Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

позивач звернулася до суду, та просила встановити факт родинних відносин, що [PERSON], яка померла 03.10.2003 року є їй [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) [PERSON] рідною матірю (1), встановити факт належності правовстановлюючого документа померлій [PERSON], державного акту на право приватної власності на землю ІІІ ЧР - №042765, що виданий Воронівською сільською радою Городищенського району Черкаської області 21.01.2003 року на імя [PERSON] (2), та визнати в порядку спадкування після померлої [PERSON], право на земельну ділянку (пай) в розмірі 2,19га. (3). В обґрунтування вказує, що [PERSON] уродженка с. Воронівка, Городищенського району Черкаської області, померла 03.10.2003 року в м. Христинівка, Черкаської області, та на день смерті проживала у складі її сімї. Батько, а чоловік [PERSON] - [PERSON], помер в 1972 році в с. Воронівка, Городищенського району Черкаської області, похований на місцевому цвинтарі. Будучи спадкоємцем за законом, прийняла спадщину, але до цього часу її не оформила у встановленому законом порядку. В оформлені спадкових прав 16.10.2015 року відмовлено постановою приватного нотаріуса Христинівського районного нотаріального округу [PERSON]М, спадкова справа №58075968, за відсутності правовстановлюючих документів щодо належності земельної ділянки 2,19га спадкодавцеві. [PERSON] на праві приватної власності, за життя, належала земельна ділянка 2,19га. згідно державного акту на право приватної власності на землю ІІІ-ЧР №042765, виданого 21.01.2003 року Воронівською сільською радою Городищенського району. Оригінал державного акту на право приватної власності на землю відсутній, втрачений. Отримання дублікату документу спадкодавцем не передбачено чинним законодавством. Нормативна вартість земельної ділянки 2,19га 90632,89грн., станом на 01.01.2015 року. Перешкодою до оформлення спадкових прав також є ряд помилок допущених при оформленні документів в органах записів актів цивільного стану. Так, при реєстрації народження та видачі свідоцтва про народження, прізвище помилково записано не «Звіркова», а «Зверкова», в графі «мати» прізвище матері також записано з помилкою літери у прізвищі та по батькові записано не «Анастасівна», а «Настасієвна». При видачі державного акту на право приватної власності на землю, Воронівською сільською радою Городищенського району 21.01.2003 року, [PERSON] по батькові помилково записана «Анастасіївна». Дані помилки допущені відповідними посадовими особами внаслідок недбалості, виправлення помилок унеможливлено. 17.11.2016 року, до судового засідання сторони не зявилися. Позивач надала заяву про слухання справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача Воронівська сільська рада Городищенського району Черкаської області подали лист про визнання позову та просили слухати без їх участі. Третя особа без самостійних вимог [PERSON] надав заяву про слухання без його участі, заперечень не має, на спадкове майно не претендує. Розгляд матеріалів цивільної справи здійснюється з урахуванням положень ч.2 ст.158 України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Суд, розглянувши позов в межах заявлених позовних вимог, врахувавши думку учасників судового розгляду, пояснення свідків [PERSON], [PERSON], які підтвердили, що покійна [PERSON], у приватній власності мала земельну ділянку (пай) в межах Воронівської сільської ради Городищенського району Черкаської області, та являється рідною матірю [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) [PERSON], позивача у справі, до дня смерті була зареєстрована і проживала в її сімї, та вивчивши наявні докази, вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення, що узгоджується зі ст.174 ч.4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30.10.2008р. «Про судову практику про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обовязки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Згідно з вимогами п.1, п.6 ч.1 ст.256 Цивільного процесуального кодексу України, та постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995р. №5, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя та по батькові, місце і час народження якої, що зазначені у документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або у паспорті. Вбачається, що у Свідоцтві про народження, Серія І-СР №219377 від 13.10.2015 року, повторне, актовий запис №19 від 09.04.1949 року, видане на імя [PERSON], [INFO], позивач у справі, яка змінила прізвища на [PERSON] у звязку з реєстрацією шлюбу, матірю зазначено - [PERSON] Настасієвна. Державний акт на право приватної власності на землю, ІІІ-ЧР №042765 від 21.01.2003 року, виданий Воронівською сільською Радою народних депутатів на імя [PERSON]. За даними Свідоцтва про смерть І-СР №230641 від 03.10.2003р., актовий запис №164, померла значиться як [PERSON]. Отже, різниця у написані дошлюбного прізвища позивача у одну літеру, як і прізвища та по-батькові покійної [PERSON] у одну/дві літери, є наслідком довільного перекладу з російської, якою було складено усі правовстановлюючі документи за часів СРСР, на українську мову, з боку осіб, які заповнювали та видавали документи українською мовою. За розясненням абзацу третьої пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30.10.2008р. «Про судову практику про спадкування», у разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України (документ 435-15) і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Вбачається, 03.10.2003 року померла [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть І-СР №230641 від 03.10.2003р., актовий запис №164, шестимісячний строк прийняття спадщини закінчувався 03.04.2004 року. Отже, застосуванню підлягають норми Цивільного кодексу України від 16.01.2003 року №435-15. Пунктом 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», розяснено, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Спадкування, за нормами ст.1216 Цивільного кодексу України, є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини ст.1222 ЦК України. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також не охоплення заповітом усієї спадщини, за нормами ч.2 ст.1223 ЦК України, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 1265 цього Кодексу. Спадкоємці за законом, за нормами ч.1 ст.1258 ЦК України, одержують право на спадкування почергово, та у першу чергу право на спадкування за законом мають, в т.ч., діти спадкодавця ч.1 ст.1261 ЦК України. За Інформаційними довідками зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), (заповіти/спадкові договори), за вказаними параметрами запиту інформація відсутня, що дає зробити висновок про те, що покійна [PERSON] за життя заповіту не залишила, та станом на 16.10.2015 року свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, не видавалися. 16.10.2015 року, за даними [PERSON] про реєстрацію в Спадковому реєстрі, приватним нотаріусом Христинівського нотаріального округу Черкаської області [PERSON] відкрито спадкову справу, та за постановою нотаріуса відмовлено [PERSON], позивачу у справі, у вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, на земельну ділянку, що розташована на території Воронівської сільської ради Городищенського району Черкаської області, після смерті [PERSON], померлої 03 жовтня 2003 року, в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, щодо належності земельної ділянки спадкодавцю. Інших спадкоємців за законом, які б претендували на майно покійної [PERSON], не встановлено. [PERSON], що являється сином померлої [PERSON], та залучений до участі в справі як третя особа без самостійних вимог, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подавав, відмовляється на користь сестри [PERSON], позивача у справі. Дочка померлої [PERSON] [PERSON], за даними актового запису про смерть №12 від 04.02.2003р., померла 29.01.2003 року, тобто до дня смерті спадкодавця. За наявною в матеріалах справи інформацією, до спадкового майна покійної [PERSON] належить земельна ділянка (пай) площею 2,19га., що підтверджується листом Відділу Держгеокатастру у Городищенському районі Черкаської області за №29-28-99.4-77/15-15 від 02.11.2015, та даними архівної копії Державного акту на право приватної власності на землю ІІІ-ЧР №042765, оригінал документу втрачений, що підтверджується оголошенням в засобах масової інформації. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності п.3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування». Отже, спадкові права позивача підлягають захисту, шляхом встановленню факту родинних відносин, факту належності правовстановлюючого документа, та визнання права власності, в порядку спадкування за законом, на земельну ділянку (пай) площею 2,19га., що розташована на території Воронівської сільської ради Городищенського району Черкаської області, та належала покійній [PERSON] на підставі рішення виконкому Воронівської сільської Ради народних депутатів від 18.10.2002 року №3-4. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved