Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою і просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1000 грн. на утримання повнолітньої доньки - [PERSON], [INFO], в зв'язку з її навчанням, до закінчення нею навчання - 30.06.2020, а також стягнути додаткові витрати на оплату навчання доньки в розмірі ? витрат на навчання в рік згідно договору про надання освітніх послуг до закінчення нею навчання - 30.06.2020, мотивуючи тим, що донька навчається на другому курсі Житомирського державного університету імені Івана Франка на платній основі, денної форми навчання, і потребує матеріальної допомоги. Сама утримувати дочку вона не в змозі, так як їй потрібні кошти на навчання, проїзд до місця навчання, проживання, одяг, харчування, підручники. Відповідач працює і отримує заробітну плату, відповідно має можливість надавати матеріальну допомогу на доньку, якої вона потребує на даний час. В судове засідання позивач не з'явилася, але надала заяву, в якій просить справу розглядати без її участі. Свої позовні вимоги підтримала. При цьому, просить врахувати, що плата за навчання підвищилася з 12500 грн. до 14050 грн., а також не високий розмір її заробітку. Відповідач в судове засідання також не з'явився, але надіслав письмові заперечення на позов. Просить справу розглянути без його участі та повністю відмовити у задоволенні позовних вимог, врахувавши такі факти: він позбавлений батьківських прав відносно дочки, вона з досягненням повноліття втратила статус дитини, в нього на утриманні знаходиться ще неповнолітній син та в нього невисокий розмір заробітної плати. Дослідивши докази по справі та врахувавши письмові пояснення сторін, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. [PERSON], [INFO], є донькою відповідача, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 11.08.1999. Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно довідки Житомирського державного університету імені Івана Франка №632 від 26.06.2017 [PERSON] є студенткою першого курсу Житомирського державного університету імені Івана Франка денної форми навчання (контрактної форми фінансування). Термін закінчення навчання - червень 2020 року. Копія договору про надання освітніх послуг між вищим навчальним закладом та фізичною (юридичною) особою від 15.08.2016 №1084 підтверджує розмір плати за навчання - 12500 грн. в рік. Будь-яких інших доказів, які б підтверджували підвищення плати за навчання до 14050 грн., затрати на утримання доньки та потребу в матеріальній допомозі саме в сумі 1000 грн. позивачем суду надано не було. Однак, суд враховує, що [PERSON] потребує крім затрат на оплату за навчання, також затрат на харчування, проїзд, придбання приналежностей для навчання, одягу, та вважає, що донька відповідача потребує матеріальної допомоги. Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач на даний час працює в ТОВ «А1 Нова Генерація» на посаді охоронника та отримує заробітну плату в розмірі 2987 грн. 93 коп., про що свідчить довідка про доходи ТОВ «А1 Нова Генерація» за березень-серпень 2017 року. Копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 16.09.2003 підтверджує факт батьківства відповідача відносно [PERSON], [INFO]. Будь-яких доказів щодо факту утримання сина відповідачем не надано. Проте, суд його не виключає. Довідка про доходи КП «Центральна районна аптека №31 м. Овруча» Овруцької районної ради за лютий-липень 2017 року в свою чергу свідчить, що середньомісячний розмір заробітку позивача становить 2470 грн. 57 коп., що на 517 грн. 36 коп. менше заробітної плати відповідача. Посилання відповідача на факти позбавлення його батьківських прав та досягнення донькою повноліття, як на підставу для відмови у задоволенні позову, суд не може покласти в основу прийняття рішення, зважаючи на наступне. В ст. 166 СК України законодавець закріпив правові наслідки позбавлення батьківських прав. Так, особа, позбавлена батьківських прав: 1) втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов'язків щодо її виховання; 2) перестає бути законним представником дитини; 3) втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім'ям з дітьми; 4) не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; 5) не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов'язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); 6) втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Однак, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. В ст. 6 СК України закріплено лише правовий статус дитини. Аналізуючи зміст правових норм, що містяться в ст.ст.166, 199 СК України, суд звертає увагу, що досягнення дитиною повноліття ніяким чином не вливає на спорідненість особи, яка позбавлена батьківських прав, з дочкою, сином. Відповідно не звільняє і від обов'язку утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Щодо стягнення додаткових витрат на оплату навчання доньки, суд відмічає, що згідно ч.1 ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно (ч.2 ст.185 СК). Зважаючи, що законодавцем визначено окрему правову норму, що міститься в ст. 199 СК України, яка закріпила обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, витрати на оплату навчання не можуть бути віднесені до додаткових витрат на дитину, що викликані особливими обставинами, в розумінні положень ст. 185 СК України. Таким чином, розглядаючи справу в межах наданих доказів, на засадах змагальності та диспозитивності, враховуючи можливість надання утримання дитині і матір'ю, тобто позивачем, суд приходить до висновку про можливість відповідача надавати матеріальну допомогу доньці - [PERSON] в розмірі 724 грн.. Відповідно до ст.191 СК України аліменти присуджуються з дня подачі заяви в суд. Аналізуючи зміст ст.ст.198, 199 та 200 СК України, в яких передбачено обов'язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги, суд вважає, що встановлений ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину в розмірі не менше 50% прожиткового мінімуму, не може бути застосований до гл.16 СК України, оскільки це буде суперечити положенням вищезазначених статей, а саме, що батьки повинні утримувати повнолітніх дітей тільки при умові, що вони можуть надавати матеріальну допомогу (наприклад отримують заробітну плату чи мають (можуть мати) інше джерело доходів). Відповідно до ст.88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в розмірі 640 грн. 00 коп. в дохід держави.

Outcome: partial