Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі ? частини всіх видів доходу щомісячно з моменту подання позовної заяви відповідачем про розірвання шлюбу та до повноліття дитини, на на своє утримання у розмірі ? частини від усіх видів його заробітку, починаючи з моменту подання позовної заяви відповідачем про розірвання шлюбу та до досягнення дитиною трьох років. Посилаючись на те, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 30 серпня 2014 року, від шлюбу мають малолітню доньку: [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач відносно доньки та відносно неї не надає матеріальної допомоги на їх утримання. Від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач частково не визнає позовні вимоги. В своєму відзиві відповідач погоджується з стягненням з нього аліментів на користь позивачки на утримання дитини у розмірі ? частки від усіх видів його заробітку, але не погоджується стосовно визначення з якого моменту належить присудити аліменти на утримання дитини, оскільки позивачка просить стягнути аліменти на утримання дитини з моменту подання відповідачем позовної заяви про розірвання шлюбу, а не з моменту подання позовної заяви про стягнення аліментів. Що стягнення аліментів з нього на утримання дружити у розмірі ? частки від усіх видів його заробітку з моменту подання відповідачем позовної заяви про розірвання шлюбу, відповідач не згоден в частині розміру аліментів та визначення з якого моменту належить присудити аліменти на утримання дитини. Посилаючись на те, що аліменти присуджуються з моменту подання відповідної позовної заяви до суду на підставі ч. 1 ст. 79 СК України, та на обставину, що має істотне значення, при визначенні розміру аліментів на утримання дружини, а саме те, що його мати [PERSON], є інвалідом третьої групи та він надає їй матеріальну допомогу. Вважає, що стягнення аліментів на утримання дитини, стягнення аліментів на утримання дружини паралельно зі складною фінансово-економічною ситуацією в країні - зростання цін на комунальні послуги, продукти харчування, одяг, ліки та інше; надання ним матеріальної допомоги матері - призведе до непомірного фінансового навантаження та поставить його у скрутне матеріальне становище. У зв'язку з вищевикладеним, відповідач просить стягнути з нього аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі ? частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позовної заяви до суду з 13.04.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Стягнути з нього аліменти на користь позивачки на її утримання у розмірі 700 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позовної заяви до суду з 13.04.2018 року і до досягнення дитиною трирічного віку - [INFO]. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь - якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Від сторін клопотання про проведення розгляду справи з їх викликом в судове засідання не надійшло, тому суд провів розгляд справи за наявними у ній матеріалами. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З'ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 30 серпня 2014 року, від шлюбу мають малолітню доньку: [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею та знаходяться на її утриманні. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] є пенсіонеркою по інвалідності, що підтверджується пенсійним посвідченням № [NUMBER] та довідкою до акта огляду з МСЕК № 008106. Відповідно до ч. 1 ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За змістом ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Зазначене підтверджується п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». У відповідності з ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За приписами ч. 2 та ч. 4 ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Частиною 1 статті 79 цього Кодексу передбачено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Оцінюючи всі зібрані по справі докази, враховуючи інтереси дитини для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя, повного та всебічного розвитку, враховуючи матеріальний та сімейний стан платника аліментів та одержувача аліментів, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Згідно із ч. 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. За такого, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп..

Outcome: partial