Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з указаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що 28.07.2016 року надала у борг відповідачу під розписку грошові кошти в сумі 14100,00 грн., які позичальник зобовязалася повертати частково, кожного місяця по 500 грн. На адресу відповідача 16.12.2016 року направлявся лист-вимога про сплату заборгованості, однак до теперішнього часу кошти не повернуті, тому позивач просить стягнути з відповідача суму основного боргу за розпискою в розмірі 14100,00 грн., а також суму інфляційних втрат у розмірі 96,02 грн., а всього 14196,02 грн. У судове засідання позивач не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, до суду подала заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримує, а також не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки до суду не повідомила, заяви про розгляд справи у її відсутності до суду не надходило. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про спірні правовідносини сторін, а тому за згодою позивача суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів відповідно до статей 224-226 ЦПК України та у відсутності сторін згідно статей 158, 169 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, зясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовпідлягає задоволенню з наступних підстав.\- Судом встановлено, що 28.07.2016 року відповідач отримала у борг від позивача 14100,00 грн. та зобовязалася повертати кошти частково, а саме кожного місяця в сумі 500 грн., що підтверджується копією розписки від 28.07.2016 року. Як вбачається з розрахунку, наданого позивачем, інфляційні втрати за весь час прострочення за період з 28.08.2016 року по 28.12.2016 року становить 96,02 грн. 16.12.2016 року позивачем на адресу відповідача направлявся лист-вимога про сплату заборгованості, який згідно повідомлення про вручення поштового відправлення відповідач отримала 20.12.2016 року. Однак кошти позивачу відповідач не повернула. Відповідно ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором. Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином, відповідно до ст. 599 ЦК України. Згідно положень ст. ст. 1046, 1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, що передбачено ч. 2 ст. 625 ЦПК України. Враховуючи, що відповідач взяла у позивача\~\~у борг\~\~грошові кошти, які зобовязалася повернути, але у визначені\~строки взяті на себе зобовязання не виконала, що є підставою\~\~для задоволення позовних вимог у повному обсязі та стягнення боргу на користь позивача. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За подання до суду позовної заяви позивачем сплачено судовий збір у сумі 551,20 грн. і тому підлягає стягненню з відповідача на її користь. На підставі ст. ст. 525, 526, 530, 599, 625, 1046, 1047 ЦК України,

Outcome: approved