Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

Позивач, з урахуванням уточненої позовної заяви, просить суд ухвалити рішення, згідно якого стягувати з Відповідача аліменти на користь повнолітньої непрацездатної доньки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі у розмірі 700,00грн. Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що їй встановлено 3 групу інвалідності з дитинства. В звязку з хворобою їй протипоказана важка фізична праця, та отримувана нею пенсія в розмірі 1104,00грн. є недостатньою для задоволення її потреб, повязаних з постійним лікуванням та забезпечення мінімальної життєдіяльності. Відповідач не має постійного місця роботи та не надає ніякої матеріальної допомоги, заборонив їй користуватися присадибною земельною ділянкою, на якій вона з матірю вирощували зелень та овочі, що давала їм додаткове харчування. Позивач проживає зі своєю матірю Кальченко (до шлюбу [PERSON]) [PERSON], яка утримує її самостійно. В звязку з вищевикладеним, остання змушена звернутися до суду за захистом своїх цивільних прав. Позивач в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву, згідно якої уточнені позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просила справу розглянути за її відсутності (а.с.77). Відповідач в судове засідання не зявився, але представник відповідача надав до суду заяву, згідно якої уточнені позовні вимоги позивача він та відповідач не визнають в повному обсязі та просить справу розглядати за його відсутності з урахуванням наданих письмових заперечень, згідно яких вважає, що позивач від держави отримує грошові кошти, які є достатніми для проживання, натомість відповідачем позивачу після розірвання шлюбу з колишньою дружиною було залишено квартиру, а відповідач в свою чергу має потребу в пошуку житла та сплати оренди, при цьому останній ніде не працює та шукає собі роботу, а позивач не позбавлена можливості працевлаштуватися на роботу з урахуванням її інвалідності, оскільки вона має навіть пільги в працевлаштуванні, які надаються державою. Також, відповідач та його представники вважають, що посилання позивача на необхідність постійного лікування і для цього необхідні додаткові кошти є безпідставними, оскільки держава гарантує безкоштовне лікування особам. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши надані докази, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно до вимог ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Стаття 57 ЦПК України передбачає, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, що мають істотне значення для вирішення справи. У відповідності до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна із сторін зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Вимогами ст. 61 ЦПК України визначені підстави звільнення від доказування. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній,господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Судом встановлено, що [PERSON] народилася 14 квітня 1997 року, що підтверджується копією Свідоцтва про народження останньої від 25.04.1997р. та згідно якого її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Згідно копії Свідоцтва про одруження [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 03 вересня 1996 року, який на підставі рішення Харківського районного суду Харківської області від 29 грудня 2015 року було розірвано та [PERSON] змінила своє прізвище на дошлюбне Кальченко (а.с.5, 6). Відповідно до Довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією № 130187 [PERSON] є інвалідом з дитинства та останній присвоєно третю групу інвалідності по 01.01.2017р. (а.с.15). Відповідно до Довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААА № 451984 [PERSON] є інвалідом з дитинства та останній присвоєно третю групу інвалідності з 05 грудня 2016 року безстроково. Згідно вищевказаної довідки останній протипоказана тяжка фізична праця (а.с.58). Відповідно до ст. 198 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно зі ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» N 3, від 15.05.2006 вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно наданої копії Трудової книжки, виданої на імя [PERSON], останній не працевлаштований з 25 травня 2016 року (а.с.46-47). Пунктами 1, 2, 3, 4 частини 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 1 статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідачем не надано суду доказів, що на його утриманні перебувають будь-які особи, або інші істотні обставини, які не дозволяють відповідачу надавати аліменти своїй дочці. Враховуючи, що відповідач ніде не працевлаштований, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі 500,00грн., з дня предявлення позову, тобто з 05 травня 2016 року, і до покращення стану здоровя позивача, оскільки [PERSON] є інвалідом з дитинства та потребує такої допомоги. Суд не бере до уваги заперечення відповідача, оскільки останнє не підтверджено жодним допустимим доказом, як того вимагає ч. 1 ст. 60 ЦПК України. Судові витрати суд покладає на Відповідача у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial