Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до [PERSON], треті особи [PERSON], Управління-служба у справах дітей Соборної районної у м. Дніпрі ради про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини на кордон без згоди батька. Позивач в обґрунтування позову посилається на те, що вона є матір'ю [PERSON], а відповідач є батьком дитини відповідно до свідоцтва про встановлення батьківства. З батьком дитини у шлюбі вона не перебувала та не проживала. Дитина проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні. Позивач піклується про фізичний, духовний та моральний розвиток дитини. Відповідач участі у вихованні дитини не бере, матеріально не забезпечує, тим більше чинить перешкоди у здійсненні позивачем заходів, спрямованих на покращення здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідач відмовляється надати дозвіл на виїзд дитини до держави Ізраїль для відпочинку та оздоровлення, а також розвитку вокального таланту з 05 липня 2017 року, чим шкодить її інтересам та порушує право дитини на гармонійний розвиток її особистості. Позивач надала своїй матері [PERSON], рідній бабусі [PERSON], згоду на її супровід за кордон. Тому позивач просить суд надати дозвіл на тимчасовий виїзд [PERSON] у супроводі [PERSON] до країни Ізраїлю без дозволу (згоди) та супроводу батька дитини [PERSON] на період з 01 липня 2017 року до досягнення нею 16 років, тобто до [INFO], а також дозволити їй та [PERSON] без згоди батька оформлювати документи для тимчасового виїзду або супроводу неповнолітньої [PERSON] за межі України до країни Ізраїлю на період з 01 липня 2017 року по [INFO]. Представником позивача надано до суду заяву про розгляд справи без її участі (а.с. 34). Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. До суду 07 червня 2017 року надійшла заява [PERSON] про розгляд справи без його участі (а.с. 30). Представник третьої особи Управління-служба у справах дітей Соборної районної у м. Дніпрі радинадав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі (а.с. 32) Третя особа [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Згідно з ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов наступних висновків. Установлено судом і це підтверджується матеріалами справи, що [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO] (а.с. 8). Згідно із свідоцтвом про встановлення батьківства [PERSON] визнаний батьком [PERSON] (а.с. 9). Сторони у зареєстрованому шлюбі не перебували та проживають окремо. Дитина проживає разом з позивачем, що підтверджується довідкою про склад сім'ї та місце реєстрації № 30597 від 20 жовтня 2016 року, виданою Єдиним абонентським відділом Соборного району КП «Міські комунальні платежі» (а.с. 10), та знаходиться на її утриманні. [PERSON] є ученицею 6 класу КЗО «СЗШ № 83» та вокально-хорового відділу музичної школи Дніпропетровської академії музики ім. М. Глинки та відвідує заняття з постанови голосу, фортепіано, сольфеджіо, музичної літератури та хорового класу, що підтверджується довідкою від 15 травня 2017 року (а.с. 19). Задля відпочинку дитини, оздоровлення, розширення світогляду, її духовного та інтелектуального розвитку позивач має намір забезпечити поїздку дитини [PERSON] у період з 05 липня 2017 року по 30 липня 2017 року у супроводі бабусі [PERSON] до держави Ізраїль, що підтверджується маршрутними листами пасажира (а.с. 13), дозволом позивача на виїзд дитини до держави Ізраїль та повернутися до України у супроводі [PERSON] у період з 05 липня 2017 року до 30 липня 2017 року (а.с. 35), запрошенням громадянки держави Ізраїль [PERSON] на ім'я [PERSON] та [PERSON] (а.с. 37). Згідно із поясненнями позивача у позовній заяві, відповідач відмовляється надавати дозвіл на виїзд дитини, при цьому жодних вагомих аргументів, які б пояснювали та обґрунтовували його відмову він не наводить. Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно із ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини (ч.2 ст. 155 СК України). Відповідно до абз. 3 ч. 3 ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Частиною 7 ст. 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України. Згідно із п.п. 3, 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 р. № 57 виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, здійснюється за згодою обох батьків (усиновлювачів) (далі - батьки) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків може здійснюватися на підставі рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Відповідно до ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради України 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно зі ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування Відповідно до Принципу 2 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року дитині законом або іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які б дозволяли їй розвиватись фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному розумінні здоровим та нормальним шляхом і в умовах свободи та гідності. Оцінюючи дослідженні судом при розгляді справи докази у їх сукупності, щодо вимог позивача, суд виходить з того, що у судовому засіданні були встановлені фактичні обставини, які свідчать про те що, дитина постійно проживає з позивачем, фактичним вихованням та всебічним розвитком дитини займається позивач, суд також бере до уваги сумлінне ставлення позивача до своїх батьківських обов'язків, та виходячи із пріоритетності інтересів дитини, враховуючи, що виїзд дитини за межі України відповідає її інтересам та є доцільним з точки зору її виховання та розвитку, а також приймаючи до уваги, що неможливість отримання необхідної для цього згоди батька створює перешкоди в оформленні належних документів для виїзду дитини за кордон, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, заснованими на законі і такими, що підлягають частковому задоволенню, оскільки в матеріалах позовної заяви містяться доводи та надано докази щодо виїзду дитини до держави Ізраїль без згоди та супроводу батька на період з 05 липня 2017 року по 30 липня 2017 року. При цьому позивачем не доведено необхідність надання такого дозволу на період з 01 липня 2017 року до досягнення дитиною 16 років, в зв'язку із чим в цій частині позов задоволенню не підлягає. Вирішуючи питання, щодо розподілу судових витрат, на підставі ст. 88 ЦПК України та приймаючи до уваги результат вирішення справи, суд вважає необхідним судові витрати покласти на відповідача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial