Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеною позовною заявою, яку обґрунтувала наступними обставинами. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 07 липня 2015 року. Від спільного шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Позивач також зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалось через несумісність характерів. Отже, на думку позивача, при таких обставинах подальше перебування у шлюбі та збереження родини є неможливим. Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 28.02.2018 року відкрито провадження у цивільній справі. Ухвалою суду від 15 березня 2018 року провадження по цивільній справі - зупинено у зв'язку із наданням строку для примирення подружжя до 15 травня 2018 року. Ухвалою суду від 15 травня 2018 року провадження по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу - поновлено. Ухвалою суду від 15 травня 2018 року закрито підготовче провадження по цивільній справі, призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. Позивач у судовому засіданні заявлені вимоги підтримала у повному обсязі, надала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, також зазначила, що подальше спільне проживання з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим, оскільки вони мають різні погляди на шлюб та сім'ю, примирення між подружжям неможливе, на теперішній час позивач з дитиною проживає окремо із відповідачем, у зв'язку з чим просить розірвати шлюб. Після розірвання шлюбу прізвище [PERSON] просить змінити на дошлюбне [PERSON]. Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, зазначив, що негаразди у родині виникали, здебільшого у зв'язку з постійною зміною місця проживання, також визнає, що ображав дружину, однак за останній час змінив своє ставлення до неї та намагається зберегти шлюб, однак розуміє, що примирення між подружжям неможливе. Суд, дослідив матеріали справи, приходить до висновку, що позов про розірвання шлюбу є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 07 липня 2015 року між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] було укладено шлюб про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Добропіллю реєстраційної служби Добропільського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, зроблено відповідний актовий запис № 142 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]. Із долученої до матеріалів справи копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Добропіллю реєстраційної служби Добропільського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, судом вбачається, що сторони є батьками малолітнього [PERSON], [INFO]. Судом також встановлено, що подружжя в межах даної цивільної справи, спору про поділ спільного майна подружжя не має. Згідно частини 3 статті 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України. Статтею 110 Сімейного Кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Стаття 21 Сімейного Кодексу України визначає, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У відповідності до ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушення до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки встановлені законом. На вимогу ст. 111 Сімейного Кодексу України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Судом було вжито заходи щодо примирення подружжя, ухвалою суду від 15 березня 2018 року провадження по цивільній справі було зупинено у зв'язку із наданням строку для примирення подружжя до 15 травня 2018 року, однак у зазначений термін примирення між подружжям не відбулося, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Беручи до уваги пояснення сторін, фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. Крім цього, суд, розриваючи шлюб між сторонами, враховує інтереси малолітньої дитини, оскільки його повноцінний розвиток та виховання у сім'ї, в якій у батьків різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, є неможливим. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного і

Outcome: approved