Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на дитину та утримання дружини та вказала, що з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі з січня 2014 року по 12 грудня 2015 року. Від шлюбу мають спільну дитину - [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з позивачем. Позивач вказує, що відповідач працює, отримує заробітну плату, може надавати допомогу на утримання дитини та дружини, а тому просить стягнути аліменти на утримання доньки та дружини у розмірі 1 / 4 та 1 / 6 частини всіх видів заробітку відповідно. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Відповідач та його представник в судовому засіданні позов визнали в повному обсязі. Суд приймає визнання позову зі сторони відповідача на підставі ст. 174 ЦПК України. Суд, вислухавши всіх учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та такий, що підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у шлюбі до 12 грудня 2015 року та мають спільну дитину [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Позивач та неповнолітня дитина мешкають разом за адресою [ADDRESS] (а.с. 7). Позивач хворіє, має ІІІ групу інвалідності (а.с. 5). Відповідно до ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Права на утримання не має той із подружжя, хто негідно поводився у шлюбних відносинах, а також той, хто став непрацездатним у зв'язку із вчиненням ним умисного злочину, якщо це встановлено судом. Той із подружжя, хто став непрацездатним у зв'язку з протиправною поведінкою другого з подружжя, має право на утримання незалежно від права на відшкодування шкоди відповідно до Цивільного кодексу України. Як вбачається зі ст. 76, ч.ч. 1, 2 СК України розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу. Після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо її колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу. Згідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Як випливає зі ст. 182 ч. 1 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. З вищевикладеного суд приходить до висновку, що позивач є інвалідом ІІІ групи, відповідач є працездатним, отримує дохід та може надавати допомогу на утримання дружини та дитини. Суд приймає до уваги і визнання позову відповідачем у повному обсязі та узгодження сторонами розміру аліментів. На підставі викладеного, ст. ст. 75,76, 180, 182 - 183 СК України та

Outcome: approved