Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-11 00:00:00

Позивачі 02.04.2018 року звернулись до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Уточнивши позовні вимоги в редакції від 28.02.2019 року, позивачі в обґрунтування позову посилались на те, що 15.08.2017 року сталась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого транспортного засобу KIA Cerato, д.н.з. [NUMBER] , що належить [PERSON] , під керуванням [PERSON] , що застрахований полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та автомобіля Geely JL 7162, д.н.з. [NUMBER] , що належить [PERSON] 16.08.2017 року [PERSON] було подано до ПрАТ СК «ПЗУ Україна» заяву про страхову подію. 28.09.2017 року [PERSON] проведено оцінку вартості матеріального збитку, згідно якого відновлювальний ремонт автомобілю KIA Cerato, д.н.з. [NUMBER] , складає 325925,62 грн. ПрАТ СК «ПЗУ Україна» сплатило [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 51000 грн. Вартість автомобіля становить 132373 грн. Тобто вартість непогашеного збитку, спричиненого власнику автомобіля становить 81373 грн. та оплата послуг експерта в розмірі 1600 грн. В результаті ДТП [PERSON] були спричинені легкі тілесні ушкодження, після ДТП йому спричинено душевні страждання, які виразились в хвилюванні за свою родину, страху знову сісти за кермо. Спричинену моральну шкоду [PERSON] оцінює в 20000 грн. Позивачі просили суд стягнути з відповідача на користь [PERSON] матеріальний збиток в розмірі 81373 грн. та інші витрати в розмірі 1600 грн.; стягнути з відповідача на користь [PERSON] моральну шкоду в розмірі 20000 грн.; стягнути з відповідача на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 1057,73 грн. У судовому засіданні 24.10.2018 року ПрАТ СК «ПЗУ Україна» залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору. У судове засідання позивачі не з`явились, про дату, час та місце слухання справи повідомлялись належним чином. Представник позивачів - адвокат Федосєєв Є. О . письмово просив розглядати справу без його участі. Представник відповідача - адвокат Малютов С.В. письмово просив залишити позовні вимоги без задоволення. У відзиві на позов та своїх поясненнях посилався на те, що позивачами не надано відповіді про те, де знаходиться пошкоджений автомобіль, в якому він стані і з яких причин пошкоджений автомобіль не був переданий третій особі для подальшої реалізації за зобов`язуючою пропозицією з подальшим отриманням 80000 грн. Крім того, вважає безпідставним висновок судово-медичного обстеження від 15.08.2017 року, оскільки під час складення протоколу про адміністративне правопорушення були відсутні будь-які відомості про отримання [PERSON] тілесних ушкоджень. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ПрАТ СК «ПЗУ Україна» у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. У своїх поясненнях зазначив, що ПрАТ СК «ПЗУ Україна» здійснило виплату страхового відшкодування [PERSON] за збитки, заподіяні пошкодженням транспортного засобу KIA Cerato, д.н.з. [NUMBER] , в результаті ДТП, а саме: різницю між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, що складає 51114,80 грн. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч. 4 ст. 55, ст. 124 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст. 13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що 15.08.2017 року о 07 годині 30 хвилин в м. Дніпро на перехресті вул. Камчатська та вул. Орловська, водій [PERSON] , керуючи автомобілем GEELY SL 7162, державний номер [NUMBER] , при виїзді на нерегульоване перехрестя з другорядної дороги не надав дорогу транспортному засобу КІА CERATO, державний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який рухався по головній дорозі, внаслідок чого скоїв з ним зіткнення. В результаті ДТП пошкоджено транспортні засоби (а.с. 193). Власником автомобілю КІА CERATO, державний номер [NUMBER] , є [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] (а.с. 73). Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля КІА CERATO, державний номер [NUMBER] , застрахована ПрАТ СК «ПЗУ Україна» на підставі полісу № АК/6424148 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 16.05.2017 року (а.с. 15). Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 19.09.2017 року [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. (а.с. 193). 16.08.2017 року [PERSON] звернувся до ПрАТ СК «ПЗУ Україна» з заявою про виплату страхового відшкодування. ПрАТ СК «ПЗУ Україна» листом від 13.11.2017 року повідомило [PERSON] про виплату страхового відшкодування в розмірі 51114,80 грн. (а.с. 60). Розрахунок розміру даного страхового відшкодування був здійснений на підставі звіту № SOS_-170816-4948991 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 31.08.2017 року, відповідно до якого ринкова вартість автомобілю КІА CERATO, державний номер [NUMBER] , до моменту ДТП складає 131114,80 грн. та звіту про розрахунок ринкової вартості пошкодженого колісного транспортного засобу № 137/10/17 від 11.10.2017 року, в якому зазначено, що ринкова вартість автомобілю КІА CERATO, державний номер [NUMBER] , після ДТП складає 80000,00 грн. (а.с. 126-162). Таким чином, ПрАТ СК «ПЗУ Україна» здійснило виплату страхового відшкодування [PERSON] за збитки, заподіяні пошкодженням транспортного засобу KIA Cerato, д.н.з. [NUMBER] , в результаті ДТП, а саме: різницю між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, що складає 51114,80 грн. (а.с. 125). Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до статті 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо транспортний засіб вважається знищеним його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. У п. 15 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» зазначено, що якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону № 1961-IV, який згідно зі статтею 8 ЦК (аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду. Тобто транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. У разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди. Якщо ж транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди виплачується у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди та витратам з евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Оскільки ремонт автомобіля КІА CERATO, державний номер [NUMBER] , є економічно необґрунтованим, суд визначає розмір відшкодування майнової шкоди як різницю між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди. Суд не приймає до уваги висновок № 4809/17/17 експертного дослідження по визначенню матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, складений судовим експертом Дроздовим Ю.В. 28.09.2017 року, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту автомобілю КІА CERATO, державний номер [NUMBER] , складає 325925,62 грн., а ринкова вартість - 132373,94 грн. (а.с. 28-57), оскільки він не містить відомостей про вартість транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди. Враховуючи вищевикладене, виплачений ПрАТ СК «ПЗУ Україна» розмір страхового відшкодування на відшкодування шкоди за пошкоджений внаслідок ДТП автомобіль у розмірі 51114,80 грн. (131114,80 грн. - 80000,00 грн.) є таким, що відповідає вимогам статті 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», тому підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] в частині відшкодування матеріального збитку в розмірі 81373 грн. та інших витрат в розмірі 1600 грн. відсутні. Щодо позовних вимог [PERSON] про відшкодування моральної шкоди суд зауважує наступне. Частиною 1 статті 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Стаття 23 ЦК України передбачає право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Встановлено, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] отримав легкі тілесні ушкодження, що підтверджується висновком спеціаліста судово-медичного експерта № 2728 від 15.08.2017 року (а.с. 62-63). Враховуючи наведені [PERSON] обставини, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку, що позивач зазнав моральної шкоди у зв`язку із вищевказаною дорожньо-транспортною пригодою, тому позовні вимоги слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду в розмірі 2000,00 грн. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд приймає до уваги те, що позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають, тому за рахунок відповідача не відшкодовуються, а позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню, а отже з відповідача на користь [PERSON] пропорційно до задоволеної частини вимог необхідно стягнути судовий збір у розмірі 704,80 грн. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення. На підставі викладеного та

Outcome: partial