Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів про визначення розміру ідеальних часток у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] по 1/5 частці за кожною особою. Обґрунтовує позов тим, що квартира [ADDRESS] приватизована і є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON], [PERSON] та членів сімї [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Після смерті чоловіка позивача [PERSON], залишилося спадкове майно у вигляді частки спірної квартири. Домовленості між членами сімї, що приватизували зазначену вище квартиру про нерівний розподіл часток у праві спільної сумісної власності не було. На даний час позивач бажає укласти договір дарування своєї частки. Але укласти договір щодо невстановлених часток неможливо в звязку з відсутністю згоди відповідача [PERSON] Відтак змушена звернутися до суду за встановленням розміру часток у спільній сумісній власності. Ухвалою судді Сихівського районного суду м.Львова від 14 травня 2018 року позовна заява залишена без руху та надано строк позивачу для усунення недоліків позовної заяви. Після усунення недоліків ухвалою від 30.05.2018 позов прийнято та відкрито спрощене позовне провадження. Позивач в судове засідання не викликався, відповідачі в судові засідання повторно не з'явилися, хоча належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, про причитни неявки суд не повідомили, відзив не надали. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч.1ст.280 ЦПК України з урахуванням достатніх матеріалів про взаємовідносини сторін. Згідно із ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше на встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.\~\~ Судом встановлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS], загальною площею 71,70 кв.м, на підставі Свідоцтва про право власності на квартиру за реєстр.№ С-00793 від 15.11.2002, виданого Сихівською районною адміністрацією Львівської міської ради згідно з розпорядженням № 802. Зясовано, що [PERSON] помер 04 травня 2017 року, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії І-СГ №470221. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.12.2017 спадкоємцями майна [PERSON] є його дружина [PERSON], [INFO] до 2/3 часток спадщини, у тому числі, з урахуванням 1/3 частки спадкового майна від якого відмовилася донька померлого [PERSON], його донька [PERSON], [INFO] до 1/3 частки спадщини. Спадщина, на яку в указаних частках видано це свідоцтво, складається з 1/5 частини квартири №55 в будинку №1 на вул. Антоненка-Давидовича у м.Львові. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За змістом статті 321 цього Кодексу, право власності є непорушним. Враховуючи те, що згадана квартира у 2002 році приватизована згідно із Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» на пять осіб, на даний час розмір часток власників у квартирі, яка є у спільній сумісній власності не визначалась, домовленості між співвласниками в позасудовому порядку не досягнуто, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення для реалізації сторонами свого права на розпорядження частками в спільному майні. Задовольняючи позов судом враховано, що права та інтереси інших співвласників щодо володіння, користування та розпорядження майном, яке перебувало у спільній сумісній власності, не порушуються. Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] слід стягнути в користь позивача судовий збір по 234,94 грн. з кожного. На підставі ст.ст. 319, 364, 368, 370 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved