Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з указаним позовом, який обґрунтовує тим, що [INFO] у с.Рев`якине Путивльського району Сумської області померла її баба [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина, до складу якої увійшли земельні ділянки, загальною площею 0,325 га, для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, що розташовані на території Рев`якинської сільської ради Путивльського району Сумської області, яку фактично прийняла, але не оформила своїх спадкових прав її дочка [PERSON] , яка померла [INFO] у с.Рев`якине Путивльського району Сумської області. Посилаючись на те, що отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на це майно вона не може у зв`язку з тим, що [PERSON] за життя не встигла набути право власності на земельні ділянки, бо не встигла за життя завершити процедуру приватизації, позивач просить визнати за нею право на завершення процедури\~приватизації та\~здійснення державної\~реєстрації земельних\~ділянокв порядку спадкування за заповітом, а судові витрати покласти на неї. Позивач в судове засідання не з`явилася, при подачі позову клопотала про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача надав суду письмову заяву про визнання позову,\~просив справу розглянути за його відсутності (а.с.40). У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у \~разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Підтверджується матеріалами справи те, що матір`ю [PERSON] є [PERSON] , яка померла [INFO] у с.Рев`якине Путивльського району Сумської області (а.с.9,11) Відповідно до довідки Рев`якинської сільської ради Путивльського району Сумської області №131 від 5 грудня 2019 року, [PERSON] на день смерті була зареєстрована та проживала по [ADDRESS] , разом з [PERSON] . Спадщину після смерті [PERSON] прийняла [PERSON] , вступивши в управління та володіння спадковим майном померлої (а.с.10). Відповідно до інформаційних довідок зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) та Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) інформація відносно [PERSON] відсутня (а.с.12,13). Крім того, матір`ю [PERSON] , позивача у справі, у якої було дошлюбне прізвище [PERSON] , є [PERSON] , яка померла [INFO] у с.Рев`якине Путивльського району Сумської області (а.с.6,15-17). Відповідно до заповіту, посвідченого 13 лютого 1998 року Рев`якинською сільською радою Путивльського району Сумської області, зареєстрованого в реєстрі за №27, [PERSON] все своє майно заповідала свої дочці [PERSON] (а.с.14). Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 29 липня 2019 року відбулась реєстрація спадкової справи №337 після смерті [PERSON] (а.с.18). [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] та отримала відповідні свідоцтва на її частину (а.с.19-22). Згідно з копією рішення Рев`якинської сільської ради Путивльського району Сумської області від 1993 року «Про передачу земельних ділянок в приватну власність» громадянам надано земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, а також для ведення особистого підсобного господарства, і до списку цих громадян внесена [PERSON] , якій надано земельні ділянки площею 0,045 га та 0,28 га (а.с.7-8). Листом державного нотаріуса №1244/02-14 від 12 грудня 2019 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] на земельні ділянки у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на земельні ділянки (а.с.23). Згідно зі ст.ст.1216,\~1218 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи , яка померла, до інших осіб. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. У\~Перехідних положеннях Земельного Кодексу України\~визначено, у разі коли спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно до\~ст.125 Земельного кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено у завершені процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання права на завершення приватизації та одержання державного акту про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Відповідно до правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі\~ст.125 Земельного кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. У п.3.5 - вказано, що правильною є практика судів, які у випадку не- завершення процедури приватизації земельної ділянки, яку розпочав за життя спадкодавець та не встиг закінчити, визнають за спадкоємцем таке право. Таким чином, до позивача, як спадкоємця за заповітом, переходять усі права та обов`язки, що належали її матері [PERSON] , на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті, в тому числі і на право на завершення приватизації спірних земельних ділянок та одержання правовстановлюючого документа на них. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що таке визнання позову відповідачем не суперечить закону, і при цьому не будуть порушені права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved