Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом про визнання права власності за давністю володіння на житловий будинок з надвірними побудовами в [ADDRESS]. З позову витікає, що з 1970 року позивач за дозволом власника розпочала проживати у вищевказаному житловому будинку, який перебував на балансі Карлівської нафтогазорозвідувальної експедиції глибокого буріння в зв'язку з трудовими відносинами її колишнього чоловіка, який працював в експедиції. Будинок складався із двох частин, які мали окремі входи, але друга частина не використовувалась для проживання інших осіб, так як попередні мешканці вибрались і залишили їй ключі від замка вхідних дверей. Вона користувалася цілим будинком відкрито, спочатку до 1998 року через окремий вхід, а потім для зручності користування з'єднала дві жилі кімнати з окремих частин житлового будинку , зробивши прохід всередині будинку. Рішенням Красноградської міської ради від 17.12.1997 року в порядку приватизації державного житлового фонду за згодою власника будинку вона отримала Свідоцтво про право власності на квартиру № 2(1) в цьому будинку, що є підтвердженням того, що і Красноградська міська рада і експедиція глибокого буріння визнала її добросовісним володільцем всього житлового будинку. Цей факт також підтверджується довідкою Красноградського КПТІ «Інвентаризатор», що вищевказаний будинок зареєстрований за нею, як за власником майна в цілому. В судовому засіданні позивач, її представник адвокат [PERSON] просили позов задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представники третіх осіб в судове засідання також не з'явилися, згідно заяв їх керівників, вони просили розглянути справу у їх відсутність. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідачів, прийнявши заочне рішення, що відповідає вимогам ст.. 224 ЦПК України. Вислухавши позивача, її представника, дослідивши письмові докази, на думку суду позов можливо задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ч.1, ст.. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно. Факт добросовісного заволодіння позивачем вказаним будинком та відкритим, безперервним володіння ним підтверджується копією свідоцтва про право власності від 17.12.1997 року, яке видано бюром по приватизації державного житлового фонду при виконкомі Красноградської міської ради на ім'я [PERSON] із якого витікає, що квартира [ADDRESS] дійсно належить саме їй.( а.с. 13). Також вищевказаний факт підтверджуються копією домової книги від 29.06.1998 року [PERSON] яка зареєстрована в [ADDRESS] і затверджена Красноградської міською радою, що підтверджується відповідною печаткою; копією технічного паспорту на квартиру [ADDRESS], що знаходиться у власності громадянина [PERSON]; довідкою КПТІ «Інвентаризатор» від 23.06.2014 року, що станом на 31.12.2012 року зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS], за [PERSON] ціла частка на підставі свідоцтва про право власності від 17.12.1997 року, видане Бюро по приватизації державного житлового фонду при виконкомі Красноградської міської ради; копіями договорів страхування вищевказаного будинку від 13.02.2004 року, 09.02.2005 року, 20.07.2006 року; актом Красноградського РОЄ від 19.03.2007 року про пломбування єлектролічильника у вищевказаному будинку; копією договору на відпуск води між [PERSON] та Красноградським КП «Водоканал» від 13.07.2006 року. ( а.с. 7-12, 39-44). Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] добросовісно заволоділа другою половиною зазначеного будинку і починаючи з 1998 року відкрито, безперервно нею володіла, тобто більше 10 років і набула право власності на цю половину і відповідно на весь будинок за набувальною давністю.

Outcome: approved