Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Знам’янської міської ради Кіровоградської області, [PERSON], в якому просить надати їй додатковий строк на три місяці для подання заяви для прийняття спадщини після смерті її баби [PERSON], яка померла [INFO]. Свої вимоги обгрунтувала тим, що її баба [PERSON], померла [INFO]. За життя їй на праві приватної власності належала квартира [ADDRESS]. У день смерті останньої відкрилася спадщина на вказане нерухоме майно. Являючись спадкоємцем померлої, до нотаріальної контори у передбачений законом шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини не звернулася, оскільки була неповнолітньою. Вказала, що на момент смерті баби проживала разом з нею у її помешканні. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить позов задовольнити, справу розглядати за своєї відсутності. Представник відповідача Знам’янської міської ради в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Відповідач [PERSON] до суду не з'явився, про дату, місце та час розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки невідомі. Суд, вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи встановив наступне. Відповідно до ст.10 ЦПК України сторони мають рівні права щодо надання доказів і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підстави своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень і такі докази подаються сторонами, однак доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з копією свідоцтва про смерть, [PERSON] померла [INFO]. Зі свідоцтва про право приватної власності від 9 вересня 1993 року та довідок Знам’янського міжміського комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» вбачається, що за [PERSON] зареєстрована 1/2 частина квартири, розташованої в [ADDRESS]. Копія спадкової справи №145/2013 року на [PERSON] свідчить про те, що після її смерті до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом звернувся її син (батько позивача) [PERSON] Свідоцтво про право на спадщину за законом останньому видано 1 червня 2013 року. Спадщина, на яку видане це свідоцтво складається з 3/4 часток квартири під номером [ADDRESS]. Заяви позивача про видачу свідоцтва про право на спадщину та постанови про відмову у видачі їй свідоцтва про право на спадщину спадкова справа не містить. Також у спадковій справі відсутня відмова [PERSON] від спадщини. Дані про те, що за життя [PERSON] складала заповіт на ім'я позивача, в судовому засіданні не встановлені. Згідно зі ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. З норми ст. 1261 ЦК України вбачається, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За змістом ст. 1268 - 1269 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та від особливостей правового статусу спадкоємця як малолітньої, неповнолітньої, недієздатної особи або ж особи, цивільна дієздатність якої обмежена. Так, відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 1268 ЦК спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків відмови від спадщини у встановленому законодавством України порядку. Враховуючи вищевикладене, те що на час відкриття спадщини позивач була неповнолітньою, проживала та була зареєстрована разом зі спадкодавцем, від спадщини не відмовилася, те, що відсутність умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину не підтверджена належними доказами, суд вважає за необхідне відмовити у задоволені позовних вимог. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати віднести на рахунок позивача.

Outcome: dismissed