Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду із указаним позовом, посилаючись на те, що вона є власником квартири [ADDRESS] . У квартирі зареєстрований також відповідач, який є її сином, однак останній у зазначеній квартирі не проживає з січня 2011 року та добровільно знятись з реєстрації не бажає. Факт реєстрації відповідача у вказаному вище помешканні створює позивачу безліч незручностей, переплат по оплаті комунальних платежів, неможливості скористатись правом на призначення субсидії, чим порушуються її права та інтереси. З огляду на викладене у позовній заяві [PERSON] просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . Сторони в судове засідання не з`явилися, подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, позивач позовні вимоги підтримує, відповідач визнає. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, при прийнятті рішення у справі покладається на розсуд суду. Частиною 3 статті 211 ЦПК України передбачено право учасників справи заявити клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про спірні правовідносини, суд вважає за можливе розглянути справу у їхній відсутності на підставі наявних матеріалів справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 41\~Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції» від 17.07.1997 року, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, що також визначено у статтях 316, 317, 319, 321 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст.\~391\~ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном. Згідно із ч. 1 та 2 ст.\~405\~ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що у власності позивача перебуває квартира [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності серії САЕ № [NUMBER] від 13.08.2010 року. Крім позивача, у вказаній квартирі також зареєстрований її син [PERSON] , що підтверджується копією витягу з Будинкової книги, засвідченої 16.09.2019 року головою ОСББ «ім. Шолом Алейхема» [PERSON] , довідкою №9.10.19 про склад сім`ї та розмір платежів за житлово-комунальні послуги від 09.10.2019 року та відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Житомирській області. Відповідно до акту ОСББ «ім. Шолом Алейхема» від 10.10.2019 року відповідач не проживає за місцем реєстрації із 2011 року. Таким чином, досліджені судом докази підтверджують реєстрацію місця проживання відповідача у квартирі [ADDRESS] та його фактичне не проживання в ній без поважних причин із 2011 року, на підставі чого суд приходить до висновку, що реєстрацією місця проживання відповідача у квартирі, яка належить на праві власності позивачу, порушуються її права як власника та їй створюються перешкоди у користуванні власним нерухомим майном, через що вимоги останньої підлягають судовому захисту шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування нерухомим майном за вказаною адресою. Заявлені вимоги відповідають способам захисту права власності, передбаченими статтями 16, 386, 391 ЦК України. На підставі ст.ст. 141, 142 ЦПК України та з огляду на визнання позову із відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 384,20 грн. за подання позову, від сплати якого відповідно до ухвали від 25.10.2019 року позивач звільнена. Враховуючи викладене,

Outcome: approved