Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на її користь на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини всіх\~його заробітків\~(\~доходів),\~але не\~менше 50\~%\~прожиткового мінімуму\~для \~ дитини\~відповідного віку\~до повноліття\~ та на своє утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн., щомісячно до досягнення донькою [PERSON], 21.02.2016 р. н. трьох років тобто до 21.02.2019 року. В обґрунтування позову зазначає, що відповідач, який є батьком малолітньої дитини [PERSON], [INFO] не надає належну матеріальну допомогу на її утримання, а тому просить стягнути на її користь на\~\~утримання дитини аліменти в розмірі 1/4 частини всіх його заробітків ( доходів), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття\~. \~ \~ \~ \~Стверджує, що на даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років та знаходиться у скрутному матеріальному становищі , отримує соціальну допомогу на дитину в розмірі 860 грн., щомісячно в той час відповідач працездатний, фізично здоровий, а тому має можливість надавати матеріальну допомогу, інших утриманців не має, просить позов задовольнити. \~ \~ \~ \~ До судового засідання позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутність та підтримання позову повністю ( а.с. 48 ). \~ \~ \~ \~ Відповідач до судового засідання надав відзив на позовну заяву , відповідно до якого частково визнав позов, а саме стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 1000 грн. , щомісячно до досягнення дитиною повноліття та на утримання дружини в розмірі 500 грн., щомісячно до досягнення дитиною трьох років, в іншій частині вимог просить відмовити у зв»язку з їх недоведеністю. В судове засідання адвокат відповідача електронною поштою направила клопотання про відкладення судового засідання у зв»язку з її зайнятістю в іншому суді ( а.с. 44). Враховуючи , що позов подано 05.06.18 року, відповідачем подано суду відзив, клопотання про відкладення не містить зазначення про необхідність подання додаткових доказів, всі обґрунтування та міркування сторони мають бути викладені в відзиві, всі докази мають бути подані у строки та разом з відзивом , суд приходить до висновку , що клопотання про відкладення є безпідставним і не підлягає задоволенню. Аліменти згідно Сімейного Кодексу є власністю дитини, затягування розгляду справи про стягнення аліментів не відповідає інтересам дітей. Згідно ст. 223ЦПК України, суд визнає причини неявки неповажними і вирішує справу розглядати за даної явки і наявних матеріалів у справі. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбу, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а. с. 5). \~ \~ \~ \~Від \~шлюбу \~мають малолітню\~дитину \~ [PERSON],\~ [INFO],\~що підтверджується\~копією свідоцтва\~про народження\~(\~а.с.6) яка\~\~ проживає разом з позивачем , що підтверджується довідкою № 4151 від 01.06.2018 року (а. с. 7). \~\~\~Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. При ухиленні батьків від цього обовязку кошти на утримання дітей стягуються з них в судовому порядку. Згідно ст.121 СК України, права та обов'язки батька ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст.51 Конституції України, батьки зобов»язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно до ст.150 СК України, батьки зобов»язані піклуватися про здоров»я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитини повної загальної середньої освіти; готувати її до самостійного життя. Згідно Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року передбачає, що кожна дитина має право на достатній життєвій рівень. При цьому, виховання в сім»ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов»язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров»я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність людини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ч.2 ст.84\~СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу (ч.4 ст.84 СК України). Право на утримання дружина, з якою проживає дитина має і в разі розірвання шлюбу (ч.6 ст.84 СК України. Відповідно до ст. 77 СК України, утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. За взаємною згодою аліменти можуть бути сплачені наперед. Статтею 80\~СК України визначено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів на утримання позивача суд враховує, що відповідач працює, має сталий заробіток, інших утриманців не має, а позивач не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, якій виповнилось 2 роки 8 місяців. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Стаття 5 Протоколу № 7 до Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод передбачає, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Крім того, відповідно до вимог ст.\~75\~СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Одним iз способiв такого утримання дитини є сплата алiментiв тим з батьків, хто проживає окремо вiд дитини, на користь того з батькiв, хто проживає разом з дитиною. Відповідно до роз»яснення п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому при наявності кількох дітей у відповідача суд повинен виходити із рівності прав кожної дитини на належне матеріальне утримання з тим, щоб одна дитина не перебувала і гіршому становищі порівняно з іншою. \~ \~ \~ \~Пунктом 3 ст.\~182\~СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. За правилами ст.\~182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справу в межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Дослідивши матеріали справи, виходячи з принципу розумності та справедливості, враховуючи факт визнання позову відповідачем частково, суд дійшов висновку щодо задоволення позову повністю , оскільки відповідач є батьком дитини, офіційно працює, має сталі доходи, проживає окремо від дитини, не виконує належним чином свій обовязок по утриманню дитини, з нього на користь позивача підлягають до стягнення аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку /доходів/, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , щомісячно , починаючи з дня звернення до суду до досягнення дитиною 18 років. Сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов'язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини, а тому з нього на користь позивача підлягають до стягнення аліменти в твердій грошовій сумі в розмір 1000 грн., щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду тобто з 05.06.2018 року до досягнення дитиною [PERSON], 21.02. [INFO] , трьох років до 21.02.2019 року. При винесенні рішення, суд зазначає, що позиція відповідача із зазначенням, що позивачем не доведено, що відповідач може надавати матеріальну допомогу саме у визначеному позивачем розмірі , є неправильною, оскільки обов»язок доказування покладено на сторони, саме відповідач має надати докази суду , щодо його матеріального стану, наявності утриманців та стану здоров»я, що має бути враховано судом при винесенні рішення. В даному випадку позиція відповідача повністю викладена в відзиві, доказів матеріального стану , доходів, що мало б бути враховано судом для визначення розміру аліментів в меншому розмірі ніж визначений позивачем , відповідачем не надано. Згідно ст. ст.134,142 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави 704,80 грн. судового збору. На підставі ст. ст. 75, 77, 79, 80, 84 СК України,

Outcome: approved