Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~позивач звернулася до суду із позовними вимогами до відповідача про зміну розміру аліментів шляхом зміни способу їх стягнення та просить стягувати з відповідача на її користь на утримання неповнолітньго сина - [PERSON], [INFO],\~ аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн. щомісячно, але не манше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що на підставі рішення Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 09.12.2005 з відповідача стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 всіх видів його заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення ним повноліття. На даний\~ час\~ збільшились потреби сина, який навчається в школі і на його утримання їй не вистачає коштів, оскільки розмір аліментів визначений судом не відповідає мінімуму, який встановлений законом на даний час. Крім того відповідач офіційно не працевлаштований, має не регулярний, мінливий дохід, а тому вважає, що слід змінити розмір аліментів шляхом зміни способу їх стягнення та стягувати з нього аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн щомісячно. Просить позов задовольнити. Ухвалою суду від 19.10.2017 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у відкритому судовому засіданні на 09.11.2017. За клопотанням відповідача [PERSON] розгляд справи ухвалою суду було відкладено на 18.12.2017. Позивач [PERSON] в судове засідання 18.12.2017 не з'явилася, про розгляд справи повідомлялася у встановленому законом порядку, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. А тому суд вважає за можливе завершувати розгляд справи без участі позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився повторно, про розгляд справи був повідомлений у встановленому законом порядку, причин неявки суду не повідомив, а тому враховуючи, що попередньо розгляд справи було відкладено за клопотанням відповідача, який маючи достатньо часу для того щоб подати заперечення, такого не подав, в судове засідання не зявився, а тому суд вважає за можливе завершувати розгляд справи без участі відповідача. Вивчивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, суд позов задовольняє з наступних підстав. Судом встановлено, що у шлюбі у сторін народився син - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с. 3). Рішенням Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 09.12.2005 стягнуто з [PERSON], аліменти в користь позивача на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] щомісячно в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З довідки про склад сімї (а.с.6) вбачається, що неповнолітній [PERSON] продовжує проживати із матірю [PERSON] за адресою: с Яблуниця Верховинського району Івано-Франківської області. Відповідач, з дитиною не проживає. Відповідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. За змістом положень статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Таким чином суд вважає, що встановлений розмір аліментів судом може бути переглянутий та збільшений або зменшений судом у випадку наявності для цього передбачених законом підстав. При цьому за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження. Така позиція суду кореспондується із правовими висновками Верховного Суду України, зроблених у постанові за наслідками розгляду справи № 6-143цс13. Позивач ствердила, що неповнолітній син [PERSON] перебуває виключно на її матеріальному утриманні. В той же час відповідач жодної матеріальної допомоги, крім аліментів у розмірі\~ 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання сина не надає. В силу зростання дитини та збільшенні її потреб щодо матеріального забезпечення вона самостійно не в змозі забезпечити матеріальні потреби дитини. Також вказала, що відповідач офіційно не працює, має не регулярний, мінливий дохід. За загальним правилом, відповідно до ч.3 ст.181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька. В той же час, ч.1 ст.184 Сімейного кодексу України визначено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розяснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, суд враховуючи стан здоров'я, матеріальне становище дитини, її потреби, матеріальне становище платника аліментів, який офіційно не працевлаштований, має не регулярний, мінливий дохід та виходячи з визначеного законодавством рівного обовязку батьків щодо утримання неповнолітньої дитини, прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, інфляційних процесів, що відбувалися у державі впродовж періоду з 2005 по 2017 роки, приходить до переконання, що встановлений раніше спосіб стягнення аліментів рішенням суду необхідно змінити, а саме з відповідача на користь позивача слід стягувати аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. При цьому такий розмір аліментів є достатнім, та таким, що здатний забезпечити дитині належні умови для існування, повноцінного розвитку та належних умов проживання. А тому позовні вимоги слід задовольнити.

Outcome: approved