Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом з урахуванням заяви про зміну предмету позову і свої вимоги обґрунтовує тим, що вона 07 жовтня 2005 року вступила в шлюб з відповідачем [PERSON]. З травня 2017 року їх шлюб було розірвано рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею. Дитина перебуває на її утриманні, та потребує додаткових витрат, пов'язаних зі станом здоров`я - перебуває на диспансерному нагляді у лікаря окуліста та ортопеда. Відповідач в добровільному порядку коштів на утримання дитини (на спеціальне взуття та окуляри, лікування та профілактичні процедури) не надає, та не приймає участі в утриманні дитини. Вона працює медичною сестрою у лікарні, отримує мінімальну заробітну плату, на її утриманні також ще знаходиться старший син, студент вузу. Наскільки їй відомо, відповідач не працює, аліменти нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з нього не проводиться, і інших неповнолітніх дітей не має. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі ? частки з усіх видів доходу відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. В суді позивач свої вимоги підтримала повністю з зазначених підстав та просила їх задовольнити, додатково пояснила, що її колишній чоловік працював приватним підприємцем у сфері надання послуг пасажирських перевезень, припинив підприємницьку діяльність у лютому 2017 року. Після припинення спільного проживання з березня 2017 року відповідач надавав кошти одноразово для утримання дитини в сумі 200грн., а також придбав ліки для дитини на суму 400грн. З відповідачем не врегульовано питання щодо сплати аліментів на утримання дитини. Під час шлюбу вони придбали автомобіль Renault Kangoo, який відповідач самостійно продав без її згоди. Відповідач має право продажу двох пасажирських автобусів ПАЗ за довіреністю, яку видав її батько [PERSON] В судовому засіданні відповідач позовні вимоги не визнав, пояснивши, що він утримував сім`ю протягом всього періоду перебування у шлюбі з позивачкою, оскільки працював приватним підприємцем. Підприємницьку діяльність він припинив в лютому 2017 року. На даний час він не працює, йому допомагають його брат та сестра. Він має намір проживати разом з матір'ю в Чернівецькій області і повинен утримувати матір. Щодо автобусів ПАЗ, то власником цих автобусів є батько позивачки. Автомобіль він дійсно продав в квітні 2017 року і кошти використав для погашення боргу. На цей час він не має коштів для сплати аліментів. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, перевіривши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Судом встановлено, що 07 жовтня 2005 року між сторонами було укладено шлюб (а.с.3). 03 травня 2017 року рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с.8). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який мешкає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач як батько дитини, відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України зобов'язаний утримувати свою неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття, тому з нього належить стягувати аліменти. Відповідно до ст.ст.182, 183 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів на дитину суд враховує матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів. Оскільки дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні, суд з врахуванням обставин, викладених в ст.182 СК України - матеріального становища відповідача, який є особою працездатного віку, до лютого 2017 року здійснював підприємницьку діяльність, інших утриманців не має, матеріального становища дитини, яка проживає з матір'ю, визначає розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, на утримання дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі ? частки з усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття, але не менше п'ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відсутність працевлаштування за трудовою угодою, припинення підприємницької діяльності не звільняє відповідача [PERSON] від обов'язку утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Доказів, що відповідач [PERSON] утримує свою матір відповідач не надав. Крім того, обов'язок повнолітніх сина, доньки утримувати батьків передбачений ст.202 СК України і не звільняє відповідача від обов'язку утримувати дитину. Згідно з ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі ст.88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 640,00грн.

Outcome: approved