Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою, яку на виконання ухвали судді Пологівського районного суду Запорізької області від 18 січня 2018 року про залишення позовної заяви без руху привела у відповідність до вимог ЦПК України. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] зазначила, що 11 липня 2008 року помер її брат [PERSON], інших спадкоємців у якого, крім неї, нема. Брат проживав окремо від неї, ніякого майна не мав, вів не зовсім правильний спосіб життя, тому вона лише в кінці 2017 року випадково дізналася в «Агрофірмі «Батьківщина», що брат мав право на земельну частку (пай). Брат часто звільнявся і знову працевлаштовувався до КСП «Світанок», який згодом був перейменований у КСП «Дружба», і тому вона не знала, що у нього є право на отримання земельної частки (паю). Вона одразу після смерті брата не зверталася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, бо вважала, що ніякого спадку у нього нема. Про наявність його прізвища у списку, що додається до Державного акту колишнього КСП «Дружба» Воскресенської територіальної громади (колишня Кінсько-Роздорівська сільська рада Пологівського району Запорізької області) під №215, позивач впевнена, що брат не знав, а вона тим більш не знала. Сертифікат на імя брата не виготовлявся, так як на момент виготовлення сертифікатів (05 серпня 1996 року) він з відповідною заявою не звертався. Державний акт на право колективної власності на землю серії ЗП №00323 КСП «Дружба» зареєстровано в Пологівській районній раді 25 серпня 1995 року. Розмір земельної части (паю) по КСП «Дружба» становить 7,14 в умовних кадастрових гектарах. При зверненні до Державного архіву Запорізької області вона отримала 03 листопада 2017 року довідку за №01-32/3-2727, в якій зазначено, що відомості про вихід з членів колгоспу громадянина [PERSON] відсутні. Позивач у січні 2018 року звернулася до Пологівської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але отримала постанову №35/02-31 від 23 січня 2018 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Тому вона змушена звернутися до суду з позовом про визнання причини пропуску строку для прийняття спадщини поважною та визнання за нею права на спадкову частку (пай), яка залишилася після смерті її брата. Учасники справи належним чином повідомлені про місце, дату і час підготовчого засідання (а.с.27-29). У підготовче засідання позивач [PERSON] та ії представник адвокат [PERSON] не зявилися, направили до суду заяву про слухання справи без їх участі, вимоги позову підтримують в повному обсязі, просять постановити судове рішення у підготовчому засіданні відповідно до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України (а.с.45). Представник Воскресенської сільської ради Пологівського району Запорізької області за довіреністю [PERSON] у підготовче засідання не зявилася, направивши до суду заяву, в якій просить справу слухати без її участі, не заперечує проти постановлення рішення у підготовчому засіданні відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, оскільки Воскресенська сільська рада Пологівського району Запорізької області позовні вимоги [PERSON] визнає та не заперечує проти їх задоволення (а.с.46). Представник відділу у Пологівському районі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області за довіреністю [PERSON] в підготовче засідання надала заяву про розгляд справи без її участі. Проти задоволення позовних вимог та винесення рішення у підготовчому засіданні відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України не заперечує (а.с.48). За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу з постановленням судового рішення у підготовчому засіданні відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, проти чого не заперечують учасники справи. Беручи до уваги підтримання позовних вимог позивачем, визнання відповідачем позовних вимог [PERSON], відсутність заперечень проти позову [PERSON] з боку третьої особи, дослідивши письмові докази справи, дав оцінку добутим доказам в сукупності, суд приходить до наступного. Судом з копії свідоцтва про смерть серії I-ЖС №115857, виданого виконкомом Кінсько-Роздорівської сільської ради Пологівського району Запорізької області 12 липня 2008 року, встановлено, що [PERSON] помер 11 липня 2008 року у с.Кінські Роздори Пологівського району Запорізької області (а.с.7). З копії свідоцтва про народження серії VII-УP №0805976 від 06 вересня 1966 року, витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126,13,135 Сімейного кодексу України №00018748415, сформованого 26 вересня 2017 року, копії свідоцтва про укладення шлюбу, виданого виконкомом [PERSON] сільської ради Пологівського району Запорізької області 23 листопада 1985 року, судом встановлено, що позивач [PERSON] є рідною сестрою [PERSON] (а.с.11-12). Згідно архівної довідки Державного архіву Запорізької області №01-32/3-2727 від 03 листопада 2017 року, відомості про вихід з членів колгоспу «Світанок» (з 06 квітня 1996 року КСП «Дружба») громадянина [PERSON] відсутні (а.с.13). З копії довідки в.о.начальника відділу у Пологівському районі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області №20/140-17 від 21 вересня 2017 року встановлено, що [PERSON] у списку, що додається до Державного акту колишнього КСП «Дружба» Воскресенської територіальної громади (колишня Кінсько-Роздорівська сільська рада Пологівського району Запорізької області) значиться під №215, [PERSON] як співвласнику колишнього КСП «Дружба» сертифікат не виготовлявся, так як на момент виготовлення сертифікатів (05 серпня 1996 року) він з відповідною заявою не звертався. Державний акт на право колективної власності на землю серії ЗП №00323 КСП «Дружба» зареєстровано в Пологівській районній раді 25 серпня 1995 року. Розмір земельної части (паю) по КСП «Дружба» становить 7,14 в умовних кадастрових гектарах (а.с.14). З постанови державного нотаріуса Шостої запорізької державної нотаріальної контори в порядку заміщення державного нотаріуса Пологівської державної нотаріальної контори [PERSON] №35/02-31 від 23 січня 2018 року встановлено, що [PERSON] зверталася до державної нотаріальної контори з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого 11 липня 2008 року її брата [PERSON], проте державний нотаріус відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки спадкоємець [PERSON] не довела, що вона прийняла спадщину після смерті її брата [PERSON] у передбачений законом строк (а.с.20). З копії спадкової справи №8/2018 до майна померлого 11 липня 2008 року [PERSON], Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №50732581, яка сформована 30 січня 2018 року, Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №50732599, сформованої 30 січня 2018 року, судом встановлено, що заповіти і спадкові договори від імені [PERSON] не посвідчувалися; сестра [PERSON] [PERSON] 19 січня 2018 року звернулася з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину, проте свідоцтво про право на спадщину за законом не отримала (а.с.31-43). Згідно копії довідки Воскресенської сільської ради Пологівського району Запорізької області №457 від 23 січня 2018 року, спадкоємицею за законом до майна померлого 11 липня 2008 року [PERSON] є його сестра [PERSON], інших спадкоємців нема (а.с.37). Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Відповідно до ст.3 Указу Президента України від 03 грудня 1999 року №1529/99 «Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектору економіки» сертифікат на право на земельну частку (пай) є правовстановлюючим документом, що засвідчує право володіти, користуватися та розпоряджатися зазначеною часткою. Сертифікат на право на земельну частку (пай), вже отриманий громадянином, згідно до п.17 Перехідних положень Земельного кодексу України вважається правовстановлюючим документом при реалізації ним права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікат на право на земельну частку (пай) є дійсним до виділення власникові земельної частки (паю) у натурі (на місцевості) земельної ділянки та видачі громадянину державного акту на право власності на землю. Згідно ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом встановленого строку не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою угодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Абз.6 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що «вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій». Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованих Законом України від 17 липня 1997 року №475/97 ВР, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. З аналізу добутих судом доказів встановлено, що причина, з якої спадкоємець [PERSON] не звернулася в передбачений законом шестимісячний строк до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті брата [PERSON], є поважною; що на час розпаювання КСП «Дружба» брат позивача [PERSON] був членом КСП «Дружба». Сертифікат на ім'я [PERSON] не виготовлявся, хоча він був включений до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай) із земель КСП «Дружба» під №215; що в судовому засіданні належними і допустимими доказами доведено право брата позивача на отримання права на земельну частку (пай) колишнього КСП «Дружба», тому суд вважає позовні вимоги [PERSON] доведеними і такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved