Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів про, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, встановлення\~факту сумісного\~проживання позивача однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] , померлим [INFO] з липня 2004р. по день його смерті; визнання спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] квартири [ADDRESS] , гаражу №11-20 [NUMBER] 3 загальною площею 33,2 кв.м. в гаражному кооперативі «Мрія» у м.Покров Дніпропетровської області, автомобіля марки ВАЗ Тайга, державний реєстраційний номер [NUMBER] ; здійснення розподілу вищевказаного майна шляхом виділення у власність позивача квартири [ADDRESS] з виплатою відповідної грошової компенсації відповідачам. У судовому засіданні позивач та її повноважний представник, позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. При цьому позивач зазначила, що вона разом із [PERSON] з липня 2004 року та до дня його смерті проживала однією сім`єю як чоловік та дружина, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, яким розпоряджались за спільною згодою, у тому числі і придбавали майно у власність. При цьому пояснила, що вони вважали один одного подружжям та жили як подружжя, шлюб якого зареєстрований у встановленому законом порядку. Також повідомила, що майно у вигляді квартири [ADDRESS] , гаражу №11-20 [NUMBER] 3 загальною площею 33,2 кв.м. в гаражному кооперативі «Мрія» у м.Покров Дніпропетровської області, автомобіля марки ВАЗ Тайга, державний реєстраційний номер [NUMBER] вона придбала разом із своїм цивільним чоловіком [PERSON] за час їхнього спільного проживання за їхні спільні кошти, а тому просить розділити спільне майно шляхом виділення їй квартири у власність. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні щодо розподілу спільного сумісного майна шляхом виділення у власність квартири [ADDRESS] позивачу не заперечував та позов визнав повністю. Також вказав, що вони із позивачем домовились, що причіп та автомобіль залишається у власність йому. Також пояснив, що дійсно позивач та його батько [PERSON] проживали разом як чоловік та дружина, вели спільне господарство, мали спільний бюджет. Майно, а саме квартири [ADDRESS] , гаражу №11-20 [NUMBER] 3 загальною площею 33,2 кв.м. в гаражному кооперативі «Мрія» у м.Покров Дніпропетровської області, автомобіля марки ВАЗ Тайга, державний реєстраційний номер [NUMBER] позивач та його батько придбали за їхні спільні кошти. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала та вказала, що не заперечує проти виділення у власність квартири [ADDRESS] позивачу. При цьому зазначила, що вони із позивачем домовились, що гараж залишається їй відповідачу, із відповідною доплатою, яку повинна здійснити їй позивач. Розглянувши матеріали справи, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши докази по справі, судом встановлено наступне. Згідно ст..4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно приписів ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Зокрема, ці дані встановлюються такими засобами: письмовими доказами та поясненнями свідків. У судовому засіданні позивач пояснила, що із липня 2004 року по день смерті [PERSON] [INFO] , тобто більше 14 років, вона проживала разом із ним однією сім`єю як чоловік та дружина. Вони проживали за однією адресою, тривалий час разом працювали у магазині, вели спільне господарство та мали спільний побут. Бюджет у них також був спільний, яким вони разом розпоряджались, у тому числі на придбання майна. Також зазначила, що вони разом із чоловіком віддихали, він познайомив її із членами його сім`ї, у тому числі і сином. Коли чоловік захворів вона весь час доглядала та піклувалася про нього. Також повідомила, що за час спільного проживання вони придбали у власність майно, а саме: квартиру [ADDRESS] , гаражу №11-20 [NUMBER] 3 загальною площею 33,2 кв.м. в гаражному кооперативі «Мрія» у м.Покров Дніпропетровської області, автомобіля марки ВАЗ Тайга, державний реєстраційний номер [NUMBER] . Дане майно зареєстрували на її чоловіка [PERSON] У процесі розгляду справи обставини щодо проживання позивача разом із [PERSON] однією сім`єю як чоловіка і дружини та придбання ними майна, яке є предметом судового розгляду, підтвердили відповідачі, а також свідки, які були допитані судом. Так, свідок [PERSON] повідомив, що він являється сватом [PERSON] та йому відомо, що [PERSON] разом із позивачем проживали разом приблизно 16 років. Стосунки у них були як у подружжя, вони все робили разом. Також зазначив, що вони часто приходили один до одного в гості. Свідок [PERSON] повідомила що вона являється свахою [PERSON] та їй відомо, що з 2004 року її сват разом із позивачем жили однією сім`єю. Взаємовідносини між ними були сімейні, як у подружжя. Їй це відомо тому, що вона часто з ними зустрічалася та приходила у гості. Також повідомила, що вони разом відпочивали. Свідок [PERSON] повідомила, що вона є сусідкою позивача та їй відомо, що позивач із [PERSON] проживали разом як подружжя, все робили разом, майно купували також разом. Свідок [PERSON] повідомила, що вона являється сусідкою позивача та їй відомо, що позивач із [PERSON] проживали разом як подружжя з 2004 року і до дня смерті [PERSON] , у них все було добре. Їй відомо, що вони разом робили ремонт і купували все разом. Свідок [PERSON] є сусідкою позивача та повідомила, що з 2004 року позивач із [PERSON] жили разом як чоловік та дружина, разом робили ремонт у квартирі. Отже,\~у судовому\~засіданні встановлено,\~позивач перебувала\~в фактичних\~шлюбних відносинах\~з [PERSON] \~з липня\~2004\~року до\~дня його\~смерті -\~ [INFO] . Протягом 14 років вони проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, були пов`язані спільним побутом, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, разом несли витрати з оплати за комунальні послуги за місцем проживання, робили спільно ремонт в квартирі, на спільні кошти купували продукти харчування, їздили відпочивати, купували ліки, разом харчувалися та здійснювали догляд один за одним до дня смерті [PERSON] , мали спільних друзів, мали взаємні права та обов`язки. \~Також судом\~встановлено та\~підтверджується зібраними\~у справі\~доказами,\~що за\~час сумісного\~проживання [PERSON] \~та [PERSON] \~було \~придбано наступне\~майно:\~08\~листопада 2004\~року за\~договором купівлі\~-\~продажу за\~їх спільні\~кошти на\~ім`я [PERSON] \~придбана трикімнатна\~квартира [ADDRESS] , де вони спільно проживали та були зареєстровані. На даний час вартість вказаної квартири відповідно до висновку фахівця складає 177405.50 грн. Державна реєстрація права власності була здійснена на [PERSON] в КП «МБТІ» м. Нікополь. Пізніше Ѕ частина вказаної квартири переоформлялася ними спочатку на ім`я [PERSON] , а потім знов на ім`я [PERSON] . Крім того, за час сумісного проживання також було придбаний гараж №\~11-20/3 загальною площею 33,2 кв. м в гаражному кооперативі « Мрія», який оформлений на ім`я [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 20.01.2012 року. Державна реєстрація права власності на гараж була здійснена КП « Нікопольське міжміське бюро технічної інвентаризації» 20.01.2012 року. На даний час вартість вказаного гаражу відповідно до висновку фахівця складає 31798,66 грн. Також, за час сумісного проживання 26.12.2014 року за спільні кошти був придбаний автомобіль марки\~ВАЗ 21213\~«Тайга» державний реєстраційний номер [NUMBER] , вартістю 65879,97 грн. відповідно до висновку фахівця, а також причіп ОДАЗ 8144, ідентифікаційний номер (VIN) 9925 рік випуску 1993, номерний знак [NUMBER] , зареєстрований на [PERSON] , вартістю 4500 грн. Відповідно до статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно зі статтею 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема права спільної сумісної власності на майно. Визнання майна таким, що належить на праві спільної сумісної власності жінці та чоловікові, які проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, відбувається шляхом встановлення факту проживання однією сім`єю, ведення спільного побуту, виконання взаємних прав та обов`язків. Згідно із частиною четвертою статті 368 ЦК України майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. Ураховуючи викладене, особам, які проживають однією сім`єю без реєстрації шлюбу, на праві спільної сумісної власності належить майно, набуте ними за час спільного проживання або набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти. Таким чином, майно у вигляді квартири [ADDRESS] , гаражу №11-20 [NUMBER] 3 загальною площею 33,2 кв.м. в гаражному кооперативі «Мрія» у м.Покров Дніпропетровської області, автомобіля марки ВАЗ Тайга, державний реєстраційний номер [NUMBER] є об`єктом спільної сумісної власності позивача та [PERSON] Згідно із ч. 2\~ст. 372 ЦК України\~у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. На підставі ч. 1\~ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. У відповідності до ст..206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.\~ У судовому засіданні відповідачі позов визнали та вказали, що не заперечують щоб у власність позивача залишити квартиру [ADDRESS] , а інше майно у власність відповідачів, зокрема відповідачу [PERSON] - автомобіля марки ВАЗ Тайга, державний реєстраційний номер [NUMBER] з причіпом, а відповідачу [PERSON] - гараж № [NUMBER] загальною площею 33,2 кв.м. в гаражному кооперативі «Мрія» у м.Покров Дніпропетровської області та відповідна доплата, яка має бути здійснена позивачем. У відповідності\~до постанови\~Пленуму ВСУ\~ від 18.12.2009 N 14 «Про судове рішення у цивільній справі» за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. За таких обставин, зважаючи на те, що відповідачами позовні вимоги визнано у повному обсязі та такі дії не порушують прав та свобод інших осіб, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення у повному обсязі.

Outcome: approved