Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. \~ \~ \~ \~В обґрунтування позову зазначила, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем, який зареєстрований Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 121, з 20 квітня 2013\~ року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину\~ [PERSON], [INFO], який мешкає\~ з матірю. Фактичні шлюбно-сімейні відносини між сторонами відсутні. Сімейне життя у сторін не склалося через різні погляди на життя. Окрім цього позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі у розмірі 3000 гривень, щомісяця, починаючи з дня предявлення позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Заочним рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 17.08.2017 р. позовні вимоги [PERSON] були задоволені у повному обсязі, проте за письмовою заявою відповідача від 06.09.2017 р. ухвалою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 13.10.2017 р. вказане заочне рішення було скасовано, справа призначена до розгляду у загальному порядку. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та пояснила, що за станом здоровя син знаходиться під наглядом лікаря-гастроентеролога та не має доходів, які б забезпечували його потреби. Позивач працює, отримує заробітну плату у розмірі 3200 грн., утримуючи себе та двох своїх неповнолітніх дітей. Їй відомо, що відповідач працює неофіційно, має іншу дитину та матеріально допомагає своїй матері, [PERSON], яка є пенсіонером та отримує пенсію. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про поважність причини неявки суду не повідомив, письмових заперечень на позов (відзив) не надав, у звязку з чим суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, ухвалити повторне заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши надані докази в їх сукупності, встановив наступні фактичні обставини справи та правовідносини, які їм відповідають. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 20 квітня 2013 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 121. Під час державної реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище з «Ісаєнко» на «Кісіль» (свідоцтво про одруження серії І-ВЛ 298928). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], 08 червня [INFO] (свідоцтво про народження І-ВЛ № 481462, актовий запис №414 від 19.06.2013 року, повторно видане 10.05.2017 року Фрунзенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Харківській області). Судом встановлено, що причиною розірвання шлюбу є припинення шлюбно-сімейних відносин, втрата почуття любові та поваги. Заяви про надання строку для примирення до суду не надходили. Згідно ст.51 Конституції України, ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З'ясувавши фактичні взаємовідносини сторін, причини та обставини розірвання шлюбу, суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, яка не бажає цього, у зв'язку з чим шлюб підлягає розірванню. Також судом встановлено, що неповнолітній [PERSON], [INFO], проживає разом з матірю позивачкою [PERSON], знаходився на лікуванні з 12.11.2017 р. по 19.11.2017 р. з приводу острого ларинготрахеїту і парвовірусної інфекції, та немає доходів, які забезпечують потреби неповнолітнього. Відповідач проживає окремо від дитини, працездатний, має на утриманні непрацездатну матір [PERSON], [INFO], з якою разом проживає. Даних про свій матеріальний стан, стан здоровя та про наявність у нього на утриманні інших дітей суду не надав. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч.3 ст.181 СК України). Враховуючи обставини, викладені в ст. 182 СК України, які мають суттєве значення для вирішення справи, суд вважає необхідним позовні вимоги щодо стягнення аліментів задовільнити частково, та стягує з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1500 ,00 грн. щомісяця, що співмірно з розміром\~ прожиткового мінімуму для дитини віком до 6 років,\~ починаючи\~ з\~\~ часу подання позову, тобто з 15.05.2017 року, і\~ до\~ досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 2\~ст. 184 СК України,\~ розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до положень ст. 430 ЦПК\~ України, суд допускає негайне виконання рішення в межах суми виплати аліментів за один місяць. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до положень ст.141 ЦПК України, а саме стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 640,00 грн.. сплачений щодо вимоги про розірвання шлюбу, та на користь держави у розмірі 640,00 грн. щодо вимоги про стягнення аліментів.

Outcome: approved