Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої доньки [PERSON], 05.11.2000 р.н, на час її навчання у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку відповідача, але не менше 50% прожиткового мімімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до закінчення навчанння доньки, але не більше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років. Свої вимоги мотивує тим, що їх донька [PERSON] є студенткою Львівського національного університету імені [PERSON], навчається на денній формі навчання, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги. Ухвалою від 07.02.2019 року відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, так як згідно з вимогами ч.6 ст.19 ЦПК України поданий спір є малозначним, а тому у відповідності до ст.274 ЦПК України справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Згідно з ч.4 ст.19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила позов задоволити. Відповідач в судовому засіданні позов заперечив та пояснив, що на даний час є безробітнім, має заборгованість по сплаті аліментів, а тому немає матеріальної можливості сплачувати аліменти на утримання доньки на час навчання, окрім того, він позбавлений батьківських прав і не зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання дитини. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши зібрані по справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд дійшов висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав. Згідно ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до\~свідоцтва про\~народження серії\~1-СГ № 200127\~[PERSON], народилася 05.11.2000 року, її батьками є позивач [PERSON] та [PERSON] - відповідач по справі. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-СГ №146207 від 22.02.2005 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 02.11.2004 року зроблено запис за №238. Відповідно до довідки Львівського національного університету імені [PERSON] №514/18 від 10.09.2018 року, [PERSON] є студенткою першого курсу, денного відділення філологія / слов'янські мови та література філологічного факультету. Термін навчання до червня 2022 р. Суд вважає безпідставними посилання [PERSON] на те, що його було позбавлено батьківських прав відносно [PERSON], а отже він не зобов'язаний сплачувати на її утримання аліменти, оскільки особа позбавлена батьківських прав не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини ( ч.2 ст. 166 СК України). Така ж позиція викладена в постанові Верховного суду від 27.02.2019 р. у справі № 760/17457/16-ц. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] досягла повноліття, однак продовжує навчатись, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги, враховуючи матеріальне становище позивача, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити та стягувати із відповідача аліменти в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше як 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до завершення навчанння доньки, але не більше ніж до досягнення нею 23 років. Також, із відповідача слід стягнути в користь держави судовий збір. На підставі наведеного та

Outcome: approved