Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення пені за прострочення сплати аліментів посилаючись на те, що 01.09.2009 року Новоселицьким районним судом було винесено рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в сумі по 250 гривень щомісяця, однак відповідач допустив заборгованість по них. Просить стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів за період з 01.12.2009 грудня по 22 жовтня 2018 року в розмірі 10552,50 гривень. Ухвалою Новоселицького районного суду від 20.11.2018 року було відкрито провадження в порядку загального позовного провадження. 20.12.2018 року від представника позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог в якій позивач просила стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 798078,50 гривень. Відповідно до ухвали Новоселицького районного суду від 15.01.2019 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду. 11.04.2019 року від представник позивача подала заяву про зменшення позовних вимог та просила стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 34500 гривень. В судове засідання позивач не з`явилася, однак подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи та не повідомив про причини неявки. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до рішення Новоселицького районного суду від 01.09.2009 року з [PERSON] вирішено стягувати аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] в розмірі по 250 гривень щомісячно. Відповідно до ч.1 ст.196 Сімейного кодексу України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Неустойка нараховується на щомісячну заборгованість від суми несплачених аліментів за кожен день за весь час прострочення по день добровільного погашення боргу або на момент стягнення. Підставою для стягнення неустойки (пені) є винна поведінка платника аліментів. При цьому за загальним правилом форма вини - умисел чи необережність значення не має. У даному випадку необхідно виходити із презумпції вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти на утримання дитини та прострочила виконання зобов`язання, яка і повинна доказувати протилежне. При утворенні заборгованості не з вини платника аліментів дані заходи не застосовуються (наприклад, коли прострочення сплати аліментів стало внаслідок тяжкої хвороби боржника або іншої незалежної від нього причини). Оскільки позивачем надано розрахунок пені на розмір заборгованості по аліментах станом на 26.09.2018 року, відповідно до якого вірно нараховано суму 34500 гривень пені, а тому відповідач повинен її сплатити позивачу. На підставі ст.196 СК України, ст.625 ЦК України,

Outcome: approved