Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів. Свій позов мотивує тим, що з [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з 24 липня 1993 року по 10 червня 2014 року. В шлюбі у них народився син - [PERSON], [INFO]. На даний момент син є повнолітнім та навчається в Колежі технологій, бізнесу та права Східноєвропейського національного університету імені Лесі Українки на денному відділенні. Вказує, що син стипендію не отримує, інших самостійних доходів не має, у зв'язку із постійним навчальним процесом в коледжі самостійно працевлаштуватися не може, а відтак у нього виникає потреба в додатковому матеріальному забезпеченні. Відповідач добровільно відмовляється брати участь в утриманні їхнього сина, мотивуючи це тим, що він офіційно ніде не працевлаштований, а перебуває на обліку в центрі зайнятості. Просить суд стягнути з відповідача в її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісяця, починаючи з дня подачі позовної заяви, до закінчення навчання в коледжі технологій, бізнесу та права Східноєвропейського національного університету ім. Лесі Українки, а саме до 31 січня 2018 року. В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримала, надала пояснення аналогічні до викладених у позовній заяві, просила суд, позов задовольнити. Також позивач зазначила, що відповідач має доходи значно більші ніж вказує, підтвердженням цього є те, що він здійснює будівництво власного будинку в с. Баїв Луцького району Волинської області. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, згідний сплачувати аліменти у розмірі 700 грн. на місяць. Також відповідач суду пояснив, що не працює, перебуває в центрі зайнятості населення на обліку як безробітний, державна допомога яку він отримує у зв'язку з цим складає 3400 грн. на місяць. Крім того, він має на своєму утриманні малолітнього сина [PERSON], [INFO], який також потребує коштів на своє утримання. Будинок, про який веде мову позивачка, йому на праві власності не належить, він є власністю його тещі, участь у будівництві він дійсно приймає, але тільки за рахунок власних сил, гроші у будівництво не вкладає. Третя особа без самостійних вимог на стороні позивача [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням слухати справу за його відсутності, позов підтримує. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10.06.2014 року шлюб між сторонами розірвано (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Судом також встановлено, що син сторін - [PERSON], на день подання даного позову досяг повноліття. [PERSON] проживає разом з матір'ю - позивачкою [PERSON] В судовому засіданні встановлено, що сторони не можуть дійти згоди щодо утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, тобто між ними існує спір. Відповідно до ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язанні утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Із довідки № 05-25/1350 від 12 червня 2017 року вбачається, що [PERSON] навчається на державній формі навчання в Коледжі технологій, бізнесу та права Східноєвропейського національного університету імені Лесі Українки на денному відділенні (а.с. 6), стипендію не отримує (а.с. 7), самостійних доходів не має. Відповідач [PERSON] не працює, зареєстрований як безробітній у Луцькому міському центрі зайнятості з 11.07.2017 року, у зв'язку з чим отримує державну допомогу по безробіттю у розмірі близько 3500 грн. на місяць (а.с. 29). Відповідач є здоровим, на обліку у лікарів не перебуває, має на утриманні малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] (а.с. 31). Інших утриманців у відповідача немає. Суд вважає, що позивач довела потребу повнолітнього сина у наданні йому допомоги з боку відповідача, оскільки [PERSON] навчається за денною формою навчання, самостійних доході не має. Також суд вважає встановленим, що відповідач [PERSON] має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина, оскільки має дохід - отримує державну допомогу у зв'язку з безробіттям у розмірі 3400-3500 грн. на місяць. Проте суд вважає, що позовні вимоги, заявлені позивачем є завищеними, не підтверджені нею у заявленому розмірі, а тому підлягають до часткового задоволення. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує матеріальне становище платника аліментів, ту обставину, що відповідач перебуває на обліку в центрі зайнятості як безробітній, наявність у платника аліментів іншого сини - малолітнього сина [PERSON], 2015 р.н. З урахуванням викладеного, суд вважає, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягають аліменти у розмірі 700 грн. щомісячно з моменту звернення до суду і до закінчення [PERSON] навчання, тобто до 31.01.2018 року. Доводи позивачки про те, що відповідач має значно більший дохід ніж ним вказано в судовому засіданні, суд до уваги не приймає, оскільки ці доводи належними та допустимими доказами не підтверджені. Надані позивачкою фотографії будівництва (а.с. 27-28), суд до уваги також не приймає, оскільки позивачкою не надано жодних доказів на підтвердження того, що будинок, зображений на фото, належить на праві власності відповідачу і будівництво останнім здійснюється за власні кошти. Таким чином, в іншій частині позовних вимог [PERSON] суд вважає за необхідне відмовити за необґрунтованістю Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави судовий збір в сумі 640 грн. На підставі ст.ст. 198-200 СК України,

Outcome: partial