Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом в якому посилається на ті обставини, що 23.02.1980р. між нею та [PERSON] був укладений шлюб. В даному шлюбі [INFO] народився син - [PERSON] До укладання шлюбу [PERSON] 14.08.1979р. купив 51/100 частину житлового будинку за адресою : [ADDRESS] В указаному будинку вони проживали разом з сім'єю до 1983 року. В зазначений час відповідач [PERSON] знявся з обліку та виїхав до Росії в Якутію на заробітки. В 1984 році вона разом з дитиною поїхала до чоловіка, однак сімейні стосунки між ними не склалися і в 1986 році шлюбні відносини між ними припинилися, шлюб був розірваний. Після чого чоловік залишився проживати в Якутії, а вона повернулася до м. Херсона, де стала проживати разом з сином в будинку [ADDRESS] належного відповідачу. Свідоцтво про розірвання шлюбу оформила 14.05. 1996 року в ВДРАЦС Дніпровського РУЮ м. Херсона. Між нею та колишнім чоловіком відбулася домовленість, що вона відмовляється від аліментних вимог, а відповідач надає їй у власність спірний житловий будинок, що підтверджується довіреністю виданого [PERSON] на її ім.,я про оформлення прав власності на вказаний будинок. Однак до теперішнього часу вона не переоформила вказаний будинок на своє ім.,я, проживаючи в ньому біля 20-ти років, оплачуючи комунальні послуги, роблячи поточні ремонти. За вказаний час співвласники будинку отримали свідоцтва про право власності зі змінами в частках домоволодіння. На даний час частка домоволодіння в якому вона проживає становить 20/200 частин. Вважає себе добросовісним набувачем спірного майна, оскільки відкрито заволоділа нерухомим майном та продовжує відкрито безперервно володіти ним більше 10-ти років, в даному випадку ст. 344 ЦК України передбачено, що вона має право вимоги визнання за нею право власності на спірне майно за набувальною давністю. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали заявлені вимоги, просили позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] та третя особа [PERSON], в судове засіданні не з'явилися причину неявки суд не сповістили, про день та час слухання справи повідомлялися належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Третя особа [PERSON],надав до суду заяву в якій просив слухати справу без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Третя особа [PERSON], яка діє в своїх інтересах та інтересах [PERSON], позовні вимоги визнала, не заперечує проти задоволення позову, підтвердивши той факт, що позивач з 1986р. мешкає у спірній частині будинку безперервно і відноситься до неї як до своєї власності. Вислухавши пояснення позивача, третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступного. Відповідно до ст. 344 ч.1 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 14.08.1979р. відповідач [PERSON] являється власником 51/100 частини домоволодіння з надвірними спорудами [ADDRESS] Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб [PERSON] 08.02.2011р. зареєстрував шлюб з позивачем даного позову - [PERSON] Від даного шлюбу, а саме [INFO]. у подружжя народився син - [PERSON] Вказана сім'я мешкала у вищезазначеному житловому будинку. В 1983 році відповідач виїхав до Росії в Якутію на заробітки, знявшись з реєстрації за місцем проживання. З 1986 року подружжя припинили шлюбні відносини, і офіційно розлучилися, відповідач залишився проживати в Якутії, а позивач з дитиною в м.Херсоні за вказаною адресою. З вище вказаного часу, а саме з 1986 року позивач постійно проживає у спірній частині будинку, сплачує комунальні послуги, що підтверджується наданими до суду для огляду квитанціями, за свій рахунок утримує його в належному стані, робить поточні ремонти, зареєстрована на спірній житловій площі, що підтверджується довідкою голови квартального комітету №12 за №37 від 04.05.2014р., згідно якої в будинку [ADDRESS] значаться прописаними [PERSON] та [PERSON] Також, в судовому засіданні встановлено, що між позивачем та відповідачем відбулася домовленість, що позивач відмовляється від стягнення на її користь з відповідача аліменти, а відповідач в свою чергу не заперечуватиме про перехід у власність належного йому будинку позивачці, про що свідчить довіреність видана відповідачем на ім.,я позивачки 27.03.2002р., де зазначено, що остання має право розпорядження будинком на свій розсуд з правом його відчуження. Однак протягом дії довіреності позивач не скористалася правом розпорядитися будинком на свою користь. Допитані в судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що [PERSON] біля 20-ти років проживає у спірному приміщенні, яке являється для неї та сина єдиним житлом. Вона відкрито володіє будинком та витрачає свої доходи на його утримання. Протягом зазначеного часу відповідач не з,являвся в м.Херсоні та не виявив бажання до теперішнього часу проживати та користуватися будинком. Отже, виходячи з вищевикладеного, суд вважає доведеним позивачем, що вона добросовісно заволоділа чужим нерухомим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти ним протягом 10-ти років, що дає їй право на підставі ст..344 ч.1ЦК України набути в установленому законом порядку право власності за набувальною давністю. Також, в судовому засіданні встановлено, що згідно довідки КП ХБТІ «Херсонської облради» від 11.03.20014р. за № 94/01/16 співвласниками домоволодіння був проведений розподіл домоволодіння, згідно якого змінилися частки в домоволодінні. Так на даний час частка відповідача [PERSON] становить 20/200 частин замість 51/100 частини, яка складається з : приміщення 2-1 площею 4,9 кв.м.; приміщення 2-2 площею 6,9 кв.м., приміщення 2-3 площею 5,8 кв.м., приміщення 2-4 площею 6,3 кв.м., приміщення 2-5 площею 21,7 кв.м.; приміщення 2-6 площею 13,9 кв.м. приміщення 2-7 площею 4,5 кв.м. з житлового будинку літ. «А» підвалом під житловим будинком літ. «А» сараю літ. «Б», 1/2 воріт №2; 1/2 мостіння №1 . Отже, в судовому засіданні встановлено, що відповідач, являючись власником спірного майна тривалий час не виявив наміру визнати річ своєю, то він фактично погодився з її втратою, за таких обставин суд вважає вимоги позивача законними та такими, що підлягають задоволенню і підстав для відмови у позові суд не находить.

Outcome: approved