Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

Позивач звернулася з вказаним позовом до відповідача, в обґрунтування якого покликалася на те, що 09.02.2011р. Відділом ДРАЦС Івано-Франківського міського управління юстиції між нею та [PERSON] зареєстровано шлюб, в якому у них [INFO] народився син [PERSON] Причиною розпаду сім'ї є те, що у них різні характери та погляди на сімейне життя, внаслідок чого в сім'ї постійно виникали суперечки та непорозуміння. Чоловік не приділяв їй уваги, ображав, застосовував фізичну силу, що відбувалось на очах в сина та негативно впливало на його психічний стан. Крім цього, він порушував подружню вірність. Їх сім'я фактично розпалась на початку 2015 року, у зв'язку з чим вона повернулась з дитиною проживати до батьків і з цього часу відповідач з ними не спілкується, шлюбні відносини вони не підтримують та спільного господарства не ведуть, тому подальше збереження сім'ї суперечить інтересам сторін. Крім цього відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, чим ставить сім'ю в скрутне матеріальне становище. Просила позов задоволити, шлюб між ними розірвати, неповнолітнього сина залишити на проживання з нею, прізвище після розірвання шлюбу їй на дошлюбне не змінювати, стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 2000грн. щомісячно до досягнення ним повноліття, допустивши негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць. Позивач в судове засідання не з'явилася, однак подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила справу розглядати у її відсутності, не заперечивши проти заочного розгляду за відсутності відповідача. В судове засідання відповідач повторно не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи думку позивача, яка викладена в її письмовій заяві, суд розглянув справу за відсутності відповідача та ухвалив заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, дослідивши які вважає наступне. Відповідно до ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану, а згідно з ст. 24 цього Кодексу, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Сторони перебувають в зареєстрованому Відділом ДРАЦС Івано-Франківського міського управління юстиції шлюбі з 09.02.2011р., актовий запис № 144 (а.с.5). В подружжя від шлюбу [INFO] народився син [PERSON] (а.с.6), який проживає з позивачем. Ст. 110 СК України передбачено право одного з подружжя на пред'явлення позову, а ст. 112 - визначено підстави для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя. Судом встановлено, що розлад в сім'ї є стійким і тривалим, сторони тривалий час разом не проживають, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть та не бажають надалі перебувати у шлюбі, а повторна неявка відповідача в судове засідання свідчить про його байдуже ставлення до долі шлюбу. Наведене дає суду підстави вважати, що подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Майнового спору та спору щодо визначення місця проживання дитини на час розгляду даної справи між сторонами немає. Крім цього, відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 цього ж Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або у твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно. Ст.ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» зобов'язано батьків забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України і роз'яснень, викладених в п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів», якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З урахуванням наведених положень та враховуючи відсутність даних про те, що відповідач офіційно працює і отримує регулярний дохід, то суд вважає, що аліменти, які підлягають стягненню з нього на користь позивача на утримання дитини, слід визначити в твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 СК України враховує зазначені в цій статі обставини, а також розмір прожиткового мінімуму, який встановлений у ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2015рік». В той же час, відповідно до ст.ст. 58, 60 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтується на припущеннях. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до вимог ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відтак, враховуючи вищенаведене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд вважає, що позов слід задоволити частково, шлюб між сторонами розірвати та стягувати щомісячно з відповідача аліменти в користь позивача на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі по 900грн. починаючи з 16.11.2015р. і до досягнення сином повноліття, відмовивши в задоволенні решти позовних вимог. Судові витрати суд розподілив відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved