Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-23 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до суду, мотивуючи тим, що їй відповідно до договору купівлі-продажу жилого будинку від 02 жовтня 2000 року, реєстровий № 1792, на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS] . У зазначеному будинку зареєстровані відповідачі по справі: син позивачки - [PERSON] та невістка - [PERSON] , що підтверджується довідками від 10.02.2020 року № 29, 30, які видані Іванівською сільською радою Петрівського району Кіровоградської області. Реєстрація місця проживання відповідачів у житловому будинку позивача створює для неї перешкоди у вільному користуванні та розпорядженні майном, оскільки вона вимушена буде нести додаткові витрати зі сплати комунальних послуг, які вираховуються залежно від зареєстрованих за адресою осіб. Позивач зазначає, що відповідачі, починаючи з 2016 року, за власної ініціативи почали проживати не по місцю реєстрації, будь-якої участі в утримані житла не приймають, а всі витрати по утриманню та обслуговуванню житлового будинку здійснюються позивачем. В зв`язку з тим, що в односторонньому порядку позивач не може зняти з реєстрації відповідачів, а також не може користуватись належним чином своєю власністю, вона вимушена звернутись до суду з позовною заявою про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала до суду письмову заяву в якій прохала суд розглядати справу без її участі, позов підтримала. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, надали до суду письмові заяви, в яких прохали суд розглядати справу без їх участі, позов визнали. Представник третьої особи - Петрівської районної ради Кіровоградської області, як органу з реєстрації місця проживання фізичних осіб, в судове засідання теж не з`явився, надав до суду письмову заяву, в якій прохав суд розглядати справу без його участі, проти позову не заперечив. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивачу на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS] , що підтверджується Договором купівлі-продажу жилого будинку від 02 жовтня 2000 року, реєстровий № 1792 (а.с.7-9, 13). Згідно довідок від 10.02.2020 року № 29, 30, виданих Іванівською сільською радою Петрівського району Кіровоградської області, у вищезазначеному будинку зареєстровані [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які з 09.08.2016 року за вказаною адресою не проживають (а.с.11-12). Позивач має намір скористатись субсидією, однак факт реєстрації у її будинку відповідачів, що не проживають у ньому, перешкоджає позивачу скористатись правом на субсидію у повній мірі. Частиною першою статті 383 Цивільного Кодексу України визначено: власник житлового будинку, квартири має право використовувати приміщення для власного проживання, проживання членів його сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Конституцією України закріплено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності (стаття 41). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами статтями 16, 386, 391 Цивільного кодексу України. Стаття 391 Цивільного кодексу передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном. Як зазначено в пунктах 33, 35 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Також, задовольняючи позов про захист права власності від порушень, не пов`язаних із позбавленням володіння, суд має право як заборонити відповідачу вчиняти певні дії, так і зобов`язати відповідача усунути наслідки порушення права позивача. Реєстрація місця проживання є фіксацією дійсної адреси місця проживання особи та є наслідком наявності у відповідача правових підстав користування відповідним житлом. Крім того, відповідно до вимог абзацу 3 частини першої статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» судове рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням є підставою для зняття з реєстрації місця проживання. Частиною другою статті 405 Цивільного кодексу України передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Угоди щодо користування відповідачами житловим будинком позивача між сторонами не укладалось. На основі викладеного, враховуючи що реєстрація місця проживання відповідачів у житловому будинку позивача створює для останньої перешкоди у вільному користуванні майном, а також те, що починаючи з 09.08.2016 року, тобто понад один рік, за зареєстрованим місцем свого проживання відповідачі не проживають, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги.

Outcome: approved