Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що відповідач є її колишнім чоловіком, з яким вони є співвласниками домоволодіння [ADDRESS]: ? домоволодіння належить позивачу на підставі договору дарування від 19.02.2010 р., посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Насобіною Т.В. (реєстр №383), інші ? частина належить відповідачу на підставі договору купівлі-продажу від 11.10.1997 р., посвідченого четвертою Дніпропетровською державною нотаріально конторою (реєстровий номер №2-2698). Як зазначається позивачем при зверненні до суду після придбання будинку позивач більше відповідача опікувалася житловим будинком: були поміняні вікна, в будинок заведена вода, підключене газопостачання, встановлений газовий котел, лічильник газу, встановлений цегляний паркан, в будинку влаштовані ванна та туалет, позивач довела до ладу город, насадила дерева, вирощувала городину, насаджувала квіти тощо. Посилаючись у позові на те, що друга дружина відповідача фактично унеможливила користування належною позивачу частиною будинку, та в позасудовому порядку колишнє подружжя не досягло згоди з означеного питання, зазначене й стало приводом для цього звернення до суду та заявлення у позові вимоги про поділ будинку [ADDRESS] відповідно до належних співвласником часток. Предмет позову становить вимога про ухвалення рішення про поділ житлового будинку [ADDRESS] згідно належних на праві власності часток, про припинення спільної часткової власності між співвласниками, про визначення порядку користування земельною ділянкою тощо. У судовому засіданні позивач та представник позивача вимоги позову підтримали повністю, надали пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, просили суд повністю задовольнити поданий позов. З питання варіанту поділу висловили думку про можливість поділу, запропонованого варіантом №1 судової будівельно - технічної експертизи від 15.08.2014 р. Відповідач просив суд ухвалити рішення відповідно до варіанту №1, запропонованого судовою будівельно - технічною експертизою від 15.08.2014 р. Заслухав пояснення осіб, які беруть участь у справі, та дослідив докази в межах заявлених вимог згідно ст. 11 ЦПК України, суд дійшов до висновку про наявність підстав для ухвалення рішення про задоволення позову частково, виходячи з наступного. Як встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] є власниками по ? частини кожний домоволодіння [ADDRESS]: ? частина належить позивачу на підставі договору дарування від 19.02.2007 р., посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Насобіною Т.В., який був укладений між [PERSON] та [PERSON], інша ? частина належить відповідачу на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 11.10.1997 р. четвертою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою за реєстровим №2-2698, та зареєстрованого у Дніпропетровському міжміському бюро технічної інвентаризації 28.01.1998 р. (реєстровий номер №133). Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у ст. 317 ЦК України. Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом. Поняття спільної часткової власності викладено в ч. 1 ст. 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дробному виразі. Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Розв'язуючи вимогу позову про виділ в натурі частки домоволодіння суд виходить з волевиявлення одного співвласника (позивача), приписів ст. 364 ЦК України, того, що здійснюючи виділ частки в натурі, суд повинен передати співвласнику ту частину житлового будинку та нежитлових будівель, що відповідає розміру і вартості його частки, якщо це можливо без заподіяння невідповідного шкоди господарським призначенням будинку, а також того, що сторони в цій справі досягли домовленості щодо варіанту такого поділу, який був запропонований висновком судовою будівельно-технічною експертизою від 15.08.2014 р. (а.с. 41-45), згідно з яким можливо виділити [PERSON] ? частину житлового будинку [ADDRESS]: квартиру №1 з наступними приміщеннями в житловому будинку літ. «А»: 1-5 (3,0 кв.м) - обладнати під перепокій, 1-6 (14,0 кв.м) - обладнати під житлову кімнату, 1-7 (5,8 кв.м) - туалет, 1-2 (6,3 кв.м) - обладнати під кухню, разом 29,1 м? вартістю 11 473,00 грн., надвірні будови та споруди: ? огорож №1-6,І - 5 145,00 грн. та можливо виділити [PERSON] ? ч астину житлового будинку [ADDRESS]: квартиру №2 з наступними приміщеннями в житловому будинку літ. «А»: 1-1 (13,2 кв.м) - кухня, 1-3 (2,3 кв.м) - коридор, 1-4 (15,4 кв.м) - житлова кімната, разом 30,9 м? вартістю 12 183,00 грн., надвірні будови та споруди: ? огорож №1-6,І - 5 145,00 грн., душ літ. «Д» - 401,00 грн., убиральня літ. «Г» - 582,00 грн., разом 6 128,00 грн. В той же час, оскільки виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням даних обставин та того, що сторони не заперечували проти виплату грошової компенсації, поводить такий виділ зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню компенсація в розмірі 6 904,00 грн. за частку. Таким чином, з урахуванням поділу змінився й розмір часток співвласників: 48/100 ([PERSON].), 52/100 ([PERSON].). Відповідно до Постанови КМУ від 17.10.2013 р. №868 Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень (п. 37) рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно є документом, що підтверджує виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Цією правовою нормою визначена процедура проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов'язки суб'єктів у сфері державної реєстрації прав. Що стосується вимоги позову про визначення порядку користування земельною ділянкою, то для суду вбачаються підстави для відмови в задоволення даної вимоги позову: земельна ділянка домоволодіння [ADDRESS] не перебуває у користуванні або у власності співвласників будівель і споруд та в матеріалах цивільної справи відсутня земельно-кадастрова документація, затверджена у встановленому законом порядку. Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до ст.ст. 88 та 215 ЦПК України.

Outcome: partial