Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою в якій просить стягнути аліменти із відповідача на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини, а також 1/6 частину заробітку на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку, оскільки відповідач не надає в добровільному порядку матеріальної допомоги на їх утримання. Позивач у судове засідання не зявилась, про час і місце розгляду справи їй повідомлялось у встановленому законом порядку. У матеріалах справи міститься заява де вона підтримавши свої позовні вимоги у повному обсязі, просить справу розглядати за її відсутності. Відповідач у судове засідання також не з'явився, але надав заяву, відповідно до якої просить суд розглядати справу без його участі та не заперечує проти задоволення позовних вимог. Повно, всебічно та обєктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи суд вважає позов обгрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за таких підстав. Від спільного проживання сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], батьком якої являється відповідач згідно з копією свідоцтва про народження (а.с.5). На даний час, сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, при цьому малолітня дитина мешкає разом із матірю, та знаходиться на її утримані (а.с.6). У добровільному порядку відповідач на утримання дитини матеріальної допомоги не надає, не піклується про неї, у звязку з чим позивач вимушена звернутися із даним позовом до суду. До того ж позивач не працює, займається доглядом та вихованням дитини до досягнення нею трирічного віку. Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, при цьому даний обовязок є особистим, індивідуальним обовязком як матері, так і батька. Статтею 84 Сімейного Кодексу України передбачено що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. До того ж, таке право дружина має незалежно від того, чи вона працює, та не залежно від її матеріального становища. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджується за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи вищевикладене те, що позивач позов підтримує, а відповідач не заперечує проти його задоволення, відсутні дані стосовно незадовільного стану здоровя відповідача чи знаходження на його утриманні інших дітей або непрацездатних членів сімї, яких він зобовязаний утримувати, а також ненадання ним матеріальної допомоги на утримання дитини, яка знаходиться на повному утриманні позивача, проживаючи із нею, суд вважає за необхідне позов задовольнити, стягнувши із відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, до її повноліття, а також по 1/6 частині заробітку на утримання самої позивачки до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ст. 88 ЦПК України із відповідача необхідно стягнути судові витрати.

Outcome: approved