Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав, вказуючи, що шлюб з відповідачем розірвала 15.07.2010 року, від шлюбу сторони мають сина [PERSON], 2007 року народження. Після розірвання шлюбу син залишився проживати із матір'ю, перебуває на її повному утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання та розвиток дитини не надає, крім того [PERSON] хворіє на відкриту форму туберкульозу, від лікування злісно ухиляється та спілкування із ним є небезпечним для здоров'я дитини. Також відповідач є судимим за крадіжку та на даний момент є підсудним по кримінальній справі. У зв'язку із викладеним, позивач просить суд позбавити [PERSON], батьківських прав відносно малолітнього [PERSON], [INFO]. Позивач, її представник за довіреністю у судовому засідання позовні вимоги підтримали, просять задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, причини неявки суду не відомі. Представник третьої особи, органу опіки та піклування виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог [PERSON] не заперечували. Прокурор проти задоволення позовних вимог не заперечував. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, заслухавши пояснення присутніх у судовому засіданні осіб, які беруть участь у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] являються батьками малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 14.07.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Білгород-Дністровському Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис №338. Шлюб між сторонами було розірвано в липні 2010 року (свідоцтво про розірвання шлюбу серія [NUMBER], видане відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Білгород-Дністровському ілгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис №118 від 15.07.2010 року). Після розірвання шлюбу малолітній [PERSON] залишився проживати разом із матір'ю, що підтверджується довідкою ЖЕО -№1 №278. Батько [PERSON] зареєстрований в [INFO]. [PERSON] запрошувався на засідання комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Бігород-Дністровської міської ради з етою з'ясування його позиції з питання позбавлення батьківських прав. На засіданні Комісії не з'явився, пояснивши, що знаходиться в м. Одесі. Під час розгляду питання на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини прийнято рішення про здійснення телефонної розмови з [PERSON] пояснив, що фактично проживає в м. Одесі, де й працює. Адресу мешкання та місце роботи назвати відмовився. Аліменти на утримання сина не сплачує, причини несплати не назвав. Позовні вимоги [PERSON] не підтримує. Залишає вирішення питання на розгляд суду та відмовляється приймати участь в будь-яких засіданнях з зазначеного питання. Згідно інформації відділу державної виконавчої служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області від 06.12.2013 року №03-14-47924, [PERSON] не отримувала аліменти з [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], у період з 25.04.2013 року по 30.11.2013 рік згідно з виконавчим листом, який видано Білгород-Дністровським міськрайонним судом. З огляду на викладене, виконавчим комітетом Білгород-Дністровської міської ради, як органу опіки та піклування було надано висновок про доцільність та в інтересах дитини позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], по відношенню до сина, [PERSON], [INFO]. Відповідно до норм Сімейного кодексу України кожний із батьків зобов'язаний піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, проявляти у відношенні неї батьківське піклування, зобов'язаний виховувати та утримувати дитину до її повноліття. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Відмова батьків від дитини є неправомірною, суперечить моральним засадам суспільства. Батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Відповідно до ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно із Конвенцією про права дитини, ратифікованою Постановою ВР від 27.02.1991 року держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці вживають всіх необхідних законодавчих, адміністративних, соціальних і просвітніх заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження та експлуатації, включаючи сексуальні зловживання, з боку батьків, законних опікунів чи будь-якої іншої особи, яка турбується про дитину. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Статтею 165 Сімейного кодексу України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. З огляду на зазначене вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про позбавлення батьківських прав [PERSON] є обґрунтованими та доведеним, а отже такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved