Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з указаним позовом і свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] в [ADDRESS] помер її батько - [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина. За життя [PERSON] склав заповіт згідно з яким все своє майно заповідав дочці - [PERSON], позивачу у справі. Як спадкоємець померлого за заповітом вона звернулась до приватного нотаріуса для оформлення спадщини, але їй було відмовлено у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують родинні відносини, а також зі спливом шестимісячного строку вона позбавлена можливості оформити спадщину після його смерті. Посилаючись на те, що пропустила строк для подачі заяви про прийняття спадщини з поважних причин - через необізнаність зі спадковим законодавством, а також через те, що вважала що розпорядившись речами померлого вона фактично набула право власності на спадкове майно, просила встановити факт батьківства [PERSON], який помер [INFO] в [ADDRESS] що неї, а також визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини як спадкоємцю за заповітом після смерті батька [PERSON] тривалістю в два місяці, а судові витрати покласти на неї. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала. Представник відповідача надав суду письмову заяву про визнання позову, просив справу розглянути за його відсутності (а.с.29). Третя особа в судове засідання не з'явився, подав письмову заяву про не заперечення проти задоволення позову та розгляд справи у його відсутність (а.с.31) Суд, дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, вважає, що позов підлягає задоволенню зважаючи на таке. Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення у підготовчому судовому засіданні рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України - у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що [INFO] в [ADDRESS] помер [PERSON], що підтверджено копією свідоцтва про смерть (а.с.10). Як вбачається з відповідного свідоцтва та витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження матір'ю позивача є «[PERSON]», а батьком позивача є «[PERSON]», відомості про якого внесені на підставі ст.135 СК України (а.с.13,21-22). [PERSON] був зареєстрований та проживав в [ADDRESS] разом з [PERSON] Заповіт від імені [PERSON] посвідчений Стрільниківською сільською радою Путивльського району Сумської області 13.05.2004 за №94, згідно з яким він все своє майно заповідав [PERSON] (а.с.11,12). Відповідно до листа нотаріуса №882/01-16 від 26.06.2018 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], оскільки відсутні документи, що підтверджують факт батьківства, а також через пропуск шестимісячного строку (а.с.15). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON], кожний окремо суду підтвердили, що особисто знайомі з позивачем та [PERSON] з 1993 року, оскільки проживали з ними по сусідству. [PERSON] вважав і називав [PERSON] дочкою. Свідок [PERSON] суду показала, що є дочкою єдиноутробної сестри позивача - [PERSON], а саме дочки [PERSON] від першого шлюбу. Вона з батьками проживала в с.Ротівка, знала [PERSON], який вважав [PERSON] своєю дочкою, а у свідоцтві про народження він не зазначений як батько у зв'язку з тим, що батьки [PERSON] не зареєстрували шлюб. Як роз'яснено в п. 3 Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 р., необхідно застосовувати відповідні норми КпШС, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір'ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини. Згідно ст. 53 КпШС України походження дитини від батьків, які не перебувають між собою в шлюбі, встановлюється шляхом подачі спільної заяви батьком і матір'ю дитини в державні органи реєстрації актів громадянського стану. В разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Беручи до уваги вказане та даючи оцінку наявним у справі доказам, суд вважає, що достовірно встановлено той факт, що померлий [PERSON] визнавав себе батьком позивача у справі і цей факт має для останньої юридичне значення, позаяк надає право на оформлення спадщини. Крім того, інформація про прийняття спадщини особами, які постійно на час смерті спадкодавця проживали разом з нею та вважаються такими, що прийняли спадщину, відсутня. Статтею 1277 ЦК України передбачено, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Територіальна громада, яка стала власником відумерлого майна, зобов'язана задовольнити вимоги кредиторів спадкодавця, що заявлені відповідно до статті 1231 цього Кодексу. З такою заявою Стрільниківська сільська рада, якій було відомо про смерть [PERSON] [INFO], до суду не зверталась. Враховуючи те, що відповідач Стрільниківська сільська рада позов визнала, а також виходячи з засад справедливості, виваженості та розумності, суд вважає можливим визначити позивачу додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки спадкова справа після смерті спадкодавця не заводилася, інші особи, в тому числі територіальна громада на спадкове майно не претендують, а тому визнання відповідачем позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved