Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом, який представник підтримав у судовому засіданні, та вимоги мотивує тим, що з 07.02.2001 року по теперішній час [PERSON] зареєстрований та фактично проживає у гуртожитку за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Сумської міської ради №1225-МР від 05.10.2016 року надано дозвіл на приватизацію кімнат у гуртожитку за адресою: [ADDRESS] . 20.06.2018 року рішенням Сумської міської ради №3607-МР зараховано до комунальної власності територіальної громади м. Суми гуртожиток, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 05.10.2016 року Сумська міська рада своїм рішенням №1225-МР надала дозвіл на приватизацію кімнат у гуртожитку по [ADDRESS] . В лютому 2017 року [PERSON] звернувся до Управління обліку, розподілу та приватизації житла Сумської міської ради із заявою щодо приватизації кімнати [ADDRESS] . Листом від 16.02.2017 року позивачу було відмовлено у приватизації кімнати через: відсутність ордеру про надання житлової площі, відсутність реєстрації в кімнаті №59 та наявність у дружини позивача іншого житла в м. Суми. На думку [PERSON] така відмова є необґрунтованою, тому позивач просить суд визнати [PERSON] наймачем кімнати [ADDRESS] ; зобов`язати Сумську міську раду, в особі Управління «ЦНАП у м. Суми», вчинити дії щодо приватизації за [PERSON] кімнати [ADDRESS] . Ухвалою суду від 04.03.2020 року відкрито загальне позовне провадження у вказаній цивільній справі та призначено по справі підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 10.04.2020 року закрито підготовче провадження в даній цивільній справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Представник Виконавчого комітету Сумської міської ради, в судове засідання не з`явився, будучи сповіщений належним чином про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не надав, що не перешкоджає розгляду справи по суті у його відсутність. Представник Управління «ЦНАП у м. Суми» СМР, повідомлений належним чином про час та місце судового розгляду справи, до суду не прибув, надав письмовий відзив на позовну заяву, де зазначив про заперечення проти задоволення позовних вимог, оскільки у паспорті громадянина України, а саме у відбитку про реєстрацію місця проживання [PERSON] , не зазначено номеру кімнати у гуртожитку по [ADDRESS] . Крім того, згідно ст. 61 ЖК УРСР, договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем (житлово-експлуатаційною організацією) та наймачем (громадянином, на ім`я якого видано ордер). Пунктом 18 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 року №396, громадянином до органу приватизації необхідно подати копію ордеру на жиле приміщення або ордера на жилу площу в гуртожитку. Суд, заслухавши думку представника позивача та вивчивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що з 07.02.2001 року [PERSON] , [INFO] , зареєстрований у гуртожитку по [ADDRESS] , та фактично проживає у кімнаті №59, що підтверджується копією паспорта громадянина України, Довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 14.02.2020 року та Додатком №1 до протоколу загальних зборів мешканців гуртожитку за адресою: [ADDRESS] від 28.03.2018 року (а.с.7-16). Рішенням Виконавчого комітету Сумської міської ради від 19.08.2014 року №399 затверджено Акт приймання-передачі до комунальної власності територіальної громади м. Суми гуртожитку за адресою: [ADDRESS] , від регіонального відділення Фонду державного майна України по Сумській області (а.с.17). 05.10.2016 року Сумська міська рада своїм рішенням №1225-МР надала дозвіл на приватизацію кімнат у гуртожитку по [ADDRESS] їх законними мешканцями в порядку, установленому чинним законодавством (а.с.18). Рішенням Сумської міської ради від 20.06.2018 року №3607-МР зараховано до комунальної власності територіальної громади м. Суми 986/1000 гуртожитку, розташованого за адресою: [ADDRESS] (а.с.19). Таким чином, власником гуртожитку по [ADDRESS] є територіальна громада м. Суми. На замовлення позивача, ФОП [PERSON] виготовлено технічний паспорт на кімнату [ADDRESS] (а.с.25-26). На звернення [PERSON] стосовно приватизації кімнати [ADDRESS] обліку, розподілу та приватизації житла Сумської міської ради листом від 16.02.2017 року надала відмову, яка мотивована: 1) відсутністю реєстрації у кімнаті [ADDRESS] ; 2) наявністю у дружини [PERSON] [PERSON] будинку за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право на спадщину 3) відсутністю копії ордеру на житлову площу в гуртожитку (а.с.20). Між сторонами виникли цивільні правовідносини, врегульовані Цивільний кодексом України, ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» та ЗУ «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків». Так, особливості приватизації житлових приміщень у гуртожитках регламентовано положеннями ЗУ «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків». Статтею 1\~ЗУ «Про\~забезпечення реалізації\~житлових прав\~мешканців гуртожитків» визначено сферу дії цього закону, яка поширюється на громадян, які не мають власного житла, більше п`яти років на законних підставах зареєстровані за місцем проживання у гуртожитках та фактично проживають у них. Відповідно до ст. 25 ЗУ «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», спори, пов`язані з порушенням житлових прав громадян, які вимушені проживати в гуртожитках, на які поширюється дія цього Закону, незалежно від форми власності, розглядаються та вирішуються в судовому порядку, якому може передувати досудовий розгляд, що здійснюється відповідно до статті 26 цього Закону. Громадяни, які вважають, що їх житлові права чи житлові права членів їх сімей порушені, мають право для вирішення спорів звертатися безпосередньо до суду. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» №3 від 01.03.2013 року, у порядку цивільного судочинства розглядаються спори щодо права особи на житло (приватизація житла, взяття на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, або зняття із такого обліку, надання житла, користування жилим приміщенням у будинку державного чи приватного жилого фонду, житлово-будівельних кооперативів, у гуртожитках, встановлення автономного опалення у приміщенні державного житлового фонду, зняття з реєстраційного обліку місця проживання за наявності спору, зобов`язання органу влади чи органу місцевого самоврядування здійснити необхідні дії щодо утримання у належному стані житлового будинку, виселення, а також спори щодо забезпечення житлових прав мешканців гуртожитків (стаття 25 Закону України від 4 вересня 2008 року N 500-VI «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків») тощо). Такі спори є житловими (цивільними) спорами, незалежно від участі у справі як відповідача суб`єкта владних повноважень. Згідно положень ст. 4 ЗУ «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», громадяни та члени їхніх сімей, на яких поширюється дія цього Закону, мають право на приватизацію жилих приміщень у гуртожитках, що перебувають у власності територіальних громад і можуть бути приватизовані відповідно до цього Закону за рішенням місцевої ради. Приватизація жилих приміщень у гуртожитках здійснюється відповідно до ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» та прийнятих відповідно до нього нормативно-правових актів з урахуванням особливостей, визначених цим Законом. Відповідно до ч. ч. 1, 3, 10 ст. 8 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду», приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, установами, організаціями, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир, житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом. Органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків) у приватизації займаного ними житла, за винятком випадків, передбачених п. 2 ст. 2 цього Закону. Даний перелік підстав для відмови в приватизації житлового приміщення є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає, і вбачається, що на кімнату позивача не розповсюджується. Отже, кімната [ADDRESS] належить до числа об`єктів, які підлягають приватизації, а [PERSON] є суб`єктом приватизації, який на законних підставах зареєстрований та тривалий час проживає у гуртожитку. Статтею 328\~ЦК України визначено підстави набуття права власності. Так, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 345 ЦК України, фізична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Як вбачається з Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України №396 від 16.12.2009 року, громадянин, який виявив бажання приватизувати займане ним жиле приміщення у гуртожитку, подає до органів приватизації, крім іншого, копію ордера на жиле приміщення або ордера на жилу площу в гуртожитку. Сумське міське об`єднання громадян «Вікторія» мешканців гуртожитку по [ADDRESS] . Суми не має змоги надати [PERSON] копії ордеру на кімнату [ADDRESS] , оскільки під час прийняття гуртожитку від попереднього власника не була передана картотека на його мешканців (а.с.22). Враховуючи викладене та аналізуючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку про порушення права [PERSON] на приватизацію кімнати у гуртожитку по [ADDRESS] , який відноситься до комунальної власності територіальної громади м. Суми, оскільки позивач є таким, що вселився у вказане житлове приміщення на законних підставах і протягом тривалого часу (з 07.02.2001 року) добросовісно використовує кімнату [ADDRESS] як єдине житло, а отже підпадає під дію ЗУ «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», крім того, передбачені законом підстави для відмови в приватизації житлової площі відсутні та на спірну кімнату ніхто не претендує. Таким чином, [PERSON] має право на отримання кімнати [ADDRESS] у власність в порядку приватизації без ордеру на житло. Даний висновок відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній в постанові від 20.06.2018 року по справі №200/18858/16-ц. За таких обставин, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved