Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою і просить стягнути з відповідача аліменти на її користь в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), на утримання доньки [PERSON], [INFO], в звязку з її навчанням, мотивуючи тим, що донька навчається на денному відділенні, державної форми навчання на фізико-математичному факультеті Житомирського державного університету ім. Івана Франка і потребує матеріальної допомоги. В судове засідання позивач не зявилася, але надала заяву, в якій просить справу розглядати без її участі. Позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не зявився, але надав заяву в якій просить справу слухати у його відсутність. Позовні вимоги визнав в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. [PERSON], [INFO], є донькою відповідача. З відповідача стягувалися аліменти на користь позивача на утримання доньки [PERSON], [INFO], до її повноліття, що підтверджується копією рішення Овруцького районного суду від 08.09.2006 року . Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно довідки Житомирського державного університету імені [PERSON] №356 від 12.08.2015 року [PERSON] є студенткою 2 курсу денного відділення, державної форми навчання фізико-математичного факультету Житомирського державного університету ім. Івана Франка. Термін закінчення навчання червень 2018 року. Враховуючи, що [PERSON] потребує затрат на оплату проживання в гуртожитку, харчування, придбання приналежностей для навчання, одягу, лікування, проїзду, суд вважає, що вона потребує матеріальної допомоги. Відповідач позовні вимоги визнав. В ч.11 постанови №14 від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі» Пленум Верховного Суду України розяснив, що за змістом ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Відповідно до ст.191 СК України аліменти присуджуються з дня подачі заяви в суд. Аналізуючи зміст ст.ст.198, 199 СК України, в яких передбачено обовязок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги, суд вважає, що встановлений ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину в розмірі не менше 30% прожиткового мінімуму, не може бути застосований до гл.16 СК України, оскільки це буде суперечити положенням вищезазначених статей, а саме, що батьки повинні утримувати повнолітніх дітей тільки при умові, що вони можуть надавати матеріальну допомогу (наприклад отримують заробітну плату чи мають (можуть мати) інше джерело доходів). Від сплати судового збору позивачка звільнена на підставі п.3 ч. 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. в доход держави.

Outcome: approved