Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON], у якій просить стягнути аліменти на її користь на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), до закінчення терміну навчання в Кіровоградському машинобудівному коледжі на денному відділенні на державній основі, оскільки остання потребує матеріальної допомоги. Позивач у судове засідання не з'явилась, про час і місце розгляду справи їй повідомлялось у встановленому законом порядку. У матеріалах справи міститься заява де вона підтримавши свої позовні вимоги у повному обсязі, просить справу розглядати за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просить відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в зв'язку з нестачею коштів та розглядати справу без його участі. Третя особа в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, підтримує позовні вимоги позивача, просить справу розглядати за його відсутності. Розглянувши заяви сторін, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, суд вважає відмовити позивачу в задоволенні позову з наступних підстав. Сторони перебували в шлюбі з 1980 року по 1999 року, проживають окремо. Від спільного життя мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження (а.с.8). На даний час повнолітній [PERSON] навчається в Кіровоградському машинобудівному коледжі. Форма навчання денна. Термін навчання з 1 вересня 2012 року по 30 червня 2016 року (а.с.5). Відповідно до довідки ЖЕК №1, до складу сім'ї позивача входить син [PERSON], 1996 року народження, який знаходиться на утриманні матері [PERSON] (а.с.7). Довідка голови квартального комітету свідчить про те, що відповідач [PERSON] ніде не працює, трудової книжки не має. Відповідно ст.199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.3 ст.199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 20 постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Отже, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що відповідач дійсно не має можливості надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину, який продовжує навчатися. Крім того, як вбачається з матеріалів справи, позивачем на підтвердження своїх вимог про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина та в порушення вимог ст.60 ЦПК України, крім довідки про навчання, не надала жодного доказу про потребу дитини в матеріальній допомозі, не надано доказ, зокрема про те, що [PERSON] не отримує стипендію. Враховуючи зазначені обставини, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити.

Outcome: dismissed