Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Ковалівської сільської ради Полтавського району, третя особа Полтавська районна державна нотаріальна контора, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, посилаючись на те, що 19.05.2018 року помер її чоловік [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-КЕ №376985, що видане виконавчим комітетом Ковалівської сільської ради Полтавського району Полтавської області 22.05.2018 року. Після його смерті відкрилась спадщина до складу якої, у тому числі, входить земельна ділянка, загальною площею 0,26 га. Вище вказана земельна ділянка належала померлому на праві власності на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ПЛ №041760, виданого 06 січня 1999 року Ковалівською сільською радою народних депутатів, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1061. Згідно довідки виконавчого комітету Ковалівської сільської ради Полтавського району від 26.03.2019 року померлий [PERSON] за життя приватизував земельну ділянку, загальною площею 0,26 га, з них 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд, а 0,01 га для ведення особистого підсобного господарства. Після смерті [PERSON], Полтавською районною державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 475/2018 за заявою [PERSON]. [PERSON], є дружиною [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданим міським бюро ЗАГС 26.10.1968 року, копією свідоцтва про укладення шлюбу, виданого міським палацом шлюбів (городской Дворец бракосочетаний) 12.08.1988 року. Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №02-31/291, нотаріус не має підстав для видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказану земельну ділянку, оскільки відсутній кадастровий номер. Згідно довідки Міськрайонного управління у Полтавському районі та м. Полтаві Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області №1943 від 26.02.2019 року, згідно даних Державного земельного кадастру, відомості про земельну ділянку за адресою: с. Залізничне Полтавського району Полтавської області відсутні. Враховуючи, що за життя спадкодавця питання присвоєння кадастрового номеру та реєстрації спірної земельної ділянки у Державному земельному кадастрі вирішене не було - це позбавляє позивача можливості вирішити на теперішній час питання про оформлення своїх спадкових прав на цю земельну ділянку. В судове засідання представник позивача не зявилась, надавши д суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала та прохала задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надавши до суду заява про розгляд справи без їх участі, не заперечили проти задоволення позову. Від представника третьої особи до суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі, не заперечили проти задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку що позов підлягає до задоволення. Так, судом встановлено, що 19.05.2018 року помер чоловік позивача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-КЕ №376985, видане виконавчим комітетом Ковалівської сільської ради Полтавського району Полтавської області 22.05.2018 року. Після смерті- Мокієнка А.М. відкрилась спадщина до складу якої, у тому числі, входить земельна ділянка, загальною площею 0,26 га. Вище вказана земельна ділянка належала [PERSON] на праві власності на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ПЛ №041760, виданого 06 січня 1999 року Ковалівською сільською радою народних депутатів, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1061. Згідно довідки виконавчого комітету Ковалівської сільської ради Полтавського району від 26.03.2019 року [PERSON] за життя приватизував земельну ділянку, загальною площею 0,26 га, з них 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд, а 0,01 га для ведення особистого підсобного господарства. Після смерті [PERSON], Полтавською районною державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 475/2018 за заявою дружини- Мокієнко [PERSON]. Подружні відносини підтверджуються копією свідоцтва про народження, виданим міським бюро ЗАГС 26.10.1968 року, копією свідоцтва про укладення шлюбу, виданого міським палацом шлюбів (городской Дворец бракосочетаний) 12.08.1988 року. Відповідно до копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №02-31/291, нотаріус не має підстав для видачі свідоцтва про право на спадщину на вище вказану земельну ділянку, оскільки відсутній кадастровий номер. Згідно довідки Міськрайонного управління у Полтавському районі та м. Полтаві Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області №1943 від 26.02.2019 року, згідно даних Державного земельного кадастру, відомості про земельну ділянку за адресою: с. Залізничне Полтавського району Полтавської області відсутні. За життя спадкодавця питання присвоєння кадастрового номеру та реєстрації спірної земельної ділянки у Державному земельному кадастрі вирішене не було - це позбавляє позивача можливості вирішити питання про оформлення своїх спадкових прав на цю земельну ділянку. Відповідно до ст.316 Цивільного кодексу України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст.328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно зі частинами 9, 10 ст. 79-1 Земельного кодексу України земельна ділянка може бути об'єктом цивільних прав виключно з моменту її формування та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі. Відповідно до ст.1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщина і не припинилися в наслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Як роз'яснено в п 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування зі збереженням її цільового призначення, при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом (саме оригіналом, а не копією). Відповідно до 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, хто його пережив, та батьки. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно , зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. У відповідності до п.4.14 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання право встановлювальних документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Відповідно до змісту ст. ст. 11, 15 ЦК України цивільні права і обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав. На підставі викладеного суд вважає позов таким , що підлягає до задоволення.

Outcome: approved