Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом, в якому зазначає, що вона є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору дарування від 31.08.2017. На даний час в квартирі зареєстрована та проживає її матір [PERSON] , яка веде антисоціальний спосіб життя, постійно вживає алкогольні напої, приводить в квартиру незнайомих осіб, не працює, не сплачує комунальні платежі, вчиняє конфлікти, порушує правила спільного проживання. В зв`язку з тим, що квартира є однокімнатна та у позивача не має іншого місця проживання, її проживання в спільній квартирі є неможливим, позивач просить позов задовольнити примусового виселити відповідача та зняти її з реєстрації. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, вказала, що вона зареєстрована в квартирі її батька, проте там ніколи не проживала. З народження проживає в спірній квартирі, яку їй подарувала бабуся, іншого житла чи місця проживання у неї не має. Відповідач постійно зловживає алкогольними напоями, вживає їх в квартирі, приводить туди незнайомих осіб, вчиняє інші дії, які унеможливлюють проживання позивача, оскільки квартира є однокімнатна. Зазначає, що відповідач не є членом її сім`ї, оскільки вони не пов`язані спільним побутом, а виховувала її бабуся. Погоджується тимчасово орендувати та сплачувати відповідачу житло поки вона не почне працювати. Щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилась, хоч про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, заперечень щодо позову, заяв та клопотань до суду не направила. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі ст. 280 ЦПК України суд ухвалив розглядати справу в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Позивач є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується договором дарування від 31.08.2017, та витягом про державну реєстрацію прав № 96012398 від31.08.2017. Відповідач [PERSON] зареєстрована у даній квартирі, що підтверджується довідкою виданою Українською міської радою № 319 від11.02.2019 та копією паспорта. Позивач проживає в даній квартирі що підтверджується довідкою виданою Українською міської радою № 319 від11.02.2019. Наявності іншого житла у позивача в судовому засіданні не встановлено. Відповідно до довідки Обухівського відділу поліції від 07.02.2019 № 938 встановлено, що 24.02.2019 0 15-45 до Обухівського ВП надійшло повідомлення від [PERSON] про те, що у її власній квартирі за адресою [ADDRESS] знаходяться невідомі особи, які зловживають алкогольними напоями, яких туди привела без дозволу її мати [PERSON] Відповідно до актів про обстеження умов проживання від 07.02.2019 та 24.06.2019 складеного депутатами Української міської ради встановлено, що в квартирі [ADDRESS] , проживає та зареєстрована та проживає [PERSON] , яка веде аморальний спосіб життя і у неї постійно забираються п`яні компанії і цілу ніч шумлять, сусіди скаржаться, що не можливо відпочивати, на зауваження вона не реагує, невідомі люди ночують в квартирі, неодноразово викликають поліцію, людей випровадили, але через деякий час вони приходять знову. Відповідно до довідки про обстеження Підприємства по обслуговуванню житла виконкому Української міської ради від 05.07.209 №191 встановлено, що в квартирі [ADDRESS] [PERSON] складено цей акт на предмет обстеження самовільного підключення енергопостачання в квартиру, тому що квартира відключена за заборгованість по сплаті послуг. Згідно ч.1 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст.317 ЦК України , власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 116 ЖК України, якщо наймач, члени його сім`ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Осіб, які підлягають виселенню без надання іншого жилого приміщення за неможливістю спільного проживання, може бути зобов`язано судом замість виселення провести обмін займаного приміщення на інше жиле приміщення, вказане заінтересованою в обміні стороною. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач систематично порушує правила спільного проживання в спірній квартирі, приводить туди інших осіб, вживає алкогольні напої, тобто використовує квартиру не для проживання, тому суд приходить до висновку про можливість визнання її такою, що втратила право проживання та виселення. Виселення відповідача з спірної квартири є одним дієвим способом захисту прав позивача, як власника квартири, оскільки іншого майна та можливості проживання в іншому приміщенні в судовому засіданні не встановлено. Щодо примусового виселення, то даний спосіб захисту прав, не може бути задоволення, оскільки рішення суду, яке набрало законної сили, обов`язкове до виконання, виконання рішення здійснюється на підставі ЗУ «Про виконавче провадження», а від так для додаткового обов`язку про примусове виселення суд не находить підстав. Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, про виселення. Як вбачається з матеріалів справи, спору між позивачем та Обухівським районним відділом управління Державної міграційної служби України в Київській області з приводу зняття з реєстрації не має, рішення на час розгляду справи, яке набрало законної сили про виселення відповідача також не має, а тому саме рішення суду про втрату права користування та виселення є підставою для звернення до вказаного органу для зняття з реєстрації відповідача. За таких обставин, позовна вимога до відповідача про зняття з реєстрації задоволенню не підлягає, оскільки є передчасною. Таким чином, позов підлягає до задоволення частково.

Outcome: partial