Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, яким в остаточних вимогах просила збільшити розмір аліментів, що стягуються на її користь з [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], та стягнути аліменти у розмірі 700 гривень щомісячно. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що з 26 лютого 1998 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають двох дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 05 липня 2012 року з відповідача [PERSON] на її користь на утримання неповнолітніх дітей стягнуто аліменти у розмірі 800 гривень щомісячно. На теперішній час [PERSON] досяг повноліття. Після ухвалення рішення про стягнення аліментів у вищевказаній сумі значно збільшився розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 18 років, позивач на даний час не працює, збільшилися ціни на продукти харчування, товари та комунальні послуги, син [PERSON] навчається у школі та потребують додаткових витрат на навчання. Таким чином, позивач вважає, що на сьогоднішній день сума стягуваних аліментів є недостатньою для матеріального утримання неповнолітнього сина [PERSON] У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити та пояснила про обставини, викладені вище. Відповідач у судовому засіданні визнав позовні вимоги та не заперечував проти збільшення розміру аліментів, які стягуються з нього на користь позивача, на утримання неповнолітнього сина, до 700 гривень, а також пояснив, що він працює на ТОВ «Харківська ювелірна фабрика ХЮФ», крім того має додатковий нерегулярний заробіток. Його середньомісячний дохід складає приблизно 4000 грн. Суд, вислухавши пояснення та доводи сторін, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з рішення Харківського районного суду Харківської області від 05 липня 2012 року, [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, зареєстрованому 26 лютого 1998 року Коротичанською селищною радою Харківського району Харківської області, актовий запис №08. Від шлюбу мають двох дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (свідоцтва про народження відповідно серії [NUMBER] від 07 жовтня 1998 року та серії [NUMBER] від 28 квітня 2005 року). Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 28 квітня 2005 року, батьком неповнолітнього [PERSON] . записаний відповідач [PERSON] Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За ст. 183 Сімейного Кодексу України частина заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 05 липня 2012 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 800 гривень з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 18 квітня 2012 року до досягнення дітьми повноліття. [INFO] року [PERSON] виповнилося 18 років. Відповідно до ст. 192 СК України, зміна розміру аліментів, визначеного за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них. Аналогічна правова позиція викладена в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до якої розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Судом встановлено, що неповнолітній [PERSON], [INFO], проживає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS], відповідач проживає окремо, що не заперечувалося сторонами по справі. Як встановлено під час судового розгляду позивач з 15 березня 2003 року не працює, що підтверджується відомостями трудової книжки на її ім'я серії [NUMBER] від 28 жовтня 1991 року. З пояснень позивача встановлено, що вона працювала неофіційно. Після перенесеної операції в серпні 2015 року не має можливості працювати на попередньому місці роботи. Тобто, матеріальний стан позивача з моменту ухвалення рішення про стягнення аліментів змінився, утримання неповнолітнього сина потребує значних матеріальних витрат. Зміна матеріального стану позивача після ухвалення судом рішення про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей є підставою для збільшення розміру аліментів. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 141 Сімейного Кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Як вбачається з довідки про доходи [PERSON] №93 від 05 жовтня 2016 року, виданої ТОВ «Харківська ювелірна фабрика», останній працює в ТОВ «Харківська ювелірна фабрика» ювеліром-монтувальником, загальна сума його доходу за період з 01 квітня по 30 вересня 2016 року становить 6658,44 гривень. Крім того, з пояснень відповідача у судовому засіданні встановлено, що він має додатковий нерегулярний заробіток, середньомісячний дохід позивача складає близько 4000 гривень щомісячно. Будь-яких доказів щодо отримання відповідачем доходу в іншому розмірі сторонами не надано. Судом також встановлено, що [PERSON] сплачує аліменти на користь повнолітнього сина [PERSON], який продовжує навчання, на підставі рішення Харківського районного суду Харківської області від 10 листопада 2016 року у розмірі 700 гривень щомісячно. За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років, а також встановленого рішенням суду розміру аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], а саме у твердій грошовій сумі 400 гривень щомісячно, визнання відповідачем позову, суд вважає можливим збільшити розмір аліментів до 700 гривень. Як роз'яснено у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я платника або одержувача аліментів сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. На підставі викладеного,

Outcome: approved