Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-30 00:00:00

Позивачі - [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до ТОВ «Керуюча компанія «КомЕнерго-Тернопіль» сектор 2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Перша тернопільська державна нотаріальна контора, про визнання за [PERSON] права власності на 1/5 частку квартири [ADDRESS] загальною площею 101,5 кв.м., житловою площею 72,8 кв.м. в порядку спадкування за заповітом після померлої [PERSON], а також про визнання за позивачами права власності по 1/5 частці квартири [ADDRESS] загальною площею 101,5 кв.м., житловою площею 72,8 кв.м. В обґрунтування заявлених вимог позивачі посилаються на те, що ними, як співвласниками квартири [ADDRESS], з метою покращення житлово-побутових умов, просторової планувальної структури помешкання, підвищення його комфортності, здійснено її перепланування шляхом прибудови заскленого балкону на стінах прибудови з підвальними приміщеннями для квартири першого поверху, внаслідок чого, як свідчить технічний паспорт на квартиру, виготовлений 29.02.2012р. ТзОВ «Міське бюро технічної інвентаризації», її загальна площа збільшилася до 101,5 кв.м. Враховуючи збільшення площі помешкання, [PERSON] не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/5 частку квартири. Крім цього, є необхідність відповідного оформлення права власності позивачів на нерухоме майно з урахуванням збільшеної площі та ідентифікації позивачів, як власників нерухомого майна в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно, що також ускладнюється відсутністю згоди на перепланування квартири балансоутримавача будинку - ТОВ «Керуюча компанія «КомЕнерго-Тернопіль». В судовому засіданні позивачі підтримали позов та просили задовольнити вимоги в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні не заперечив проти задоволення позовних вимог. 28.01.2014р. Першою тернопільською державною нотаріальною конторою у канцелярію суду надіслано лист-відповідь № 108/01-16 від 21.01.2014р., у якому просить розглянути справу № 607/23340/13-ц без її представника по наявних в ній документах. Заслухавши пояснення позивачів і представника відповідача, дослідивши та оцінивши докази по справі, судом встановлено наступні обставини: Згідно Свідоцтва про право власності на житло від 13.09.2000р. [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] належить за правом спільної сумісної власності квартира загальною площею 86,9 кв.м., яка знаходиться за адресою [ADDRESS]. [INFO]. померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 13.09.2004р., яка заповіла свою частку у праві спільної сумісної власності у зазначеному вище нерухомому майні своїй дочці - [PERSON]. На звернення [PERSON] до Першої тернопільської державної нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/5 частку квартири [ADDRESS], після смерті матері, їй було відмовлено, про що свідчить постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1032/02-31 від 10.04.2012р., у якій підставою відмови слугувало здійснення самочинної добудови та перепланування квартири. Крім цього, у цій постанові зазначено, що інших спадкоємців, крім гр. [PERSON] немає. У вказаній постанові також зазначено, що для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом спадкоємцем [PERSON] подано: - свідоцтво про право власності на житло, видане Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації 13.09.2000р., згідно з яким квартира [ADDRESS] приватизована на п'ятьох осіб; - витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно за № 33543821 від 21.03.2012р., виданий ТзОВ «Міське бюро технічної інвентаризації» (м. Тернопіль) з приміткою, а саме: за рахунок самочинної добудови та перепланування трикімнатної квартири в чотирикімнатну загальна площа квартири збільшилася на 14,6 кв. м., житлова площа збільшилася на 18,1 кв.м. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо воно не погоджене з органами місцевого самоврядування, тобто відсутнє рішення про вчинення таких дій. Особа, яка здійснила самочинне будівництво нерухомого майна, або його перепланування без дозволу органів місцевого самоврядування, не набуває права власності на нього. Як вбачається з п. 7 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 30.03.2012р. «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» правила ст. 376 ЦК України не можуть бути застосовані при вирішенні справ за позовами про визнання права власності на самочинно переобладнанні квартири в багатоквартирних будинках різних житлових фондів, оскільки такі правовідносини врегульовано іншими нормами законодавства, зокрема ст. 383 ЦК України та відповідними нормами ЖК України щодо власників квартир. Відповідно до ст. 383 ЦК України власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу від 17.05.2005р. № 76, визначено, що під переплануванням розуміється перенесення і розбирання перегородок, перенесення і влаштування дверних прорізів, улаштування і переустаткування тамбурів, прибудова балконів. Так, з метою покращення житлово-побутових умов, просторової планувальної структури помешкання, підвищення його комфортності, співвласниками квартири [ADDRESS] здійснено її перепланування шляхом прибудови заскленого балкону на стінах прибудови з підвальними приміщеннями для квартири першого поверху, внаслідок чого, як свідчить технічний паспорт на квартиру, виготовлений 29.02.2012р. ТзОВ «Міське бюро технічної інвентаризації», її загальна площа збільшилася до 101,5 кв.м. На замовлення позивачів ТВП «Тернопільархпроект» виготовлено передпроектну проробку на основі натурних обмірів місця добудови для вироблення необхідних рішень та узгоджень, яка містить висновок, що проектна добудова балкону до квартири № 28 не впливає на несучу здатність і стійкість конструкції житлового будинку та добудови до квартири першого поверху. Комунальним підприємством «Місто» надано технічний висновок про стан конструкції веранди квартири [ADDRESS], згідно якого влаштування заскленої веранди над добудовою першого поверху можливе при умові виконання каркасу в легких метало - дерев'яних конструкціях без застосування цегляної кладки і важкого перекриття, що і було дотримано позивачами. Добудова балкону до квартири [ADDRESS] погоджена з Державним пожежним наглядом м. Тернополя, про що свідчить лист № 1165 від 22.09.2000р., а також з Тернопільською міською санітарно-епідеміологічною станцією, про що свідчить лист № 2831/02-1 від 22.09.2000р. Крім цього, [PERSON], яка проживає у [ADDRESS] (суміжній з квартирою позивачів) надано згоду на добудову балкону до квартири [ADDRESS]. Звернення до міського голови м. Тернополя із заявою про надання дозволу на розміщення існуючого балкону, який розташований на другому поверсі, в межах балкону першого поверху, залишено без відповіді і задоволення. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. У відповідності до ч. 1 ст. ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Ніхто не може бути обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України). Право власності на нову річ, яка виготовлена особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва (створення майна) - ч.ч. 1,2 ст. 331 ЦК України. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності встановлена судом. Як визначено ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ч. 1 ст. 1223 ЦК України). Приписами ч. 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, має право звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. У п. 12 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що у разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними. Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця. Розглядаючи спори, пов'язані зі спадкуванням частки в праві спільної сумісної власності, необхідно звертати увагу на те, що згідно зі статтею 368 ЦК України спільною сумісною власністю є не лише майно, набуте подружжям за час шлюбу, якщо інше не встановлено договором або законом, а й майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Аналізуючи вищенаведені обставини, враховуючи, що здійснене перепланування не спричиняє негативного впливу на несучу здатність конструкцій будинку, не виявлено порушень протипожежних вимог та доказів порушень прав інших власників квартир в будинку в результаті перепланування, для реалізації набутих спадкових прав та необхідності ідентифікації позивачів, як власників нерухомого майна в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити. На підставі наведеного,

Outcome: approved