Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-18 00:00:00

Позивач, звертаючись до суду, просить стягнути з відповідача на відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої злочином 4750,00 грн., та на відшкодування моральної шкоди - 5000,00 грн. На обгрунтування позовних вимог зазначив, що відповідач був засуджений 23 грудня 2015 року вироком Запорізького районного суду Запорізької області, який набув законної сили ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 22.03.2016 року, за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України. Матеріальна шкода від вчиненого відповідачем злочину складає 4750,00 грн., завдану моральну шкоду він оцінює у 5000,00 грн. В судовому засіданні представник позивача наполягала на задоволенні позову із зазначених у позові підстав. Відповідач та його представник проти задоволення позову заперечували, пояснивши, що позов підлягає залишенню без задоволення, оскільки позивач не довів своїх позовних вимог. Розглянувши позовну заяву, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, встановивши обставини та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню у звязку із таким. Встановлено, що відповідач [PERSON] був засуджений 23 грудня 2015 року вироком Запорізького районного суду Запорізької області, який набув законної сили ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 22.03.2016 року, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України. Зазначений вирок у відповідності до приписів ч. 4 ст. 61 ЦПК України є обовязковим для суду, що розглядає справу про цивільно правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок з питань, чи мали місце ці дії та вчинені вони цією собою. Так, вироком встановлено, що [PERSON] 25.07.2015 року, діючи умисно за попередньою змовою із [PERSON]О та невстановленою особою незаконно заволоділи автомобілем ВАЗ 21011, державний номер 15-13 ЗПЯ, вартістю 10000,00 грн., який належить [PERSON], автомобіль було повернуто потерпілому [PERSON] Матеріальною шкодою, яка підлягає стягненню у випадку, коли предмет злочину було повернено потерпілому, є реальні збитки, а саме вартість пошкоджень, якщо викрадений автомобіль було пошкоджено. Вироком не встановлено, що автомобіль було пошкоджено, відповідна експертиза на предмет вартості пошкоджень не проводилася і тому суд приходить до висновку, що вимога про стягнення матеріальної шкоди не підлягає задоволенню, оскільки не доведена належними та допустимим доказами. Задовольняючи вимогу про стягнення моральної шкоди, суд виходить з правового змісту ст.1167 ЦК України, та вважає, що безумовно загальновідомим, а, відтак, таким, що не підлягає доказуванню, є наявність моральних страждань у жертви злочину (ч. 2 ст. 61 ЦПК України). У позивача був викрадений автомобіль, який він використовував у своїй комерційній діяльності як підприємець, фактично автомобіль є джерелом існування родини. Потерпілий оцінив свої моральні страждання у 5000,00 грн., суд погоджується, що зазначена сума достатня для компенсації моральної шкоди та є обґрунтованою. На підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути із відповідача в дохід держави судовий збір у сумі 640,00 грн., від сплати якого позивач був звільнений при предявленні позову до суду. Приймаючи до уваги вищевикладені обставини справи,

Outcome: partial