Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, мотивуючи тим, що між нею та відповідачем 30.11.2012 року було укладено договір оренди землі, а саме: земельної ділянки [NUMBER] на території Червонокостянтинівської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області площею 10,04 га, кадастровий номер [NUMBER] , яка належить позивачу на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] , виданого 21.05.200 2 року, строком на 5 років, до 30.11.2017 року. По закінченню строку дії договору позивач попередила відповідача про те, що не має наміру продовжувати дію договору оренди, однак, замість того, щоб повернути земельну ділянку, відповідач в кінці грудня 2017 року з`явилася до позивача додому та змусила її підписати пусті папери, погрожуючи тим, що у позивача є діти, і потрібно думати про їх безпеку, перш, ніж забирати свою земельну ділянку. Відповідач до цього часу не повернула позивачу земельну ділянку, позивач не знає, що внесла відповідач в пусті листки, підписані ним, можливо надрукувала в них текст нового договору, або угоду про продовження дії договору від 30.11.2012 року, але позивач вважає, що наявні усі підстави для припинення договору оренди землі та повернення йому належної земельної ділянки. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, посилаючись на доводи викладені в позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, подав відзив на позов в якому просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Суд, заслухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, вважає, що позов не підлягає задоволенню зі слідуючих підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що позивачу на праві власності належить земельна ділянка площею 10,04 га, розташована на території Червонокостянтинівської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] (а. с.5). Зазначена земельна ділянка перебувала в оренді у ФОП [PERSON] на підставі договору оренди землі, укладеного 30.11.2012 року, зареєстрованого відділом Держкомзему у Петрівському районі Кіровоградської області 24.12.2012 року (а. с.9-10). Згідно з п. 8 вказаного договору, строк його дії був встановлений сторонами у 5 календарних років, до 30.11.2017 року. Як встановлено в судовому засіданні 31.01.2017 року сторонами було підписано додаткову угоду, відповідно до якої строк дії договору зареєстрованого 24.12.2012 року, змінено із 5 років на 8 років (а. с. 32). По закінченню строку дії договору позивач попередиа відповідача про те, що не має наміру продовжувати дію договору оренди, однак, замість того, щоб повернути земельну ділянку, відповідач в кінці грудня 2017 року з`явилася до позивача додому та змусила її підписати пусті папери, погрожуючи тим, що у позивача є діти, і потрібно думати про їх безпеку, перш, ніж забирати свою земельну ділянку. Позивач стверджує про те, що вона підписала пусті папери, тобто таким чином вона не давала згоди на підписання додаткової угоди до договору оренди землі, тобто відсутнє його волевиявлення на підписання вказаної угоди. Відповідно до ч.3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Згідно зі ст. 31 Закону України «Про оренду землі», на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. У разі розірвання договору оренди землі з ініціативи орендаря орендодавець має право на отримання орендної плати на землях сільськогосподарського призначення за шість місяців, а на землях несільськогосподарського призначення - за рік, якщо протягом зазначеного періоду не надійшло пропозицій від інших осіб на укладення договору оренди цієї ж земельної ділянки на тих самих умовах, за винятком випадків, коли розірвання договору було обумовлено невиконанням або неналежним виконанням орендодавцем договірних зобов`язань. У разі розірвання договору оренди землі за погодженням сторін кожна сторона має право вимагати в іншої сторони відшкодування понесених збитків відповідно до закону. Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування), реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі. В ході судового розгляду були допитані свідки: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які підтвердили те, що позивач особисто без примусу підписала додаткову угоду до договору оренди землі. На підставі викладеного суд вважає, що позивач не довела того, що вона підписала пусті папери, тобто не давала згоди на підписання додаткової угоди від 31.01.2017 року до договору оренди землі, тому підстави для розірвання договору оренди відсутні. Крім цього, у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, суд вирішує питання судових витрат. Таким чином, у зв`язку з тим, що в задоволення позову відмовлено, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача, а саме, сплачений ним судовий збір в сумі 1828 гривень 34 копійки, також суд вважає за необхідне стягнути з позивача на користь відповідача 5000 гривень в рахунок відшкодування документально підтверджених витрат на правничу допомогу. Вказані правовідносини регулюються Законом України «Про оренду землі», ст.651 ЦК України та ст.ст. 12, 76,78 ЦПК України.

Outcome: approved