Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, вказуючи на те, що 08.03.2013 помер її батько [PERSON], після смерті якого, відкрилася спадщина, зокрема, на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 4,278 га, кадастровий номер 7420684800050000549, 7420684800030002549, 7420684800060004549, що розташована на території Новобасанської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 064754 від 10.12.2004. За життя спадкодавець склав заповіт, яким 1/3 частину вказаної земельної ділянки заповів позивачу. Вона як спадкоємець за заповітом, прийняла спадщину шляхом подання заяви про прийняття спадщини до дванадцятої Київської держнотконтори. Однак, нотаріус надав постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадшину, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельну ділянку на ім'я спадкодавця. Позивач зазначає, що правовстановлюючий документ на земельну ділянку було випадково залито фарбою, а при зверненні її до відповідних органів з заявою про видачу дубліката Державного акта було повідомлено, що такі на померлих не видаються. Тому позивач просить визнати за нею право власності на вищезазначене майно, як спадкоємцем за заповітом після смерті її батька в судовому порядку. У судове засідання позивач та представник відповідача не з`явилися і надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. Новобасанська сільська рада позовні вимоги визнала в частині визнання за позивачем права власності на спадкове майно, а в частині стягнення з відповідача судового збору не визнала. Представник третьої особи, реєстраційної служби Бобровицького РУЮ в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. [PERSON] в судове засідання не з'явилася. Через канцелярію суду від неї надійшла заява про розгляд справи без її участі. Проти заявлених позивачем вимог заперечень не має. Судом на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 08.03.2013 помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 12). Довідкою Відділу Держземагенства у Бобровицькому районі від 08.04.2015 року (а.с.11) підтверджується, що [PERSON] отримував Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 064754 від 10.12.2004 року, кадастрові номери земельних ділянок 7420684800050000549, 7420684800030002549, 7420684800060004549. Дублікати Державних актів не видаються. За заповітом від 20.02.2006 року [PERSON] все своє майно, що буде належати йому на день смерті, в тому числі, 1\\3 частину належної йому земельної ділянки загальною площею 4,278 га, кадастровий номер 7420684800050000549, 7420684800030002549, 7420684800060004549, що розташована на території Новобасанської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області, заповів [PERSON]. Позивач прийняла спадщину після смерті батька [PERSON] у встановлений законом строк, звернувшись із заявою про прийняття спадщини за заповітом до нотаріуса, що підтверджується довідкою Дванадцятої Київської держнотконтори. Однак, постановою нотаріуса позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1\\3 частини земельної ділянки у звязку з відсутністю державного акта на право власності на земельну ділянку (а.с. 18). Таким чином, право на спадщину є самостійним майновим правом, яке виникає на підставі факту її прийняття та підлягає захисту в передбачений законом спосіб, і через відмову нотаріуса у видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину, не може бути захищене в інший спосіб. Положеннями статей 15, 16 ЦК, статтею 3 ЦПК передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За змістом частини другої статті 16 ЦК, способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною 1 ст. 1235 Цивільного кодексу України визначено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ст. 1297 ЦК України). Виходячи з вищевикладеного та враховуючи, що позивач прийняла спадщину в установленому законом порядку після померлого батька [PERSON], але оформити своє право на частину земельної ділянки, яку їй заповів спадкодавець, в позасудовому порядку не має можливості, порушене право позивача підлягає захисту, а позовні вимоги задоволенню. Невизнання відповідачем позову в частині стягнення судового збору не береться судом до уваги, оскільки згідно ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач при зверненні до суду з позовом сплатив судовий збір у розмірі 551,20 гривень, що підтверджується квитанціями від 13.10.2015 року та від 01.02.2016 року, отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у цьому розмірі в силу вимог ст. 88 ЦПК України, так як позовні вимоги підлягають повному задоволенню.

Outcome: approved