Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до комунального підприємства по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва «Печерськжитло» про відшкодування матеріальну та моральну шкоду. Свої вимоги позивач мотивував тим, що позивачу на праві власності належить квартира [ADDRESS]. 29.11.2014 в квартирі [ADDRESS] в черговий раз сталася аварійна ситуація. В черговий раз після аварії полотенце сушарки, працівники відповідача провели її лагодження. За твердженням позивача, рушникосушника приєднана до стояка гарячого водопостачання шляхом зварювання, запорні арматури на полотенцесушарку не встановлені. тому, на думку позивача, вона є однією цілою інженерною конструкцією зі стояком гарячого водопостачання будинку, жодного втручання в інженерні системи у квартирі не виконувалось. Внаслідок проведення лагодження в порушення СНІП та ГОСТ відбувся черговий витік води, яким було спричинено позивачу матеріальну шкоду у розмірі 10418,60 грн., що підтверджується кошторисом вартості відновлювальних робіт та моральну шкоду у розмірі 5000,00 грн. Крім того, просила стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати та витрати на правову допомогу. Позивач та її представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, просили задовольнити позов з наведених у ньому підстав. Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти позову, просила відмовити в його задоволенні, посилаючись на необґрунтованість та безпідставність позовних вимог. Вивчивши матеріали справи, вислухавши сторін, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 29.11.2014 в квартирі [ADDRESS] сталася аварійна ситуація, про що 11.12.2014 комісією у складі: провідного інженера виробничо-технічного відділу [PERSON], майстра тех.дільниці [PERSON], майстра рем. дільниці [PERSON], слюсаря-сантехніка [PERSON] було складено відповідний акт. Згідно зазначеного акту: обстеженням встановлено, що 29.11.2014 в квартирі №28, мало місце протікання на з'єднанні рушникосушника з трубопроводом, який замуровано в товщу перегородки і облицьовано кахельною плиткою в ванній кімнаті власником квартири. Працівниками аварійної служби підприємства рушникосушник було демонтовано та встановлено заглушки при цьому було розбито дві кахельні плитки на стіні ванної кімнати. Як стверджує позивач в позовній заяві, рушникосушник приєднаний до стояка гарячого водопостачання шляхом зварювання, запорні арматури на рушникосушник не встановлені. Таким чином, він є однією цілою інженерною конструкцією зі стояком гарячого водопостачання будинку, жодного втручання в інженерні системи у квартирі не виконувалось. (а.с. 4) Разом з тим, 13.02.2015 комісія ТОВ «СИСТЕМ» у складі представників головного інженера [PERSON] та технічного директора [PERSON] - склали акт про те, що у результаті обстеження об'єкту: квартири [ADDRESS] була встановлена причина витікання води в місці з'єднання рушникосушарки і трубопроводу. Витік води стався по причині втрати щільності з'єднання рушникосушарки до трубопроводу водопостачання. Трубопровід водопостачання виконаний з труб сталевих в місці приєднання рушникосушарки закінчується різьбою. Рушникосушарка виконана з сталі нержавіючої, має спосіб приєднання - накидні гайки «американки». Даний акт був складений інженерно-будівельною компанією ТОВ «Систем», яка має ліцензію серія АЕ №262026 від 05.07.2013. (а.с. 17) Поруч з наведеним, згідно витягу з бази даних електронного журналу заявок КП УЖГ «Печерськжитло» 04.10.2014 до відповідача надійшла заявка про залиття квартири № 23, аварійною службою КП УЖГ «Печерськжитло» було замінено прокладку на різьбовому з'єднанні рушникосушія з метою ліквідації затоплення. Наступне звернення датовано 29.11.2014 про залиття квартир № 23, 18 внаслідок протікання рушникосушника на різьбовому з'єднанні в кв. № 28. Аварійною службою КП УЖГ «Печерськжитло» було від'єднано рушникосушій від стояка (встановлено заглушки). (а.с. 19) Суд погоджується з доводами представника відповідача, що рушникосушник, приєднаний до стояка шляхом зварювання, як було при введенні будинку в експлуатацію та на різьбі, після самостійної заміни рушникосушник - це два різних види з'єднання трубопроводів, з чого можна зробити висновок, що позивачем самостійно було здійснено переобладнання інженерного обладнання будинку, а саме, внутрішньобудинкової водопровідно-каналізаційної системи - замінено рушникосушник без згоди балансоутримувача будинку КП УЖГ «Печерськжитло» та дотримання процедури, визначеної Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Держжитлокомунгоспу України від 17.05.2005 № 76 Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Крім того, згідно ст. 151 Житлового кодексу УРСР громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру) зобов'язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку при домову територію. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» позивач, як споживач зобов'язаний за власний рахунок ремонтувати та міняти санітарно- технічні пристрої і прилади, що вийшли з ладу з його вини. Відповідно до ч. 2 ст. 24 Житлового кодексу Української УРСР, житлово-експлуатаційні організації забезпечують схоронність житлового фонду і належне його використання, високий рівень обслуговування громадян, а також контролюють додержання громадянами правил користування жилими приміщеннями, утримання жилого будинку і придомової території. Статтею 60 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 1 ст. 3 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 ст. 15 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Проаналізувавши зазначені норми закону та зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що в судовому засіданні позивачем та її представником не було доведено, а матеріали справи не містять доказів, які б свідчили, що залиття в квартирі позивача сталося саме внаслідок дій або бездіяльності відповідача, не було встановлено порушення відповідачем прав позивача, завдання позивачу втрат майнового характеру діями чи бездіяльністю відповідача, позивачем не надано доказів наявності матеріальної шкоди, заподіяної саме з вини відповідача, протиправності діяння чи без діяння відповідача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням відповідача та вини відповідача в її заподіянні, не знайшла свого підтвердження позиція позивача, що полотенцесушарка є однією цілою інженерною конструкцією зі стояком гарячого водопостачання будинку, тому позовні вимоги про стягнення матеріальної шкоди задоволенню не підлягають. Що стосується позовної вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди, слід зазначити наступне. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору (п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»). Проаналізувавши зазначені норми закону та зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що в судовому засіданні не знайшов свого підтвердження факт порушення прав позивача, завдання позивачу моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру діями чи бездіяльністю відповідача, позивачем не надано доказів наявності моральної шкоди, протиправності діяння чи без діяння відповідача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням відповідача та вини відповідача в її заподіянні, тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed