, а також будь-які інші особи, яких за законом повинен утримувати іпотекодавець, а також відсутні малолітні та/чи неповнолітні діти, що мають право користування предметом іпотеки (а.с. 24). Відповідно до нотаріально посвідченої заяви [PERSON] від 20.12.2007 р. житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та земельну ділянку, що знаходиться в м. Кіровограді на провулку Інгуському за номером 24 набув самостійно, в шлюбі, фактичних шлюбних відносинах, які витікають з спільного проживання та ведення спального господарства не перебував та не перебуваю. Також було стверджено, що малолітні, неповнолітні діти та інші особи, які мають право за законом користуватись вказаною жилою площею не має (а.с.127). Дана заява ніким не скасована. Крім того, 20.12.2007 р. [PERSON], надано нотаріально засвідчену згоду [PERSON] на укладення іпотечного договору та передачу в іпотеку житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та земельну ділянку, що знаходяться в м. Кіровограді на провулку Інгуському № 24. Зазначила, що її права щодо користування цією площею, внаслідок оформлення іпотечного договору не будуть порушені (а.с. 128). Згідно листа Міністерства юстиції України від 25.07.2006 р. №19-50-556 «Щодо отримання згоди органів опіки та піклування» нотаріуси для встановлення факту користування нерухомим майном витребують довідку про реєстрацію місця проживання або перебування дитини за адресою майна, що відчужується або заставляється, видану житлово-експлуатаційною організацією або іншим відповідним уповноваженим органом з питань реєстрації. Коли з поданих документів нотаріусом установлено, що така дитина проживає за іншою адресою, ніж адреса майна, що відчужується, а також те, що така дитина не має право власності на це майно, нотаріус має право не витребовувати згоду органів опіки та піклування на посвідчення такого правочину. Матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] надав нотаріусу довідку з місця проживання, склад сім'ї та прописку від 19.12.2007 р., згідно якої у вказаному будинку зареєстровані тільки [PERSON] та [PERSON]. Про те, що у зазначеному будинку і зареєстрована та проживає малолітня [PERSON] у наданій довідці не вказано (а.с.129). Згідно листа Служби у справах дітей Виконавчого комітету Кіровоградської міської ради № П-431 від 18.08.2015 р. дозвіл на укладення договору іпотеки між [PERSON] та ЗАТ «ОТП Банк», предметом іпотеки якого є будинок з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться за адресою: пров. Інгульський, 24 м. Кіровоград, органом опіки та піклування Кіровоградської міської ради не надавався. Частиною 6 статті 203 ЦК України визначено, що правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Згідно ч. 1. ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Ч. 1. ст. 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. За правилами ч.4 ст. 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей», для здійснення будь-яких правочинів стосовно нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, потрібна попередня згода органів опіки та піклування. Посадові особи органів опіки та піклування несуть персональну відповідальність за захист прав і охоронюваних законом інтересів дітей при наданні згоди на вчинення правочинів щодо належного дітям нерухомого майна. Статтею 2 вказаного Закону визначено, що бездомність - це соціальне становище людини, зумовлене відсутністю в неї будь-якого житла, призначеного та придатного для проживання. При вирішенні даного спору судом враховується, що на час укладення спірного договору іпотеки [PERSON] не мала права власності та користування, щодо предмета іпотеки, відтак дії нотаріуса не вимагали при вчиненні правочину отримання згоди органу опіки та піклування, будь-які дії, вчинені без згоди іпотекодержателя після укладення договору іпотеки (реєстрація неповнолітньої дитини в житловому будинку) не є підставою для визнання такого договору недійсним із підстави невиконання вимог закону про отримання згоди органу опіки та піклування. Таким чином, для укладення договору іпотеки, за яким [PERSON] передав в іпотеку належний йому на праві власності будинок, не було необхідності отримувати попередню згоду органів опіки та піклування, а, відповідно, відсутні підстави для визнання цього договору недійсним виходячи із обставин, якими обґрунтовувався позов, укладення такого договору без отримання дозволу органу опіки і піклування узгоджується з вимогами ст.203 ЦК України та Законів України «Про охорону дитинства», «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей». Решта доводів позивача на обґрунтування позову не була доведена належними та допустимими доказами, або спростовується матеріалами справи. Крім того, суд звертає увагу на те, що позов по даній справі було предявлено лише після того, як була подана позовна заява банком про звернення стягнення на предмет іпотеки, у звязку із не виконанням позичальником своїх зобовязань по кредитному договору, а до цього ніхто із законних представників малолітньої дитини, в тому числі і відповідач [PERSON], жодним чином не порушували питання щодо законності іпотечного договору від 20.12.2007 р. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed