Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

Позивач звернулася до Южного міського суду Одеської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/4 частини заробітку та стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку у розмірі 1/4 частини заробітку, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося із-за діаметрально протилежних характерів, поглядів на життя, спільне господарство вони не ведуть, відповідач проживає окремо, шлюбні та сімейні відносини між ними припинені з квітня 2014 року. Спільне проживання та збереження шлюбу вважає неможливим. Під час перебування у шлюбі [INFO] року у сторін народилася дитина - [PERSON], яка проживає з позивачем окремо від відповідача та знаходиться на її утриманні. Позивач не працює в зв'язку з тим, що знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та отримує в зв'язку з цим державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі 130 грн. та щомісячну одноразову допомогу при народженні у розмірі 759,17 грн. Відповідач ухиляється від утримання спільної дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає, хоча може таку допомогу надавати, адже працює на ВАТ «ОПЗ» складальником виробів з пластмаси та отримує регулярний дохід, стягнень по виконавчим документам з нього не проводиться. За таких обставин позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини - [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини заробітку (доходу) відповідача, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини та на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі 1/4 частини заробітку з дня пред'явлення позову. В судовому засіданні позивач позовні вимоги змінила, остаточно визначивши їх у стягненні аліментів в розмірі 1/8 частини заробітку на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку, в іншій частині позовні вимоги залишила без змін. В судовому засіданні відповідач змінені позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення у повному обсязі. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 08 жовтня 2011 року, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Южненського міського управління юстиції Одеської області, актовий запис №197, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 08.10.2011 року, оригінал якого міститься в матеріалах цивільної справи. Під час перебування у шлюбі [INFO] року у сторін народилася дитина - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 27.04.2012 року, копія якого міститься в матеріалах справи. Сторони проживають окремо з квітня 2014 року, шлюбні та сімейні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведуть. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. За таких обставин суд приходить до висновку, що шлюб зберегти неможливо, примирення між сторонами не можливе, створити здорову та міцну родину сторони не змогли, шлюб існує лише формально та підлягає розірванню. Дитина проживає з позивачем окремо від відповідача, що підтверджується довідкою КП «МЖКЦ» №965 від 28.04.2014 року, як міститься в матеріалах справи, та знаходиться на повному утриманні позивача. Позивач не працює в зв'язку з тим, що знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та отримує в зв'язку з цим державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі 130 грн. та щомісячну одноразову допомогу при народженні у розмірі 759,17 грн., що підтверджується довідками Управління праці та соціального захисту населення Южненської міської ради Одеської області від 29.04.2014 року, які містяться в матеріалах справи. Відповідач ухиляється від утримання спільної дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає, хоча може таку допомогу надавати, адже працює на ВАТ «ОПЗ» складальником виробів з пластмаси та отримує регулярний дохід, стягнень по виконавчим документам з нього не проводиться. Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 4 ст. 84 Сімейного кодексу України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно зі ст.182 СК України, при визначені розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.4 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати не може перевищувати п'ятдесят відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі в разі відрахування за кількома виконавчими документами. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. При таких обставинах суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути аліменти на користь позивача щомісячно, починаючи з 29.04.2014 року в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO] до її повноліття та аліменти на утримання позивача до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі 1/8 частини його заробітку (доходу). Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Крім того, з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved