Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-27 00:00:00

Позивачі 20.04.2017 року звернулись до суду із вказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначили, що рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 23.08.2016 року задоволено заяву [PERSON], [PERSON] про усиновлення дитини, [PERSON], [INFO]. Після набрання зазначеним рішенням суду законної сили, на його виконання до актового запису про народження дитини внесено зміни в частині прізвища, імені та по-батькові дитини, видано свідоцтво про народження дитини, [PERSON], [INFO], в якому батьками зазначено позивачів по даній справі. До моменту усиновлення дитина мала статус позбавленої батьківської опіки та піклування,перебувала у КЗОЗ «Обласний будинок дитини №3». Позивачам до вирішення питання про усиновлення надано відомості про стан здоров'я дитини, зокрема, їм було відомо про наявність у дівчинки хронічного захворювання на гепатит С. Як роз'яснювали позивачам співробітники дитячого будинку та медичні працівники, що спостерігали за станом здоров'я дівчинки, вказане захворювання має легку форму та після проведеного протягом шести місяців лікування, його можливо позбутися зовсім. Крім того, на час усиновлення відомостей щодо психологічних чи психіатричних розладів чи захворювань дитини усиновителям не надавалось. Після того, як позивачі забрали [PERSON] додому, пройшло понад шість місяців. За цей час адаптація дівчинки в родині не відбулась. Навпаки, дитина уникає спілкування з батьками, старшими дітьми, не цікавиться іграшками, книжками, іншими, характерними для дітей такого віку, зайняттями. Непоодинокими є прояви безпідставної агресії, навмисного псування речей, іграшок, тощо. [PERSON] майже не спить вночі, не реагує на будь-які спроби її заспокоїти, відволікти, не дає спати старшим дітям. Її контакт з оточуючими - з батьками, братом та сестрою, носить суто формальний характер, спрямований на задоволення її основних фізіологічних потреб, ніяких соціальних, родинних зв'язків, всупереч сподіванням позивачів, не створено. З боку позивачів протягом останніх шести місяців створено всі належні та необхідні умови для якнайбільш комфортного перебування дитини в родині: в [PERSON] є особисті іграшки, ліжко, різноманітний одяг, приладдя для творчості, тощо. Так, після того, як [PERSON] оселилась в родині, оскільки [PERSON] має вільний графік роботи, вона весь свій вільний час приділяла молодшій дочці, намагалась допомогти дівчинці адаптуватися до життя в родині. Нажаль, всі зусилля позивачів виявились марними. Внаслідок постійної напруженої обстановки в родині, погіршився стан здоров'я як самих позивачів, так і їх старших дітей, що підтверджено наданими до позову медичними довідками. Більш того, всупереч обіцянкам лікарів та сподіванням позивачів, стан здоров'я самої [PERSON] є набагато гіршим, ніж це було відображено в медичній документації на момент усиновлення. Так, захворювання на гепатит С не минуло, а, навпаки, в теперішній час має більш гостру форму та потребує постійного ретельного контролю з боку лікарів, лікування в умовах стаціонару, тощо. Крім того, за рекомендацією невропатолога, дитині показано вживання психотропних препаратів - для забезпечення більш спокійної поведінки, більш-менш нормального сну, уникнення проявів агресії, тощо. Все це свідчить про існування у дитини низки захворювань та розладів здоров'я (як фізичних так і психологічних), про які позивачам не було відомо на момент усиновлення, та які ставлять під сумнів можливість адаптації дитини в родині. Позивачі вважають, що внаслідок порушення адаптації, відсутності соціальних зв'язків, фізичний та психологічний стан дитини, її перебування в родині в теперішній час не відповідає, перш за все, інтересам самої дитини. В теперішній час є суттєві підстави для скасування усиновлення, оскільки між усиновлювачами і дитиною склалися, незалежно від волі усиновлювачів, стосунки, які роблять неможливим їхнє спільне проживання і виконання усиновлювачами батьківських обов'язків. Між ними та дитиною не склалися гармонійні стосунки, не дивлячись на те, що вони намагалися створити справжню сім'ю, подарувати дитині любов та турботу. У відносинах відсутні духовність, емоційний комфорт, потяг дитини до них. Зазначена обстановка склалася через поведінку усиновленої, яка, можливо і не залежить від її волі, але не піддається корегування з боку батьків, що, в свою чергу, негативно відбилася як на стосунках між подружжям, стані здоров'я усиновлювачів та їх старших дітей, так і на відносинах між ними з дитиною. На теперішній час усиновлення втратило будь-який сенс та існує формально. [PERSON] неодноразово заявляла, що не любить своїх «нових» батьків, брата та сестру, не бажає жити з ними, та інші подібні висловлювання, яки мали дуже негативистичне емоційне забарвлення та ставили під сумнів можливість успішної адаптації дитини в родині. Позивачі за останні шість місяців вичерпали всі доступні їм засоби до покращення стосунків із усиновленою дитиною, всі їх спроби встановити тісний емоційний та духовний контакт із дівчинкою натикаються на агресію, протистояння, крики, та навіть повну байдужість. Усиновлення не створює і не забезпечує дитині сімейного виховання, з причин, незалежних від усиновлювачів. Відносини між ними, на теперішній час характеризуються неприязню, недоброзичливістю, зокрема з боку дитини як до батьків, так і до старших брата та сестри, відсутністю порозуміння, духовної спільності, відсутністю інтересів до усиновлювачів, небажанням дитини отримувати піклування та виховання з боку усиновлювачів, її відчуженістю від них. Внаслідок такої обстановки в родині позивачі проявляють невпевненість в прийнятті рішень, невизначеність в правильності своєї поведінки, що приводить до стресових ситуацій, виснаження нервової системи та появи захворювань. В даній ситуації батьки не можуть та не мають фізичних і психічних сил виконувати свої батьківські обов'язки. Між усиновлювачами та дитиною, незалежно від волі усиновлювачів, склалися стосунки, які унеможливлюють їх спільне проживання і виконання усиновлювачами їх батьківських обов'язків в повному обсязі. На судове засідання позивачі не з'явились, до його початку звернулись до суду із заявами про розгляд справи за їх відсутності, на задоволенні позову на полягали. Від представника відповідача, що діє на підставі довіреності до початку судового засідання надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та прийняття рішення на розсуд суду. Суд, ознайомившись із заявами позивачів та представника відповідача, дослідивши надані докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 23.08.2016 року (а.с. 12-16), задоволено заяву [PERSON], [PERSON] про усиновлення дитини, [PERSON], [INFO]. Після набрання зазначеним рішенням суду законної сили, на його виконання до актового запису про народження дитини внесено зміни в частині прізвища, імені та по-батькові дитини, видано свідоцтво про народження дитини, [PERSON], [INFO] (а.с. 18), де батьками зазначено позивачів по даній справі. З відповіді на адвокатський запит ТОВ «Небозвід», завбачається, що позивач. [PERSON], зверталась за консультацією до медичного центру «Еввіва» ТОВ «Небозвід» за наданням консультації психолога з приводу психологічного стану її дітей, - [PERSON] та [PERSON] в зв'язку із появою в родині усиновленої дитини, [PERSON], [INFO]. За результатами проведених тестів та досліджень спеціалістом встановлено, що обстановка в родині після появи усиновленої дитини, негативно впливає на емоційно-психологічний стан дітей, є серйозним навантаженням для дітей та дорослих, у випадку, якщо ситуація не зміниться, це призведе до порушення гармонічного стану родини а також призвести до деформації особистості, емоційних розладів у дітей. З копії витягів з історії хвороби дитини, [PERSON], [INFO], які долучені до справи, вбачається, що дитина перебуває на обліку в зв'язку із низкою хронічних захворювань, встановлено наявність у [PERSON] синдрому підвищеної нервово-рефлекторна збудливість, затримка психо-речового розвитку, скарги на порушення форм поведінки, прояви безпідставної агресії та ярості. Дитині рекомендовано курс лікування в умовах ОДР №3. Відповідно до ст.238 СК України, усиновлення може бути скасоване за рішенням суду, якщо: 1) воно суперечить інтересам дитини, не забезпечує їй сімейного виховання; 2) дитина страждає недоумством, на психічну чи іншу тяжку невиліковну хворобу, про що усиновлювач не знав і не міг знати на час усиновлення; 3) між усиновлювачем і дитиною склалися, незалежно від волі усиновлювача, стосунки, які роблять неможливими їхнє спільне проживання і виконання усиновлювачем батьківських обов'язків. В силу ст.240 СК України, п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав», право на звернення до суду з позовом про скасування усиновлення мають батьки, усиновлювач, опікун, піклувальник, орган опіки та піклування, прокурор, а також усиновлена дитина, яка досягла чотирнадцяти років. З урахуванням вищевикладеного, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, доведеними, підтвердженими належними і допустимими доказами і такими, що підлягають до задоволення.

Outcome: approved