Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою і просить стягнути з відповідача аліменти на її користь в розмірі 1500 гривень щомісячно на утримання доньки [PERSON], [INFO], в звязку з її навчанням, мотивуючи тим, що донька навчається на 3 курсі комунального вищого навчального закладу «Бердичівський медичний коледж» Житомирської обласної ради відділення «Сестринська справа», денної форми навчання. Відповідач не має стабільного доходу, а має мінливий дохід, так як офіційно не працює, але отримує доходи із інших джерел, тому він має можливість сплачувати аліменти у розмірі 1500 грн. на місяць. Однак, він не надає достатньо матеріальної допомоги на утримання доньки, не в повній мірі допомагає їй матеріально, хоча знає, що вона навчається і це вимагає додаткових фінансових витрат. В судове засідання позивач не зявилася, але надала заяву, в якій просить справу слухати у її відсутність. Позовні вимоги підтримала та уточнила, а саме: просить стягувати аліменти на її користь в розмірі 500 грн.. Відповідач в судове засідання не зявився, але надав заяву, в якій просить справу слухати у його відсутність. Позовні вимоги в розмірі 500 грн. визнав, що підтверджується його відзивом на позовну заяву, в якому він просить визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі 500 грн.. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов слід задовольнити з наступних підстав. [PERSON], [INFO], є донькою відповідача, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І -ТП №099330, виданого 24.03.2000. Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. З довідки комунального вищого навчального закладу «Бердичівський медичний коледж» Житомирської обласної ради №8572 від 15.02.2018 вбачається, що [PERSON] навчається на 3 курсі Бердичівського медичного коледжу відділення «Сестринська справа», денної форми навчання на умовах державного замовлення. Термін закінчення навчання 05.07.2019. Враховуючи, що [PERSON] потребує затрат на харчування, придбання приналежностей для навчання, одягу, лікування, проїзду, що підтверджується матеріалами справи, суд вважає, що вона потребує матеріальної допомоги. Відповідно до ч.1 ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач позовні вимоги визнав, чим підтвердив свою спроможність надавати матеріальну допомогу доньці в розмірі 500 грн., що підтверджується його заявою. Відповідно до ст.191 СК України аліменти присуджуються з дня подачі заяви в суд. Аналізуючи зміст ст.ст.198, 199 СК України, в яких передбачено обовязок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги, суд вважає, що встановлений ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину в розмірі не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, не може бути застосований до гл.16 СК України, оскільки це буде суперечити положенням вищезазначених статей, а саме, що батьки повинні утримувати повнолітніх дітей тільки при умові, що вони можуть надавати матеріальну допомогу (наприклад отримують заробітну плату чи мають (можуть мати) інше джерело доходів). Від сплати судового збору позивачка звільнена на підставі п.3 ч. 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп. в доход держави.

Outcome: approved