Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом у якому просить змінити спосіб присуджених аліментів, встановлений судом та стягнути з відповідача на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50% від встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця і до досягнення старшої дитини повноліття. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що в провадженні Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області на розгляді перебував цивільний позов позивача до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей ( [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ). Рішенням суду від 02.04.2020 року визначено стягнення аліментів у твердій грошовій сумі по 1500 грн. щомісяця на кожну дитину. Розмір аліментів визначений позивачем у розмірі 1/6 частки від всіх видів доходів, але не меншу ніж 50% від встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття, є тим мінімумом, який батько в силу свого батьківського обов`язку за законом повинен сплачувати та який не призведе до порушення його прав та інтересів. Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти позову. Заслухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно копії виконавчого листа Прилуцького міськрайонного суду від 02.04.2020 року з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно і до досягнення дітьми повноліття (а.с.7). Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», яку кореспондує ст.27 Конвенції ООН про права дитини, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно зі ст.ст.141,180 СК України, батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, тобто такий обов`язок є особистим, індивідуальним, а не солідарним. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Одним із способів захисту прав неповнолітньої дитини щодо належного матеріального забезпечення є законодавчо передбачена можливість зміни раніше визначеного рішенням суду розміру аліментів залежно від зміни певних життєвих обставин. Так, відповідно до ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них та в інших випадках, передбачених СК України. Аналогічне роз`яснення надане і в п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремим норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року №3. У відповідності до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи те, що в позовних вимогах не зазначена вимога про збільшення розміру аліментів, перерахунок не можливо зробити за відсутності даних про розмір заробітку (доходу) відповідача, в зв`язку з тим, що при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог, таким чином суд позбавлений можливості визначити спосіб стягнення аліментів в частці від доходу платника. Позивач при подачі заяви звільнена від сплати судового збору, відповідно до ст. 141 ЦПК України з позивача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved