Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом, який уточнила та остаточно просить визнати за нею право власності на земельну ділянку, кадастровий номер 6325111000:00:010:0059, розміром 0,0929 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану за адресою: [ADDRESS], у зв'язку з набуттям права власності на житловий будинок, який на ній розташований. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що відповідачу для обслуговування житлового будинку та господарських будівель за адресою: [ADDRESS], на підставі рішення виконавчого комітету Південноміської ради Харківського району Харківської області від 12 грудня 2000 року № 521, у приватну власність передана земельна ділянка площею 0,0929 га, з видачею державного акту на право приватної власності на землю, але державний акт на землю виданий не був. На вказаній земельній ділянці знаходиться житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами. 24 квітня 2002 року відповідач подарував позивачу житловий будинок [ADDRESS], але за відсутності державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, договір щодо відчуження земельної ділянки між сторонами укладено не було. В теперішній час позивач є власником нерухомого майна, тому право власності на земельну ділянку на якій розташоване належне позивачу нерухоме майно також перейшло до позивача, але належним чином оформити свої права позивач не може, тому змушена звернутися до суду з позовом. Позивач у судове засідання не з'явилася, подала суду заяву, в якій заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, також просила справу розглядати без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав суду заяву, в якій проти позову не заперечував, вимоги позивача просив задовольнити, також просив справу розглядати без його участі. Суд, розглянувши заяви позивача та відповідача, дослідивши докази по справі встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Південноміської ради Харківського району Харківської області № 521 від 12 грудня 2000 року про передачу у приватну власність земельної ділянки, [PERSON] у приватну власність безоплатно передана земельна ділянка площею 0,0929 га. для обслуговування жилого будинку та господарських будівель (присадибна ділянка) за адресою: [ADDRESS], з видачею державного акту на право приватної власності. 24 квітня 2002 року між відповідачем та позивачем укладено договір дарування житлового будинку, посвідчений приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу [PERSON], 24 квітня 2002 року, реєстр № 898, відповідно до умов якого [PERSON]. подарував [PERSON] житловий будинок з надвірними будівлями, розташований на земельній ділянці 929 кв. м. за адресою: [ADDRESS], про що свідчать договір дарування та витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 1599269, виданий Комунальним підприємством «Харківське районне бюро технічної інвентарізації» 30 вересня 2003 року, Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-6300842532014 від 22 січня 2014 року, земельна ділянка за адресою: [ADDRESS], площею 0,0929 га, зареєстрована в Державному земельному кадастрі та їй присвоєно кадастровий номер 6325111000:00:010:0059. Рішенням Державного реєстратора прав на нерухоме майно від 24 квітня 2014 року, реєстраційний № 6384222, [PERSON] відмовлено в реєстрації права власності на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS], в зв'язку з тим, що на вказаній земельній ділянці розташований житловий будинок, право власності на який зареєстровано за іншою особою. В якості доказів позивачем також надані суду: копія паспорту громадянина України та картки фізичної особи-платника податків на ім'я позивача, технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд [PERSON] по [ADDRESS], на території Південноміської ради Харківського району Харківської області, виконана Товариством з обмеженою відповідальністю «Геобудпроект» у 2013 році; лист Міністерства юстиції України № 2311-04-14/6-1 від 04 квітня 2014 року. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 10; ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, розглядає справи в межах заявлених вимог, на підставі доказів наданих сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 128 ЦК України в редакції 1963 року, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Відповідно до ст. 131 ЦК України в редакції 1963 року, складовою частиною речі є все те, що не може бути відділене від неї без пошкодження і істотного знецінення речі. При переході права власності на річ складові частини її не підлягають відділенню. Відповідно до ч. 1 ст. 120 Земельного кодексу України (в редакції від 25 жовтня 2001 року) при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод. Відповідно до ст. 377 ЦК України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв'язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об'єкти (крім багатоквартирних будинків). Суд, системно аналізуючи норми діючого законодавства та норм законодавства, що діяли на момент укладення договору дарування, з урахуванням правовідносин, що склалися між сторонами, приходить до висновку, що позивач набула право власності на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS], оскільки на підставі договору дарування набула права власності на житловий будинок, що розташований на вказаній земельній ділянці розміром 0,0929 га, при цьому виходить з тих обставин, що земельна ділянка є невід'ємною частиною будинку на якій він розташований, умови договору дарування житлового будинку, повністю виконані сторонами, відповідач позов визнав у повному обсязі, тому суд повністю задовольняє вимоги позивача.

Outcome: approved