Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-31 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом про стягнення аліментів з відповідача на її користь на утримання повнолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі 3 000 грн. до досягнення ним 23 років. В обґрунтування позовних вимог вказує, що перебувала з відповідачем у шлюбі, який на даний час розірвано. Від шлюбу сторони мають дитину, яка після розірвання шлюбу проживає із позивачем, та є студентом денної форми навчання у Національному технічному університеті України «Київський політехнічний інститут ім.Ігоря Сікорського», фізико-технічний інститут, період навчання до 30.06.2024р. Мати самостійно не в змозі забезпечити повноцінне утримання сина, батько сплачував аліменти лише до повноліття дитини. У зв`язку з цим позивач просить стягувати аліменти на її користь на період навчання дитини в сумі 3000 грн. щомісяця. Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Відповідно до частин 2-6 статті 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет позову, зокрема, те що у даній справі розглядається спір про стягнення аліментів, який підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Обставини справи, що згідно частини третьої статті 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку. Ухвалою суду від 01.04.2021р. відкрито провадження по справі. Одночасно в ухвалі роз`яснено відповідачу, що він має право подати до суду заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження або клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін протягом п`яти днів з дня вручення копії ухвали про відкриття провадження, заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження та відзив на позов. Відповідач правом подачі відзиву до суду не скористався. Враховуючи викладене, суд вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення частково, виходячи з наступного. Відповідно до копії свідоцтва про народження [PERSON] народився [INFO] . Батьком дитини записаний відповідач, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с.6). [PERSON] є повнолітнім, навчається у Національному технічному університеті України «Київський політехнічний інститут ім.Ігоря Сікорського», фізико-технічний інститут, період навчання до 30.06.2024р., що підтверджується довідкою №115 від 29.12.2020р., виданої вказаним навчальним закладом (а.с.9). Навчання на денній формі позбавляє [PERSON] можливості працевлаштуватися та одержувати певний дохід, тому він потребує матеріальної допомоги. Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 вказаної частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно вимог ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до вимог ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до вимог ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За правилами ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.3 ст.199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Правовідносини батьків по утриманню повнолітніх дочки, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Відповідно до роз`яснення у пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 1 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. З огляду на викладене, однією з обов`язкових умов, за яких можливе покладання на батьків обов`язку по утриманню повнолітньої дитини, є їх спроможність надавати таку допомогу. Відповідно до частини 1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Отже, обов`язковою умовою стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини є навчання, право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Навчання, крім побутових витрат, також потребує значних коштів на придбання літератури, методичного матеріалу, щоденного виділення коштів на харчування та транспорт. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, при чому обов`язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків. Визначаючись з розміром аліментів, суд бере до уваги матеріальне становище позивача та відповідача, тому вважає необхідним задовольнити позов, зобов`язавши сплачувати відповідача на користь позивача аліменти на період навчання дитини у розмірі 2000 грн. щомісячно, з дня подачі позову до суду і на час навчання сина, за виключенням часу перебування на канікулах, але не довше, ніж до досягнення дитиною 23-річного віку.

Outcome: partial