Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-13 00:00:00

Позивач з урахуванням уточнених позовних вимог звернулась до суду із вказаним позовом до відповідача. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він є власником 2/3 частин квартири [ADDRESS] на підставі договору дарування частини квартири, який було укладено 23.05.2019 року, між [PERSON] і [PERSON] з одного боку та [PERSON] , з іншого, посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Никоненко Т.В., зареєстрованого в реєстрі за №563. Право власності на 2/3 частини вказаної квартири було зареєстровано за позивачем в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 23.05.2019 року. Відповідачу [PERSON] належить 1/3 частина квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло виданого 07.04.2008 року, управлінням міського майна Маріупольської міської ради. Вказана квартира складається з 2-х кімнат, житловою площею 22,6 кв. м., загальною площею 43,1 квадратний метр. 23.05.2019 року, позивач звернувся до відповідача з проханням надати доступ до квартири та один примірник ключів від квартири, але відповідач йому відмовив в грубій формі. Працівники поліції, яких було викликано, порадили звернутися до суду за захистом своїх прав. Зазначає,що своїми діями відповідач порушує права позивача, як співвласника квартири на вільне володіння, користування та розпорядження належним позивачу майном. З урахуванням наведеного, просить усунути перешкоди в користуванні власністю, вселити його у вказану квартиру та зобов`язати передати ключі від вхідної двері у квартиру. В подальшому під час розгляду вказаної цивільної справи позивач уточнив та збільшив позовні вимоги додавши до раніше вказаних позовних вимог, вимогу, щодо зобов`язання відповідача відновити цілісність суміжної стіни між кімнатою у квартиру [ADDRESS] та кухнею у квартирі [ADDRESS] зазначеного будинку, демонтувати вхідні двері і закрити дверний проріз. Зазначив, що відповідач, як співвласник квартири [ADDRESS] та власник сусідньої квартири [ADDRESS] у вказаному будинку, самовільно без передбаченого законом дозволу провів перепланування вказаних квартир із приміщення кухні квартири [ADDRESS] , яка має суміжну стіну із кімнатою у квартиру [ADDRESS] , влаштував дверний проріз та встановив двері,таким чином об`єднавши вказані квартири. Ухвалою судді від 18.06.2019 року, було відкрито загальне позовне провадження у справі, справу призначено до розгляду. Ухвалою від 19.02.2020 року, цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] , про усунення перешкод в користуванні власністю, вселення та зобов`язання вчинити певні дії об`єднано в одне провадження з цивільною справою за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] третя особа приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Никоненко Т.В., про визнання договору дарування недійсним. Ухвалою суду від 11.06.2020 року було закрито підготовче провадження та цивільну справу призначено до судового розгляду. Позивач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Наполягав на їх задоволенні. Проти задоволення зустрічної позовної заяви заперечував. Представник позивача також заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, надала аналогічні за змістом пояснення, викладеним у позовній заяві. Також наполягала на задоволенні позовних вимог. Проти задоволення зустрічної позовної заяви заперечувала. Відповідач [PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому зазначив, що він є власником 1/3 частини квартири [ADDRESS] . На підставі свідоцтва про право власності на житло виданого 07.04.2008 року, управлінням міського майна Маріупольської міської ради окрім відповідача [PERSON] співвласниками вказаної квартири були його дружина [PERSON] та син [PERSON] . Рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 02.10.2012 року,шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано та [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] . 23.05.2019 року, [PERSON] , яка діяла від свого імені та від імені [PERSON] за дорученням уклала договір дарування з [PERSON] , за яким передала останньому належні їм 2/3 частини квартири [ADDRESS] . Зазначений договір було посвідчено нотаріально приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Никоненко Т.В. Зі змісту вказаного договору вбачається, що квартира частина якої передається в дар складається з 2-х кімнат житловою площею 22,6 кв. м., загальною площею 43,1 квадратний метр. Зі змісту договору вбачається, що дарувальниками було зазначено, що реконструкція квартири та самочинне будівництво не здійснювались. Вважає, що відповідач [PERSON] ввела в оману обдарованого та приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Никоненко Т.В., оскільки квартира частина в якій передавалась у дар об`єднана з іншою квартирою [ADDRESS] у цьому ж будинку. Вказане об`єднання квартир було проведено без передбачених законом дозволів та без реєстрацію права власності на реконструйований об`єкт нерухомості. Вважає, що квартира [ADDRESS] не є самостійним об`єктом нерухомості. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] у вказаному будинку, на підставі договору дарування від 06.12.2000 року, посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Чичековою О.А. Станом на укладання вказаного договору дарування [PERSON] разом із [PERSON] та їх сином [PERSON] мешкали у квартирі [ADDRESS] , яка на той час ще не була приватизована. У 2000 році [PERSON] разом з дружиною на той час [PERSON] прийняли рішення об`єднати вказані квартири [ADDRESS] та [ADDRESS] у зазначеному будинку в одну. Однак вказане переобладнання провадилось без передбаченого законом дозволу. У 2008 році квартира [ADDRESS] , де мешкали подружжя [PERSON] була приватизована. Після розлучення подружжя, відповідач [PERSON] звернулась до суду з позовом про поділ майна подружжя та припинення права на частку у спільному майні. Рішенням апеляційного суду Донецької області від 08.04.2013 року, у задоволені позовних вимог [PERSON] про припинення права власності [PERSON] на 1/3 частку квартири [ADDRESS] було відмовлено. Вказаним рішенням суду апеляційної інстанції було встановлено, що квартири [ADDRESS] та [ADDRESS] були переобладнані в одну, та квартира [ADDRESS] не є самостійним об`єктом нерухомості. При цьому користування [PERSON] окремо квартирою [ADDRESS] не є можливим. В наслідок проведеного перепланування двох квартир вказані об`єкти нерухомості були переобладнані в трьохкімнатну квартиру без дозвільних документів і мають загальну площу 69,4 квадратних метра та 42, 3 квадратних метра житлової площі, що підтверджується довідкою №25 від 01.08.2019 року виданого приватним підприємцем [PERSON] . Згідно акту про порушення №161 від 05.06.2019 року, складеного представниками ПАТ Маріупольгаз у квартирах [ADDRESS] та [ADDRESS] було встановлено порушення газоразподільчих систем. Вказані квартири поєднані, документи підтверджуючі законність їх поєднання відсутні. [PERSON] вважає,що в наслідок переобладнання вказаних квартир було створено окремий об`єкт нерухомості. Користування квартирою [ADDRESS] яка є у власності [PERSON] не можлива без користування квартирою [ADDRESS] , тому останній вважає що укладання договору дарування 2/3 часток квартири від 23.05.2019 року між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , порушує його права. Тому він просить визнати вказаний договір дарування укладений 23.05.2019 року та посвідчений приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Никоненко Т.В., з реєстрацією в реєстрі за №563 недійсним. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, але за участю представника [PERSON] . Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги по зустрічній позовній заяві підтримала та просила їх задовольнити. В задоволенні позову [PERSON] просила відмовити. Надала пояснення аналогічним викладеним у зустрічній позовній заяві. Відповідач [PERSON] , в судове засідання не з`явився надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Зазначив, що не визнає позовні вимоги [PERSON] про визнання договору дарування недійсним. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти задоволення зустрічної позовної заяви, вважаючи доводи [PERSON] необґрунтованими. Зазначила, що мала всі права укласти оскаржуваний договір дарування часток квартири. Наголосила, що [PERSON] самовільно та без її згоди провів перепланування поєднавши квартири [ADDRESS] та [ADDRESS] . Проти задоволення позовних вимог [PERSON] не заперечувала. Приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Никоненко Т.В., в судове засідання не з`явився надано заяву про розгляд вказаної цивільної справи за відсутності нотаріуса. Представник управління державного\~архітектурно-будівельного\~контролю Маріупольської\~міської ради в судове засідання не з`явилась надала заяву про розгляд вказаної цивільної справи за їх відсутності. Було надано письмові пояснення відповідно до яких будівельні роботи в квартирах [ADDRESS] та [ADDRESS] виконано без дозвільних документів, які дають право на виконання будівельних робіт в наслідок чого у вказаних квартирах виконано реконструкцію шляхом об`єднання двох квартир. Якщо не буде встановлено, що у вказаних квартирах які об`єднано, роботи по перепланування було виконано без втручання у несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, можливо скористатися положеннями Постанови Кабінету Міністрів України №406 від 07.06.2017 року. Допитана в ході судового розгляду свідок [PERSON] , зазначила, що [PERSON] є її подругою. Вона знайома із ситуацією яка склалась між нею та її колишнім чоловіком [PERSON] , коли вони не могли знайти порозуміння з приводу розподілу сумісно нажитого майна. Вона була присутня під час укладання договору дарування 2/3 частин квартири [ADDRESS] , коли 2/3 частини вказаної квартири перейшло в дар [PERSON] . Також вона була присутня коли [PERSON] намагався вселитись у вказану квартиру, але відповідач [PERSON] чинив йому в цьому перешкоди. В наслідок цього [PERSON] був вимушений звернутися за захистом свого права до суду. Суд,\~дослідивши надані\~у справі докази, приходить до наступного. Згідно свідоцтва про право власності на житло виданого 07.04.2008 року управлінням міського майна Маріупольської міської ради, квартира [ADDRESS] належить [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , по 1/3 частині. Вказана квартира складається з 2-х кімнат житловою площею 22,6 кв. м., загальною площею 43, 1 квадратний метр. Відповідно до договору дарування частини квартири, який було укладено 23.05.2019 року, між [PERSON] , яка діяла в своїх інтересах та в інтересах [PERSON] , а також [PERSON] посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Никоненко Т.В., зареєстрованого в реєстрі за №563, [PERSON] та [PERSON] передали у дар [PERSON] належні їм 2/3 частини квартири [ADDRESS] . Вартість вказаних 2/3 частин квартири становить 130000 грн. Відповідно до п. 8 вказаного договору, дарувальники стверджують, що реконструкція квартири та самовільне переобладнання не здійснювались. Зі змісту Витягу індексний номер №167689505 від 23.05.2019 року, було зареєстровано право власності на 2/3 частин квартири [ADDRESS] за [PERSON] . Згідно інвентаризаційної справи квартира [ADDRESS] складається з 2-х кімнат житловою площею 22,6 кв. м., загальною площею 43, 1 квадратний метр. Відповідно до заяви [PERSON] до [PERSON] від 29.05.2019 року, позивач пропонував відповідачу усунути перешкоди в користуванні належними йому 2/3 частин квартири [ADDRESS] . З рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 02.10.2012 року вбачається, що було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , укладений 09 жовтня 1987 року. Згідно рішення апеляційного суду Донецької області від 08.04.2013 року було задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. Було визнано за [PERSON] право власності на Ѕ частину депозитного вкладу у ПАТ ПУМБ. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] в порядку поділу майна 35000 грн. У задоволені позову [PERSON] до [PERSON] про припинення права власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS] було відмовлено. З описової частини вказаного рішення суду апеляційної інстанції вбачається, що суд прийшов до переконання що в наслідок проведеної реконструкції та перепланування квартири [ADDRESS] та [ADDRESS] були поєднані. Квартира [ADDRESS] не є окремим об`єктом права власності, оскільки вхід до неї здійснювався через квартиру [ADDRESS] . Відповідно до договору дарування від 06.12.2000 року, посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Чичековою О.А., [PERSON] отримав у дар квартиру [ADDRESS] . Зі змісту технічного паспорта на квартири [ADDRESS] - [ADDRESS] , вбачається, що в наслідок проведеного перепланування утворилась трьохкімнатна квартира. Згідно довідки №25 від 01.08.2019 року, виданого приватним підприємцем [PERSON] , квартири [ADDRESS] та [ADDRESS] були переобладнані в трьох кімнатну квартиру без дозвільних документів і мають загальну площу 69,4 квадратних метра та 42,3 квадратних метра житлової площі. Згідно акту про порушення №161 від 05.06.2019 року, складеного представниками ПАТ Маріупольгаз, було встановлено, що у квартирах [ADDRESS] та [ADDRESS] було встановлено порушення газоразподільчих систем. Вказані квартири поєднані, документи підтверджуючі законність поєднання відсутні. Зі змісту ст. 15 Цивільного кодексу України вбачається, що \~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.317 ЦК України, власникові належить права володіння, користування і розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Зі змісту ст. 319 ЦК України, випливає, що власник володіє користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним та ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Аналізуючи заявлені позовні вимоги [PERSON] суд вважає, що вони підлягають частковому задоволенню. Як власник, який на відповідній правовій підставі набув право власності на 2/3 частини вказаної квартири [ADDRESS] , позивач має право володіти та користуватися вказаним майном. З досліджених матеріалів цивільної справи вбачається, що у позивача дійсно є перешкоди в користуванні належним йому майном, з боку відповідача. З урахуванням наведеного позовні вимоги про усунення перешкод у користуванні власністю та вселенню, а також зобов`язанні відповідача [PERSON] передати ключі від квартири підлягають задоволенню у повному обсязі. Стосовно позовних вимог, щодо зобов`язання відповідача [PERSON] відновити цілісність суміжної стіни між кімнатою в квартирі [ADDRESS] та кухнею квартири [ADDRESS] , демонтувати встановлені двері і закрити дверний проріз, суд вважає що вони задоволенню не підлягають, оскільки, вони недоведені в передбаченому законом порядку. Суд враховує, що під час розгляду цивільної справи позивачем не заявлялись клопотання про проведення судової будівельно-технічної експертизи для встановлення того, яке саме перепланування було здійснено між квартирами [ADDRESS] та [ADDRESS] та які саме дії необхідно здійснити по відновленню цілісності квартири [ADDRESS] у вказаному будинку. Позовні вимоги позивача ґрунтуються зокрема на технічному паспорті на переобладнані квартири, який датований серпнем 2019 року. Тобто з моменту складання якого, минуло більше року. Враховуючи, що відповідач [PERSON] провадив роботи по реконструкції, переплануванню та суміщенню вказаних квартири без передбаченого законом дозволу та порядку, на час розгляду справи достеменно не встановлено, чи не було вчинено будь яких інших дій по переплануванню та реконструкції квартир після проведеного огляду у серпні 2019 року, необхідного для складання технічного паспорту та чи дійсно є достатнім проведення зазначених позивачем робіт, для відновлення цілісності квартири [ADDRESS] . Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Зі змісту ч.5 ст. 203 ЦК України вбачається, що правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків обумовлених ним. Згідно вимог ст. 234 ЦК України фіктивним є правочин який вчинено без наміру створення правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до ст. 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдарованому) безоплатно майно (дарунок) у власність. Зі змісту п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», вбачається, що відповідно до статей 215 та 216 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину так і іншої заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину. Аналізуючи надані докази по справі суд, враховує, що на час укладання оскаржуваного договору дарування [PERSON] та [PERSON] були власниками належних їм часток квартири [ADDRESS] і як власники мали право володіти, користуватися та розпоряджатися вказаним майном. Загальна та житлова площа вказаної квартири з часу набуття відповідачами її у власність та до теперішнього часу не змінилась. На час розгляду справи належних та допустимих доказів того, що в наслідок проведеного [PERSON] перепланування відбулись істотні зміни у квартирі [ADDRESS] не надано. Враховуючи наведене, суд вважає, що [PERSON] та його представником не доведено в передбаченому законом порядку, що укладений між [PERSON] з одного боку та [PERSON] та [PERSON] з іншого боку договір дарування 2/3 частин квартири [ADDRESS] порушує його права. Суд враховує, що [PERSON] залишився власником 1/3 частини вказаної квартири. Права [PERSON] як співвласника зазначеної квартири ніяким чином не змінились, після укладання оскаржуваного договору дарування. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] про визнання договору дарування від 23.05.2019 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] з одного боку і [PERSON] з іншого боку, недійсним, в зв`язку з недоведеністю заявлених позовних вимог. Враховуючи, що суд прийшов до висновку про необхідність часткового задоволення заявлених позовних вимог [PERSON] , враховуючи вимоги закону, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача понесених судових витрат пропорційно задоволеним позовним вимогам. На підставі викладеного і

Outcome: partial