Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про визнання права власності за набувальною давністю на 1/2 частину будинку №16, розташованого по вул. Вінницька в м. Олександрія Кіровоградської області. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вказаний будинок є безхозним, на даний час власника у майна немає. Колишній власник 1/2 частки будинку [PERSON] помер 16.11.1999 року. Єдиний спадкоємець [PERSON] [PERSON] також померла 02.03.2001 року. Вона є власником іншої половини вказаного будинку. Після смерті [PERSON] його частка будинку почала руйнуватись, почав протікати суміжний дах будинку, руйнуватись стіни та підлога, електрика вийшла з ладу, город заріс бурянами. Враховуючи викладене, вона змушена була підтримувати вказану частку будинку в належному стані за власний рахунок. Починаючи з 2005 року вона фактично використовує весь будинок в цілому. Здійснила ремонт крівлі, та поточний ремонт, відремонтувала підлогу, замінила вікна, двері та огорожу біля будинку, привела до ладу земельну ділянку та відновила електропостачання, тобто здійснила всі заходи щодо утримання будинку. На сьогоднішній день вона продовжує відкрито користуватися всім будинком. Відповідач, належним чином повідомлений про час дату місце розгляду справи, свого представника в судове засідання не направив, причини неявки не повідомив, відзив на позов не подав. Оскільки, відповідач, належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, не з'явився без повідомлення причин, відзив не подав та позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, то судом постановлено ухвалу про заочний розгляд цієї справи. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та пояснила, що вона проживає в [INFO]. Будинок поділений на дві половини. Одну половину займає позивач зі своєю сім'єю, а інша належала [PERSON], який помер 20 років тому. Цей будинок будував батько позивача, після смерті якого будинок було розділено між позивачем та її братом [PERSON] При цьому частка брата була трохи більшою ніж її: братові дісталась спальна кімната та зала, а їй кухня та невелика спальня. Брат добудував до своєї частини будинку невеликий коридор та зробив окремий вхід. Вони з чоловіком до своєї частини будинку прибудували ще одну кімнату. Через деякий час брат продав свою частку будинку [PERSON], однак сімя останньої там прожила два чи три роки і продала будинок [PERSON] Подружжя [PERSON] в будинку почали проживати десь з 1981 року. В 1999 році [PERSON] помер. В нього було двоє дітей від першого шлюбу: син та дочка, однак де вони і що з ними їй невідомо. На даний час обоє з подружжя [PERSON] вже померли. Ніхто вказану частку будинку не успадкував. Починаючи з 2005 року вона фактично користується вказаною частиною будинку. Користується добросовісно, відкрито, зробила там ремонт, оскільки там все руйнувалось, не було навіть паркану, тому там часто збирались якісь неблагополучні люди, які там пили, палили, навіть ночували. Люди зносили туди сміття. Оскільки, стіна між половинами будинку дуже тонка, їм було добре чутно, що відбувається за стіною. Вони хвилювались, що вказані люди можуть їм щось зробити чи перебуваючи в нетверезому стані спалити будинок. Враховуючи вказані факти вони вирішили, що необхідно оформити право власності на спірну частку будинку. Окрім ремонту в будинку вони також прибрали подвіря: вивезли сміття, розібрали вивезли сарай, який завалився, поставили паркан, навели порядок на огороді, який заріс бурянами. Представник позивача адвокат [PERSON] підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позов, та просив задовольнити позов у повному обсязі. Заслухавши вступне слово представника позивачів, показання свідків, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши подані сторонами докази, суд приходить до наступних висновків. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів у справі встановив наступні факти та правовідносини. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину позивачу належить 1/2 частини будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. Вінницька, 16 (а. с. 7). Останніми власниками іншої 1/2 частини зазначеного будинку були чоловік та дружина [PERSON] та [PERSON], що підтверджується договором купівлі-продажу від 27 травня 1981 року (а. с. 63 66). 15 листопада 1999 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а. с. 9). Відповідно до листа Олександрійської міської державної нотаріальної контори №1 від 02.01.2019 року №40/01-16, інформаційних довідок зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину, заповіти/спадкові договори) від 02.01.2019 року, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась та заповіти від його імені не посвідчувались (а. с. 42 44). Згідно з витягом з домової книги та довідкою квартального комітету на момент смерті [PERSON] з ним постійно проживала та була зареєстрована його дружина [PERSON] (а. с. 95, 96 97), яка в силу ст. ст. 529, 549 ЦК УРСР прийняла спадщину як спадкоємець першої черги. 02 березня 2001 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а. с. 8). Відповідно до листа Олександрійської міської державної нотаріальної контори №1 від 02.01.2019 року №40/01-16, інформаційних довідок зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину, заповіти/спадкові договори) від 02.01.2019 року, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась та заповіти від її імені не посвідчувались (а. с. 42, 45 46). Згідно з витягом з домової книги та довідкою квартального комітету на момент смерті [PERSON] з нею ніхто постійно не проживав та не був зареєстрованим (а. с. 95, 96 97). З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 23 жовтня 2018 року вбачається, що відомості про зареєстроване право власності на будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. Вінницька, 16, відсутні (а. с. 14). Статтею 41\~Конституції України визначено, що право власності набувається в порядку визначеному законом. Згідно з ст.\~328\~ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 344\~ЦК України встановлено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду (ч. 4 ст. 344 ЦК України). Пунктом 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз'яснено, що при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, що володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Набувальна давність визначається як засіб закріплення майна за суб'єктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі. Аналогічна правова позиція викладена і в постанові Верховного Суду від 24 січня 2019 року у справі №755/16913/16-ц, провадження №61-24031св18. Відповідно до довідки квартального комітету №472 від 22 жовтня 2018 року позивач зареєстрована та проживає за адресою: [INFO], та користується вказаним будинком в цілому (а. с. 12). Крім того, згідно з актом від 26.10.2018 року, позивач фактично з 2005 року користується будинком в цілому, здійснила ремонт крівлі всього будинку та поточний ремонт, займається утриманням будинку, замінила огорожу біля будинку, обробляє земельну ділянку, тобто відкрито та безперервно користується вказаним будинком, зокрема сплачує за газопостачання та електроенергію (а. с. 13, 15 17). Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що позивача знаю з 2008 року постійно проживає по сусідству з позивачем. Будинок за адресою: Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. Вінницька, 16, поділений на дві половини. В одній половині проживала позивач зі своєю сімєю, а в другій подружжя, які вже померли. Після їх смерті ніхто вказаною частиною будинку не займався. Оскільки, вказана частина будинку фактично зруйнувалась, то позивач відремонтувала її, яка зараз є частиною всього будинку і сімя позивача нею користується. Вказаною частиною будинку позивач користується років десять. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою позивача. В будинку, де проживає позивач, спочатку проживали батьки останньої. Після смерті батька будинок було розподілено на дві половини, в одній проживала позивач з сімєю, а в іншій брат позивача. Потім брат позивача продав свою частину будинку, люди які її придбали прожили там не довго, потім кудись переїхали, а в будинку стали жити [PERSON]. На даний час і [PERSON] і [PERSON] вже померли. Після їх смерті вказаною частиною будинку ніхто не користувався. На даний час вказаною половиною будинку користується позивач, яка навела порядок на подвірї та городі, перекрила дах, поставила паркан. Користуватись вказаною частиною будинку позивач почала більше десять років тому: прибрали подвіря, поставили паркан, а ремонт самого будинку зробила років пять тому. Позивач користується вказаною частиною будинку відкрито, добросовісно. Таким чином, в ході судового розгляду встановлено, що позивач добросовісно, відкрито та безперервно володіє нерухомим майном, а саме: 1/2 частиною будинку №16 по вул. Вінницькій в м. Олександрія Кіровоградської області, який належав померлій [PERSON], понад 10 років, то суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. На відшкодуванні судових витрат позивач не наполягала. На підставі ст. 41 Конституції України, ст. ст. 328,\~344\~ЦК України та

Outcome: approved