Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

Позивач звернулись до суду з позовом до [PERSON] посилаючись на те, що на підставі розпорядження Фонду комунального майна Мінського району м. Києва № 863 від 13.07.1993 року було видано свідоцтво про право власності на житло на квартиру [ADDRESS], відповідно до якого співвласниками даної квартири в рівних частках були [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] є чоловіком позивачки [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, виданим 29.03.1986 року відділом ЗАГС Шевченківського РВК, актовий запис № 383, та батьком відповідача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 22.01.1993 року відділом ЗАГС Шевченківського району м. Києва, актовий запис № 71. [PERSON] є рідною тіткою [PERSON], що підтверджується довідкою № 93 від 19.03.1992 року, виданою Новоолександрівською селищною радою Краснодонського району Київської області. Як вказує позивач, [PERSON] у спірній квартирі була зареєстрована та проживала починаючи з 06.04.1993 року, а 15.03.1994 року була виписана до с. Н. Олександрівка, Краснодонського району Луганської обл. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Новоолександрівською селищною радою Краснодонського району, актовий запис № 14. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді 1/3 частини квартири [ADDRESS], проте, у встановленому законом порядку спадщина прийнята ніким не була і на теперішній час [PERSON] залишається власником 1/3 частини спірної квартири. Згідно довідки Краснодонської міської державної нотаріальної контори Луганської області № 1824/01-16 від 17.12.2013 року після смерті [INFO] [PERSON] спадкової справи не заводилось. [PERSON] помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 21.10.2012 року відділом реєстрації смерті у м. Києві, актовий запис № 18574. Після його смерті спадкоємцями [PERSON] та [PERSON] було прийнято спадщину у вигляді 1/3 частини квартири [ADDRESS]. Таким чином позивач вважає, що на сьогоднішній день власниками квартири [ADDRESS] є позивачка - 1/6 частина квартири, відповідач [PERSON] - ? частина квартири та [PERSON] - 1/3 частина квартири. Починаючи з моменту реєстрації шлюбу з [PERSON] і по теперішній час позивачка постійно проживає у [ADDRESS] і добровільно, відкрито і безперервно користується нею, а з 1994 року, тобто з дня зняття з реєстрації [PERSON] і її від'їзду до с. Н. Олександрівка, Краснодонського району Луганської області, користується 1/3 частиною квартири, яка належала [PERSON], як власник, сплачує комунальні платежі та квартирну плату, несе витрати по утриманню і ремонту. В судове засідання представник позивача не з'явилась, але надіслала письмову заяву щодо підтримки позовних вимог. Відповідач в судове засідання також не з'явився. Про час і дату судового засідання повідомлений належним чином, до початку розгляду справи подав письмову заяву, в якій просить справу слухати в його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Тому суд вважає за можливе розглянути справу у відповідності до ст. 224, 225 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача у заяві не заперечувала проти заочного розгляду справи. Судом встановлено, що на підставі розпорядження Фонду комунального майна Мінського району м. Києва № 863 від 13.07.1993 року було видано свідоцтво про право власності на житло на квартиру [ADDRESS], відповідно до якого співвласниками даної квартири в рівних частках були [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. При цьому [PERSON] є чоловіком позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, виданим 29.03.1986 року відділом ЗАГС Шевченківського РВК, актовий запис № 383, та батьком відповідача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 22.01.1993 року відділом ЗАГС Шевченківського району м. Києва, актовий запис № 71. [PERSON] є рідною тіткою [PERSON], що підтверджується довідкою № 93 від 19.03.1992 року, виданою Новоолександрівською селищною радою Краснодонського району Київської області. Як з'ясував суд, [PERSON] у спірній квартирі була зареєстрована та проживала починаючи з 06.04.1993 року, 15.03.1994 року та була виписана до с. Н. Олександрівка, Краснодонського району Луганської області. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Новоолександрівською селищною радою Краснодонського району, актовий запис № 14. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді 1/3 частини квартири [ADDRESS], проте, у встановленому законом порядку спадщина прийнята ніким не була і на теперішній час [PERSON] залишається власником 1/3 частини спірної квартири. Згідно довідки Краснодонської міської державної нотаріальної контори Луганської обл. № 1824/01-16 від 17.12.2013 р. після смерті [INFO]. [PERSON] спадкової справи не заводилось. Як з'ясував суд, [PERSON] помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 21.10.2012 року відділом реєстрації смерті у м. Києві, актовий запис № 18574. Після його смерті спадкоємцями [PERSON] та [PERSON] було прийнято спадщину у вигляді 1/3 частини квартири [ADDRESS]. Тобто, на сьогоднішній день власниками [ADDRESS] є позивач [PERSON] - 1/6 частина квартири, відповідач [PERSON] - ? частина квартири та [PERSON] - 1/3 частина квартири. Як встановлено судом, починаючи з моменту реєстрації шлюбу з [PERSON] і по теперішній час позивачка постійно проживає у [ADDRESS] і добровільно, відкрито і безперервно користується нею, а з 1994 року, тобто з дня зняття з реєстрації [PERSON] і її від'їзду до с. Н. Олександрівка, Краснодонського району Луганської області, користується 1/3 частиною квартири, яка належала [PERSON], як власник, сплачує комунальні платежі та квартирну плату, несе витрати по утриманню і ремонту. Згідно до ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. У відповідності до п. 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила статті 344 Цивільного кодексу України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Тому суд вважає, що таким чином, починаючи з 01.01.2001 р. на позивачку поширюються вимоги, передбачені ст. 344 ЦК України і це дає їй підстави на звернення до суду з даним позовом. Згідно листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» відповідно до змісту положень ст. 344 ЦК набуття права власності на майно за набувальною давністю є самостійною підставою набуття права власності. В зазначеному випадку право власності на нерухоме майно не переходить від спадкодавця до спадкоємця (ст. 1216 ЦК), а набувається за рішенням суду (ч. 4 ст. 344 ЦК). Отже, спори про набуття права власності за набувальною давністю не є спорами із спадкування, в тому числі й у випадках, коли особа заявляє про давність володіння (ч. 2 ст. 344 ЦК). Розглядаючи спір про набуття права власності на житлові будинки за набувальною давністю, суд зважаючи на вищевказаний лист, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності за набувальною давністю на нерухоме майно, можуть бути пред'явлені в судовому порядку з 01.01.2011 р. Так як позивач [PERSON] не мала родинних відносин з померлою [PERSON], спадщина після останньої ніким не була прийнята, а тому спір стосовно 1/3 частини квартири [ADDRESS] не відноситься до спорів про спадкування. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Враховуючи ту обставину, що позивач постійно проживає у спірній квартирі і добровільно, відкрито і безперервно користується нею як власник, сплачує комунальні платежі та квартирну плату, несе витрати по утриманню і ремонту, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивачки про визнання за нею права власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS], що належала [PERSON]

Outcome: approved