Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

Позивач звернулися з позовом до суду про спростування неправдивої інформації та відшкодування моральної шкоди вказуючи, що 07.08.2013 року, на підставі ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси по кримінальному проваджені по місцю його проживання в [INFO] працівниками міліції під процесуальним керівництвом старшого слідчого відділу розслідування особливо важких злочинів [PERSON] був проведений обшук. Йому стало відомо, що на підставі звернення ПАТ «Сбербанк Росії» 15.05.2013 року було відкрито кримінальне провадження відносно службових осіб ТОВ «Торговий дім Сван» за ознаками кримінального правопорушення за ст. 364 ч.2 КК України. В своїй заяві представники ПАТ «Сбербанк Росії» вказали неправдиві відомості про те, що службовими особами ТОВ «Торговий дім Сван» шляхом зловживання службовим становищем здійснено розкрадання майна, яке було описане та арештоване працівниками ДВС 02.04.2012 року. Як йому відомо, майно ТОВ «Торговий дім Сван» знаходиться в наявності в м. Золотоноша, вул.. Заводська, 4. Представниками правоохоронних органів, подаючи клопотання про обшук до суду не перевірені факти, викладені у заяві про скоєння злочину, не з»ясовано наявність чи відсутність майна. Під час допиту керівника ТОВ «Торговий дім Сван», слідчий був повідомлений про те, що майно є в наявності та немає підстав для розслідування даної справи. Але замість перевірки, працівниками слідчого управління проведено обшук його житла. 22.08.2013 року він звернувся до прокуратури Черкаської області із заявою про вчинення злочину службовими особами ПАТ «Дочірній банк Сбербанк Росії», просив прийняти заяву та внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань. На його заяву від 22.08.2013 року працівники прокуратури не відреагували і він звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси зі скаргою. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05.09.2013 року його скарга задоволена. Неправдивим є твердження про те, що він є власником чи службовою особою підприємства, що входить до «[PERSON] компаній СВАН». Він ніколи не був засновником, директором чи бухгалтером підприємств про які йдеться в ухвалі суду, а тому немає повноважень на розпорядження кредитними коштами. Також безпідставним є звинувачення його щодо організації та забезпечення ним ведення фіктивної бухгалтерської документації., а також отримання прибутків. Неправдивою є інформація та, що [PERSON] 15.05.2013 року повідомив органам досудового слідства завідомо неправдиву інформацію про те, що відсутнє описане майно та про вчинення злочину, а він являється безпосереднім учасником злочинної діяльності. Відповідач [PERSON].Д. не перевірив таку інформацію, поширив їх, провів слідчі дії. Тому неправомірні дії слідчого Уланова М.Д. та Орищак В.О. виразились в недбалому відношенні до своїх службових обов»язків щодо тривалої перевірки даних повідомлень банком, включення неперевірених даних до подання про проведення обшуку, виклику та допит в якості свідка по кримінальному провадженні. Внаслідок всіх цих неправомірних дій його честь, гідність та ділова репутація зазнали непоправної шкоди. Тому моральну шкоду він оцінює в 30000 гривень, які просить стягнути з відповідача [PERSON] та ПАТ «ДБ Сбербанк Росії». Визнати інформацію поширену відповідачем [PERSON] про відсутність описаного майна, а він являється безпосереднім учасником злочинної діяльності такою, що є недостовірною, зобов»язати [PERSON] як представника юридичної особи відкликати повідомлення від 15.05.2013 року до органу досудового слідства, в якому зазначена недостовірна інформація. Зобов»язати [PERSON] прийняти рішення з урахуванням визнання інформації від 15.05.2013 року недостовірною. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] заявлені позовні вимоги позивача не визнав та пояснив, що він діяв в межах своїх повноважень та відповідно до чинного законодавства. Постільки заява про скоєння злочину була внесена в ЄРДР, тому ним вживались заходи по розслідуванню. Обшук проводився за ухвалою суду. Після проведення деяких слідчих дій слідчим винесена постанова про закриття кримінального провадження. Просив в позові позивачу відмовити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, хоч належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи. Представник відповідача ПАТ «Дочірній банк Сбербанк Росії» в судове засідання не з»явився, надали суду клопотання про слухання справи в їх відсутність. Суд, вислухавши сторони , дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного. Згідно ст. 277 ЦК України, фізична особа , особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та членів її сім»ї недостовірної інформації має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Згідно з Постановою Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» № 1 від 27.02.2009 року, юридичним складом правопорушення , наявність якого може бути підставою для задоволення позову є сукупність обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача;. в) поширення недостовірної інформації, тобто такої яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Ст. 9 Закону України «Про інформацію» передбачає право громадян України, юридичних осіб і державних органів мати право на інформацію, що передбачає вільного одержання, використання, поширення та зберігання відомостей, необхідних їм для реалізації ними своїх прав, свобод і законних інтересів, здійснення завдань і функцій. Статтею 23 Закону України «Про інформацію» зазначено, що інформація про особу це сукупність документованих, або публічно оголошених відомостей про особу. Відповідно ст.10 Конвенції про захист прав і свобод людини, кожна особа має право на свободу виявлення поглядів. Це правило включає свободу дотримуватись своїх поглядів, одержувати і поширювати інформацію та ідеї без втручання держави і незалежно від кордонів, усно, письмово чи в інший спосіб. Судом встановлено, що заступник голови правління АТ «Сбербанк Росії» [PERSON] звернувся до правоохоронних органів із повідомленням про те, що службові особи ТОВ «Торговий дім «Сван» будучи обізнаними про відкриття виконавчого провадження про звернення стягнення на предмет застави належного товариству, переданого як поручителем в заставу банку на виконання кредитного договору позичальником ТОВ «Черкаська птахофабрика», опису та арешту цього майна, передачі на відповідальне зберігання 02.04.2012 року попереджені про кримінальну відповідальність за розтрату, відчуження, приховування чи підміну майна, на момент перевірки майна не виявилось і найбільш цінна частина заставного майна відсутня, службові особи ТОВ «Торговий дім Сван» зловживаючи своїм службовим становищем, використали своє службове становище, розтратили заставне майно, чим спричинили юридичній особі тяжкі наслідки на суму 19 000 000 грн. 15.05.2013 року по даному факту відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального провадження передбаченого ст.364 КК України. Ухвалою Придніпровського районного суду від 05.08.2013 року надано дозвіл на проведення обшуку за адресою реєстрації та проживання [PERSON] у квартирі № 22 по вул.. Б, Вишневецького, 48 в м. Черкаси. 07.08.2013 року, на підставі ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси, по кримінальному провадженні, по місцю проживання позивача в [ADDRESS] працівниками міліції під процесуальним керівництвом старшого слідчого відділу розслідування особливо важких злочинів [PERSON] був проведений обшук. Позивач посилається на те, що недбалим відношенням до своїх службових обов»язків слідчим щодо тривалої перевірки даних повідомлень банком, включення неперевірених даних до подання про проведення обшуку, виклику та допит в якості свідка по кримінальному провадження його честь, гідність та ділова репутація зазнали непоправної шкоди. Відповідно до ст. 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатись до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов»язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач [PERSON], як заступник голови правління АТ «Сбербанк Росії» звернувся до правоохоронних органів з заявою про вчинення кримінального злочину. Відповідно до ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, зобов»язаний внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Таким чином, посилання позивача на неправомірні дії слідчого щодо тривалої перевірки даних повідомлень банком, включення неперевірених даних до подання про проведення обшуку, виклику та допит в якості свідка по кримінальному провадженні, суд вважає безпідставними. Слідчий діяв в межах своїх повноважень та згідно норм чинного законодавства. Проведення обшуку здійснювалось на підставі ухвали суду. Всі дії слідчим проводились в рамках кримінального провадження. Як зазначив в судовому засіданні відповідач [PERSON], ніяка інформація щодо позивача не поширювалась, інших осіб ніхто не повідомляв, так як існує таємниця слідства.. 23.04.2014 року винесена постанова про закриття кримінального провадження у зв»язку з відсутністю в діяннях складу кримінального правопорушення. При таких обставинах вимоги позивача до відповідача [PERSON] не підлягають до задоволення. Не підлягають до задоволення і вимоги позивача в частині зобов»язання відповідача [PERSON] відкликати повідомлення від 15.05.2013 року до органу досудового слідства, в якому зазначена недостовірна інформація. Відповідно до п.16 ППВС України № 1 від 27.02.2009 року, зазначено, що коли особа звертається до зазначених органів із заявою, в якій міститься та чи інша інформація, і в разі, якщо цей орган компетентний перевірити таку інформацію та надати відповідь, проте в ході перевірки інформація не знайшла свого підтвердження, вказана обставина не може сама по собі бути підставою для задоволення позову, оскільки у такому випадку мала місце реалізація особою конституційного права, передбаченого ст. 40 Конституції, а не поширення недостовірної інформації. Крім того, як зазначалось вище, кримінальне провадження закрито по постанові слідчого. Відповідно до Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду» від 01.12.1994 № 266/94-ВР «моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру». Суд вважає, що позивачами не наведено доказів того, в чому саме полягає порушення його права шляхом розповсюдження недостовірної інформації, яка порочить його честь та гідність. Також позивачем не наведено доказів якими діями порушено право позивача відповідачем ПАТ «Дочірній банк Сбербанк Росії», з якого позивач просить стягнути моральну шкоду. Таким чином, не встановивши, що поширені відомості порочать честь і гідність позивачів, вини відповідачів в спричиненні моральної шкоди, шкоди суд не вбачає, а тому позов позивача не підлягає до задоволення в повному обсязі.

Outcome: dismissed