Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-20 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до суду, в обґрунтування якого зазначила, що 04 листопада 2015 року державним виконавцем Червонозаводського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції за адресою [ADDRESS], де проживає позивач зі своїм чоловіком [PERSON] та неповнолітньою донькою [PERSON], було складено акт опису та арешту майна, до його включено: телевізор «PHILIPS» mod. 50PFP5532D/12, чорного кольору, пральну машинку «INDESIT» mod. IWSE 5105, білого кольору; телевізор «PHILIPS»,mod. 32K/8819112, сірого кольору; дитячу меблеву стінку «Юніор», яка складається з чотирьох частин: дві шафи, стіл з ящиками та комод, світло коричневого кольору. Але зазначене в акті опису майно не належить боржнику на праві особистої приватної власності. Так, телевізор «PHILIPS»mod. 50PFP5532D/12, чорного кольору - є власністю [PERSON] (сестри позивача [PERSON] С.), оскільки воно було придбане за її особисті кошти , що підтверджується гарантійним талоном від 12.12.2008 р., та надано тимчасове користування позивачу; Майно, зазначене в акті опису під номером 2 пральна машинка «INDESIT» mod. IWSE 5105, білого кольору було придбано [PERSON] за особисті кошти (кошти надані в подарунок позивачці для придбання пральної машинки її батьками), що підтверджується гарантійним талоном від 29.04.2011 р. Майно, зазначене в акті опису номером 3 телевізор «PHILIPS»mod. 32K/8819112, сірого кольору, та під номером чотири дитяча меблева стінка «Юніор» світло коричневого кольору, було передано [PERSON]С, як подарунок для її доньки [PERSON] , тіткою [PERSON] Тому просила виключити вищевказане майно з актового опису від 04.11.2015 року. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити та звільнити з-під арешту майно. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, надав суду заяву в якій просив розглянути справу у його відсутність. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, просив відмовити у задоволенні позову з підстав недоведеності. Представник третьої особи Червонозаводський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд позову без його участі за наявними у справі матеріалами. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Згідно ч. 1 та 2 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Відповідно до частини 1 статті 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття нього арешту. Судом встановлено, що державним виконавцем Червонозаводського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції на підставі виконавчого листа по справі №646/14663/14 від 20.05.2015 р. виданого Червонозаводським районним судом м. Харкова про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу у розмірі 169200,00 грн. 04.11.2015 року було складено акт опису та арешту майна за адресою [ADDRESS]. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON], який є боржником у виконавчому провадженні, з 21 травня 1994 року перебувають у зареєстрованому шлюбі і мають дочку [PERSON], [INFO]. (а.с. 5, 6). Відповідно до ст. 60 СК України майно подружжя, набуте під час шлюбу, належить чоловіку та дружині на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку. Особистою приватною власністю дружини, чоловіка, відповідно до ч. 1 ст. 57 СК України є майно, набуте нею, ним під час шлюбу, але на підставі договору дарування, або в порядку спадкування; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. До акту опису й арешту майна від 04.11.2015 р. включено наступне майно: -телевізор «PHILIPS» mod. 50PFP5532D/12, чорного кольору, б/в; -пральна машинка «INDESIT»mod. IWSE 5105, білого кольору; -телевізор «PHILIPS»,mod. 32K/8819112, сірого кольору; -дитяча меблева стінка «Юніор», яка складається з чотирьох частин: дві шафи, стіл з ящиками та комод, світло коричневого кольору. (а.с. 9). Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст.ст. 10, 11 ЦПК України цивільні справи розглядаються у межах заявлених вимог, на підставі наданих сторонами доказів, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Способи захисту цивільних прав або інтересів визначенні ст. 16 ЦК України. Відповідно до ст. 391 ЦК України, на яку посилається позивач, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. На підтвердження позовних вимог, що телевізор «PHILIPS»mod. 50PFP5532D/12, чорного кольору - є власністю [PERSON] (сестри позивача [PERSON] С.), оскільки воно було придбане за її особисті кошти , надано гарантійний талон від 12.12.2008 р., де в графі «інформація про покупця» зазначено [PERSON] (а.с. 7). У судовому засіданні, [PERSON] [INFO], допитана у якості свідка, вказала, що [PERSON] є її рідною сестрою по лінії матері, вона за власні кошти в «Епіцентрі» приблизно за 8-9 тисяч гривень придбала телевізор «PHILIPS» mod. 50PFP5532D/12, оскільки він продавався зі скидкою. Оскільки телевізор був занадто великий для її квартири, подарувала його сестрі, її сину. В той же час, у позовній заяві позивач стверджувала, що телевізор є її особистою власністю знаходиться в її тимчасовому користуванні. Враховуючи на наведені докази, суд вважає, що позивач не довела, що телевізор «PHILIPS»mod. 50PFP5532D/12 є її особистою приватною власністю. Відповідно до гарантійного талону і записів в ньому, пральна машинка «INDESIT» mod. IWSE 5105 було придбано [PERSON] 29.04.2011 року. Доказів того, що ця пральна машинка, придбана в період шлюбу, є особистою приватною власністю позивача придбана на кошти, надані їй в подарунок батьками, суду не надано. Щодо майна, зазначеного в акті опису під номером три: телевізор «PHILIPS»mod. 32K/8819112 та під номером чотири: дитяча меблева стінка «Юніор» яка складається з чотирьох частин: дві шафи, стіл з ящиками та комод, світло коричневого кольору, позивачем, як доказ було надано гарантійний талон, в якому зазначено дата продажу: 19.10.2005 року, в графі «покупець» зазначено [PERSON]. (а.с. 50). У судовому засіданні [PERSON], свідчила про те, що [PERSON] є дружиною її дядька. У 2010 році вона робила капітальний ремонт у своїй квартирі, і свої речі поперевозила до своїх родичів, також і у квартиру [PERSON] за адресою [ADDRESS]. Після завершення ремонту меблеву стінку та телевізор «PHILIPS». Стінку вона залишила як подарунок для доньки [PERSON] та [PERSON]А, - [PERSON]. Чеки на придбання цього майна у неї не залишилися. Телевізор купувала на вул. Квітки-Основяненка в магазині «Самсунг», а стінку на ринку Барабашово. Таким чином,суду не доведено, що телевізор «PHILIPS»mod. 32K/8819112 та дитяча меблева стінка «Юніор» є особистою приватною власністю саме [PERSON] Виходячи з викладеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача щодо зняття арешту не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки нею не надано належних та допустимих доказів, що включене до акту опису та арешту майно є її особистою приватною власністю відповідно до вимог ч. 1 ст. 57 СК України. На підстав зазначеного ст. ст. 10, 11, 60, 88, 130, 174, 208, 209, 213-215 ЦПК України, суд, -

Outcome: dismissed