Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-08 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулись до суду з позовом до Управління майном комунальної власності міста про визнання права користування квартирою [ADDRESS] посилались на те, що з 01.06.1984 року по теперішній час [PERSON] зі своєю сім`єю постійно проживають та зареєстровані за адресою [ADDRESS] . Позивачі хочуть приватизувати житло, проте у них відсутній ордер. КП «ЖЕО №2» повідомив про відсутність ордеру в архіві підприємства. Просять визнати право користування на законних підставах квартирою [ADDRESS] на підставі довідки № 3180 від 08.08.2019 року виданою КП « ЖЕО № 2 » ПМР . Ухвалою суду від 20 листопада 2019 року по справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін. Позивачі у судове засідання не з`явились, надали заяви про розгляд справу у їх відсутність, позовну заяву підтримують та просять задовольнити. Представник відповідача надав відзив на позов, у якому зазначив, що право на приватизацію - це закріплене, визнане та гарантоване чинним законодавством України право громадян. При вирішенні даної справи покладається на розсуд суду. Представник третьої особи КП «ЖЕО №2» звернулась до суду з заявою, у якій повідомила, що проти задоволення позовних вимог не заперечує. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав, передбачених ст.223 ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в судове засідання не з`явились. Суд, дослідивши докази по справі, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01.06.1984 року квартира [ADDRESS] ) надана у користування [PERSON] на підставі ордеру. У відповідності до ст. 65 ЖК УРСР у вказану квартиру також вселені та зареєстровані члени його сім`ї: [PERSON] ( дружина), [PERSON] ( син) та [PERSON] ( син). Згідно Розпорядження № 401 р від 24.05.2004 року Виконавчого комітету Полтавської міської ради « Про впорядкування нумерації житлових будинків та нежитлових будівель Полтавської КЕЧ по [ADDRESS] змінилася на нову: [ADDRESS] . ( а.с. 13-15). Полтавську квартирно-експлуатаційну частину розформовано, а будинок [ADDRESS] передано на баланс КП « ЖЕО № 2 » ПМР. Згідно довідки № 3180 від 08.08.2019 року виданою КП « ЖЕО № 2 » ПМР за адресою [ADDRESS] зареєстровані : [PERSON] - квартиронаймач з 01.06.1984 року, [PERSON] - дружина з 01.06.1984 року, [PERSON] - син з 12.04.1988 року, [PERSON] - син з 01.06.1984 року. ( а.с. 20) Відповідно до довідки №1957 від 09.08.2019 року виданої КП « ЖЕО № 2 » ПМР ордер за адресою: [ADDRESS] в архіві КП « ЖЕО № 2 » ПМР відсутній. Згідно довідки № 890 від 10.06.2019 року виданої державним ощадним банком України право на приватизацію позивачами використано не було, житлові чеки не використані, в списках не зазначено.( а.с. 12) Частиною 5 статті 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» визначено право кожного громадянина України приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або з частковою доплатою один раз. Статтею 8 вказаного Закону визначено, що приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Відповідно до п. 18 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 № 396, серед інших документів, громадянин повинен подати до органів приватизації копію ордера на жиле приміщення або ордера на жилу площу в гуртожитку. Згідно п.п. 69. 72 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених Постановою Ради міністрів УРСР № 470 від 11.12.1984 року, з наступними змінами та доповненнями, ордер на жиле приміщення дійсний протягом 30 днів і при вселенні громадянин повинен його здати в житлово-експлуатаційну організацію, а за її відсутності - відповідному підприємству, установі, організації як документ суворої звітності. Статтею 16 Цивільного Кодексу України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Статтею 33 Конституції України встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Частиною 1 статті 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Статтею 310 ЦК України встановлено, що фізична особа має право на місце проживання. Фізична особа має право на вільний вибір місця проживання та його зміну. Дослідженими по справі доказами встановлено, що позивачі правомірно проживають та зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Але оскільки ордер на вселення у вказану квартиру не зберігся, іншим чином підтвердити користування даним житлом на правових підставах позивачі можливості не мають. Доказів на спростування тієї обставини, що позивачі на правових підставах користуються наведеним житлом, відповідачем суду не надано. Тому суд приходить до висновку, що вимоги [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved