Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-23 00:00:00

позивач звернулася до суду із позовом про збільшення розміру аліментів, а саме просить стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 2 000 гривень щомісяця до досягнення дитиною повноліття, а також судових витрат в розмірі 2 000 гривень витрат на правову допомогу. Позов мотивує тим, що 26 березня 2016 року Личаківським районним судом м. Львова ухвалено рішення про стягнення з відповідача [PERSON] в користь позивача [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 500 гривень, починаючи з 8 грудня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Встановлений розмір аліментів є недостатнім для утримання дитини. Враховуючи розмір інфляції та суму аліментів, які підлягають стягненню по рішенню суду та беручи до уваги зміни в законодавство, якому не відповідає розмір стягуваних аліментів, просить збільшити такі. Як на підставу позову посилається на положення ст. 180, 182, 192 СК України, ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік». Ухвалою суд від 6 липня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], який діяв на підставі ордеру серії ЛВ № 053185 від 4 червня 2018 року позов підтримав з мотивів викладених в ньому, просив такий задовольнити. Відповідач в судові засідання 24 липня 2018 року та 24 вересня 2018 року не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце їх проведення, про причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву або клопотання про відкладення розгляду справи не подав. За таких обставин, відповідно до ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести судове засідання у відсутності відповідача у справі та постановити заочне рішення на підставі доказів, які знаходяться в матеріалах справи, відносно чого представник позивача не заперечив. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд приходить до наступного. Згідно з ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Це відповідна (фіксована) сума коштів на утримання дитини, яка не є одноразовим платежем, а твердою грошовою сумою визначеною судом на утримання дитини до її повноліття. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. У відповідності до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2018 рік» установлено у 2018 році прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень З свідоцтва про народження [NUMBER] від 31 січня 2012 року вбачається, що сторони є батьками малолітньої дитини [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 24 березня 2016 року з відповідача в користь позивача стягуються аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 500 гривень щомісячно, починаючи з 8 грудня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 5). Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. ст. 182 - 184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). У відповідності до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, N 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Відповідач в жодне з судових засідань не з'явився, не надав суду інформацію про місце праці, наявність постійного доходу, а також будь-яку іншу інформацію, яку суд повинен враховувати у відповідності до положень ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів. Враховуючи наведене вище, беручи до уваги розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який змінився з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів, присуджений розмір аліментів в сумі 500 гривень, який на день розгляду справи не може вважатись достатнім для належного утримання малолітньої дитини, а також беручи до уваги інтереси дитини та обов'язок батьків утримувати дитину, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову про збільшення розміру аліментів і присудження таких в твердій грошовій сумі, мінімальний гарантований розмір яких не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які підлягають сплаті після набранням рішенням законної сили. При цьому, у відповідності до ст. 137, 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню в користь держави судові витрати в розмірі 704,8 гривень судового збору та в користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2 000 гривень, які підтверджуються актами виконаних робіт від 4 червня 2018 року, 24 вересня 2018 року та копією квитанції від 4 червня 2018 року про сплату коштів відповідно до договору про надання правової допомоги від 6 травня 2018 року.

Outcome: approved