Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-14 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, уточнивши його, в якому просить стягнути заборгованість за договором позики в сумі 48342,49 гривень та витрати на правову допомогу в сумі 6500 гривень. Позов мотивує тим, що 15.12.2012 року позивач [PERSON] надала відповідачу [PERSON] грошові кошти в загальній сумі 21000 гривень, що еквівалентно за курсом НБУ 2000 Євро, а останній у свою чергу зобов'язався повернути отримані кошти до 15.12.2013 року. Однак, після виконання позивачем своїх зобов'язань, відповідач порушив умови договору. Відтак, позивач просить стягнути з відповідача в судовому порядку заборгованість в сумі 48342,49 гривень. Позивач та її представник в судове засідання не з'явилися, однак позивач подала заяву з клопотанням слухати справу у її відсутності, позов підтримала повністю та просить такий задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. На підставі ст.169,224 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), проти чого позивач не заперечила. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити. Судом встановлено, що 15.12.2012 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики, згідно якого позивач надав, а відповідач прийняв у власність 21000,00 гривень, які зобов'язувався повернути до 15.12.2013 року. Позивач [PERSON] взяті на себе зобов'язання виконала у повному обсязі, що підтверджується п.3 договору позики від 15.12.2012 року. Згідно п.6 договору від 15.12.2012 року, у випадку несвоєчасного повернення суми позики, позикодавець має право нарахувати моральну шкоду, яка розраховується в розмірі 5% від суми договору. Відтак, згідно розрахунку заборгованості відповідно до договору позики від 15.12.2012 року становить: заборгованість основного боргу в розмірі 38140 гривень, інфляційні витрати в розмірі 7235,97 гривень, трьох процентів річних в розмірі 1059,52 гривень, моральна шкоди в розмірі 1907,00 гривень, а всього 48342,49 гривень. Відповідно до вимог ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти або інші речі, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості Згідно змісту ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлений договором. Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Крім того, згідно ст. 625 ЦК України, боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми Відповідно до вимог ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ немає для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до вимог ч.3 ст.10, ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже, на підставі наведеного вище, суд вважає, що позовні вимоги позивача щодо повернення коштів за договором позики від 15.12.2012 року є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Крім того, в силу вимог ст.84 ЦПК України, витрати пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, а граничний розмір компенсації таких витрат встановлюється законом. Відтак, понесені позивачем витрати, пов'язані з наданням останній правової допомоги в сумі 6500 гривень, що стверджується актом виконаних робіт від 28.10.2014 року та 11.08.2014 року, в силу вимог ст.ст.79,84 ЦПК України та з урахуванням Постанови КМУ від 27.04.2006 року №590, слід стягнути з відповідача. З наведених міркувань та

Outcome: approved