Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з указаним позовом, який обґрунтовувала тим, що вона є спадкоємцем за законом після смерті чоловіка [PERSON], який помер 10 січня 2016 року у с.Бобине Путивльського району Сумської області. До спадкового майна після смерті [PERSON] входить земельна\~ ділянка, площею\~0,9262 га, кадастровий номер 5923886700:07:000:0047, надана для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Октябрської сільської ради Путивльського району Сумської області. Посилаючись на те, що отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на це майно вона не може у звязку з наявністю розбіжностей в зазначенні місцезнаходженні земельної ділянки у державному акті на право власності на земельну ділянки та у витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку, позивач просила визнати за нею право власності на зазначену земельну ділянку в порядку спадкування, а судові витрати покласти на неї. Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду письмову заяву в якому позов підтримала, просила справу розглядати за її відсутності (а.с.37). Представники відповідачів надали суду письмові заяви про визнання позову,\~просили справу розглянути за їх відсутності (а.с.40,41). У звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення у підготовчому судовому засіданні рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у \~разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.1225\~ЦК України та ст.131\~ЗК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Підтверджується матеріалами справи те, що на підставі ст.1222 ЦК України позивач є спадкоємцем за законом після смерті чоловіка [PERSON], який помер 10 січня 2016 року у с.Бобине Путивльського району Сумської області (а.с.7,8). [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] відповідно до рішення Путивльського районного суду Сумської області (а.с.14-15). Згідно з копією державного акта на право приватної власності на землю серії Р2 №678875 від 18 вересня 2002 року [PERSON] є власником двох земельних ділянок, загальною площею\~1,542 га, наданих для\~ведення особистого\~селянського господарства,\~що розташовані\~на території\~Бобинської сільської\~ради Путивльського\~району Сумської\~області (а.с.9). Однак, відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 1 грудня 2016 року [PERSON] на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії Р2 №678875 від 18 вересня 2002 року є власником земельної ділянки, площею\~0,9262 га, кадастровий номер 5923886700:07:000:0047, надана для\~ведення особистого\~селянського господарства,\~що розташована\~на території\~Октябрської сільської\~ради Путивльського\~району Сумської\~області (а.с.10-12). Крім того, довідкою приватного нотаріуса №1144/01-16 від 19 грудня 2016 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину після смерті [PERSON] на земельну ділянку у звязку з наявністю розбіжностей в місцезнаходженні земельної ділянки у державному акті на право приватної власності на землю та у витязі з державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.13). Як розяснено в п.10\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~30\~травня 2008\~року №7\~«Про судову\~практику у\~справах про\~спадкування» відповідно до статті 1225\~ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. \~Відповідно до роз'яснень, викладених в абзаці 3 пункту 6 постанови Пленуму ВССУ №5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав», якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Оскільки право власності померлого [PERSON] на зазначену земельну ділянку знайшло своє підтвердження під час розгляду справи, але [PERSON] у звязку з наявністю розбіжностей в зазначенні місцезнаходженні земельної ділянки у державному акті на право приватної власності на землю та у витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку не може отримати свідоцтва про право на спадщину, то відповідно до ст.392 ЦК України, право власності\~ позивача підлягає захисту, що не буде суперечити закону та\~ при цьому не будуть порушені права, свободи чи інтереси інших осіб. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved