Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що сторони перебувають у шлюбі з 18.05.1996 року. У шлюбі в них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Протягом останніх декількох років стосунки з відповідачем розладилися, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. Вже тривалий час подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сімя припинила своє існування. Позивач в судове засідання не з'явилася, звернулася до суду з проханням слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Відповідач судове засідання не з'явився, направив до суду заяву про слухання справи у своїй відсутності, позовні вимоги визнав. У зв'язку з неявкою сторін в силу ч. 2ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 18 травня 1996 року сторони зареєстрували шлюб у відділ реєстрації актів громадянського стану Львівського міськвиконкому, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис №561. Від подружнього життя в них народився син [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження серії 1-СГ №225468, про що 05.09.2001 року міським відділом РАГС Львівського обласного управління юстиції зроблено актовий запис №4440 та [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження серії 1-СГ №004992, пор що 01.04.2005 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, зроблено відповідний актовий запис №320. Судом встановлено, що між сторонами виникли розбіжності, у них різні погляди на життя, вони тривалий час проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків, сім'я фактично розпалась, її збереження недоцільне. У відповідності до ст.\~51\~Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно з ч. 2ст.\~104\~Сімейного кодексу\~України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною 1ст.\~110\~Сімейного кодексу\~України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Зі змісту ст.\~112\~Сімейного кодексу\~України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, укладеного між [PERSON] та [PERSON], є неможливим, оскільки сторони тривалий час не мешкають разом, не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, строк для примирення нічого не змінить. За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] 18 травня 1996 року відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського міськвиконкому, актовий запис №561. На підставі викладеного та

Outcome: approved