Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його сина [PERSON], [INFO], про стягнення на її користь аліментів на утримання дитини у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Обґрунтовує позовні вимоги тим, що відповідач є громадянином Ісламської Республіки Пакистан, з яким вона перебувала у фактичному шлюбі. [INFO] у них народився син [PERSON]. З кінця 2011 року відповідач покинув сім'ю, у листопаді 2012 року виїхав за межі України. Оскільки відповідач не бере будь-якої участі у вихованні та утриманні дитини, не контактує і не цікавиться дитиною, її здоров'ям, не надає будь-якої матеріальної допомоги, тому просить позбавити відповідача батьківських прав щодо сина та стягнути аліменти на його утримання. Ухвалою суду від 07 серпня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження. Ухвалою суду від 27 серпня 2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач в судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі, надала аналогічні пояснення, викладені у позовній заяві. Пояснила, що проживала з відповідачем у громадянському шлюбі, у листопаді 2012 року відповідача депортували з України, вона втратила зв'зок з відповідачем. Зазначила, що протягом 6 років відповідач не цікавиться сином. Просить позов задовольнити у повному обсязі. Представник позивача [PERSON], діючи згідно ордеру на надання правової допомоги, в судовому засіданні позов підтримав, просить позбавити відповідача батьківський прав щодо дитини, від виховання якої він ухиляється протягом 6 років. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради Потерейко О.О. в судовому засіданні вказала, що питання доцільності позбавлення відповідача батьківських прав було предметом розгляду засідання комісії з питань захисту дитини. На наслідками розгляду вирішено відмовити в позбавленні батьківських прав [PERSON] стосовно сина [PERSON], оскільки відповідача не змогли проінформувати про день засідання. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча належно повідомлявся про день та час судового розгляду, шляхом розміщення оголошення на веб-сайті «Судової влади України», причин неявки не повідомив, відзив у визначений судом строк не подав. Суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України з урахуванням достатніх матеріалів про взаємовідносини сторін. Заслухавши вступне слово учасників справи, показання свідків, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши її дійсні обставини та перевіривши їх доказами, постановляючи заочне рішення, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.150 СК України встановлено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Зокрема, батьки зобов`язані турбуватися про здоров`я дитини, її фізичний та моральний розвиток, зобов'язані забезпечити одержання дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частина 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» визначає, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв'язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам'ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв'язків із сім'єю, крім випадків, коли сім'я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, N 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Відповідно до п.п. 15, 16, 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що стверджується відповідним свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 27.10.2012 Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції (а.с.6). Встановлено, що сторони не перебували у зареєстрованому шлюбі, син проживає разом з матір'ю за адресою [ADDRESS], батько є громадянином Ісламської Республіки Пакістан. З відповіді на запит, наданою Державною міграційної служби України у Львівській області, вбачається, що відносно громадянина Пакистану [PERSON], [INFO] Головним управлінням ДМСУ у Львівській області 10.10.2012 прийнято рішення про його примусове повернення за межі України та встановлено термін для виїзду до 09.11.2012. Зазначений іноземець рішення про примусове повернення виконав та виїхав за межі України (а.с.9). Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що позивач є її сестрою, а малолітній [PERSON] - племінником, вони проживають разом. Відповідач [PERSON] з 2011 року участі в вихованні сина не приймає, не відвідує дитину, не телефонує, не цікавиться її життям і здоров'ям. Свідок [PERSON] показала суду, що є сусідкою позивачки. З 2011 року жодного разу не бачила відповідача. Ствердила, що позивачка самостійно виховує сина, останній навчається у першому класі 98 школи, відвідує футбол. Судом встановлено, що малолітній син сторін залишився проживати з матір'ю - позивачем по справі, яка і займається розвитком, вихованням та утриманням дитини, відповідач з сином не проживає, більше шести років примусового повернутий за межі України, не спілкується з дитиною, не піклується про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, жодної участі у вихованні дитини не приймає, матеріально не допомагає. Вказані обставини стверджуються показами свідків, яким суд надає віри, оскільки такі є послідовними, логічними, не суперечать один одному, узгоджуються з позовними вимогами. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає доведеним, що відповідач свідомо, протягом тривалого часу нехтує та ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню сина, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, не цікавиться життям та здоров'ям дитини, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, матеріально не допомагає, а тому його слід позбавити батьківських прав. Крім того, згідно ч.3 ст.166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Враховуючи те, що дитина сторін проживає та перебуває на утриманні позивача, інші обставини, суд приходить до висновку про необхідність присудження аліментів з відповідача в користь позивачки на утримання дитини у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, оскільки особа, позбавлена батьківських прав не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а саме з 23.07.2018. Відповідно до ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Крім того, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати в розмірі 704,80 грн., на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн. На підставі ст.ст. 150, 155, 164-166, 180, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved