Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів та додаткових витрат на дитину, посилаючись на те, що сторони перебували у шлюбі, який в подальшому рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 14 грудня 2011 року, було розірвано. Після розірвання шлюбу [PERSON] залишився проживати із позивачем [PERSON] та знаходився на її утриманні, у зв`язку із чим у 2011 році із відповідача було винесено рішення про стягнення аліментів із відповідача. [INFO] від шлюбу народився син [PERSON] , який на даний час повнолітній та яка проживає разом з позивачкою та навчається на першому курсі Чернівецького національного університету імені Ю. Федьковича. Позивачем було сплачено 22200 гривень за один рік навчання [PERSON] (сина сторін) у Чернівецькому національному університеті імені Ю. Федьковича, що підтверджується квитанціями. Позивач [PERSON] просила стягнути з відповідача аліменти на повнолітнього сина на період його навчання в Чернівецькому національному університеті імені Ю. Федьковича у розмірі 1/3 заробітку (доходу), щомісячно, до закінчення навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років, Ѕ від сплаченої суми за один рік навчання у твердій грошовій сумі у розмірі 11100 гривень, а також судові витрати на правничу допомогу в розмірі 2000гривень. В судове засіданні позивач [PERSON] не з`явилася, однак від її представника [PERSON] надійшла на адресу суду письмова заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] не з`явився, однак від його представника [PERSON] надійшла на адресу суду заява в якій позовні вимоги визнав частково та просив провести судове засідання без їх участі, попередньо надавши суду відзив в якому зазначив, що починаючи з 2011 року по теперішній час він сплачував аліменти на користь позивача та будь-які заборгованості по аліментам відсутні. Крім того зазначив, що він отримує заробітну плату у середньому 5150,46 гривень із яких 1220,96 гривень (аліментів) відраховувались на користь позивача на утримання іх сина [PERSON] . Також [PERSON] за власні кошти здійснив поховання свого рідного брата, який помер [INFO] , а також матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Не заперечував щодо задоволення позовних вимог в частині стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання у розмірі ј з усіх його доходів, щомісяця, до закінчення навчання, але не більше як до досягнення дитиною 23 років. Справа до суду надійшла 06.05.2021 року та була призначена до підготовчого судового розгляду на 02.06.2021 року, також 02.06.2021 року перенесено підготовчий розгляд справи на 14.07.2021 року, також 14.07.2021 року перенесено підготовчий розгляд справи на 30.07.2021 року, також 30.07.2021 року перенесено підготовчий розгляд справи на 15.09.2021 року, також 15.09.2021 року закрито підготовчий розгляд справи та призначено до судового розгляду по суті на 07.10.2021 року. Дослідивши письмові докази по справі судом встановлено фактичні обставини справи і відповідні правовідносини. Так судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який в подальшому рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 14 грудня 2011 року, було розірвано. (а.с.10). Згідно свідоцтва про народження від 23.04.2003 року серії [NUMBER] (а.с.8). батьками [PERSON] є сторони по справі. Судом встановлено, що [PERSON] навчається на першому курсі денної форми навчання у Чернівецькому національному університеті імені Ю. Федьковича, що підтверджується договором про надання освітніх послуг № 1123 від 03.09.2020 року (а.с. 13) З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] , досяг 18 років та продовжує навчання, не працює, аліменти не отримує та перебуває на повному утриманні матері\~ [PERSON] . Як вбачається із квитанцій №0.0.1828032274.1 від 08.09.2020 року та №123 від 22.01.2021 року позивачем [PERSON] було перераховано кошти за навчання [PERSON] на рахунок Чернівецького національного університету в сумі 22200 (двадцять дві тисячі двісті) гривень. Статтею 51\~Конституції України гарантовано, а ст.\~180\~СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.\~55\~Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтею 141 СК України\~передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Так, згідно вимог ч. ч. 1, 2 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Статтею 200 СК України, встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. На відміну від правовідносин, щодо сплати аліментів до досягнення дитиною повноліття, правовідносини обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються\~главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст. ст.\~199,\~200,\~201\~цього\~Кодексу). У визначенні розміру допомоги слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Зокрема, відповідно до ч. 1 ст.\~182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, згідно з п.20\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, \~обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягненням дочкою, сином віку який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчатися; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до вищенаведеного спроможність надавати матеріальну допомогу є предметом доказування, а обов`язковою умовою надання батьками утримання повнолітнім дочці чи сину є можливість надання ними матеріальної допомоги. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Вказане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі і здобуття освіти. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. Аналіз цих норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Матеріалами справи підтверджено, що син сторін навчається на першому курсі денної форми навчання за спеціальністю «Міжнародні відносини» в Чернівецькому національному університеті ім. Ю. Федьковича. Вартість оплачена позивачкою в сумі 22200 гривень підтверджується копіями квитанцій, які містяться в матеріалах справи. Так, на підставі ч.1 ст.\~60\~ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Зважаючи на це суд знаходить, що позовні вимоги про стягнення аліментів на період навчання на дитину підлягають частковому задоволенню, а також про наявність підстав для стягнення із відповідача половини сплачених сум, як додаткових витрат на дитину (22200:2=11100) Відповідно до\~ст.\~141\~ЦПК України з відповідача слід стягнути судові витрати в дохід держави в розмірі 908 гривень, а також витрат, які понесла позивач на професійну правничу допомогу в сумі 2000 гривень.

Outcome: partial