Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-09 00:00:00

Позивач звернулася\~до суду\~з позовом\~про визнання\~дійсним договору №1571 від 20.10.2000 року купівлі-продажу нерухомого майна квартири [ADDRESS] , житловою площею 30,80 кв.м., загальною площею 44,8 кв.м. яка складається з двох житлових кімнат, зареєстрований Універсальною біржею «Південь» 20 жовтня 2000 року, зареєстрований в ММБТІ 10.11.2000 р. за №18559, укладений між [PERSON] , з одного боку, та [PERSON] , [PERSON] , з іншого боку. На теперішній час у позивача виникла необхідність у оформленні спадкових прав після смерті свого чоловіка, однак оскільки даний договір не був посвідчений нотаріально, цього зробити неможливо. Окрім того, позивач просить визначити розмір часток в праві спільної сумісної власності на спірну квартиру за нею та [PERSON] в розмірі по Ѕ частці. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. На позовних вимогах наполягає. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач та представник третьої особи не з`явилися по невідомим суду причинам. Про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомили. Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову з ухваленням заочного рішення відповідно до ст. ст. 280-283 ЦПК України. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини. Раніше квартира [ADDRESS] , житловою площею 30,80 кв.м., загальною площею 44,8 кв.м. яка складається з двох житлових кімнат належала відповідачу на підставі договору купівлі-продажу квартири №740/1 від 26 грудня 1998 року, виданого Українською біржею нерухомості Миколаївською філією, зареєстрованого Миколаївським обласним бюро технічної інвентаризації за реєстровим №18559 від 29 грудня 1998 року. 20 жовтня 2000 року на Універсальній біржі «Південь» за номером 1571 зареєстрований договір купівлі продажу нерухомого майна квартири [ADDRESS] , житловою площею 30,80 кв.м., загальною площею 44,8 кв.м. яка складається з двох житлових кімнат, зареєстрований Універсальною біржею «Південь» 20 жовтня 2000 року, зареєстрований в ММБТІ 10.11.2000 р. за №18559, укладений між [PERSON] , з одного боку, та [PERSON] , [PERSON] , з іншого боку. Договір купівлі-продажу вказаної квартири підписаний сторонами власноручно. До теперішнього часу ніхто із сторін ніяких вимог, щодо порушення їх прав, не заявили, ніякого спору, з цих питань, у сторін не виникло. На час укладання договору купівлі-продажу нерухомого майна сторони цього договору ухилились від його нотаріального посвідчення, а на даний час визнання такого договору дійсним можливе лише в судовому порядку. Позивач вказує, що після укладання договору сторонами були виконані умови договору. \~ \~ \~ \~Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 27 листопада 1962 року. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Після його смерті відкрилася спадщина, зокрема на 1/2 частки квартири [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Позивач зазначає, що після смерті чоловіка звернулась до Другої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області щодо оформлення спадкових прав. Проте, державним нотаріусом Другої миколаївської державної нотаріальної контори 23.04.2019 за вих. № 966/02-31 надано розяснення чинного законодавства, відповідно до якого позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірну квартиру після смерті її чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , оскільки оскаржуваний договір не був нотаріально посвідчений, та частки співвласників спірного майна не визначені. Положеннями статті 1216\~Цивільного кодексу\~України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За статтею 1217 цього Кодексу, спадкування здійснюється\~за заповітом\~або за\~законом. Статтею 1218 Цивільного кодексу України передбачено, що до складу спадщини входить усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до\~ст.\~1223\~Цивільного кодексу\~України,\~право на\~спадкування мають\~особи,\~визначені у\~заповіті.\~У разі\~відсутності заповіту,\~визнання його\~недійсним,\~неприйняття спадщини\~або відмови\~від її\~прийняття спадкоємцями\~за заповітом,\~а також\~у разі\~неохоплення заповітом\~усієї спадщини\~право на\~спадкування за\~законом одержують\~особи,\~визначені у\~статтях 1261-1265\~цього Кодексу.Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно із ч. 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1\~ст.1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Відразу після укладання договору купівлі-продажу нерухомого майна між сторонами, покупцем було зареєстровано право власності в Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації, який на час виникнення спірних правовідносин мав повноваження реєстраційного органу. Згідно із п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватись судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину. За змістом ст. ст. 57, 58 Конституції України, ст. 5 Цивільного кодексу України, до застосування підлягають акти цивільного законодавства, що регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Положеннями п. 4 Прикінцевих і перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року, що набрав чинності з 01 січня 2004 року, визначено, що цей Кодекс застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після набрання ним чинності. Враховуючи, що спірні правовідносини виникли у жовтні 2000 року, для їх врегулювання слід застосовувати норми ЦК УРСР в редакції 1963 року. Приписами ст. 224 ЦК УРСР встановлено, що за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно із ст. 225 ЦК УРСР, право продажу майна, крім випадків примусового продажу, належить власникові. За змістом ч. 1 ст. 227 ЦК УРСР, чинного на час виникнення спірних правовідносин, договір купівлі-продажу квартири повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (ст. 47 цього Кодексу). Статтею 47 ЦК УРСР була передбачена обов`язковість нотаріальної форми угоди і наслідки недотримання такої форми. Частиною 2 цієї статті встановлено, що у разі, якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, яка потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, що виконала угоду, визнати угоду дійсною. При цьому, вказана норма може застосовуватись лише за наявності таких необхідних умов: одна зі сторін має повністю або частково виконати угоду; інша сторона має ухилятись від нотаріального оформлення угоди; має існувати вимога сторони, яка виконала свої обов`язки. Відсутність хоча б однієї з цих умов унеможливлює визнання договору купівлі-продажу житла з недотриманням нотаріальної форми дійсним. Разом з тим, згідно із ч. 2 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Позивач на теперішній час не має можливості оформити свої спадкові права після смерті чоловіка, оскільки договір купівлі-продажу нерухомого майна не був нотаріально посвідчений та частки в майні не визначені. Приймаючи до уваги те, що позивач не має можливості усунути порушення своїх прав в позасудовому порядку, вимога про визнання договору купівлі-продажу дійсним підлягає задоволенню. Щодо позовних вимог про визначення розміру часток в праві спільної сумісної власності на спірну квартиру за [PERSON] та [PERSON] в розмірі по Ѕ частці за кожним, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що спадкоємцем першої черги є [PERSON] , як дружина померлого [INFO] [PERSON] . Враховуючи те, що квартира [ADDRESS] оформлена у 2000 році, а шлюб зареєстрований у 1962 році, тобто до набрання чинності Сімейним кодексом України, суд, при вирішенні питання щодо визначення часток кожного з подружжя, вважає за необхідне застосовувати норми КпШС УРСР. Відповідно до ст. 22 КпШС УРСР (в редакції від 20.06.1969 року) майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Згідно ст.ст.22 Кодексу про шлюб та сім`ю, (від 20.06.1969 року, який діяв на час укладання шлюбу [PERSON] та [PERSON] ) майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. Згідно із ч. 1 ст. 28 КпШС України, в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. В окремих випадках суд може відступити від начала рівності часток подружжя, враховуючи інтереси неповнолітніх дітей або інтереси одного з подружжя, що заслуговують на увагу. Згідно зі ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Аналогічні положення містяться в\~ЦК України\~2003 р. та СК України. Так, згідно з ч.3\~ст.368 ЦК України\~майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньої спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуючі те, що [PERSON] помер, визначити його частку у спільному майні подружжя в позасудовому порядку не представляється можливим, тому суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що вимога про визначення часток в праві спільної сумісної власності підлягає також задоволенню. \~ \~ \~ \~Згідно із ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved