Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів про виселення, мотивуючи його таким. На підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Головним управлінням благоустрою та комунального обслуговування Донецької міської ради 23.07.2010р., їй належить кв.[ADDRESS]. В даній квартирі зареєстрована вона та її молодший син [PERSON] Поки вона мешкала за адресою: [ADDRESS], у вказану квартиру тимчасово вселились без реєстрації відповідачі. Вони давали зобов'язання звільнити житло за її першою вимогою. Оплату за комунальні послуги по квартирі здійснювала вона. У відповідачів є власне житло - квартира [ADDRESS], яка залишалась [PERSON] після смерті його батька. Відповідачі після смерті її чоловіка змінили в гіршу сторону своє ставлення до неї, почали вимагати, щоб вона зареєструвала їх доньку у спірну квартиру. Оскільки вона похилого віку, хвора, то більше не може мешкати в невпорядкованому будинку, а відповідачі з березня 2013 року перешкоджають їй в користуванні даною квартирою як власнику, а саме, не пускають її в квартиру, а відповідачка [PERSON] висловлює погрози на її адресу. Відповідачі вселялися в кв.[ADDRESS] як тимчасові мешканці та обіцяли звільнити одразу за її вимогою. Вона з березня 2013 року щомісяця пред'являє відповідачам вимоги про виселення в добровільному порядку, однак ніяких результатів немає. Просить виселити відповідачів з кв.[ADDRESS]. У судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги та дала пояснення, аналогічні викладеним у позові обставинам. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про дату та місце судового засідання повідомлялись належним чином. На підставі ст.224 ЦПК України, оскільки позивач не заперечувала, суд розглянув справу заочно, у відсутність відповідачів. Третя особа в судове засідання не з'явилася, надала на ім'я суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Як встановлено в судовому засіданні, позивачу на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 23.07.2010р., виданого Головним управлінням благоустрою та комунального обслуговування Донецької міської ради, зареєстрованого в КП «БТІ м.Донецька» 30.07.2010р. в реєстрі за №54197, належить кв.[ADDRESS]. Відповідно до довідки ЖБК «Мир-81» в кв.[ADDRESS] зареєстровані позивач та третя особа. Відповідно до пояснень позивача у вказаній квартирі мешкають відповідачі. Згідно виписки з особистого рахунку об'єднання (товариства) співвласників багатоквартирного будинку «Ромашка» в кв.[ADDRESS] зареєстрований відповідач - [PERSON], який є головним квартиронаймачем. Відповідно до довідки ЖБК «Сталь - 2» в кв.[ADDRESS] зареєстровані відповідачі [PERSON] та [PERSON] Суд, дослідивши докази в їхній сукупності, приходить до наступних висновків. Згідно ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; це право є непорушним. Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Суд вважає, що відповідачі, вселившись за згодою позивача у спірну квартиру без укладення договору найма та не зареєструвавшись в ній, не набули право постійного користування житловим приміщенням в неї, а тому повинні звільнити житло за першою вимогою власника. Оскільки, як пояснює позивач, вона з березня 2013 року щомісяця пред'являє відповідачам вимоги про виселення в добровільному порядку, а вони ці вимоги не виконують, то для відновлення права позивача як власника квартири відповідачі підлягають виселенню з кв.[ADDRESS] без надання іншого жилого приміщення. На підставі ст.ст.319, 386, 391 ЦК України,

Outcome: approved