Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вищевказаною позовною заявою, в якій вказала, що восени 2014 року вона разом з матір'ю поїхала в м. Хімки Московської області, де вона тимчасово проживала і працювала. Проживаючи в м. Хімки вона познайомилася з хлопцем на ім'я Олександр з яким почала зустрічатися. Але через деякий час вони посварилися та розірвали стосунки. Прізвище та по - батькові хлопця позивачу не відомі. Потім виявилося, що позивач вагітна. 15 жовтня 2015 року у позивача народилася дитина. Народження дитини зареєстровано в Хімкінському управлінні ЗАЦС Головного управління ЗАЦС Московської області 29 грудня 2015 року, актовий запис № 2399. При реєстрації народження дитини її прізвище було записано - [PERSON], як і позивача, ім'я - [PERSON], а по - батькові [PERSON]. За таких обставин в свідоцтві про народження дитини, в графі «Батько» було зроблено прочерк. Таким чином позивач є матір'ю - одиночкою. В червні 2016 року позивач разом з дитиною та своєю матір'ю повернулася в Україну, а саме: в с. Ізюмське Борівського району Харківської області. На теперішній час позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною, стоїть на обліку в Управлінні соціального захисту населення як мати - одиночка та отримує соціальну допомогу, якої не вистачає для матеріального забезпечення сім'ї. Позивач має намір разом з дитиною поїхати до своєї рідної сестри - [PERSON], яка проживає в с. Острівці Рамінського району Московської області, Росія, щоб підготувати підґрунтя для майбутньої роботи. Але для того щоб виїхати разом з дитиною до Російської Федерації позивачу необхідний дозвіл на виїзд малолітньої [PERSON] за кордон без згоди батька. В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги та просила суд надати їй дозвіл на виїзд [PERSON] за кордон без згоди батька. Представник відповідача Мирончук Н.П. в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріалі справи, вважає що в інтересах дитини позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки позивач має намір виїхати до Російської Федерації для того щоб знайти роботу та забезпечувати дитину. Відповідно до ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), опікунів та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Згідно п. 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року №57, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, здійснюється без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків у разі пред'явлення документів або їх нотаріально засвідчених копій, зокрема, рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Частиною 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 р. встановлено, що оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Проїзний документ на дитину оформляється терміном на три роки або до досягнення дитиною 18 -річного віку. Крім того, встановлені факти та відповідні правовідносини підтверджуються наявними у справі матеріалами: копією паспорта та картки фізичної особи - платника податків позивача (а.с.5-6), копією свідоцтва про народження дитини та його перекладом на державну мову (а.с.7-8), довідкою про склад сім'ї позивача (а.с.9), копією довідки про те, що позивач знаходиться на обліку в УСЗН Борівської РДА як мати - одиночка (а.с.10). На підставі викладеного та

Outcome: approved