Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення із відповідача 30 000,00 грн. шкоди, завданої затопленням квартири, 2000,00 грн. витрат, пов`язаних з проведенням експертизи, 4000,00 грн. Витрати на правову допомогу, 704,80 грн. судового збору, оскільки внаслідок неналежного відношення відповідача до санітарно-технічних приладів в своєї квартири, а саме каналізаційна мережа потребує заміні, так як внаслідок її експлуатації відбувається регулярне залиття квартири позивачки. У судовому засіданні позивач та її представник підтримали висновки експертизи, просили стягнути суму збитків відповідно до висновку експерта, а також витрати на правничу допомогу та судові витрати пов`язані з проведенням експертизи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 19.12.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Полонкою Ю.С. (а.с. 9-10). Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованого 12.06.2018 року, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 14.09.2011 року, виданого другою Миколаївською державною нотаріальною конторою. 26.06.2017 року комісією житлово-експлуатаційної контори № 15 в складі майстра цього підприємства [PERSON] та в присутності жильців квартири [NUMBER] [PERSON] та квартири [NUMBER] [PERSON] будинку [ADDRESS] був складений акт про те, що у квартирі [ADDRESS] в приміщенні спальні в правій стороні під стелею сліди багаторазового залиття (вологі шпалери з жовтими плямами), а також мокрий з жовтою плямою стеля загальною площею S-0,06 кв. м.; в квартирі [NUMBER] (вище розташована) , стояки проходять в поєднаному санвузлі - загальна стіна з спальнею нижче розташованої в квартирі [NUMBER] , стояк каналізації чавунний, трійник під унітазом проіржавів з наявними отворами (дірами), вентиль в змішувачі в ванній кімнаті тече в відкритому стані, під ванною та унітазом волого, видимі сліди періодичного залиття. 18.09.2017 року комісією житлово-експлуатаційної контори № 15 в складі майстра цього підприємства та жителя квартири [NUMBER] [PERSON] , жителя квартири [NUMBER] [PERSON] , жителя квартири [NUMBER] [PERSON] був складений акт про те, що у квартирі [ADDRESS] встановлено мокру пляму на стіні з правої сторони під стелею S-0,5 кв. м. (дитяча кімната); в квартирі [NUMBER] в приміщенні ванної кімнати на стелі сліди багаторазового залиття, волога стеля, відшарування штукатурки S-1 кв. м., каналізаційний стояк замінений на пластмасовий від стелі ванної кімнати, через перекриття в нижче розташованої квартири [NUMBER] ; в квартирі [ADDRESS] встановлено, що розводка по приміщенню ванної кімнати та кухні чавунна, волога та в іржавих подтьоках. Трійник під унітазом пошкоджений (тече), зазор між ванною кімнатою і стіною - 50 мм., підлога в ванній кімнаті мокра під унітазом та під ванною. Каналізаційний стояк чавунний, на рас трубі - тріщина. Каналізаційна мережа в квартирі [NUMBER] потребує замінні, так як внаслідок її експлуатації відбувається регулярне залиття нижче розташованих квартир [NUMBER] та [NUMBER] . Відповідно до листа наданого начальником житлово-експлуатаційної контори № 15, вбачається, що жителю квартири [ADDRESS] були вказані явні дефекти в розводці каналізації по квартирі, з чим власник квартири не був згоден, замінити прогнилі чугунці труби відмовився. Скласти протокол на жителя квартири [ADDRESS] не надається можливим, оскільки він, згідно паспортних даних, не прописаний в даній квартирі. Відповідно до висновку експерта № 66 від 05.12.2018 року, на об`єкті дослідження в квартирі [ADDRESS] мало місце залиття, яке відбулося внаслідок потрапляння води через перекриття між досліджуємою квартирою та вище розташованою квартирою. Випадки залиття підтверджується актами від 26.06.2017 року та 08.10.2017 року складеними майстром ЖЕК № 15 Голубашенко Н [PERSON] І. в присутності мешканців квартир [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER] . В квартирі [ADDRESS] в житловій кімнаті № 3 (дитяча кімната) на об`єкті дослідження виявлені наступні пошкодження оздоблення у наслідок залиття із вище розташованої квартири відшарування шпалер, плями жовтого кольору на стелі, стіни, підтьоки на стелі, наявність плісняви та грибку під шпалерами. Ймовірна вартість ремонтно - будівельних робіт та будівельних матеріалів для усунення пошкоджень завданих внаслідок залиття квартири [ADDRESS] складає 4511,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. За змістом п. 1 ч. 2 цієї статті, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно із ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійснення своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватись моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Частиною 3 ст. 386 ЦК України передбачено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Відповідно до положень ст. ст. 1166 та 1167 ЦК України для покладення відповідальності на заподіювача майнової та моральної шкоди, зокрема в результаті бездіяльності заподіювача, необхідна сукупність таких обов`язкових умов: наявність шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди, причинний зв`язок між протиправною поведінкою заподіювача і шкодою, вина в заподіянні шкоди. Таким чином, деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за вини заподіювача шкоди. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди. Згідно з ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Вказана стаття регулює загальні підстави для відшкодування шкоди в рамках позадоговірних (деліктних) зобов`язань. Юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення, елементами якого є: шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою, вина. Відсутність хоча б одного з цих же елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду. Пленум Верховного Суду України у постанові від 27.03.1992 №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» у п. 2 роз`яснив, що при розгляді таких справ, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі або майну громадянина відшкодовується у повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Згідно правової позиції висловленої Верховним Судом України при розгляді справи №6-183цс14 від 03.12.2014, законом не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен доказати факт заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини і якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Згідно з п. 2.3.6. Правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства №76 від 17.05.2005, у разі залиття квартири складається відповідний акт. Згідно додатку №4 до зазначених Правил, у акті, зокрема, зазначається що трапилось, причини та наслідки залиття, акт складається комісією у складі головного інженера виконавця послуг, майстра, слюсаря-сантехніка, з актом ознайомлюються мешканці квартир. В акті повинно бути відображено: дата складання акта (число, місяць, рік):прізвища, ініціали та займані посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності: прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, з вини якого сталося залиття; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини: завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття. У листі Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 29.12.2009 №12/20-11-1975 «Щодо ремонту квартири після залиття» також зазначено, що при складенні акту про залиття присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою. Тобто факт залиття квартири, характер залиття та його причини, завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок - залиття речей та їх орієнтовна вартість) та його наслідків має бути зафіксований актом комісійного обстеження квартири, складеним за обов`язкової участі винної особи. Згідно з пунктом 9 вищезазначеної Постанови відшкодування шкоди шляхом покладення на відповідальну за неї особу обов`язку надати річ того ж роду і якості, налагодити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі, застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб полагодити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди. Згідно ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на встановлені в судовому засіданні обставини та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, оцінивши у сукупності, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини у справі, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову в частині стягнення з відповідача матеріальної шкоди у розмірі 4511,00 грн., оскільки відповідачем не доведено відсутність вини у заподіянні шкоди позивачеві у зазначеному ним обсязі. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи належать в тому числі і витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 3 ,4 ,5 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження судових витрат, суду надані: ордер, договір про надання юридичних послуг адвокатом від 02.04.2018 р., квитанції № 494754 від 13.04.2018 р., №494755 від 16.05.2018 року, №494756 від 06.06.2018року в яких містяться записи «Вартість послуги. Найменування послуги: юридичні послуги за договором від 02.04.2018» та підпис [PERSON] , що також засвідчено печаткою адвоката на загальну суму 4000грн.. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що з відповідача на користь позивача необхідно сягнути витрати на правову допомогу в розмірі 4000,00 грн.. Крім того, згідно квитанції № 16 від 10.09.2018 року позивачем сплачено на проведення судової будівельно - технічної експертизи у розмірі 4118 грн. 40 коп., яка підлягає стягненню з відповідача. Частина 1, 2 статті 141 ЦПК України встановлює, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру заявлених позовних вимог, у разі задоволення позову - на відповідача, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved