Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до відповідача про поділ житлового будинку в натурі та встановлення порядку користування земельною ділянкою. В позовній заяві зазначила, що в 1996 році вона зареєструвала шлюб з відповідачем. В 2009 році шлюб між ними було розірвано. 25.02.1993р. відповідачу рішенням виконавчого комітету Ярмолинецької селищної ради надано земельну ділянку площею 0, 25 га для будівництва житлового будинку по [ADDRESS]. Після реєстрації шлюбу вони почали будівництво будинку і закінчили його в 2005 році, власником будинку в свідоцтві про право власності на нерухоме майно вказано відповідача. В силу ст. ст. 60, 70 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові, на праві спільної сумісної власності і у разі його поділу, частка майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згоди між ними про поділ будинку в добровільному порядку не досягнуто, тому вона змушена звертатися до суду з позовом про поділ будинку та визначення частини ділянки, яка підлягає наданню в її користування, оскільки земельна ділянка не приватизована і перебуває у власності Ярмолинецької селищної ради. Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» якщо до вирішення спору між співвласниками будинку розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташовані будинок, господарські будівлі і споруди, не визначався або вона перебувала у користуванні співвласників і ними не було досягнуто угоди про порядок користування нею, суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач, слід виходити з розміру його частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої. 24 вересня 2013 року позивач подав уточнену позовну заяву, в якій вказав, що згідно ч. 4 ст. 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами, право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи дійсна вартість житлового будинку за адресою: [ADDRESS] становить 214 188 грн. Згідно представленого експертом 2-го варіанту поділу будинковолодіння їй необхідно виділити: приміщення в житловому будинку [ADDRESS] відповідно до її частки у праві спільної часткової власності: коридор 1-1 площею 7, 3 кв. м вартістю 11438 грн.; коридор 1-2 площею 7, 2 кв. м вартістю 11 283 грн.; ванну 1-3 площею 14, 1 кв.м вартістю 22093 грн.; житлову кімнату 1-6 «а» площею 7, 4 кв. м вартістю 11546 грн.; ванну 1-8 площею 4, 6 кв. м вартістю 7208 грн.; житлову кімнату 1-9 площею 17, 5 кв. м вартістю 27421 грн.; ганок вартістю 1520 грн., а всього - 58, 1 кв. м вартістю 92 557 грн., що складає 51 % в одиницях площі та одиницях вартості приміщень будинку. Надвірні будівлі: ? частину криниці вартістю 8553 грн., ? частину вигрібної ями вартістю 8703 грн., а всього - вартістю 17256 грн., що складає 51% в одиницях площі та одиницях вартості. Другому співвласнику, [PERSON], виділити в житловому будинку [ADDRESS], наступні приміщення: житлову кімнату 1-4 площею 17, 3 кв. м вартістю 27107 грн., житлову кімнату 1-5 площею 22, 8 кв. м вартістю 35725 грн., житлову кімнату 1-6 «б» площею 13, 1 кв. м вартістю 20526 грн., коридор 1-7 площею 2, 4 кв. м вартістю 3761 грн., а всього - 55 6 кв. м. вартістю 87 119 грн., що складає 49% в одиницях площі та одиницях вартості приміщень будинку. Надвірні будівлі: ? частину криниці вартістю 8553 грн., ? частину вигрібної ями вартістю 8703 грн., а всього - 17526 грн., що складає 50 % в одиницях площі та одиницях вартості. Що стосується можливих варіантів поділу (порядку користування) у відповідності з ідеальними частками в житловому будинку, зазначених у висновку експерта, порядку користування земельною ділянкою сторін, то площа земельної ділянки становить 0, 2523 га, ? частки земельної ділянки становить 0, 1261 га, в тому числі площа земельної ділянки для загального користування двох співвласників домоволодіння становить 274 кв. м. = 0, 0274 га. За висновком експерта згідно варіанту № 3 між співвласниками [PERSON] та [PERSON] технічно можливі варіанти порядку користування при будинковою земельною ділянкою співвласників на ? і на ? частини, і лінію поділу можна провести згідно вказаного варіанту. Тоді земельна ділянка співвласника [PERSON], якій належатиме 51, 3/100 частки домоволодіння, складається із однієї земельної ділянки, позначеної на плані рожевим кольором площею 0, 1261 га. Земельна ділянка другого співвласника [PERSON], якому належатиме 48, 7/100 частки домоволодіння, складається із однієї земельної ділянки, позначеної на плані жовтим кольором площею 0, 1262 га. Просить суд провести поділ в натурі житлового будинку [ADDRESS] з належними до нього господарськими будівлями згідно представленого експертом 2-го варіанту поділу будинковолодіння , виділивши їй коридор 1-1 площею 7, 3 кв. м вартістю 11438 грн.; коридор 1-2 площею 7, 2 кв. м вартістю 11 283 грн.; ванну 1-3 площею 14, 1 кв.м вартістю 22093 грн.; житлову кімнату 1-6 «а» площею 7, 4 кв. м вартістю 11546 грн.; ванну 1-8 площею 4, 6 кв. м вартістю 7208 грн.; житлову кімнату 1-9 площею 17, 5 кв. м вартістю 27421 грн.; ганок вартістю 1520 грн., а всього - 58, 1 кв. м вартістю 92 557 грн., що складає 51 % в одиницях площі та одиницях вартості приміщень будинку; надвірні будівлі - ? частину криниці вартістю 8553 грн., ? частину вигрібної ями вартістю 8703 грн., а всього - вартістю 17256 грн., що складає 51% в одиницях площі та одиницях вартості. Виділити другому співвласнику, [PERSON], в житловому будинку [ADDRESS] наступні приміщення: житлову кімнату 1-4 площею 17, 3 кв. м вартістю 27107 грн., житлову кімнату 1-5 площею 22, 8 кв. м вартістю 35725 грн., житлову кімнату 1-6 «б» площею 13, 1 кв. м вартістю 20526 грн., коридор 1-7 площею 2, 4 кв. м вартістю 3761 грн., а всього - 55 6 кв. м. вартістю 87 119 грн., що складає 49% в одиницях площі та одиницях вартості приміщень будинку. Надвірні будівлі: ? частину криниці вартістю 8553 грн., ? частину вигрібної ями вартістю 8703 грн., а всього - 17526 грн., що складає 50 % в одиницях площі та одиницях вартості. Встановити порядок користування прибудинковою земельною ділянкою загальною площею 0, 2523 га за адресою: [ADDRESS] відповідно до варіанту № 3 висновку судової будівельно-тенічної експертизи № 3 від 30 липня 2013 року між співвласниками [PERSON] та [PERSON], розділивши земельні ділянки співвласників на ? (0, 1261 га) і на ? (0, 1262 га) частини. Земельна ділянка одного співвласника, [PERSON], 51, 3/100 частки домоволодіння складається із однієї земельної ділянки, позначеної на плані рожевим площею 0, 1261 га. Земельна ділянка другого співвласника, [PERSON], 48,7/100 частки домоволодіння складається із однієї земельної ділянки, позначеної на плані жовтим кольором площею 0, 1262 га. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, суду пояснили, що позивач просить провести розподіл житлового будинку за 2-м варіантом, а встановити порядок користування земельною ділянкою - за 3-м варіантом згідно висновку експерта, оскільки саме такі варіанти поділу прийнятні для неї та її неповнолітньої дитини. Представник третьої особи проти задоволення позову не заперечив, зазначивши, що Ярмолинецька селищна рада не заперечує щодо визначення порядку користування земельною ділянкою в розмірі 0, 2523 га між сторонами. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Тому суд вирішив проводити судовий розгляд цивільної справи за відсутності відповідача на підставі наявних у ній доказів. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов слід задоволити частково. Судом встановлено, що сторони в 1996 році зареєстрували шлюб, а в 2009 році шлюб між ними було розірвано. Ці обставини підтверджуються відповіддю Відділу ДРАЦС від 18.01.2014р. та свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с. 9). Від шлюбу в них народився син, [PERSON], [INFO]. 25 лютого 1993 року рішенням виконавчого комітету Ярмолинецької селищної ради [PERSON] надано земельну ділянку площею 0, 25 га для будівництва житлового будинку по [ADDRESS] (а.с. 10). Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 19 жовтня 2005 року, виданого Ярмолинецькою селищною радою, власником житлового будинку [ADDRESS], - зазначено відповідача, [PERSON] (а.с. 6). Відповідно до ч. 1 ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо самостійного заробітку (доходу). А згідно ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Частина 1 статті 71 СК України передбачає, що майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 355 Цивільного кодексу України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної сумісної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Частинами 1, 3 статті 368 ЦК України визначено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час любу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, суд приходить до висновку, що житловий будинок [ADDRESS] належить сторонам на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч. 1 та 2 статті 370 ЦК України співвласники мають право на виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Враховуючи, що сторони набули право власності на житловий будинок без визначення частки кожного з них як співвласників, тому згідно припису ч. 2 ст. 370 ЦК України їх частки у праві власності на це майно слід визнати рівними. Згідно ч. 4 ст. 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Відповідно до ст. 152 Житлового кодексу УРСР переобладнання і перепланування жилого будинку квартири), що належить громадянинові на праві приватної власності, провадяться з дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів. Так, рішенням виконавчого комітету Ярмолинецької селищної ради № 4 від 26 грудня 2013 року, надано дозвіл [PERSON] на проведення робіт з перепланування приміщень індивідуального житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] (а.с. 93). Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 3 від 30 липня 2013 року зазначений житловий будинок можливо розділити в натурі (а.с. 30-48). Експертом встановлено, що дійсна (ринкова) вартість житлового будинку становить 179 676 грн. Таким чином, вартість ? ідеальної частки кожної із сторін в будинку становить - 89 838 грн. З урахуванням висновку судової будівельно-технічної експертизи, суд приходить до висновку, що із двох варіантів, запропонованих експертом, для виділу в натурі часток сторін у спірному нерухомому майні (житловому будинку) найбільш прийнятним є варіант № 2 розподілу житлового будинку (додаток № 6 до висновку експерта - а.с. 47), а визначення порядку користування земельно ділянкою - варіант № 3 встановлення порядку користування земельною ділянкою до 2-го варіанту розподілу житлового будинку(додаток № 7 до висновку експерта - а.с. 48). Згідно цього варіанту суд вважає, що у власність позивача слід виділити у житловому будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS], приміщення: коридор 1-1 площею 7, 3 кв. м вартістю 11438 грн.; коридор 1-2 площею 7, 2 кв. м вартістю 11 283 грн.; ванну 1-3 площею 14, 1 кв.м вартістю 22093 грн.; житлову кімнату 1-6 «а» площею 7, 4 кв. м вартістю 11546 грн.; ванну 1-8 площею 4, 6 кв. м вартістю 7208 грн.; житлову кімнату 1-9 площею 17, 5 кв. м вартістю 27421 грн.; ганок вартістю 1520 грн., а всього - 58, 1 кв. м вартістю 92 557 грн., що становить 51 % житлового будинку. У власність відповідача необхідно виділити у житловому будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS], приміщення: житлову кімнату 1-4 площею 17, 3 кв. м вартістю 27107 грн., житлову кімнату 1-5 площею 22, 8 кв. м вартістю 35725 грн., житлову кімнату 1-6 «б» площею 13, 1 кв. м вартістю 20526 грн., коридор 1-7 площею 2, 4 кв. м вартістю 3761 грн., а всього - 55 6 кв. м. вартістю 87 119 грн., що складає 49% житлового будинку (додаток № 6 до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 3 від 30 липня 2013 року). Для досягнення рівності ідеальних часток вартості будинку слід стягнути з позивача на користь відповідача грошову компенсацію в розмірі 2 719 грн. Для здійснення роздільного користування виділеними частинами житлового будинку (влаштування двох ізольованих квартир) позивачу, [PERSON], необхідно в житловому будинку влаштувати дверний проріз між приміщеннями: 1-6 «а» та 1-9; 1-8 та 1-9 (а.с. 37). Для здійснення роздільного користування виділеними частинами житлового будинку (влаштування двох ізольованих квартир) відповідачу, [PERSON], слід в житловому будинку закласти дверний проріз між приміщеннями: 1-4 та 1-2; 1-7 та 1-9; а також влаштувати дверний проріз в приміщенні 1-6 «б» (а.с. 37). Для обслуговування сторонами виділених їм частин житлового будинку необхідно встановити порядок користування земельною ділянкою площею 0, 2523 га, на якій розташований житловий будинок, за адресою: [ADDRESS]. В користування позивача, [PERSON], необхідно виділити - земельну ділянку площею 0, 0595 га та земельну ділянку площею 0, 0529 га (позначених у 3-му варіанті встановлення порядку користування земельною ділянкою висновку експерта рожевим кольором - додаток № 7) загальною площею 0, 1124 га; в користування відповідача, [PERSON], слід виділити земельні ділянки площею 0, 1044 га та 0, 0081 га (позначених у варіанті 3 висновку експерта - жовтим кольором) - загальною площею 0, 1125 га. Лінії розподілу земельних ділянок провести відповідно до варіанту № 3 встановлення порядку користування земельною ділянкою до 2-го варіанту розподілу житлового будинку (додаток № 7 до висновку експерта - а.с. 48). Земельні ділянки площею 0, 0220 га та 0, 0054 га, позначених у висновку експерта сірим кольором, необхідно залишити у спільному користуванні сторін (додаток № 7 - а.с. 48). Відповідно до ч. 1 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, а ч. 2 ст. 10 ЦПК України передбачає, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. У відповідності до ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, що беруть участь у справі. Не підлягає задоволенню позовна вимога позивача про поділ в натурі надвірних будівель: ? частини криниці вартістю 8553 грн., ? частини вигрібної ями вартістю 8703 грн., а всього - вартістю 17256 грн., оскільки згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 19.10.2005р. сторони є власниками лише житлового будинку, а не домоволодіння (а.с. 6). Тому, вказане майно слід залишити у спільному користуванні позивача та відповідача. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати в розмірі 6 425 грн. 57 коп., які складаються з судового збору в сумі 925 грн. 57 коп. та витрат, пов'язаних з проведенням судової експертизи, в сумі 5 500 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved