Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Філд» про розірвання договору оренди земельної ділянки. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що згідно із Державним актом на право приватної власності на землю ДП № 124662 від 19.10.1999, зареєстрованим в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 13796, [PERSON] є власником земельної ділянки загальною площею 6,840 га з кадастровим номером 1224855300:01:001:0053, яка розташована на території ради Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області. Цільове призначення земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно із договором оренди земельної ділянки (паю), без дати, зареєстрованим 04.08.2011 року за № 122480004000303 у відділі Держкомзему у Синельниківському районі, земельна ділянка була передана ним в оренду (акт прийому - передачі земельної ділянки без дати) відповідачу - ТОВ «АГРО-ФІЛД» строком на 20 років. На теперішній час відповідач порушує істотні умови договору оренди земельної ділянки, які передбачені самими договором та ЗУ України «Про оренду землі» у зв`язку з чим договір має бути розірваним. Пунктом 4.1 вказаного договору оренди встановлено, що розмір орендної плати встановлюється у грошовій формі у розмірі 3% від нормативно грошової оцінки земельної ділянки, що складає 2932,13 грн., яка вноситься до 31 грудня кожного року. Крім того п. 4.6 вказаного договору оренди встановлено, що розмір орендної плати щорічно переглядається у випадках і з моменту: зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розміру земельного податку, підвищення цін і тарифів; в інших випадках. При цьому, в договорі не встановлено за чиєю ініціативою та якою процедурою переглядається розмір орендної плати у випадках зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством. Пунктом 4.3 вказаного договору, щодо обчислення орендної плати за земельну ділянку здійснюється без урахування індексації, що суперечить діючому законодавству. Пунктом 4.4 Договору передбачено, що орендна плата вноситься до 31 грудня кожного року, але відповідач орендну плату виплачує мені з моменту прийняття спадщини (2017 року) після встановленого Договором строку та в не повному обсязі, а за 2019 рік орендна плата зовсім не сплачена. Отже, з врахуванням положень ст. 627 ЦК України, щодо розумності і справедливості умов договору - є очевидною несправедливість зти:ов договору оренди земельної ділянки щодо розміру орендної плати, обчислення орендної плати без урахування індексації. Крім того відповідач систематично порушував і не виконував умови договору оренди земельної ділянки в частині регулярного внесення оренди і перегляду орендної плати у зв`язку із зміною розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством. Також, відповідач не виконав і проект землеустрою, що забезпечує еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь щодо земельної ділянки не розроблений до цього часу. Порушення відповідачем свого встановленого законом обов`язку щодо розроблення проекту землеустрою, що забезпечує еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь і передбачають заходи з охорони земель є істотним порушенням договору, адже наслідком такої бездіяльності буде різке зниження родючості ґрунтів орендованої земельної ділянки. Враховуючи те, що протиправна бездіяльність відповідача загрожує збереженню стану орендованої земельної ділянки, вважаю, що договір оренди землі має бути розірваний. Вважає, що відповідач не виконував обов`язки землекористувача, щодо своєчасної оплати земельного податку і орендної плати, додержання законодавства про охорону довкілля, підвищення родючості грунтів та збереження інших корисних можливостей землі, своєчасного надання відповідним органам виконавчої влади та органам місцевого самоврядування даних про стан і використання земель. Вказана обставина підтверджується відповіддю Управління агропромислового розвитку Синельниківської РДА № 7 від 27.01.2020 року, в якій зазначено, що ТОВ «АГРО-ФІЛД» порушує вимоги Постанови КМ України № 164 від 11.02.2010 року «Про затвердження нормативів оптимального співвідношення культур у сівозмінах в різних природно - сільськогосподарських регіонах» та значно погіршує родючість спірної земельної ділянки. Отже, наведені ним обставини та докази на їх підтвердження свідчать про те, що відповідач ТОВ «АГРО -ФІЛД» використовував земельну ділянку на власний розсуд, без дотримання правил державного контролю за користуванням землею, ніяких дій, направлених на поліпшення і рекультивацію земельних ділянок не проводив. Сукупність обставин, які наведені мною в обґрунтування позовних вимог є підставою для розірвання договору оренди земельної ділянки площею 6,940 га, що розташована на території Іларіонівської селищної ради Синельниківського району. Дніпропетровської області, кадастровий номер № 1224855300:01:002:0013, вказана земельна ділянка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, який було укладено між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «АГРО ФІЛД». \~ \~ \~ \~Просить розірвати договір оренди земельної ділянки загальною площею 6.8400 га, що розташована на території Іларіонівської селищної ради Синельниківського району, Дніпропетровської області, кадастровий номер № 1224855300:01:001:0053, вказана земельна ділянка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, який був укладено між [PERSON] і Товариством з обмеженою відповідальністю «АГРО-ФІЛД», зареєстрований 04.08.2011 у книзі реєстрації договорів оренди в відділі Держкомзему у Синельниківському районі за № 122480004000303, номер запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права 31222086 від 15.04.2019. Позивач у судове засідання не з`явився, до його початку надав заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Представник відповідача [PERSON] до початку судового засідання надав заяву про розгляд справи за його відстуності, просив вирішити справу на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Статтею 4 ЦПК України\~передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків. Згідно\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Суд вважає, що спірні правовідносини, які виникли між сторонами у справі врегульовані нормами Конституції України, Цивільним кодексом України, Земельним кодексом України, Законом України «Про оренду землі». Статтею 13 Конституції України встановлено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону. Власність зобов`язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. Держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом. Відповідно до ст.14 Конституції України - земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Крім того,\~ст.41\~Конституції України\~передбачено,\~що кожен\~має право\~володіти,\~користуватися і\~розпоряджатися своєю\~власністю,\~результатами своєї\~інтелектуальної,\~творчої діяльності…. Ніхто\~не може\~бути протиправно\~позбавлений права\~власності.\~Право приватної\~власності є\~непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Отже, із наведених судом норм Конституції України вбачається, що держава Україна приділяє особливу увагу захисту права власності на землю. Відповідно до ст. 1, 13, 14 Закону України\~«Про оренду\~землі» оренда землі\~-\~це\~засноване\~на\~договорі\~строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Типова форма договору оренди землі затверджується Кабінетом Міністрів України (220-2004-п ). Згідно\~ст. 18 Закону України «Про оренду землі»\~договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Відповідно до\~ст.35 Закону України «Про оренду землі»\~спори, пов`язані з орендою землі, вирішуються у судовому порядку. Згідно\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Судом встановлено, що відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії VI-ДП №124662, виданого 19 жовтня 1999 року [PERSON] є власником земельної ділянки площею 6,840 га, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Іларіонівської селищної ради Синельниківського району, кадастровий номер: 1224855300:01:001:0053. Згідно із договором оренди земельної ділянки (паю), без дати, зареєстрованим 04.08.2011 року за № 122480004000303 у відділі Держкомзему у Синельниківському районі, земельна ділянка була передана [PERSON] в оренду (акт прийому - передачі земельної ділянки без дати) відповідачу - ТОВ «АГРО-ФІЛД» строком на 20 років, грошова оцінка земельної ділянки становить 97737,60 грн. Відповідно до п. 4. 1 Договору, орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 2932 грн.13 коп., яка, відповідно до п.4.4, вноситься до 31 грудня кожного року. Крім того п. 4.6 вказаного договору оренди встановлено, що розмір орендної плати щорічно переглядається у випадках і з моменту: зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розміру земельного податку, підвищення цін і тарифів; в інших випадках. При цьому, в договорі не встановлено за чиєю ініціативою та якою процедурою переглядається розмір орендної плати у випадках зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством. Пунктом 4.3 вказаного договору, щодо обчислення орендної плати за земельну ділянку здійснюється без урахування індексації. Вищевказаний спірний договір оренди землі без дати укладений між [PERSON] та ТОВ «АГРО-ФІЛД» було зареєстровано 04 серпня 2011 року у кризі реєстрації договорів оренди у відділі Держкомзему у Синельниківському районі за № 122480004000303. Як зазначалося вище позивач звернувся до суду, оскільки відповідачем було порушено п. 4 спірного договору оренди щодо виплати орендної плати. Відповідачем не надано жодного доказу на спростування вимог позивача щодо невиплати не в повному обсязі орендної плати, починаючи з 2016 року та несплати останньої за 2019 рік, та не надано інших доказів на спростування зазначених позивачем фактів. Тобто, за користування землею з 2016 року орендна плата не сплачувалась у повному обсязі чи не виплачувалася взагалі. Отже, з зазначених відомостей вбачається систематичне невиконання відповідачем договірних зобов`язань, а саме несвоєчасна сплата орендної плати з 2016 року. Крім того, згідно інформації Управління агропромислового розвитку Синельниківської РДА № 7 від 27 січня 2020 року, ТОВ «АГРО-ФІЛД» порушує вимоги Постанови КМ України № 164 від 11.02.2010 року «Про затвердження нормативів оптимального співвіднощення культур у сівозмінах в різних природно - сільськогосподарських регіонах» та значно погіршує родючість спірної земельної ділянки. Пунктом 1 частини першої\~статті 611 ЦК України\~передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Відповідно до частин першої, другої\~статті 651 ЦК України\~зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У пункті д) частини першої\~статті 141 ЗК України\~передбачено, що підставою припинення права користування земельною ділянкою є, зокрема, систематична несплата земельного податку або орендної плати. Згідно зі\~ст.13 Закону України «Про оренду землі»\~договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до\~ст. 21 Закону України «Про оренду землі»\~орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Приписами\~ст.24 Закону України «Про оренду землі»\~встановлено, що орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Положеннями\~ст.32 Закону України «Про оренду землі»\~передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями\~24\~і\~25\~цього\~Закону\~та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених\~ЗК України\~та іншими законами України. У пункті «д» частини першої\~статті 141 ЗК України\~визначено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Отже, розглядаючи спори про розірвання договору оренди з підстав заборгованості по орендній платі, слід мати на увазі, що згідно зі статтями\~13,\~15,\~21 Закону України «Про оренду землі»\~основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. У разі систематичної несплати орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичне порушення договору оренди земельної ділянки може бути підставою для розірвання такого договору. Таким чином, наведеними положеннями закону, які регулюють спірні відносини, передбачена систематична (два і більше випадки) несплата орендної плати, передбаченої договором, як підстава для розірвання договору оренди. Разове порушення умов договору оренди у цій частині не вважається систематичним і не може бути підставою для його розірвання, але ж повторне порушення вже може свідчити про систематичність. Враховуючи, що до відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення\~ЦК України, слід дійти висновку, що при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати, застосуванню також підлягають положення частини другої\~статті 651 ЦК України. Відповідно до пункту 12.4 договору оренди землі, його дія припиняється шляхом розірвання: за взаємною згодою сторін; за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також інших підстав, визначених законом. В даному випадку суд вважає, що оплата орендної плати є істотними обставинами, а її не отримання орендодавцем в повному обсязі згідно до умов договору, або несвоєчасне отримання, є істотним порушенням договірних умов, оскільки позбавляє позивача можливості отримати гарантовані договором кошти за те, що його земельну ділянку використовує інша особа. За таких умов доводи позивача мають правове значення для вирішення даного спору, що відповідно до ч.1\~ст.32 Закону України «Про оренду землі»,\~ст.141 ЗК України,\~ст.651 ЦК України\~та умов договору є правовою підставою для розірвання цього договору. Застосування такого правового наслідку як розірвання договору судом саме з підстави істотності допущеного порушення договору, що значною мірою позбавляє того, на що особа розраховувала при укладенні договору, відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини першої\~статті 3 ЦК України\~належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2018 року у справі № 912/1385/17 (провадження № 12-201гс18) міститься висновок, що: «враховуючи, що до відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення\~ЦК України, слід дійти висновку, що при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати, застосуванню також підлягають положення частини другої\~статті 651 ЦК України. Відповідна правова позиція була викладена Верховним Судом України також у постанові від 11 жовтня 2017 року у справі № 6-1449цс17 і підстав для відступу від неї, як і від висновку у справі № 910/16306/13, Велика Палата Верховного Суду не вбачає.\~Стаття 611 ЦК України\~передбачає різні правові наслідки порушення зобов`язання, до яких належать, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків і моральної шкоди. Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, визначеної через іншу оціночну категорію - значну міру позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору, - відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини першої\~статті 3 ЦК України\~належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність». У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 (провадження № 61-41932сво18) зазначено, що: «у пункті «д» частини першої\~статті 141 ЗК України\~визначено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі\~статтею 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться». Відповідно ч.ч.1-5\~ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ч.5\~ст.265 ЦПК України, у резолютивній частині рішення зазначається розподіл судових витрат. Відповідно до положень\~ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп., який слід стягнути на користь позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved