Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому посилається на те, що 23.11.1985 року Новоолексіївською селищною радою було зареєстровано шлюб між нею та відповідачем, від якого вони мають двох дітей: [PERSON] 1987 року народження та [PERSON] 1990 року народження, які на даний час є повнолітніми. 20.06.2007 року шлюб між ними було розірвано. Після розірвання шлюбу відповідач змінив прізвище з [PERSON] на [PERSON]. В період перебування у шлюбі, відповідно до рішення Генічеської районної ради народних депутатів №13 від 03.01.1989 року, про надання дозволу на будівництво індивідуального житлового будинку з господарськими спорудами та виданого на його виконання дозволу на право проведення будівельних робіт, позивач та відповідач за спільні кошти, замість старого, непридатного для проживання будинку розпочали будівництво нового житлового будинку по [ADDRESS]. За вказаною адресою вони були прописані з 1988 року. Вказані обставини позивач підтверджує копіями документів та відомостей, які зазначені у її паспорті. В 2005 році будівництво житлового будинку по вищевказаній адресі було фактично завершено і вони, як подружжя стали користуватись ним, як спільним майном, оскільки ніким це право не заперечувалось. Після розірвання шлюбу, в червні 2007 року позивач залишилася разом з дітьми проживати у вказаному житловому будинку, а чоловік став проживати з іншою жінкою в належному їй житлі в цьому ж населеному пункті. Оскільки всі дозвільні документи на будівництво були видані на ім'я відповідача, вирішення питань про прийняття житлового будинку в експлуатацію могло бути вирішено лише за його участю, але ніяких дій з його боку не було здійснено. Після отримання довіреності від відповідача на представництво його інтересів з питань реєстрації права власності на нерухоме майно, позивачем за власні кошти було отримано необхідні документи, які підтверджують готовність до експлуатації вказаного житлового будинку і здійснила державну реєстрацію права власності на житло та земельну ділянку, на якій цей будинок розташований, що підтверджує свідоцтвами про право власності на нерухоме майно від 18.07.2014року та від 10.04.2015 року, а також Витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 18.07.2014. Таким чином, позивач наголошує на тому, що житловий будинок за вищевказаною адресою збудовано нею та відповідачем в період їх спільного проживання і за їх спільні кошти. Через те, що документи, які підтверджують право власності на нерухоме майно видані на ім'я відповідача після розірвання шлюбу і він відмовляється добровільно переоформити частину будинку та земельної ділянки, позивач змушена звернутися до суду. Просить визнати за нею та відповідачем право спільної сумісної власності на житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями, а також на земельну ділянку пл.0,0605га, які розташовані в [ADDRESS] в рівних частках, по ? частки за кожним, а також стягнути з відповідача понесені судові витрати. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання з'явився, пояснив, що позов визнає, просить задовольнити. Суд, вислухавши позивача, дослідивши надані письмові докази, оцінивши всі надані докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований 23.11.1985року Новоолексіївською селищною радою, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER]. Свідоцтвом, [NUMBER] від 20.06.2007 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний. Відповідно довідки з Новоолексіївської селищної ради Генічеського району Херсонської області від 18.09.2015р. №4704 про склад сім*ї [PERSON], яка зареєстрована по адресі [ADDRESS], - колишній чоловік [PERSON], 1963р.н., син [PERSON], 1987р.н., донька [PERSON], 1990 р.н. Позовні вимоги також підтверджується копією рішення Генічеської районної ради народних депутатів №13 від 03.01.1989 року про надання дозволу на будівництво індивідуального житлового будинку з господарськими спорудами, копією дозволу №600 на право виконання будівельних робіт, копією технічного паспорту на садибний житловий будинок [ADDRESS], копією декларації про готовність до експлуатації об'єкта будівельні роботи на якому виконувалися на підставі повідомлення про початок їх виконання, копією довіреності від 30.09.2013р. Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 18.07.2014р. та витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 18.07.2014р., [PERSON] є власником земельної ділянки, площею 0,0605га, розташованої в [ADDRESS] Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 10.04.2015р. та витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 10.04.2015р, [PERSON] є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані в [ADDRESS] Також обставини справи підтверджуються довідками Генічеського РВ УМВС України в Херсонській області про зміну прізвища. Відповідно до ч.1 ст.331 ЦК України та роз'яснень наведених в п.4 Постанови Пленуму ВСУ №7 від 04.10.1991р. «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» право спільної власності, зокрема, виникає, коли будівництво велось подружжям в період шлюбу. Частина 1 ст. 60 СК України визначає, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст.61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності є будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Згідно до ч. 1, 3 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. За таких обставин суд приходить до висновку, що частки [PERSON] та [PERSON] у спільному майні подружжя є рівними та становлять по 1/2 частині кожному співвласнику, визнання відповідачем позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, і тому позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно ст..88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved