Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеною позовною заявою, в якій просила суд позбавити відповідача батьківських прав, у відношенні їх неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначила, що вона з 2001 року по 2007 рік перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого у сторін народилася дитина - донька [PERSON] У 2007 році сторони розірвали шлюб, після чого неповнолітня донька позивача почала проживати з позивачем та по теперішній час знаходиться на її утриманні. З 2007 року, відповідач жодним чином, не спілкується з дитиною, не надає матеріальної допомоги на її утримання, не цікавиться життям та розвитком доньки, тому позивач вважає за необхідне позбавити відповідача батьківських прав відносно їх неповнолітньої доньки. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити їх у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, до початку розгляду справи надав заяву про визнання позову, справу просив розглянути за його відсутності (а.с.90). Інші сторони в судове засідання не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності. У зв'язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до вимог ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, надавши оцінку доказам в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.157 СК України, той з батьків, що проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Стаття ст.164 СК України передбачає підстави позбавлення батьківських прав, одна з яких, передбачена п.2 ч.1 цієї статті - це ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. В Постанові Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі з 15.09.2001, який рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 05.09.2007 розірвано (а.с.7). Від шлюбних відносин, у сторін [INFO], народилася дитина - донька [PERSON], про що свідчить свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.6). 01.10.2011 позивач повторно уклала шлюб, після чого змінила прізвище на «Топоркова» (а.с.10). На теперішній час неповнолітня донька сторін проживає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні. Позивач не надає дитині жодної матеріальної допомоги, що підтверджується довідкою - розрахунком заборгованості по сплаті аліментів на користь позивача на утримання доньки, відповідно до якої, відповідач станом на 01.01.2017, має заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 74568,43 гривні (а.с.13). Відповідно до рішення Виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради від 18.07.2018 (а.с.135), про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] - Виконавчий комітет Інгулецької районної у місті ради, вважає доцільним позбавити [PERSON], батьківських прав, відносно його неповнолітньої доньки [PERSON], так як останній не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, взагалі не спілкується з нею, не займається та не цікавиться її здоров'ям та оздоровленням, навчанням та розвитком кругозору, що дозволило б говорити про піклування в розвитку дитини, хоча і має таку можливість. Аналізуючи надані суду докази, суд приходить до висновку, що вказані дії відповідача, свідчать про те, що останній ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Суд також бере до уваги висновок органу опіки та піклування Виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради, тобто органу, який безпосередньо займається проблемами виховання дітей, згідно з яким цей орган, з урахуванням думки самої дитини, вважає доцільним та необхідним позбавити відповідача батьківських прав відносно його доньки . На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, про необхідність позбавлення відповідача батьківських прав, відносно його неповнолітньої доньки [PERSON] Відповідно до вимог ст.142 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 50 відсотків понесених нею витрат на оплату судового збору в розмірі 320,00 гривень. Інша половина судового збору підлягає поверненню позивачу з державного бюджету у зв'язку з визнанням відповідачем позову.

Outcome: approved