Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] , третя особа [PERSON] , про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що вони з відповідачем перебували у шлюбі до 17 листопада 2006 року. Від шлюбу вони мають сина [PERSON] , [INFO] , який з 01.09.2017 року навчається в Лозівській філії Харківського державного автомобільно- дорожнього коледжу (ВНЗ 1 рівня акредитації) на ІІІ-му курсі на денній формі здобуття освіти на контрактній основі, про що свідчить довідка, видана в.о. завідувача Лозівської філії ХДАДК від 15.04.2020 року №83. Самостійно забезпечити сина позивач не має можливості, у зв`язку з чим, вона звернулася до суду з даним позовом. Провадження по справі було відкрито та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Ухвалою від 08.07.2020 року було здійснено перехід від спрощеного розгляду без виклику сторін до спрощеного з викликом, відповідачу було надано строк для подання відзиву на позов. У судове засідання позивач не з`явилася, надала заяву, в якій просила задовольнити позов в повному обсязі та просила розглядати справу за її відсутності. У судове засідання відповідач не з`явився, позовну заяву з додатками отримав, однак відзиву не надав. У судове засідання [PERSON] не з`явився, надав заяву, в якій просив задовольнити позов в повному обсязі. Зважаючи на вищевикладене, суд вважає за можливе, відповідно до ст.279 ЦПК України, розглянути справу за наявними в матеріалах доказами. Неявка сторін та не надання відзиву відповідачем не перешкоджає розгляду справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд встановив наступне. Позивач з відповідачем перебували у шлюбі до 17 листопада 2006 року, про що свідчить копія свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] (а.с.12). Від шлюбу вони мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.11). [PERSON] з 01.09.2017 року навчається в Лозівській філії Харківського державного автомобільно- дорожнього коледжу (ВНЗ 1 рівня акредитації) на ІІІ-му курсі на денній формі здобуття освіти на контрактній основі, про що свідчить довідка, видана в.о. завідувача Лозівської філії ХДАДК від 15.04.2020 року №83, про що свідчить довідка(а.с.14). Позивач 06.03.2009 року повторно зареєструвала шлюб та взяла прізвище чоловіка « [PERSON] », про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.13). Самостійно забезпечити сина позивач не має можливості, у зв`язку з чим, вона звернулася до суду з даним позовом. Згідно ч.1ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.3ст.199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ч.1 ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, в ч.1 якої вказано, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п.20 роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дітей суд враховує такі обставини: стан здоров`я та матеріальне становище повнолітніх дочки, сина; стан здоров`я й матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших дітей; можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дітьми; інші обставини, що мають істотне значення. Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. За змістом статей 191,200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. З урахуванням вищевказаних обставин, а також приймаючи до уваги рівність обов`язків батьків щодо утримання дітей, суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму громадян та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення від дня пред`явлення заяви до суду і до закінчення ним навчання. Так, згідно з ч. 1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно з п. 7 ч. 1ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення. Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про: стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, суд приходить до висновку про звернення до негайного виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Згідно ст.141 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved