Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, який обґрунтовує тим, що 27 жовтня 2007 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] . Від цього шлюбу у них є дитина - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 11.05.2011 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано. Даним судовим рішенням також було вирішено стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини з усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку починаючи стягнення з 21.04.2011 року до досягнення дитиною повноліття. Однак, з моменту розлучення та по теперішній час відповідач свого сина майже не бачив. Він не цікавиться життям дитини, не піклується про його здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток. Відповідач не знає як його дитина навчається в школі, не знає його інтереси, бажання, прагнення, матеріально не утримує та має велику заборгованість зі сплати аліментів, за фактом чого на теперішній час проводиться досудове розслідування за ст.164 Кримінального кодексу України. Відповідач не вітає дитину з днем народження, іншими святами, подарунків не дарує. Він повністю ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Відповідач повністю втратив соціальний взаємозв`язок з дитиною. Консультативним висновком спеціаліста від 19.10.2020 року встановлений діагноз [PERSON] та зазначено: «відсутність члену сім`ї, відсутність батьківського виховання з боку батька». Позивач просить суд ухвалити рішення, яким позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] , та всі судові витрати стягнути з відповідача. Позивач [PERSON] та її представник - адвокат Кузнєцов А.С., в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з зазначених в позові підстав та просили їх задовольнити. Позивач додатково пояснила, що її колишній чоловік [PERSON] не приймає участі у вихованні сина з 2012 року, зовсім не спілкується з сином близько двох-трьох років, аліменти не сплачує. Їх син батьком відповідача не називає, та зовсім не бажає спілкуватися з ним. Відповідач [PERSON] , належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не надав. Представник третьої особи Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської Смук Р.В., в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог [PERSON] про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно їх неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та надали суду висновок про можливість позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно дитини [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 12.03.2021 року закрито підготовче провадження та призначена справа до судового розгляду по суті. Суд, заслухавши пояснення позивача [PERSON] , представника позивача Кузнєцова А.С. , представника третьої особи Смук Р.В., показання свідків, з`ясувавши думку [PERSON] , перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав: Судом установлено, що 27 жовтня 2007 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції у Сумській області, про що було видано Свідоцтво про шлюб та зроблений актовий запис №2288. Від цього шлюбу у них є дитина - [PERSON] [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] (а.с.8). Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 11.05.2011 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини з усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку починаючи стягнення з 21.04.2011 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.9). Після розірвання шлюбу відповідач [PERSON] ,з сином не спілкується, коштів на його утримання не надає, аліменти не сплачує, що підтверджується розрахунком заборгованості зі сплати аліментів станом на 01.01.2021 року (а.с.18-19). Відразу ж після розірвання шлюбу позивач [PERSON] , почала проживати з іншим чоловіком [PERSON] . Дитина [PERSON] своїм батьком називає [PERSON] . Статтею 150 Сімейного кодексу України, статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлений обов`язки батьків виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно з ст.18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до пунктів 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» - позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умов винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно довідки-характеристики від 28.10.2020 року Комунальної установи Сумська спеціалізована школа І-ІІІ ступенів №9 м.Суми, Сумської області вбачається, що [PERSON] , 2007 року народження, дійсно навчається у 8-Б класі Комунальної установи Сумська спеціалізована школа І-ІІІ ступенів №9 м.Суми, Сумської області. [PERSON] проживає в неповній сім`ї. Його вихованням займається мати - [PERSON] , яка приділяє належну увагу сину й зацікавлена в навчальних досягненнях, постійно підтримує зв`язок із класним керівником. Батько, [PERSON] , не бере участі у вихованні сина (а.с.15). Відповідач [PERSON] з 2012 року не спілкується з сином, не приймає участі в його вихованні, утриманні, не піклується про фізичний та духовний розвиток сина. Після розірвання шлюбу зустрічі батька з сином мали епізодичний характер, відповідач втратив зв`язок з сином. Викладені обставини підтвердили допитані судом свідки. Так, свідок [PERSON] , який є чоловіком позивачки, пояснив, що з [PERSON] він проживає разом вже одинадцять років. За весь цей час відповідач жодного разу не зустрічався з [PERSON] . Матеріальної допомоги сину майже не надавав, аліменти також не сплачував. Відповідач не знає де навчається [PERSON] , де проживає, не цікавиться його життям. Зауважує, що у нього з пасинком склалися дуже добрі відносини, [PERSON] називає його батьком і дуже гарно до нього ставиться. Свідок [PERSON] , яка є хрещеною матір`ю неповнолітнього [PERSON] , пояснила, що відповідач не спілкується з сином близько десяти років. Він не телефонує дитині та не допомагає утримувати сина. Їй відомо, що перешкод зі сторони позивачки для спілкування з сином відповідачу не чинилося. Неповнолітній [PERSON] , який навчається у Комунальній установі Сумська спеціалізована школа І-ІІІ ступенів №9 м.Суми, Сумської області (8 клас), проживає за адресою: [ADDRESS] , в судовому засіданні пояснив, що батько з ним взагалі не спілкується. Останній раз він бачив батька два-три роки тому або й більше. У нього склалися добрі родинні стосунки з [PERSON] . Вважає, що доцільно позбавити його батька батьківських прав. Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради надали висновок про можливість позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дитини [PERSON] , [INFO] , оскільки відповідач не підтримує ніяких відносин з сином та не бере участі у вихованні та розвитку дитини протягом тривалого часу, не проявляє бажання спілкуватися з ним, матеріально не утримує дитину. Статтею 164 Сімейного кодексу України визначені підстави позбавлення батьківських прав. Зокрема, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (п.2 ч.1 ст.164). Відповідно до ст.165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають, зокрема, один з батьків. Отже, у судовому засіданні встановлено, що вихованням, розвитком та утриманням сина повністю займається позивачка та її чоловік [PERSON] . Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що [PERSON] участі у вихованні дитини не приймає, не цікавиться життям сина, його навчанням, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками. Належних та допустимих доказів існування обставин, які перешкоджають участі відповідача в вихованні дитини, відповідачем суду не надано. Така поведінка відповідача свідчить про його свідоме ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, а тому згідно з ст.164 СК України суд вважає за необхідне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно дитини - [PERSON] , [INFO] . Згідно ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача в відшкодування судового збору 908грн.

Outcome: approved