Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом і просила визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими спорудами №20 по вул. Сковороди в с.Гільці Чорнухинського району Полтавської області в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON], який помер 17.08.2015 року. Свої вимоги обгрунтовувала тим, що її чоловік є власником будинку, який розташований за адресою: с.Гільці вул.Сковороди, 20 Чорнухинського району Полтавської області, проте отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом вона не може через відсутність правовстановлюючих документів на будинок. Позивач в судовому засіданні позов підтримала. Відповідач позов визнала повністю. Третя особа також надала суду письмову заяву, в які просить справу розглянути без участі його представника, при розгляду справи покладається на розсуд суду (а.с.35). Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Підтверджується матеріалами справи те, що на підставі ст.ст.1261,1268 ЦК України позивач є спадкоємцем за законом після смерті 17.08.2015 р. в м. Лубни Полтавської області [PERSON], з яким проживала на день його смерті, однак позбавлена можливості оформити права на спадкове майно за відсутності правовстановлюючих документів, що стало підставою для відмови у вчиненні нотаріальних дій (а.с.5, 6, 13, 15, 16, 21, 23, 24) Спадковий будинок по вул.Сковороди,20 в с.Гільці Чорнухинського району Полтавської області, побудований у 1990 році, належав померлому [PERSON] на підставі запису в картці обєкта погосподарського обліку за №0324-1 в с.Гільці Чорнухинського району Полтавської області (а.с.153). Крім того, судом встановлено, що донька спадкодавця [PERSON] [PERSON], [INFO], відповідач у справі, постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини в с.Гільці Чорнухинського району Полтавської області, вул.Сковороди, 20 (а.с.13, 15, 22) . Згідно з ч.1 ст.1261 ЦК УКраїни, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.1 ст.1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Приписами частин 3, 4 ст. 1268\~ЦК\~встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Згідно з ч.1,3 ст.1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Неповнолітня особа віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років може відмовитися від прийняття спадщини за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальника і органу опіки та піклування. Відповідно до ст. 1273\~ЦК\~спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК. Таку заяву про відмову від спадщини неповнолітньою [PERSON] протягом шестимісячного строку, який починається з часу відкриття спадщини, подано не було. Таким чином, після закінчення зазначеного строку частка у спадщині не може бути збільшена з тих підстав, що хто-небудь зі спадкоємців відмовляється від спадщини на користь інших спадкоємців. У таких випадках особа, яка прийняла спадщину, має право розпорядитись усім або частиною майна, отриманого в порядку спадкування, шляхом відчуження її іншому спадкоємцеві за договором купівлі-продажу, дарування, міни тощо. За змістом ч.4 ст.174 ЦПК України визнання відповідачем позову не є безумовною підставою для задоволення позову. З огляду на викладене, а також враховуючи те, що через відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину позивач не може оформити право на спадщину на житловий будинок з господарськими спорудами, іншим шляхом, ніж через суд, вона не може захистити своє право на спадкове майно, тому позов підлягає частковому задоволенню, а саме визнання за позивачем права власності на ? частину цього житлового будинку. На підставі викладеного,

Outcome: partial