Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

Позивач звернулася з позовами до відповідача про поділ спільного майна подружжя. В судовому засіданні, представник позивача (на підставі угоди) пояснив, що [PERSON] 21 березня 2013 року уклала шлюб з відповідачем. За час проживання у шлюбі сторони придбали у [PERSON] за 28 тисяч гривень житловий будинок по [ADDRESS]. В теперішній час подружжя не домовилося про поділ цього будинку, а тому вважають, що спір про поділ цього житлового будинку може бути вирішений лише в судовому порядку. В теперішній час право власності на спірне житло не оформлене. Просить стягнути з відповідача на користь [PERSON] половину вартості житлового будинку по [ADDRESS], а саме - 14000 грн. та судові витрати. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав та пояснив таке. Спірний житловий будинок [ADDRESS] придбав за власні кошти його батько, продавши до цього свій житловий будинок в [ADDRESS]. До цього часу право власності на житловий будинок ні на нього ні на позивача не оформлене. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що в 2013 році вона отримала грошові кошти за проданий будинок по [ADDRESS] від [PERSON] і [PERSON]. Їй було сплачено 28000 грн.. Однак, до цього часу договір купівлі-продажу не оформлений, а тому вона є власником цього будинку. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є матір»ю [PERSON]. В теперішній час дочка перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Спочатку дочка разом зі своїм чоловіком жили в [ADDRESS]. Потім вона домовилась з [PERSON] про придбання для дітей житлового будинку в [ADDRESS]. Були сплачені нею спочатку 15000 грн.. Залишок вартості будинку, а це становило 28000 грн., сплачували дочка і зять. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він є батьком відповідача. У 2013 році він разом зі сватами домовились про придбання житлового будинку [ADDRESS] за 28000 грн.. Для того, щоб придбати цей будинок, він продав своій будинок в [ADDRESS]. Згідно свідоцтва про шлюбі серії [NUMBER], виданого 21 березня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кодимського районного управління юстиції в Одеській області сторони зареєстрували шлюб 21 березня 2013 року, актовий запис №22. Згідно розписки від 20 вересня 2013 року [PERSON] отримала від [PERSON] за проданий житловий будинок [ADDRESS] 28000 грн.. Вислухавши представника позивача, заперечення відповідача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що в задоволенні позову повинно бути відмовлено з наступних підстав. Законом (ст.ст. 10 ч.3 і 60 ч.1 ЦПК України) передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень… Кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень… Як установлено в судовому засіданні, сторони проживають у зареєстрованому шлюбі з 21 березня 2013 року (свідоцтво про шлюбі серії [NUMBER]). Як убачається з розписки від 20 вересня 2013 року [PERSON], вона отримала за проданий житловий будинок [ADDRESS] 28000 грн.. Згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно Кодимського районного бюро технічної інвентаризації №23206352 від 06 липня 2009 року власником житлового будинку з надвірними спорудами [ADDRESS] є [PERSON] Як зазначено в п.22 постанови №11 Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснється за правилами, встановленими статтями 89-72 СК та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості. Згідно статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя. Тобто, законодавчо визначено, що предметом поділу спільно нажитого майна подружжя може бути лише майно, що перебуває у спільній сумісній власності. Спірний житловий будинок [ADDRESS], згідно витягу належить [PERSON], а відтак не може бути віднесений до майна, що спільно нажите сторонами. З огляду на викладене, суд констатує, що позовні вимоги є необґрунтованими і такими, що не можуть бути задоволеними. На підставі ст. 60 СК України,

Outcome: dismissed