Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради, третя особа - [PERSON], про зобов'язання вчинити дії, і в обґрунтування позовних вимог вказав про те, що 28.07.2004 року йому та [PERSON] було надано окремі кімнати в гуртожитку, розташованому за адресою: [ADDRESS]. Згідно з ордером № 8 позивач отримав право на вселення до кімнати [NUMBER], загальною площею 11,6 кв.м, та відповідно до ордеру № 7 [PERSON] - на вселення до кімнати [NUMBER], загальною площею 11,5 кв.м. Вказані ордери були видані ПВКП «Рубін», яке на той час обслуговувало вищезазначений гуртожиток, виступало балансоутримувачем та виконавцем послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій. Постановою Господарського суду Сумської області по справі № 6/195-08 від 23.10.2008 року приватно-виробниче комерційне підприємство «Рубін» визнано банкрутом. На підставі отриманих ордерів позивач і [PERSON] (третя особа) вселились та були зареєстровані за адресою: [ADDRESS] Надалі позивач та третя особа за згодою балансоутримувача ПВКП «Рубін», враховуючи той факт, що вони є подружньою парою, яка веде спільне господарство, особові рахунки по сплаті комунальних та експлуатаційних витрат за користування житловими кімнатами [NUMBER] і [NUMBER] в будинку № [ADDRESS] були об'єднані та всі розрахунки велися відповідно до особового рахунку кімнати [NUMBER], [NUMBER], але відповідно до загальної площі, що дорівнює площі обох кімнат, а саме: 23,1 кв..м. Відповідні платежі за загальним особовим рахунком сплачувались позивачем своєчасно та в повному обсязі. Водночас, [PERSON] (третя особа) у 2005 році для вірного обрахування плати за надані експлуатаційні та комунальні послуги змінила реєстрацію з кімнати [NUMBER] на кімнату [NUMBER] в будинку № [ADDRESS]. Станом на звернення до суду за адресою: [ADDRESS], кімн. [NUMBER] зареєстровані: позивач - [PERSON], третя особа - [PERSON] та їхні діти - [PERSON], [PERSON]. Відповідно до технічного паспорту на житлове приміщення [NUMBER],[NUMBER] у гуртожитку за адресою [ADDRESS] виготовленого 22.08.2017 КП «Сумське міське бюро технічної інвентаризації» СМР, житлове приміщення посімейного заселення розташована на першому поверсі дев'ятиповерхового будинку та складається з двох кімнат, житловою площею 23,1 кв.м, в тому числі: 1 кімната - 11,5 кв.м, 2 кімната - 11,6 кв.м. Таким чином, позивач та третя особа на законних підставах з 28 липня 2004 року проживають в кімнаті [ADDRESS] сплачують усі необхідні платежі за надані експлуатаційні та комунальні послуги. Згідно з рішенням № 2029-МР Сумської міської ради від 26.04.2017 «Про прийняття до комунальної власності територіальної громади міста Суми окремих житлових приміщень від публічного акціонерного товариства «Сумбуд» кімната [NUMBER], [NUMBER] у будинку [ADDRESS] прийнято до комунальної власності. Позивач та третя особа разом зі своїми дітьми тривалий час проживають в кімнаті [NUMBER]-[NUMBER] будинку [ADDRESS], а тому реалізуючи своє право на приватизацію займаного житлового приміщення, позивач звернувся до Департаменту забезпечення ресурсних платежів з відповідною заявою стосовно приватизації кімнат [NUMBER] і [NUMBER], на що листом за № Г-06.01-21/2773 від 13.10.2017 отримав відмову в задоволенні прохання приватизувати вказані кімнати. Мотивами відмови у вчиненні дій щодо приватизації були те, що ордери на вселення в кімнати [NUMBER] та [NUMBER] були видані 28.07.2004 року керівником ПВКП «Рубін», а відповідно до статті 52 Житлового кодексу УРСР право на заселення в гуртожиток по [ADDRESS] мали лише працівники підприємства ВАТ «Сумбуд». Ордер на кімнату [NUMBER] та на кімнату [NUMBER] в гуртожитку по [ADDRESS] в судовому порядку визнаний недійсним не був, тому відповідач не мав права відмовляти позивачу в приватизації займаного ним житла, а саме: з підстави невідповідності ордеру вимогам законодавства. Позивач вважає, що відмова Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради в приватизації займаної позивачем кімнати [NUMBER] та третьою особою кімнати [NUMBER] в гуртожитку по [ADDRESS], є неправомірною. Тому позивач змушений звернутись до суду і просить зобов'язати Департамент забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради вчинити дії по передачі [PERSON], [PERSON] та членам їх сім'ї у спільну часткову власність (приватизації) житлового приміщення [NUMBER], [NUMBER] у гуртожитку по [ADDRESS] До початку судового засідання від представника позивача за довіреністю [PERSON] надійшла заява, в якій він просить справу розглянути у його відсутність. Позовні вимоги позивача підтримав в повному обсязі. Не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі. У судове засідання представник відповідача не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності. У судове засідання третя особа - [PERSON] не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи Зі згоди представника позивача за довіреністю [PERSON] суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК Україниу разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та перевіривши письмові докази справи, встановивши такі юридичні факти та відповідні їм правовідносини, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 06.10.2001 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] виданим 06.10.2001 року Засульським сільвиконкомом Недригайлівського району Сумської області, за актовим записом № 2. Від шлюбу сторони мають двох дітей: сина - [PERSON], [INFO], та дочку - [PERSON], [INFO]. Згідно ордеру № 7 на відомчу жилу площу у гуртожитку від 28.07.2004 року, виданого ПВКП «Рубін», [PERSON] отримала окрему кімнату в гуртожитку, розташованому за адресою: [ADDRESS]. кімната [NUMBER], загальною площею 11,5 кв.м. Згідно ордеру № 8 на відомчу жилу площу у гуртожитку від 28.07.2004 року, виданого ПВКП «Рубін», [PERSON] отримав окрему кімнату в гуртожитку, розташованому за адресою: [ADDRESS]. кімната [NUMBER], загальною площею 11,6 кв.м. Постановою Господарського суду Сумської області по справі № 6/195-08 від 23.10.2008 року приватно-виробниче комерційне підприємство «Рубін» визнано банкрутом. На підставі отриманих ордерів позивач і [PERSON] (третя особа) вселились та були зареєстровані за адресою: [ADDRESS] Надалі позивач та третя особа за згодою балансоутримувача ПВКП «Рубін», враховуючи той факт, що вони є подружньою парою, яка веде спільне господарство, особові рахунки по сплаті комунальних та експлуатаційних витрат за користування житловими кімнатами [NUMBER] і [NUMBER] в будинку № [ADDRESS] були об'єднані та всі розрахунки велися відповідно до особового рахунку 192249 на кімнати [NUMBER], [NUMBER], що підтверджується довідкою № 797 від 12.10.2017 року, виданою ТОВ «Сервіс-Дім». Згідно довідки № 478 від 21.11.2017 року, виданою ТОВ «Сервіс-Дім», [PERSON], який зареєстрований за адресою: [ADDRESS], станом на 01.11.2017 року, заборгованості по експлуатаційним витратам, електричної енергії не має. Відповідно до технічного паспорту на житлове приміщення [NUMBER],[NUMBER] у гуртожитку за адресою: [ADDRESS] виготовленого 22.08.2017 КП «Сумське міське бюро технічної інвентаризації» СМР, житлове приміщення посімейного заселення розташована на першому поверсі дев'ятиповерхового будинку та складається з двох кімнат, житловою площею 23,1 кв.м, в тому числі: 1 кімната - 11,5 кв.м, 2-га кімната - 11,6 кв.м. Таким чином, позивач та третя особа на законних підставах з 28 липня 2004 року проживають в кімнаті [ADDRESS], сплачують усі необхідні платежі за надані експлуатаційні та комунальні послуги. Згідно з рішенням №2029-МР Сумської міської ради від 26.04.2017 «Про прийняття до комунальної власності територіальної громади міста Суми окремих житлових приміщень від публічного акціонерного товариства «Сумбуд» кімната [NUMBER], [NUMBER] у будинку [ADDRESS] прийнято до комунальної власності територіальної громади м. Суми. [PERSON] та [PERSON] разом зі своїми дітьми тривалий час проживають в кімнаті [NUMBER]-[NUMBER] будинку [ADDRESS] Згідно з ст. 345 ЦК України фізична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Відповідно до ч. ч. 1, 3, 10 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, установами, організаціями, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир, житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом. Згідно з п. 1 ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» до обєктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів. Відповідно до п. п. 4, 5 ст.5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах. Право на приватизацію кімнат у гуртожитках державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають у цих гуртожитках ( другий абзац п.4 ст.5 Закону в редакції, яка діяла до 30.09.2011 року ). Згідно з абз. 2 п. 4 ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» в редакції, яка діє з 30.09.2011 року, право на приватизацію житлових приміщень у гуртожитку з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які на законних підставах проживають у них. Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затверджене наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 року № 396 передбачає подання серед інших документів і копії ордеру про надання жилої площі у гуртожитку. Реалізуючи право на приватизацію займаної квартири, позивач звернувся з заявою до органу приватизації Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради з відповідною заявою стосовно приватизації кімнат [NUMBER] і [NUMBER], на що листом за № Г-06.01-21/2773 від 13.10.2017 року отримав відмову в задоволенні прохання приватизувати вказані кімнати. Мотивами відмови у вчиненні дій щодо приватизації було те, що ордери на вселення в кімнати [NUMBER] та [NUMBER] були видані 28.07.2004 року керівником ПВКП «Рубін», а відповідно до статті 52 Житлового кодексу УРСР право на заселення в гуртожиток по [ADDRESS] мали лише працівники підприємства ВАТ «Сумбуд». Статтею 59 Житлового кодексу України визначено, що ордер на жиле приміщення може бути визнано недійсним у судовому порядку у випадках подання громадянами не відповідаючих дійсності відомостей про потребу в поліпшенні житлових умов, порушення прав інших громадян на зазначене в ордері жиле приміщення, в інших випадках порушення порядку і умов надання жилих приміщень. Вимогу про визнання ордеру недійсним може бути заявлено протягом трьох років з дня його видачі. Отже, встановлення ордерів такими, що не відповідають чинному законодавству, можливе лише шляхом визнання їх недійсними у судовому порядку за поданням заінтересованими сторонами відповідної позовної заяви протягом трьох років з дня видачі таких ордерів. Відносно позивача судових рішень про визнання ордерів, на підставі яких позивач був зареєстрований в кімнаті [NUMBER] та кімнаті [NUMBER], недійсними не існує. Незаконність проживання позивача в кімнаті [NUMBER] та кімнаті [NUMBER] гуртожитку по [ADDRESS] не встановлена в судовому порядку. Згідно з п. п. 10, 11 ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), кімнат (гуртожитків) у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом. З врахуванням викладеного, відмова Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради в приватизації займаних позивачем кімнат [NUMBER], [NUMBER] в гуртожитку по [ADDRESS], є неправомірною. Суд вважає необхідним зобов'язати Департамент забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради вчинити дії по передачі [PERSON] та [PERSON] та членам їх сім'ї у спільну часткову власність (приватизації) житлового приміщення [NUMBER], [NUMBER] у гуртожитку по [ADDRESS]

Outcome: approved