Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], який 16 квітня 2011 року був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Біловодського районного управління юстиції у Луганській області, про що складено відповідний актовий запис № 10. В обґрунтування доводів зазначив, що з 2014 року між ними припинені шлюбні та сімейні відносини. Спільне господарство не ведеться. Спільне сімейне життя з відповідачем не склалося. Від шлюбу сторони мають дитину: сина [PERSON] [INFO]. В судовому засіданні позивач не був присутнім, про час дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву в якій просить суд розглядати справу без його участі. Відповідач в судове засідання не зявилася, про час та місце його проведення була повідомлений у встановленому порядку. Надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Дослідивши письмові матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Суд бере до уваги положення ст. 24 СК України, яка визначає, що однією з основних ознак шлюбу є його добровільність, передбачивши, що примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно до ст. 12,13 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 16 квітня 2011 року між позивачем та відповідачем відділом державної реєстрації актів цивільного стану Біловодського районного управління юстиції у Луганській області, про що складено відповідний актовий запис № 10.. Сторони мають від шлюбу дитину: сина [PERSON] [INFO] (а.с.3,5). Згідно позову сторони припинили шлюбні відносини з 2014 року, на даний час втрачені усі фізичні та духовні зв'язки. При вирішенні спору про розірвання шлюбу суд враховує, що позивач та відповідач уже тривалий час не проживають сім'єю, мають різні погляди на життя на сімейні цінності, між сторонами припинилися шлюбні стосунки, вони перестали вести спільне господарство. За таких обставин суд приходить до висновку, що причини, які викликали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше сумісне проживання подружжя і збереження сімї стали неможливими, їх сімя існує формально. Суд вважає, що сімя розпалась, а тому шлюб між ними слід розірвати. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати, що становлять 704,80 гривень судового збору, сплаченого за подання до суду позивачем позовної заяви, суд покладає на відповідача. З врахуванням викладеного та

Outcome: approved