Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

Позивач звернулася з вказаним позовом, яким просить виділити їй в користування земельну ділянку площею 0,0312 га, що становить 1/3 від загальної площі, а [PERSON] земельну ділянку розміром 0,0624 га, що становить 2/3 від загальної пощі, які знаходяться за адресою пров. Залізничний,2 в м.Бориспіль. також стягнути судові витрати. В обґрунтування зазначає, що їй належить 1/3 частина домоволодіння за вказаною адресою на підставі Свідоцтва про право на спадщину №3854 від 10.12.2001 р. Відповідачу належить 2/3 частини вказаного домоволодіння на підставі Договорів дарування №2-813 від 07.07.2008 р. та 2-2063 від 24.12.2008 р. Відповідно до рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14.08.2013 р. вказане домоволодіння було поділено в натурі відповідно до часток кожного із співвласників. Порядок користування земельною ділянкою не був визначений та згоди сторони не дійшли. Тому просить виділити земельні ділянки в користування відповідно до часток. В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити по першому варіанту висновку технічної експертизи. Відповідач та її представник заперечили проти задоволення вказаного позову так як позивач не зареєструвала своє право власності у державних органах і висновок експерта є неповним. Суд, заслухав пояснення сторін, дослідив та проаналізував зібрані по справі докази та прийшов до переконання, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. ст10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14.08.2013 р. (а.с.5) було виділено в натурі позивачу 1/3 частини в спільній частковій власності домоволодіння №2 по провулку Залізничному в м.Бориспіль, а саме: передпокій (1-1(1)), житлову кімнату (1-5), кухню (1-6), санвузол (1-7), убиральню (Ж), питний колодязь (К), хвіртку (1), огорожу (3,4). Відповідачу відповідно 2/3 вказаного домоволодіння, а саме: веранда (1-1), кухня (1-2), передпокій (1-2), житлові кімнати (1-3, 1-4), погріб з шийкою (В), сарай (Б), літня кухня (Г), убиральня (Ж), ганок (А-2), колодязь питний (К), ворота (2), огорожа (3,4). Таким чином вказаним рішенням, яке набуло чинності, було виділено в натурі належні співвласника частки домоволодіння. Крім того, вказаним рішенням встановлено право власності сторін на визначені ним частки у спів власності, що відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України додатковому доказуванню не підлягає. Відповідно до п.7 розділу Х «Перехідних положень» Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи, що одержали у власність, тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди, земельні ділянки у розмірах, що були передані раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки. Відповідно до ч.1 ст.377 Цивільного кодексу України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного) будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Згідно п.4 ст.120 ЗК України при переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі та споруд. Про будь які застереження сторони не вказували. Відповідно до ч.2 ст.59 ЦПК України, порядок користування земельної ділянки може бути визначений тільки спеціальними знаннями. Тому по справі було призначено судово-технічну експертизу, відповідно до висновку якої №12811/14-41 від 30.01.2015 р., експертом було визначено три варіанти виділення земельних ділянок в користування (а.с.37-49). Суд бере за основу вказаний висновок, так як він відповідає вимогам ст.147 ЦПК України. Крім того, експерт [PERSON] в судовому засіданні підтвердила, що заміри робила в присутності обох сторін та на підставі тих документів, які були надані сторонами. Дослідивши вказаний висновок, суд приходить до переконання, що перший варіант поділу найбільше буде відповідати інтересам обох співвласників, а тому даний варіант суд бере за основу. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму понесених останнім та підтверджених витрат на оплату судового збору (а.с.1) в розмірі 243,60 грн. Суд не стягує з відповідача на користь позивача витрати за проведення експертизи, так як позивачем не додані докази оплати. З урахуванням наведеного,

Outcome: approved