Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 35 по вул. Бойко, 187 в м. Херсоні, в якому вказує, що вона з 1981 року проживала разом з [PERSON] в квартирі [ADDRESS] та були там зареєстровані. В 2001 році відповідач вирішив розлучитися та переїхав зі спірної квартири, та вже більше 17 років не проживає в даній квартирі, не сплачує комунальні платежі, не отримує кореспонденцію за даною адресою, особистих речей в квартирі немає. В 2004 році шлюб між ними було розірвано. Перешкод в користуванні житловим приміщенням позивач відповідачу ніколи не чинила. Він добровільно визначив собі інше місце проживання і спірним жилим приміщенням не користується понад шість місяців без поважних причин. У звязку з наведеним просить визнати [PERSON], 16.08.1960 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 23.04.2018 року по справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися, проте відповідачу було встановлено строк в пятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву. На адресу відповідача було направлено копію ухвали про відкриття провадження від 23.04.2018 року, але відзиву на позовну заяву до даного часу суду не надано. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, суд встановив, що позивач [PERSON] є наймачем 2-кімнатної квартири за адресою: [ADDRESS], що підтверджується договором №578 найму житлового приміщення від 28.10.2016 року. [PERSON] та [PERSON] з 25.12.1981 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 30.01.2004 року було розірвано, що також підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії 1-КГ №015391.\~\~ Згідно довідки № 44 від 29.03.2018 року за адресою [ADDRESS] крім позивача зареєстрований [PERSON]. З акту про не проживання від 30.03.2018 року, складеного Товариством з обмеженою відповідальністю «Керуюча Компанія «Таврія» вбачається, що [PERSON] зареєстрований за адресою [INFO], але фактично не проживає з листопада 2001 року по теперішній час.\~\~\~ Згідно частин 1 і 2 ст.71, ст.72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сімї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Враховуючи вищевказане, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.\~

Outcome: approved