Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, просила стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 4 536,00 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з наступною індексацією відповідно до закону, щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Вирішити питання про розподіл судових витрат, в тому числі щодо стягнення з відповідача на користь позивача 3000,00 грн. витрат, здійснених на оплату правової допомоги. Позовні вимоги мотивує тим, що 22.03.2013 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу з відповідачем у них є спільні діти - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з нею та перебувають повністю на її утриманні. Виховання дітей та забезпечення їм належного рівня життя зумовлює значні витрати, а також витрати на одяг, їжу та інші необхідні речі. На неодноразові прохання позивача відповідач категорично відмовляється надавати допомогу в матеріальному забезпеченні дітей. Так як позивач не в змозі самостійно здійснювати витрати по утриманню дітей, оскільки працює медсестрою в КЕП «Львівський обласний центр громадського здоров`я» і її заплата становить 8000,00 грн., інших доходів немає, а відповідач будучи особою працездатного віку та не маючи на своєму утриманні інших осіб, від утримання дітей в добровільному порядку ухиляється, а тому позивач звернулась до суду з відповідним позовом, який просить задоволити. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, передбачених в позові, та просила такі задоволити. Відповідач у судове засідання з розгляду даної справи не з`явився, хоча про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином. У зв`язку із неявкою відповідача, який був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, без поважних причин в судове засідання, оскільки про поважність причин неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав, то зі згоди представника позивача суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування умов, передбачених ст.280 ЦПК України. Ухвалою судді від 10.08.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, а провадження по справі - відкрито. Заслухавши пояснення представника позивача, оглянувши матеріали справи та додані до неї письмові документи, суд вважає за можливе постановити рішення відповідно до ст.ст.265,280-282 ЦПК України, яким позов задоволити частково виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 22 березня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, про що Личаківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції здійснено актовий запис за №70, що стверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.10). Сторони є батьками неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується долученими до матеріалів справи копіями свідоцтва про народження останніх (а.с.11-12). З матеріалів позовної заяви, судом встановлено, що неповнолітні діти проживають разом з матір`ю, позивачем по справі, та повністю перебувають на її утриманні. Відповідач протягом тривалого часу жодної матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. В ході розгляду справи судом не встановлено, відповідач [PERSON] на даний час офіційно працює. Жодних відомостей про отримання ним офіційних доходів суду не представлено та до матеріалів справи не долучено. Стаття 27 Конвенції ООН про права дитини проголошує, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ч. 1-3 ст. 181 Сімейного кодексу України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 1 ст.182 СК України закріплено перелік обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Так, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно положень ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» установити у 2020 році прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень; Враховуючи матеріальний стан відповідача, відсутність на його утриманні інших осіб, оскільки про протилежне суд не повідомляв, а також законодавчо закріплений рівний обов`язок батьків по утриманню дітей, який відповідач в добровільному порядку не виконує, та законодавчо передбачений мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей аліменти в розмірі 1500,00 грн. на кожну дитину, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити питання про розподіл судових витрат і стягнути з відповідача на користь держави 840,80 грн. судового збору за вимогу про стягнення аліментів, від сплати яких при звернені до суду із позовом була звільнена позивач. У зв`язку з непредставленням суду жодних документів на підтвердження понесення позивачем судових витрат у вигляді 3000,00 грн. витрат на оплату правової допомоги, суд у стягненні таких з відповідача на користь позивача відмовляє.

Outcome: approved