Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-22 00:00:00

позивач звернулася до суду із позовною заявою, якою просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 13 листопада 1999 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новобузького районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 105 та поділити спільне сумісне майно. В обґрунтування позовної вимоги про розірвання шлюбу позивач покликається на те, що 13 листопада 1999 року вона разом з відповідачем, уклали шлюб, який зареєстрували у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Новобузького районного управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис №105. Від спільного проживання у шлюбі в них народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] та донька. У них з відповідачем різні характери, різні погляди на життя, через що між ними постійно виникали непорозуміння та сварки. У зв`язку з цим їхня сім`я розпалася та існує формально, примирення між ними неможливе. За таких обставин, вважає подальше спільне життя з відповідачем неможливим, воно буде суперечити їхнім інтересам. Їхній шлюб остаточно розпався і зберегти його неможливо, а тому змушена звернутись до суду із даним позовом. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] у сдуоовму засіданні позовні вимоги в частині розрівання шлюбу підтримали та просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги в частині розірвання шлюбу визнали та проти їх задоволення не заперечили. Відповідно до ч.3 ст.13, ч.2 ст.49, ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши наявні у справі докази, всебічно, повно та об`єктивно оцінивши кожний доказ окремо та в цілому, з`ясувавши всі фактичні обставини, які мають значення для вирішення справи, суд приходить до висновку, що позов у частині позовної вимоги про розірвання шлюбу слід задовольнити з наступних підстав. Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 13 листопада 1999 року, який зареєстровано у відділ державної реєстрації актів цивільного стану Новобузького районного управління юстиції у Миколаївській області, про що складено відповідний актовий запис №105. Згідно з ч.ч.2,4 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Стаття 24 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно із ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, встановлено, що розлад у сім`ї є стійким, сторони спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Аналізуючи наведені докази, встановивши дійсні мотиви розірвання шлюбу та з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і недоцільним, суперечило б інтересам сторін, а тому позовні вимоги позивача у частині розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають до задоволення, внаслідок чого шлюб між сторонами слід розірвати, після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище, набуте у шлюбі « [PERSON] ».

Outcome: approved