Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до ПАТ «Імексбанк» про розірвання договору та стягнення суми Внеску у розмірі 371000 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що 08.01.2015 року між позивачем та відповідачем був укладений Договір №160020382 банківського вкладу в національній валюті «Univlm12%», відповідно до умов якого позивач передала, а відповідач прийняв на депозитний рахунок грошові кошти у розмірі 371000 грн. зі сплатою 12% річних на строк до 03.02.2015 року. 22.01.2015 року відповідач на вимогу позивача не повернув відповідну суму Внеску разом з сумою нарахованих за користування ним процентів. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву з проханням справу розглядати у її відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, належним чином про дату та місце судового засідання повідомлявся, про причину неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224-226 ЦПК України Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом в судовому засіданні встановлено, що 08.01.2015 року між позивачем та відповідачем був укладений Договір №160020382 банківського вкладу в національній валюті «Univlm12%», відповідно до умов якого позивач передала, а відповідач прийняв на депозитний рахунок грошові кошти у розмірі 371000 грн. зі сплатою 12% річних на строк до 03.02.2015 року. Відповідно до п. 2.4.4 Договору, Банк зобов'язався повернути Вкладнику суму депозиту з нарахованими відсотками після закінчення терміну дії Договору, на першу вимогу Вкладника у готівковій та безготівковій формі за заявою Вкладника шляхом перерахування на поточний або інший депозитний рахунок, вказаний Вкладником. Станом на 27.01.2015 року ПАТ «Імексбанк» суму банківського вкладу у розмірі 371000 грн., відсотки за користування Внеском [PERSON] не повернув. Відповідно до ст.ст.525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, при цьому зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частиною 2 ст.615 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом Відповідно до ч.1 ст.1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Відповідно ч.1 ст.1075 ЦК України, договір банківського рахунка розривається за заявою клієнта у будь-який час. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності, врахувавши те, що відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов'язання за вищезазначеним договором, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, а позовну заяву позивача необхідно задовольнити у повному обсязі. Судові витрати відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Outcome: approved