Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на її утримання, на час навчання, в розмірі 800 гривень щомісячно. Позов мотивує тим, що вона народилась [INFO]. Після розлучення батьків: [PERSON], та [PERSON], проживає з матір'ю на повному її утриманні. Звертає увагу суду на те, що стала студенткою Тернопільського національного педагогічного університету ім. В. Гнатюка, держбюджетної основної денної форми навчання, проте коштів на її утримання не вистачає, у зв'язку з незначним розміром заробітку матері. Покликається на вимоги ст.ст. 199, 200 СК України та просить позов задовольнити. В судове засідання позивач не з'явилась. Подала заяву, в якій просить цивільну справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. (а.с.11) Відповідач в судове засідання не з'явився. Подав заяву, в якій просить цивільну справу розглядати без його участі, позов визнає повністю. Тому суд, вважав за можливе проводити розгляд справи, відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у відсутності сторін на підставі доказів, які знаходяться в матеріалах справи. Дослідивши зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Статтею 200 СК України визначено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Районним судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO]. Згідно довідки Тернопільського національного педагогічного університету ім. В. Гнатюка від 09.02.2017 року за №212, [PERSON] є студенткою І-курсу факультету філології і журналістики Тернопільського національного педагогічного університету ім. В. Гнатюка, держбюджетної основної форми навчання (а.с.7). З позовної заяви вбачається, що матеріальна підтримка батька, позивачці необхідна для оплати за проживання у гуртожитку, придбання одягу, підручників, оплати за проїзд в іншу область, придбання продуктів харчування, оскільки за час навчання, відповідач добровільно такої допомоги не надавав. У зазначеній нормі права ст. 199 СК України законодавець пов'язує обов'язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років, за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Районним судом встановлено, що відповідач - [PERSON], працює в ПП «Автошлях» і займає посаду - водій автотранспортних засобів, а його дохід за період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, становив - 19850 гривень, що стверджується довідкою Приватного підприємства «Автошлях» від 03.02.2017 року за № 3-5 (а.с.6). Відповідно до положень ст. 48 Конституції України кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім'ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. Таким чином, судом встановлено, що позивач є студенткою І-курсу факультету філології і журналістики Тернопільського національного педагогічного університету ім. В. Гнатюка, держбюджетної основної форми навчання та потребує матеріальної допомоги, а тому, враховуючи матеріальний стан сторін, а також те, що відповідач визнав позов повністю, що підтверджується заявою, яка знаходиться в матеріалах справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову повністю. При цьому, у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути судовий збір.

Outcome: approved