Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про визнання права власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті її [PERSON]. Позовні вимоги обґрунтовує наступним. 28.08.2017 помер [PERSON], який був чоловіком [PERSON] та батьком [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на трьохкімнатну квартиру [ADDRESS]. У встановлений законом строк для прийняття спадщини звернулася до нотаріуса, в свою чергу [PERSON] подав заяву до нотаріуса про відмову від прийняття спадщини на користь матері [PERSON]. Нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину на квартиру, оскільки у правовстановлюючому документі договорі купівлі-продажу, відсутні відомості про номер придбаної квартири. Нотаріус, яка посвідчувала договір-купівлі продажу припинила свою діяльність у 2011 році та передала справи до архіву, який знаходиться у м.Донецьку. Тому звернулась до суду за захистом своїх прав. Позивач та її представник адвокат [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, наполягали на його задаолвенні, надавши пояснення, аналогічні викладеним у позові. В подальшому просили провести розгляд справи за їх відсутністю. Позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув, надав заяву, у якій просив розглядати справу у його відсутність, та зазначив, що не заперечує проти задоволення позовних вимог. Представник відповідача [PERSON] міської ради в судове засідання не з'явився. Надав письмові пояснення, згідно з якими просив провести розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Третя особа приватний нотаріус в судове засідання не з'явився. Розгляд справи просив провести за його відсутності.\~\~ Третя особа [PERSON] у судове засідання не прибула, про час та місце розгляду справи було повідомлено належним чином, про причини неявки суду не повідомлено. Суд, заслухавши учасників судового засідання, дослідивши письмові докази, з'ясувавши характер спірних правовідносин приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] помер 28.08.2017 року. \~ \~ \~ \~18.01.2018 року позивач [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса [PERSON] міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] з заявою про прийняття спадщини після смерті її чоловіка [PERSON], [INFO], де зазначила, що крім неї спадкоємцями першої черги є син померлого [PERSON], [INFO] та донька померлого [PERSON], 1975 або [INFO]. \~ \~ \~ \~Також, відповідачем [PERSON] приватному нотаріусу [PERSON] міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] подано заяву про відмову на користь своєї матері [PERSON] від спадщини після смерті свого батька [PERSON]. \~ \~ \~ \~Таким чином, [PERSON] як дружина спадкодавця [PERSON] прийняла спадщину шляхом подачі заяви відповідного змісту, а спадкоємець за законом, син спадкодавця [PERSON] відмовився на користь своєї матері [PERSON], яка є дружиною померлого, шляхом подачі заяви відповідного змісту. Спадкоємець [PERSON] до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не зверталася. \~ \~ \~ \~Відповідно постанови приватного нотаріуса [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON] від 07.03.2018 року №151/02-31, [PERSON], [INFO] у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом на квартиру номер 103 у будинку за номером 25 по вул. Казанцева в м.Маріуполі Донецької області відмовлено, оскільки спадкоємцем у якості правовстановлюючого документа було надано договір купівлі-продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON] 03.09.1999 року за реєстровим №1202, в якому предмет договору (який придбав померлий [PERSON]) є трьохкімнатна квартира, загальною площею 52,4 кв.м., в тому числі житловою 36,4 кв.м, розташованої в будинку номер 25 по вулиці Казанцева в м.Маріуполі, ні в предметі договору, ні в самому тексті цього договору не вказаний номер квартири. ММКП «[PERSON] бюро технічної інвентаризації» надано відповідь №132/02-14 від 22.02.2018, що на імя [PERSON] зареєстрована квартира за адресою: [ADDRESS], на підставі договору купівлі-продажу №11202 від 03.09.1999 року приватного нотаріуса [PERSON] округу. Зробити запит з метою витребування документів, на підставі яких був посвідчений договір купівлі-продажу квартири, до приватного нотаріуса [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON] (яка змінила прізвище на «Земляк») неможливо, оскільки за даними Єдиного реєстру нотаріусів вона 27.12.2011 року припинила свою нотаріальну діяльність, та перевела всі свої архівні справи для подальшого їх зберігання до Донецького обласного нотаріального архіву, справи залишилися в архівосховищах обласного державного нотаріального архіву в місті Донецьку, територія якого тимчасово не підконтрольна Україні, тому доступ до архіву відсутній. З-за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів відмовлено у вчиненні нотаріальної дії. Статтею 392 ЦК України\~визначено, що власник майна може пред'являти позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.1216, ст.1218, ст.1223, ст.1268\~Цивільного кодексу\~України спадкуванням є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст.ст.321, 328 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Прийняття спадщини спадкоємцем, який звертається з вимогою про визнання права власності на спадкове майно, має встановлюватись належними доказами: копіями документів із спадкової справи, якщо така справа заводилася нотаріусом, довідками з житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народження після його смерті, той з подружжя, який його пережив і батьки. З матеріалів спадкової справи вбачається, що дійсно нотаріусу спадкоємцем першої черги [PERSON] було надано правовстановлюючий документ на спадкове майно - договір купівлі-продажу квартири [PERSON] від 03.09.1999 року посвідчений приватним нотаріусом [PERSON], який зареєстровано в реєстрі за №1202, де предмет договору: трьохкімнатна квартира, загальною площею 52,4 кв.м., в тому числі жилою 36,4 кв.м., розташовану в будинку номер двадцять пять, по вул. Казанцева, у місті Маріуполі.Відповідно до договору купівлі-продажу квартири, [PERSON] мешканець за адресою [ADDRESS] продав, а [PERSON] купив квартиру у б. 25 по вул.Казанцева у м.Маріуполі. Як вбачається з матеріалів спадкової справи та Інформаційної довідки МКП «[PERSON] бюро технічної інвентаризації» № 132/02-14, квартира [ADDRESS] зареєстрована за [PERSON], на підставі договору купівлі-продажу №1202 від 03/09/1999. На підставі п. 4.14 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів. Згідно зі\~ст. 182 ЦК України\~та\~ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 №1952-ІV, право власності на нерухомість підлягає обов'язковій державній реєстрації та виникає з моменту такої реєстрації. Будь-які правочини щодо нерухомого майна, в тому числі видача свідоцтва про право на спадщину, вчиняються, якщо право власності на таке майно зареєстровано згідно з вимогами цього\~Закону. Відповідно до\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~30.05.2008\~№7\~«Про судову\~практику у\~справах про\~спадкування» зазначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. В судовому засіданні встановлено, що позивач є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON], квартира [ADDRESS] зареєстрована на праві власності за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу №1202 від 03/09/1999, отримати документи, на підставі яких було посвідчено приватним нотаріусом [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №1202 договір купівлі продажу [PERSON] від 03.09.1999 року трьохкімнатну квартиру, загальною площею 52,4 кв.м., в тому числі жилою 36,4 кв.м., розташовану в будинку номер двадцять пять, по вул. Казанцева, у місті Маріуполі, не вбачається можливим, оскільки архів знаходиться на тимчасово непідконтрольній владі України території, то за таких обставин суд приходить до всиновку про задовольння позовних вимог.

Outcome: approved