Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою в якій вказує, що 08 січня 2013 року помер її батько [PERSON]. Після смерті батька відкрилась спадщина в розмірі ? частки квартири [ADDRESS] ([PERSON]) у м. Словянську. Спадщину після батька позивач прийняла своєчасно, однак через помилку у свідоцтві про право власності на зазначену квартиру від 31 серпня 1993 року, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] На даний час це свідоцтво про право власності скасоване рішенням Словянського міськрайонного суду Донецької області та визнано право власності на ? частки вказаної квартири за [PERSON], з яких ? частка це спадщина після померлого [PERSON], а ? частка набута під час приватизації. Після смерті [PERSON] 27 листопада 2014 року, позивач оформила право власності на ? частки квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] Враховуючи, що фактично [PERSON] належала ? частка квартири за адресою: Донецька область, м. Словянськ, вул. Василівська ([PERSON])[ADDRESS], а згідно вимог ст. ст. 1267, 1278 ЦК України частки позивача та [PERSON] у спадщині, що відкрилася після смерті [PERSON] є рівними, позивач просить суд визнати за нею право власності на ? частку вказаної квартири після смерті [PERSON] Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не зявилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, надали суду заяви про розгляд справи в їх відсутність, в яких позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] міської ради в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій просив суд прийняти рішення на власний розсуд. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. 08 січня 2013 року помер [PERSON], про що 09 січня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Словянську [PERSON] міськрайонного управління юстиції у Донецькій області було видано свідоцтво про смерть, серія І-НО, № 683817, актовий запис № 53. Позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серія VII-HO, № 431357, відповідно до якого [PERSON] є батьком позивача, про що в книзі реєстрації актів про народження 15 листопада 1988 року було зроблено запис № 1531. Прізвище позивачем було змінено з [PERSON] на [PERSON] на підставі свідоцтва про шлюб, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту [PERSON] реєстраційної служби [PERSON] міськрайонного управління юстиції 12 вересня 2015 року, серія І-НО, № 436699, актовий запис 483. 06 березня 2013 року бабкою позивача [PERSON] було подано заяву в Першу словянську державну нотаріальну контору про прийняття спадщини після смерті [PERSON] 01 квітня 2013 року з аналогічною заявою до Першої словянської державної нотаріальної контори звернулась позивач [PERSON] 29 жовтня 2013 року Постановою державного нотаріуса Першої словянської державної нотаріальної контори [PERSON] було відмовлено [PERSON] та [PERSON] у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом на квартиру № 34 в будинку № 52, розташованого у місті [PERSON] по вулиці Ж. Революції, після померлого 08 січня 2013 року [PERSON] через те, що реєстрація права власності на зазначену квартиру була проведена в порушення вимог законодавства, що діяло на час виникнення права на таку реєстрацію. Рішенням Словянського міськрайонного суду Донецької області від 26 березня 2014 року по справі № 243/11938/13-ц було визнано за [PERSON] право власності на ? частку однокімнатної квартири [ADDRESS], розташованої на четвертому поверсі, житловою площею 17.3 кв м., загальною площею 30.0 кв.м. як набуту під час приватизації квартири. Цим же рішенням за [PERSON] було визнано право власності на ? частку зазначеної квартири після смерті [PERSON] Отже, останньому на праві власності належала ? частка вказаної квартири. Згідно з Державним реєстром речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 19 червня 2015 року № 39351700 власницею ? часток вказаної квартири є позивач [PERSON] на підставі свідоцтво про право на спадщину, серія та номер: 1-498, виданого 16 червня 2015 року державним нотаріусом Першої словянської державної нотаріальної контори [PERSON] Отже, ? частка померлого [PERSON] на сьогоднішній день ні ким не успадкована. Згідно з ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як вбачається з Постанови від 18 березня 2017 року № 722/02-31 нотаріуса Першої словянської державної нотаріальної контори [PERSON] причиною відмови у вчиненні нотаріальної дії, що полягає у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу [PERSON] за законом на ? частку квартири № 34 в будинку № 52, розташованого у м. Словянську по вулиці Василівській, після померлого 08 січня 2013 року [PERSON] є відсутність документів, що підтверджують право власності останнього на зазначену частку. Також, відповідно до цієї постанови, пережилої дружини у померлого 08 січня 2013 року [PERSON] немає. Частиною 1 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Так, як вбачається з матеріалів справи, позивачем було подано таку заяву про прийняття спадщини у встановлений діючим законодавством строк. Таким чином, оскільки [PERSON] належала на праві власності ? частка зазначеної квартири, а позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги після смерті його смерті, інших спадкоємцем першої черги після померлого [PERSON] немає, позивачем було прийнято спадщину шляхом подання відповідної заяви нотаріусу, то суд приходить до висновку, що вимоги [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Виходячи з вищевикладеного та

Outcome: approved