Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з указаною позовною заявою, в якій просить стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини всіх видів доходів на кожну дитину щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку до повноліття доньки [PERSON], та продовжити стягнення аліментів на доньку [PERSON] у розмірі ? частини всіх видів доходів відповідача, але не менше встановленого мінімуму та до її повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 01.12.2015 рок шлюб між сторонами розірвано, проте за час перебування у шлюбі мають спільних дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Вказала, що немає власного доходу, оскільки не працює та не має можливості забезпечити нормальний повноцінний фізичний та духовний розвиток доньок. Крім того, зазначила, що участі у виховані доньок відповідач не бере, коштів на їх утримання не надає, у звязку із чим змушена звернутись до суду. Позивач подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання 24.05.2016 року не зявився, хоча про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення в заочному провадженні, у відсутності відповідача, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України та у відсутність позивача, що відповідає положенню ч. 2 ст. 158 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до рішення Богунського районного суду м. Житомира від 01.12.2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. /а.с. 6/ Зі змісту копій свідоцтв про народження серії І-ТП №223873 від 09.09.2014 року та серії І-ТП №119993 від 11.02.2010 року вбачається, що сторони є батьками неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. /а.с. 2,3/ Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 Сімейного кодексу України передбачено, що способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються між ними. Нормами ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Зі змісту ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України вбачається, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки відповідач є батьком дітей і нарівні з матір'ю зобовязаний утримувати їх до досягнення ними повноліття, батько матеріальну допомогу на утримання неповнолітніх доньок не надає добровільно, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню та стягує із [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, і до досягнення повноліття доньки [PERSON]. А починаючи із 12.09.2025 року стягувати із [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі ? частини всіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, і до досягнення нею повноліття. Згідно норм до ст. 367 ЦПК України,\~суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України із відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 551,20 грн.

Outcome: partial