Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 всіх доходів відповідача щомісячно. На обґрунтування вимог позивач в позовній заяві зазначила, що в 2014 році сторони уклали шлюб, який був розірваний за рішенням Баштанського районного суду Миколаївської області від 11.12.2019 року. Сторони мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . Дочка проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач проживає окремо, добровільно не надає допомогу на утримання неповнолітньої дочки. Посилаючись на викладене, позивач просила про задоволення позову та необхідність стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/4 заробітку (доходу) щомісячно на утримання [PERSON] до повноліття останньої. Від позивача надійшла заява про підтримання позову та розгляд справи за її відсутності. Від відповідача до суду надійшла заява про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. Визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб і відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України є підставою для задоволення позову. На підставі дослідження наявних у справі документів та у зв`язку з визнанням відповідачем позову про стягнення аліментів, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в шлюбі та мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . Дочка проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач проживає окремо та сторони не досягли домовленостей щодо способу та розміру участі батька в утриманні дитини. Зазначені правовідносини врегульовані ст.ст. 180-183 Сімейного Кодексу України, із змісту яких слідує, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги до досягнення дітьми повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька (матері), або у твердій грошовій сумі. Частка доходу батька (матері) визначається судом з врахуванням матеріального становища платника аліментів та наявності у нього інших дітей. Розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. \~ \~ \~ \~За такого, у зв`язку з визнанням відповідачем позову в підготовчому засіданні позов підлягає задоволенню. Оскільки за\~даною категорією\~справ позивач\~звільнений від\~сплати судового\~збору та\~позов підлягає\~задоволенню,\~тому з\~відповідача на\~підставі ч.1\~ст.\~141\~ЦПК України\~підлягає стягненню\~судовий збір\~на користь\~держави. При цьому, оскільки позов задоволений у зв`язку з визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, то відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України, ч.3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь держави має бути стягнуто 50 відсотків ставки судового збору, визначеної для даної категорії спорів, що становить 420,40 грн. На підставі ст.ст. 198-201 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved