Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-24 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до відповідача, в якому просила про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини від усіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня пред'явлення позову до повноліття дитини. Ухвалою від 20.03.2018 року відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу [PERSON] запропоновано протягом п'ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та протягом п'яти днів - заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач у встановлений судом строк надав відзив на позовну заяву, в якому вказав, що не заперечує проти стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходів (заробітку). 25.04.2018 року позивач уточнила позовні вимоги та просила про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів (заробітку) відповідача. Просила про слухання справи у її відсутності. Обставини справи встановлені судом. Сторони у справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 10.03.2017 року, від якого мають дитину - [PERSON], [INFO]. Дитина знаходяться на утриманні у матері - [PERSON] Відповідач матеріальної допомоги та утримання дитини не надає. Відповідно до ч. 10 ст. 7 Сімейного кодексу України кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини таст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, культурного, морального і соціального розвитку. Також, згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей, умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини: [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини його доходу відповідатиме інтересам дитини, платника аліментів та принципу справедливості. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved