Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

*Позивач звернулася з позовом до відповідача, в якому просить визнати її право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку площею 1,7106 га, що розташована на території [PERSON] сільської ради, призначена для ведення особистого селянського господарства, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії I-ВЛ № 006462, виданого на імя [PERSON], як на спадкове майно, що залишилося по смерті [PERSON], яка померла 25 липня 2015 року, посилаючись на те, що 25 липня 2015 року померла її бабуся, [PERSON]. За життя спадкодавець склала заповіт, в якому належний їй сертифікат на право на земельну частку /пай/ серії ВЛ № 0177441, виданий Горохівською райдержадміністрацією 15.07.1999 року, заповіла [PERSON] (після одруження [PERSON]). Враховуючи, що позивач прийняла заповідану їй спадщину, просить поданий позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не з»явився, в письмовій заяві до суду просить справу розглядати у відсутності їхнього представника, позовні вимоги [PERSON] визнає повністю. Суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 1235 ЦК України надається право заповідачу на призначення спадкоємців. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29 березня 2016 року [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, що розміщена на території [PERSON] сільської ради Горохівського району Волинської області було відмовлено. З заповіту, складеного 22 грудня 1999 року, який було посвідчено секретарем Галичанської сільської ради Горохівського району та зареєстровано в реєстрі за №58 видно, що [PERSON] належний їй сертифікат на право на земельну частку /пай/ серії ВЛ № 0177441, виданий Горохівською райдержадміністрацією 15.07.1999 року, заповіла [PERSON] (а.с.7). Згідно з свідоцтвом про смерть, [PERSON] померла 25 липня 2015 року (а.с.5). Документами про родинні відносини стверджується, що позивач [PERSON] є онукою [PERSON] (а.с.9-12). Довідкою [PERSON] сільської ради від 09.03.2016 року №209 стверджується, що спадкодавець [PERSON] до дня смерті була зареєстрована і проживала з онукою [PERSON] Заповіт на право на земельну частку (пай) у сільській раді посвідчувався 22 грудня 1999 року на ім»я [PERSON] (після одруження [PERSON]). Дочка спадкодавця [PERSON] шляхом написання заяви відмовилась від спадщини, що залишилася по смерті [PERSON] Г,Ю. в користь своєї дочки [PERSON] (а.с.8). З заяви, складеної [PERSON] вбачається, що вона відмовилась від спадщини, що залишилася по смерті [PERSON] в користь своєї дочки [PERSON] (а.с.13). Згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії I-ВЛ № 006462, земельна ділянка площею 1,7106 га, що розташована на території [PERSON] сільської ради та яка призначена для ведення особистого селянського господарства належить [PERSON] (а.с.6). З спадкової справи після померлої [PERSON] видно, що [PERSON] від прийняття спадщини, що залишилася після її смерті відмовилася в користь своєї сестри [PERSON] [PERSON] після смерті [PERSON] прийняла належну їй спадщину. Отже, судом встановлено, що позивач [PERSON] після померлої [PERSON] прийняла належну їй спадщину, є її спадкоємницею за заповітом. А тому суд вважає, що слід визнати право власності [PERSON] в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку площею 1,7106 га, що розташована на території [PERSON] сільської ради, призначена для ведення особистого селянського господарства, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії I-ВЛ № 006462, виданого на імя [PERSON], як на спадкове майно, що залишилося по смерті [PERSON], яка померла 25 липня 2015 року. [PERSON] в письмовій заяві до суду від стягнення судових витрат з відповідача [PERSON] сільської ради відмовилась.

Outcome: approved