Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що на підставі свідоцтва про право власності від 25.06.2002 року, є власником квартири [ADDRESS]. У вказаній квартирі зареєстрована та постійно проживає позивач по справі, а відповідачі [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO], в інтересах яких діє їх матір [PERSON], також зареєстровані в цій квартирі, але не проживають з листопада 2014 року, особистих речей у квартирі немає, з реєстраційного обліку за вказаною адресою до теперішнього часу не знялися. На цей час позивачу місцезнаходження відповідачів не відомо. Позивач вимушений сплачувати за відповідачів житлово-комунальні послуги, не має можливості оформити субсидію, розпорядитися майном на свій розсуд. Позивач просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням квартирою [ADDRESS] Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала заяву до суду з проханням справу слухати у її відсутність та просила позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] і [PERSON] в інтересах яких діє їх матір [PERSON] у судове засідання не з'явилися по невідомій суду причині, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, заяву про розгляд справи за їх відсутності не надали. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Краматорської міської ради [PERSON] у судове засідання не з'явилась, надала пояснення з яких вбачається, що проти позовних вимог заперечує з наступних підстав. Неприпустимо зменшення або обмеження прав і охоронюваних законом інтересів дітей при вчиненні будь-яких правочинів стосовно жилих приміщень. Органи опіки та піклування здійснюють контроль за дотриманням батьками та особами, які їх змінюють, житлових прав і охоронюваних законом інтересів дітей. Будь-якого підтвердження, що у [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] є інше придатне для проживання житлове приміщення, яке відповідає вимогам, передбаченим законом, немає. Вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню, оскільки порушуються права неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] на користування житловим приміщенням, в я кому вона зареєстрована. Оскільки відповідачами не було надано відзиву на позов, суд приймає до уваги лише докази, надані позивачем. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1)відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних матеріалів, ухваливши заочне рішення. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Проаналізувавши в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, що мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання й вправі розпоряджатися цією власністю за своїм розсудом. Відповідно до ч.1 ст.319 Цивільного Кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.ст.386, 391 ЦК України, власник має право звертатися до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно до ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу (дружина, їх діти, батьки). Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Відповідно до частини 3 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Підстави позбавлення члена сім'ї права користування жилим приміщенням, яке належить громадянинові на праві власності, визначені ст. 405 ЦК України. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У судовому засіданні встановлено, що позивач на підставі свідоцтва про право власності від 25.06.2002 року, належить квартира [ADDRESS] (а.с.4). Як вбачається з довідки КП «СЄЗ» б/н від 03.08.2018 року, у квартирі [ADDRESS], зареєстровані позивач [PERSON], онука [PERSON], правнучка [PERSON], правнук [PERSON], правнук [PERSON] і правнучка [PERSON], відповідачі по справі (а.с.5). Згідно акту про не проживання КП «СЄЗ» б/н від 03.08.2018 року відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] не проживають за вказаною адресою з 2014 року (а.с.6). За інформацією Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради від 21.01.2019 року № 01-14/668, в управлінні на обліку [PERSON], [INFO], яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] перебуває з травня 2003 року, як отримувач державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям та державної допомоги на дітей одиноким матерям. На підставі інформації управління освіти Краматорської міської ради від 20.06.2018 року № 01-26/763 про те, що діти [PERSON] не перебувають на обліку та не навчаються в закладах загальної середньої освіти міста Краматорська та інформації Краматорського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Краматорської міської ради від 27.06.2018 року № 02-18/437 про те, що [PERSON] та її діти за адресою, зазначеною, як місце проживання: [ADDRESS] не проживають, з урахуванням норм законодавства, [PERSON] відмовлено в призначенні державних допомог. На підставі звернення від 25.07.2018 року до управління про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям та державної допомоги на дітей одиноким матерям, складено акт обстеження матеріально-побутових умов сім'ї від 26.07.2018 року № 18210 про те, що [PERSON] разом з дітьми не проживають у м. Краматорську, тому здійснити обстеження матеріально-побутових умов сім'ї та підтвердити факт проживання не має можливості, рішенням управління від 30.08.2018 року [PERSON] відмовлено в призначенні державних допомог. На підставі звернення від 17.10.2018 року до управління про призначення державної допомоги на дітей одиноким матерям, надана інформація Краматорського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Краматорської міської ради від 13.11.2018 року № 02-18/722 про те, що [PERSON] та її діти за адресою, зазначеною, як місце проживання: [ADDRESS] не проживають, тому [PERSON] відмовлено в призначенні державної допомоги. Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] не мешкають за місцем реєстрації понад одного року без поважних причин. При таких обставинах, відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] слід визнати такими, що втратили право користування житловим приміщенням у квартирі [ADDRESS]. Рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням є підставою для зняття цієї особи з реєстрації. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача [PERSON] на користь позивача М слід стягнути судовий збір в сумі 704,80 грн. На підставі викладеного й

Outcome: approved