Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства (далі по тексу ПАТ) «Азовстальбуд» про стягнення заборгованості по заробітній платі в розмірі 6452,63 гривень та компенсації за втрату частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати заробітної плати. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що вона працює в ПАТ «Азовстальбуд» на посаді штукатуром 3 розряду. В порушення трудового законодавства відповідач нерегулярно сплачує заробітну плату, у зв'язку з чим виникла заборгованість за період з лютого 2015 року по квітень 2015 року в сумі 6452, 63гривень. На всі її вимоги виплатити заробітну плату відповідач відповідає відмовою, посилаючись на відсутність коштів. Посилаючись на діюче законодавство, просила суд стягнути з ПАТ «Азовстальбуд» на її користь заборгованість по заробітній платі та компенсацію за втрату частини доходів у зв'язку з порушенням строків її виплати. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Степанчук О.В. в судове засідання не з'явилися, надали суду заяви про розгляд справи в їх відсутності, зазначили, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити. Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду справи до суду не з'явився, надав суду письмові заперечення, в яких просив в задоволенні позову відмовити. В обґрунтування заперечень посилається на відсутність вини відповідача за затримку виплати заробітної плати позивачу, оскільки така затримка стала наслідком тяжкого матеріального становища підприємства в зв'язку з проведенням антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей, де відповідач фактично здійснював господарську діяльність,. Вказує, що постановою Донецького окружного адміністративного суду по іншій справі, встановлено розповсюдження на ПАТ «Азовстальбуд» положень та норм регулюючих обставини непереборною сили, що також підтверджено висновками Донецької ТТП щодо засвідчення форс мажорних обставин, що об'єктивно унеможливлюють виконання зобов'язань, передбачених діючим законодавством, зокрема, настання відповідальності за виплату заробітної плати та несвоєчасну виплату заробітну плату працівнику. В ході судового розгляду справи, ухвалою суду від 17 червня 2016 року у відповідача були витребувані відомості , щодо нарахованої та невиплаченою позивачу заробітної плати а також розрахунок компенсації про за несвоєчасно виплачену заробітну плату. Ухвала суду відповідачем залишена без виконання. Дослідивши наявні матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 233 КзПП України у разі порушення законодавства про оплату праці, працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь яким строком. Згідно ч.1 ст.94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Згідно до ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні. Як вбачається з трудової книжки, заповненої на ім'я [PERSON], [INFO], остання з 21 серпня 2009 року по теперішній час працює у ПАТ «Азовстальбуд» . Згідно розрахункових листків на ім'я [PERSON] заборгованість підприємства по заробітній платі перед позивачем за лютий 2015 року становить - 768,64 гривень, за березень 2015 року - 2709, 49 гривень, за квітень 2015 року - 2974,50 гривень, що загалом становить - 6452,63 гривень. Факт наявності заборгованості по заробітній платі у зазначеному розмірі позивачу [PERSON] відповідачем не спростовано, а тому суд вважає, що саме зазначена сума підлягає стягненню на її користь з відповідача ПАТ «Азовстальбуд». Вирішуючи позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення з відповідача компенсації втрати частини доходів у зв'язку із порушенням строків їх виплати, суд виходить з наступного. Відповідно до ст.2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів в зв'язку з порушенням строків їх виплати», компенсація громадянам втрати частини доходів в зв'язку з порушенням строків їх виплати проводиться у випадку затримки на один та більше календарний місяць виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цього Закону. Згідно із ст. 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів в зв'язку з порушенням строків їх виплати» сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції у період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). Таким чином, зважаючи на встановлені судовим розглядом обставини, розрахунку та стягненню підлягає сума грошової компенсації за період з травня 2015 року по серпень 2015 року включно. За вересень 2016 року індекс інфляції судом не враховується, оскільки на момент постановлення рішення суду Державним комітетом статистики України не оприлюднений. Таким чином, за офіційними даними Державної статистичної служби України та Міністерства фінансів України приріст індексу інфляції за період невиплати заробітної плати з травня 2015 року по серпень 2015 року включно складає - 1,13 х 100% = 113%. Відповідно величина приросту споживчих цін складає - 113% - 100% = 13. Отже, задовольняючи позов в цій частині, суд стягує з відповідача на користь позивача компенсацію втрати частини доходів у зв'язку із порушенням строків їх виплати за період з травня 2015 року по серпень 2015 року включно, у загальній сумі 838,84 гривень (6452,63 гривень х 13) : 100. Щодо посилань відповідача на обставини непереборної сили, суд виходить з наступного. Статтею 617 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. У пункті 1 частини першої статті 263 ЦК України наведено ознаки непереборної сили як надзвичайної або невідворотної за даних умов події. Відповідно до статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб'єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб'єктів малого підприємництва видається безкоштовно. Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об'єктивно унеможливлюють виконання зобов'язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов'язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади тощо. Аналізуючи зазначені норми Закону, суд дійшов висновку, що засвідчення форс-мажорних обставини (обставин непереборної сили) здійснюється за порядком визначеним ст.14-1 України «Про торгово-промислові палати в Україні», відповідно до якого, наявність таких обставин для підприємства обов'язково підтверджується сертифікатом Торгово-промислової палати України. Відповідно до листа Торгово-промислової палати України від 24 грудня 2014 року № 1695/12.12-03, відповідачу лише роз'яснено порядок засвідчення форс-мажорних обставин, проте сертифікат про засвідчення таких обставин для ПАТ «Азовстальбуд» при здійсненні господарської діяльності на території Донецької та Луганської області не видано. Таким чином, відповідачем не надано суду передбачених Законом належних та допустимих доказів на підтвердження наявності для нього форс-мажорних обставин, які б звільняли його від відповідальності сплачувати позивачу компенсацію у зв'язку з несвоєчасною виплатою належних працівникові сум. З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що підстави для не застосування у даних правовідносинах статей 115 КЗпП України та Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів в зв'язку з порушенням строків їх виплати» відсутні. Отже, в сенсі викладених обставин та наведених норм суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача заборгованості по заробітній платі в сумі 6452,63 гривні та компенсації втрати частини доходів у зв'язку із порушенням строків їх виплати за період з травня 2015 по серпень 2016 року в сумі 838,84 гривні, з утриманням з вказаної суми при її виплаті передбачених законом податків і зборів, оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов'язком роботодавця та працівника. Крім того, у відповідності до положень ст.ст. 79, 88 ЦПК України суд стягує з відповідача ПАТ «Азовзагальмаш» на користь держави судовий збір у розмірі 551,20 гривень.

Outcome: approved