Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Київської міської ради, Департаменту державної реєстрації, [PERSON], просила визнати за нею право власності на 2/5 від 0,0997 га земельної ділянки на [ADDRESS] для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. В обґрунтування позову зазначила, що є власником 2/5 частини будинку [ADDRESS]. Зазначену частину будинку вона отримала у власність на підставі договору дарування від 03.11.2014 від [PERSON], яка в свою чергу отримала її у спадок від померлого [INFO] батька - [PERSON] Відзначила, що при вирішенні питання оформлення права власності на 2/5 земельної ділянки, а саме отримання витягу з Державного земельного кадастру, виникли складності з наданням відповідного правовстановлюючого документу на земельну ділянку, на якій розташований зазначений житловий будинок. Рішенням Київської міської ради від 15.07.2004 №407/1817 «Про приватизацію земельних ділянок для будівництва і обслуговування жилих будинків, господарських споруд» зі змінами, внесеними рішеннями Київської міської ради від 22.08.2007 №27/2041 та від 26.02.2010 №410/3848, [PERSON] передано у приватну власність 2/5 від 0,0997 частки земельної ділянки за адресою: [ADDRESS]. Співвласники іншої частини земельної ділянки [PERSON] та [PERSON] на підставі Державних актів на право власності на земельну ділянку внесли відповідні відомості до Державного земельного кадастру. Відомості про видачу Державного акту на право власності 2/5 земельної ділянки [PERSON] відсутні. Листом Департаменту земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації від 12.03.2015 на звернення позивача зазначено, що дійсно Київською міською радою було прийнято рішення про передачу у спільну часткову власність земельної ділянки на [ADDRESS], але державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий [PERSON] не зареєстровано. Також позивачем відзначено, що останні зміни до рішення Київради від 15.07.2004 №407/1817 були прийняті 26.02.2010, а [PERSON] помер [INFO], то вона припускає, що за час свого життя померлий не встиг здійснити державну реєстрацію права власності на земельну ділянку та виготовити на власне ім'я державний акт на право власності на 2/5 земельної ділянки по [ADDRESS], а його дочка-спадкоємиця [PERSON] не здійснювала жодних дій для вирішення цього питання. Враховуючи викладене й те, що право на земельну ділянку не було зареєстровано за померлим, вона не має можливості зареєструвати дану земельну ділянку на своє ім'я. Позивач та її представник в судове засідання не з'явились, представник позивача надала до суду заяву, у якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, справу слухати у її відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Представник відповідача Київської міської ради в судове засідання не з'явився, про дату та час слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. В ході розгляду справи надавав письмові заперечення, де просив у задоволенні позову відмовити. Представник відповідача Департаменту державної реєстрації в судове засідання не з'явився, про дату та час слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про дату та час слухання справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд, відповідно до ст.ст.169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у їх відсутність, оскільки неявка відповідачів не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечував представник позивача. З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до вимог ст.224 ЦПК України. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.1 ст.224 та відповідно до ч.1 ст.225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 28.11.2013 визнано за [PERSON] право власності на 2/5 частини будинку [ADDRESS]. Рішення набрало законної сили (а.с.7-8). Як зазначено позивачем в обґрунтування позову та встановлено вказаним рішенням, яке набрало чинності, [PERSON] дійсно була дочкою померлого [PERSON] та ця частина житлового будинку належала йому за життя на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Судом встановлено, що на підставі договору дарування, посвідченого 03.11.2014 приватним нотаріусом КМНО Мойсик Р.В., [PERSON] належить майно: 2/5 частини житлового будинку [ADDRESS], яке остання отримала в дар від [PERSON] (а.с.4). Вказані обставини також підтверджуються витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.6). Рішенням Київської міської ради від 15.07.2004 №407/1817 «Про приватизацію земельних ділянок для будівництва і обслуговування жилих будинків, господарських споруд» (а.с.13-14) зі змінами, внесеними рішеннями Київської міської ради від 22.08.2007 №27/2041 (а.с.15-16) та від 26.02.2010 №410/3848 (а.с.17-19), [PERSON] передано у приватну власність 2/5 від 0,0997 частки земельної ділянки за адресою: [ADDRESS]. В матеріалах справи містяться Державні акти на право власності, видані на імя [PERSON], [PERSON] на земельну ділянку в [ADDRESS], де співвласниками значаться [PERSON], [PERSON], [PERSON] (цільове призначення (використання) земельної ділянки будівництво і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд) (а.с.9, 10). Листом Департаменту земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації від 12.03.2015 №057029-4429 на звернення [PERSON] зазначено, що дійсно Київською міською радою було прийнято рішення від 15.07.2004 (з урахуванням змін, внесених рішенням Київської міської ради від 22.08.2007 та від 26.02.2010) про передачу у спільну часткову власність земельної ділянки на [ADDRESS], але станом на 31.12.2012 державний акт на право власності на земельну ділянку на [ADDRESS], виданий [PERSON] у Головному управлінні (нині Департамент) земельних ресурсів не зареєстровано (а.с.20-21). Згідно положень п.1 ст.5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що у Державному реєстрі прав реєструються права на житлові будинки, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення. Відповідно до п.36 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 №868, передбачено, що для проведення державної реєстрації речових прав необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення таких прав на нерухоме майно, та інші документи, визначені цим Порядком, зокрема: державний акт на право приватної власності на землю, державний акт на право власності на землю, державний акт на право власності на земельну ділянку або державний акт на право постійного користування землею; рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно..» Згідно з статтею 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Позов про визнання права власності - це позадоговірна вимога власника майна про констатацію перед третіми особами факту приналежності позивачу права власності на спірне майно. Підтвердження в суді права власності на майно здійснюється шляхом підтвердження фактів, що свідчать про володіння спірним майном на праві власності або іншого речового права. Згідно відповіді Департаменту земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації від 05.10.2015 №057029-17726 на запит Солом'янського районного суду м. Києва від 24.09.2015 №2-3624/15 за період з 15.07.2004 по [INFO] [PERSON] звертався до Головного управління земельних ресурсів із заявами щодо отримання державного акту на право власності на земельну ділянку на [ADDRESS] від 28.09.2004 №58597 та від 26.08.2005 №54993. Станом на 31.12.2012 документ, що посвідчує право власності [PERSON] на земельну ділянку на [ADDRESS], у Департаменті земельних ресурсів зареєстрований не був. Частиною 1 ст. 377 ЦК України передбачено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Відповідно до ч.1 ст.120 Земельного кодексу України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Приписами ст.15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи вищевикладене та те, що позивачем правомірно набуто право власності на 2/5 частини будинку [ADDRESS], який знаходиться на земельній ділянці кадастровий номер [NUMBER], суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved