Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-22 00:00:00

позивач звернулася до суду із позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 1000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач позовні вимоги мотивує тим, що уклала 15.08.2003 року шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. На протязі 8 років сторони разом не проживають, сімейні відносини між ними фактично припинені. Син проживає разом з позивачем, відповідач не опікується дитиною, не надає жодної матеріальної допомоги. Ухвалою судді Козівського районного суду Тернопільської області від 28.07.2017 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у судовому засіданні. Відповідно до п.9 ч.1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. На підставі вказаного, суд приходить до висновку про необхідність продовження розгляду справи за правилами ЦПК України в редакції закону №2147-VIII від 03.10.2017 року. До початку судового засідання представник позивача подав заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти винесення заочного рішення та просить справу слухати у його відсутності без застосування технічних засобів (а.с.20). Відповідач у судове засідання не зявився, однак про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке міститься у матеріалах справи. Дослідивши письмові докази по справі, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження [PERSON] є батьком [PERSON] (а.с.8). Згідно довідки Великоходачківської сільської ради Козівського району Тернопільської області №628 від 19.07.2017 року [PERSON], [INFO] дійсно проживає в [INFO] із матірю [PERSON], [INFO] (а.с.11). На час розгляду справи домовленості між батьками з приводу участі відповідача в утриманні сина не досягнуто, а отже аліменти підлягають стягненню в судовому порядку. Згідно ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відтак відповідач зобов'язаний виконувати обов'язки по утриманні сина, однак допустив невиконання вказаного обов'язку, оскільки не бере активної участі в утриманні сина, як в грошовій так і в натуральній формі. Відповідно у позивача виникло право на стягнення з відповідача аліментів. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоровя дитини, матеріальне становище дитини та платника аліментів. На підставі ч.1 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи, які не викликають сумніву у їх об'єктивності. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, оскільки дитина потребує утримання, матеріального забезпечення, а відповідач може надавати матеріальну допомогу останньому, яка на розсуд суду є достатньою в розмірі 1000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до досягнення дитиною повноліття. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 6 цієї ж статті передбачено якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відтак, з відповідача слід стягнути суму судового збору, який повинен був бути сплачений позивачем на користь держави.

Outcome: approved