Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом у якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі по 4 000 грн. щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. Позовні вимоги мотивовані тим, що з серпня 2012 року позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. 21 квітня 2017 року рішенням Дніпровського районного суду м. Києва шлюб між сторонами розірваний. Після розірвання шлюбу у липні 2017 року позивач змінила прізвище на дівоче [PERSON]. Малолітні доньки на протязі всього цього часу проживають з позивачем та знаходяться на її повному утриманні. [PERSON] частково та нерегулярно сплачує кошти на утримання дітей після того, як позивач 25.03.2017 року надіслала відповідачу на електронну адресу листа з вимогою сплачувати аліменти у розмірі 3 000 грн. Остаточно про розмір виплат аліментів на доньок з відповідачем домовитися не вдалося. В судовому засіданні позивач підтримала позов та викладені у ньому обставини. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, не заперечував проти стягнення з нього аліментів у розмірі 3 000 грн. на двох дітей, пояснив, що кошти на утримання доньок він надавав по мірі можливості, на даній час він офіційно не працює, шукає роботу, має не постійні доходи від виконання сезонних ремонтних робіт. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Як убачається із матеріалів справи, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 15 серпня 2012 року. Від шлюбу мають малолітніх доньок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с. 12, 13). Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч. 1 ст. 184 СК України). Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 21.04.2017 року шлюб між позивачем та відповідачем розірваний (а.с. 4, 4 зв.). Частиною 2 статті 141 Сімейного кодексу України визначено, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд, серед іншого, враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей та інші обставини, що мають істотне значення. За нормою ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судом встановлено, що відповідач не працевлаштований, кошти на утримання дітей систематично не надає; інші особи, окрім двох доньок, на забезпеченні у [PERSON] не перебувають. За нормою ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. При визначенні розміру аліментів суд враховує вік дітей, розмір прожиткового мінімуму встановлений Законом України «Про державний бюджет на 2018 рік», який з 01.07.2018 року для дітей віком до шести років становить 1 559 грн., а також те, що малолітні [PERSON] та [PERSON] перебувають на утриманні матері, відповідач є батьком дітей, особою працездатного віку, медичних показань щодо працевлаштування та заняття певними видами діяльності відповідачу не встановлено, на утриманні відповідача будь які інші неповнолітні та непрацездатні особи не перебувають, та беручи до уваги щоденну потребу у забезпеченні дітей необхідним харчуванням і предметами вжитку, тому в сукупності оцінених судом доказів є підстави вважати, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання малолітніх дітей у розмірі по 3 000 грн. щомісячно з дня подачі позову, а саме з 06.07.2018 року, і до досягнення старшою дитиною повноліття, а у подальшому по 1500 грн. щомісячно. У решті вимог слід відмовити, оскільки позивачем не надано доказів того, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у заявленому розмірі. Згідно ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За викладених обставин позов підлягає задоволенню частково. Позивач звільнена від сплати судового збору, відповідно положень п. 3) ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Позивачем не заявлено до відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу, тому у порядку ст. 141 ЦПК України питання розподілу судових витрат між сторонами судом не вирішується. Відповідно п. 1) ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає обов'язковому негайному виконанню.

Outcome: partial