Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з уточненою позовною заявою до [PERSON]В,, в якій просить усунути перешкоди в користуванні своєю власністю, а саме домоволодінням за адресою: с. Миколаївка Лозівського району Харківської області, вул. Першотравнева, буд. 6; позбавити [PERSON] право користування житловим приміщенням, саме домоволодінням за адресою: с. Миколаївка Лозівського району Харківської області, вул. Першотравнева, буд. 6 шляхом зняття його з реєстрації. Позивач посилається на те, що вона є власником домоволодіння за зазначеною адресою на підставі договору купівлі-продажу будинку від 02.02.2007 року. В будинку також з 2013 року зареєстрований [PERSON], відповідач по справі, який фактично жодного дня в будинку не проживав, його речей в будинку немає. Фактично відповідач мешкає в м. Лозова, але в добровільному порядку не бажає знятись з реєстрації, мотивуючи тим, що це її проблеми, а не його. Прописка відповідача заважає позивачу в повному обсязі отримувати субсидію, тому вона вважає, що її права порушено і тому вона змушена звернутися до суду. Позивач [PERSON] надала заяву про розгляд справи за її відсутності, уточнені позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки до суду не повідомив. Тому зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, \~дійшов до наступного. Судом встановлені такі факти та \~відповідні їм правовідносини. Згідно договору купівлі-продажу від 02.02.2007 року [PERSON], позивач по справі, придбала спірне домоволодіння житловою площею 19,5 кв.м. з надвірними будівлями, яке розташоване за адресою: с. Миколаївка Лозівського району Харківської області, вул. Першотравнева, буд. 6 (а.с.9). Із копії довідки Шатівської сільської ради Лозівського району Харківської області від 06.12.2016 року за № 692/02-30 вбачається, що за вищевказаною адресою по теперішній час зареєстровані [PERSON], позивач по справі, [PERSON], син позивача, [PERSON] та [PERSON], відповідач по справі (а.с.8), що також підтверджується копією домової книги (а.с.12-13). В копії акту обстеження факту проживання по Шатівській сільській раді Лозівського району від 25.11.2016 зазначено, що [PERSON] за вказаною адресою не проживає тривалий час, а саме з дня реєстрації з 09.07.2013 року (а.с.14). Статтями 10, 57, 60, 179 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється \~на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести \~ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Конституція України ( ст. 47)\~ проголошує, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду. Глава 23 Цивільного кодексу України встановлює, що громадянин, який став власником житла, має право розпоряджатися ним на свій розсуд. Реалізація встановлених конституційних гарантій, поряд з іншими, відображається в збереженні житла за його власниками без обмежень, та в гарантії збереження житла за тимчасово відсутніми громадянами, членів сімї власника жилого приміщення протягом року (ст. 405 ЦК України). Правова позиція Європейського суду з прав людини, відповідно до п. 1 ст. 8 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод (далі Конвенція), захищає право на повагу до приватного життя. Складовою права на приватне життя є недоторканість житла. В протоколі 1 до Конвенції про захист прав людина та основоположних свобод зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Згідно Постанови\~ Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року зазначено, що вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суд має враховувати, що воно набувається на\~підставах, які не заборонені законом, зокрема на підставі правочинів. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК). Згідно із ч.3 ст. 347 ЦУК України, у разі відмови від права власності на майно, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на нього припиняється з моменту внесення за заявою власника відповідного запису до державного реєстру. Із витягу з Державного реєстру правочинів від 02.02.2007 року, витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 19.04.2007 року вбачається, що право власності на спірне домоволодіння за адресою: с. Миколаївка Лозівського району Харківської області, вул. Першотравнева, буд. 6, належать [PERSON], позивачем по справі, на підставі договору купівлі-продажу від 02.02.2007 року. Отже, не зняття з реєстрації [PERSON] за вищевказаною адресою порушує право власності позивача та створює перешкоди у розпорядженні її майном. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Тому, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, предявивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про визнання особи померлою. З огляду на вищевикладене, суд вважає уточнений позов [PERSON] обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved