Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини дочки [PERSON], [INFO], та дружини, посилаючись на те, що 16.08.2013 року вона одружилася з відповідачем. Спільне сімейне життя з відповідачем не склалося з причин розбіжності характерів, та втрати почуття любові і поваги один до одного. Шлюб розірвано 03.03.2015 року на підставі рішення Сєвєродонецького міського суду. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Матеріальну допомогу на утримання дитини та її до виповнення дитині трьох років відповідач не надає і в добровільному порядку надавати відмовляється, тому позивач була вимушена звернутися з даним позовом до суду. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги і просила суд стягнути з відповідача [PERSON], [INFO], ІПН [NUMBER], на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму встановленого на одну дитину відповідного віку, від дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути з [PERSON], [INFO], ІПН [NUMBER], на її користь на її утримання до досягнення малолітньою дитиною, дочкою [PERSON], [INFO], трирічного віку у розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку щомісячно від дня подання позовної заяви, а також допустити негайне виконання рішення в межах платежу за один місяць. Також пояснила, що відповідач матеріальну допомогу надає нерегулярно, може надати допомогу та не зявлятися на протязі декількох місяців. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, пояснив, що згоден виплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітку щомісяця, на утримання позивача сплачувати кошти не згоден. Також пояснив, що він працює, має постійний заробіток, стан здоровя нормальний, інвалідності не має, на утриманні також нікого нема, аліменти більш нікому не сплачує, батьки працюючі пенсіонери. Також пояснив, що оскільки позивач зустрічається з іншим чоловіком до нього погане ставлення, з дитиною спілкуватися не дають. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 16.08.2013 року, 03.03.2015 року, на підставі рішення Сєвєродонецького міського суду, по справі № 428/527/15-ц, шлюб між сторонами було розірвано. Згідно свідоцтва про народження серії І-ЕД № 292935 під час шлюбу, в неї народилась дочка [PERSON], [INFO], батьком якого в свідоцтві про народження записано відповідача [PERSON]. В цей час, відповідно до довідки про склад сімї № 1831 від 05.05.2015 року, дочка проживає з позивачкою. Відповідач більше аліментів нікому не сплачує, на утриманні нікого не має, інвалідності не має, працює, має постійний заробіток, що не заперечується сторонами. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України «батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття». На підставі ст.181 Сімейного кодексу України «За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі». Відповідно до ч.ч.2-4 ст.84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст.79 СК України «аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви». На підставі ст.80 Сімейного кодексу України «аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі». Таким чином, часткове визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Тому на підставі вищевикладеного, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими що підлягають частковому задоволенню з урахуванням матеріального становища сторін, того що відповідач має можливість надання допомоги, на утриманні більше нікого не має, однак стягнення з відповідача на користь позивача на її утримання 1/4 частки його доходу призведе до суттєвого погіршення його матеріального стану, тому виходячи з принципу розумності та справедливості суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частки від всіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. Згідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Оскільки позивача звільнено від оплати судових витрат по справі при зверненні до суду у відповідності до вимог ст.88 ЦПК судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: partial