Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, а саме: на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться в селі Охлопів по вулиці Нижня Моловиця, 15 Горохівського району Волинської області, на земельну ділянку згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВЛ №034080 від 22 червня 2004 року та на земельну частку згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВЛ №0261817 від 21 липня 2005 року. Мотивує свій позов тим, що 17 липня 2016 року помер її батько [PERSON]. Позивач є спадкоємцем майна померлого батька за законом. Після смерті батька позивач є єдиною спадкоємицею майна, так як інші спадкоємці відсутні. Позивач прийняла спадщину, однак оформити її в нотаріальному порядку не може, так як відсутні будь-які правовстановлюючі документи на спадкове майно. Просить визнати її право власності на спадкове майно. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, однак в своїй заяві до суду позов підтримала повністю, просить визнати її право власності на спадкове майно, а справу слухати у її відсутність. Представник відповідача Квасівської сільської ради Горохівського району Волинської області в судове засідання не зявився, однак в своїй заяві до суду позов визнав повністю, не заперечує щодо визнання за позивачем права власності на спадкове майно. Справу просить слухати у його відсутність. Враховуючи, що в дане судове засідання не з'явилися всі особи, які беруть участь у справі, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. А відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч.1 ст.1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно заповіту, посвідченого секретарем Квасівської сільської ради Горохівського району Волинської області і зареєстрованого 01 липня 1993 року в реєстрі за №5 стверджується, що [PERSON] належний їй житловий будинок з надвірними будівлями заповіла своєму сину [PERSON]. Згідно заповіту, посвідченого секретарем Квасівської сільської ради Горохівського району Волинської області і зареєстрованого 14 травня 2007 року в реєстрі за №13 стверджується, що [PERSON] належну їй земельну ділянку згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВЛ №034080 заповіла [PERSON]. Згідно з свідоцтвом про смерть [PERSON] померла 05 квітня 2009 року, а згідно з свідоцтвом про смерть [PERSON] померла 23 грудня 2009 року. Довідками Квасівської сільської ради Горохівського району Волинської області №688 від 23 листопада 2011 року та №689 від 23 листопада 2011 року стверджується, що єдиним спадкоємцем майна за законом та заповітом після смерті [PERSON] та [PERSON] є [PERSON], який вступив у фактичне володіння майном до шести місяців шляхом спільного проживання, а також наявності на руках правовстановлюючого документа на спадкову земельну ділянку. Заповіти [PERSON] та [PERSON] не змінені та не скасовані. Відповіддю Горохівської державної нотаріальної контори №1735/01-09 від 04 жовтня 2016 року стверджується, що після померлої 05 квітня 2009 року [PERSON] спадкова справа не заводилася. З спадкової справи, заведеною 02 березня 2012 року Горохівською державною нотаріальною конторою за №83/2012 вбачається, що після померлої [PERSON] спадщину прийняв [PERSON]. З копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВЛ №034080 від 22 червня 2004 року вбачається, що [PERSON]. належала земельна ділянка відповідних розмірів. З копії сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВЛ №0261817 від 21 липня 2005 року вбачається, що [PERSON] належала земельна частка відповідних розмірів. Технічною документацією на житловий будинок з відповідними надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в селі Охлопів по вулиці Нижня Моловиця, 15 Горохівського району Волинської області стверджується, що вказаний житловий будинок збудований з дотриманням відповідних будівельних норм. Отже, судом встановлено, що померлий [PERSON], фактично успадкувавши належне [PERSON] та [PERSON] майно, за життя не оформив спадщину належним чином та не провів у встановленому порядку державної реєстрації права власності на вищевказане спадкове майно. Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ч.1 ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. А відповідно до ч.2 ст.1258 ЦК України, кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно з статтею 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з свідоцтвом про смерть [PERSON] помер 17 липня 2016 року. Свідоцтвом про народження стверджується, що позивач [PERSON] є дочкою померлого 17 липня 2016 року [PERSON] Довідкою Квасівської сільської ради Горохівського району Волинської області №476 від 06 вересня 2016 року стверджується, що єдиною спадкоємицею майна за законом після смерті [PERSON] є його дочка [PERSON], тобто позивач. Заповіт [PERSON] в сільській раді не посвідчувався. Спадкоємець [PERSON] вступила у фактичне володіння майном до шести місяців шляхом спільного проживання. Відповіддю Горохівської державної нотаріальної контори №1734/01-09 від 04 жовтня 2016 року стверджується, що після померлого 17 липня 2016 року [PERSON] спадкова справа не заводилася. Відповіддю державного нотаріуса стверджується, що [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказане спадкове майно у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судовому практику в справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Аналогічна думка викладена в роз'ясненні наданому Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/0-13 від 16 травня 2013 року, відповідно до якого, визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Отже, судом встановлено, що позивач після смерті батька [PERSON] прийняла спадщину, а тому суд, вважає, що слід встановити право власності по спадкуванню за законом першої черги [PERSON] на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться в селі Охлопів по вулиці Нижня Моловиця, 15 Горохівського району Волинської області, на земельну ділянку згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВЛ №034080 від 22 червня 2004 року та на земельну частку згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВЛ №0261817 від 21 липня 2005 року.

Outcome: approved