Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Знамянської районної державної адміністрації, Мошоринської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області, в якому просить визнати за нею право на земельну частку (пай), відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] розміром 4,728 га умовних кадастрових гектарів, яка розташована на території Мошоринської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області, після смерті її матері [PERSON], померлої [INFO] року, в порядку спадкування за законом. Свої вимоги обґрунтувала тим, що [INFO] року померла її мати [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина, зокрема на сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] розміром 4,728 га умовних кадастрових гектарів, яка розташована на території Мошоринської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області. Проте, прийнявши спадщину останньої у встановленому законом порядку, оформити свої спадкові права у нотаріальному порядку на право на земельну частку (пай), вона не має можливості, оскільки сертифікат відсутній. Позивач як і її представник у судове засідання не з'явилися, при цьому представником позивача подано до суду заяву, згідно з якою вона у повному обсязі підтримує позовні вимоги, і просить розглядати справу за їх відсутності. Представник відповідача Знамянської районної державної адміністрації у судове засідання також не з'явився, подав заяву, в якій не заперечує щодо задоволення позовних вимог і просить розглядати справу без його пристуності. Від відповідача Мошоринської сільської ради також надійшла заява про визнання позовних вимог [PERSON] та розгляд справи за відсутності її представника. Третя особа у судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку, причина її неявки суду не відома. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO] року в місті Олександрія Кіровоградської області (а.с. 6). Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру свідчать про те, що після смерті [PERSON] 01 березня 2014 року в Олександрійській міській державній нотаріальній конторі №1 заведено спадкову справу №142. З матеріалів вказаної спадкової справи вбачається, що з заявою про прийняття спадщини звернулася дочка [PERSON] - [PERSON] На день смерті [PERSON] проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] Разом з нею проживали та були зареєстровані: [PERSON], [PERSON] На ім'я позивача видано свідоцтво про право власності на 1/5 належної спадкодавцю квартири [NUMBER] розташованої [ADDRESS]. Даних про отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину, яка складається з права на земельну частку (пай), розміром 4,728 га умовних кадастрових гектарів, яка розташована на території Мошоринської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області відповідно до сертифікату серії [NUMBER] спадкова справа не містить (а.с.9, 39-49). У листі Управління Держгеокадастру у Знам'янському районі Кіровоградської області від 16 листопада 2015 року зазначено, що відповідно до книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по КСП «Жовтень» на території Мошоринської сільської ради [PERSON] було виготовлено сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] розміром 4,728 га умовних кадастрових гектарів, але дані про отримання останньою сертифікату відсутні (а.с. 10). Родинний зв'язок між [PERSON] та [PERSON] підтверджується свідоцтвами про шлюб та народження позивача (а.с. 6). Згідно з п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» та відповідні норми ЦК УРСР. Відповідно до Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Отже, право на земельну частку (пай) колективного сільськогосподарського підприємства мають особи, які на момент видачі державного акта на право колективної власності на землю були членами КСП. Право [PERSON] на земельну частку (пай) у землях КСП «Жовтень» на території Мошоринської сільської ради підтверджується листом Управління Держгеокадастру у Знам'янському районі Кіровоградської області від 16 листопада 2015 року, який свідчить про те, що на ім'я [PERSON] було виготовлено сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] розміром 4,728 га умовних кадастрових гектарів, але дані про отримання останньою сертифікату відсутні. Відповідно до ст.ст.5, 9, 17 Земельного кодексу України в редакції Закону № 2196-XII від 13 березня 1992 року, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, до компетенції сільських, селищних, міських Рад, на території яких розташовані земельні ділянки, належить передача земельної ділянки у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому частинами шостою і сьомою статті 6 цього Кодексу. Право на земельну частку може бути передано у спадщину в порядку і на умовах, передбачених цивільним законодавством щодо успадкування майна. Згідно зі ст.3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» від 10 листопада 1994 року № 666/94, право на земельну частку (пай) може бути об'єктом спадщини. За правилами ч.1 ст.548, ч.ч.1, 2 ст. 549 ЦК УРСР 1963 року, що діяв на час відкриття спадщини після смерті [PERSON], для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно зі ст.525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений у ст.21 цього Кодексу. Системний аналіз положень Розділу ІІ «Право власності» та Розділу VII «Спадкове право» ЦК УРСР 1963 року свідчить, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Таким чином, суд приходить до висновку, що до складу спадщини [PERSON] увійшло право на земельну частку (пай) у землях КСП «Жовтень» на території Мошоринської сільської ради, розміром 4,728 умовних кадастрових гектарів. Спадщину [PERSON] прийняла у порядку передбаченому ч.ч.1, 2 ст.549 ЦК УРСР 1963 року. З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved