Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-01 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до [PERSON] , в якому прохає стягувати аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі 2000,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач посилалася на те, що відповідач є батьком неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , яка народилася у сторін під час перебування їх у зареєстрованому шлюбі. Відповідач в родині не проживає, дитина знаходиться на утриманні лише позивача. На утримання дитини потрібні значні кошти на загальні потреби, на їжу, одяг, взуття, лікування. Відповідач добровільно кошти на утримання дитини не надає, участі у вихованні не приймає. Тому за захистом прав малолітньої дитини звернулася до суду і згідно уточненої позовної заяви, прохає змінити розмір стягуваних аліментів, стягнути з відповідача аліменти, але в сумі 2000,00 грн., так як розмір аліментів ј частина всіх видів заробітку (доходу) відповідача, присудженого за рішенням суду, недостатньо для забезпечення дочки. А оскільки відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дочки, прохає стягувати аліменти у твердій грошовій сумі. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON] , згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] , зареєстрованого Відділом реєстрації актів цивільного стану Магдалинівського районного управління юстиції Дніпропетровської області 18 листопада 2008 р. (а. с. 4) Рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 23 січня 2014 р. з відповідача [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини, дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. (а. с. 5) Згідно ст. 5 Протоколу № 7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року з відповідними змінами, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Виходячи з наведеного, батьки зобов`язані забезпечити такий рівень життя своїх дітей, який є необхідним для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дітей на рівні, що визначений законодавством. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (стаття 180 СК України). Згідно ч. 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Таким чином, вибір способу стягнення аліментів є правом позивача. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 СК України). Суд встановив що позивач проживає разом з дитиною, повністю її утримує, потребує матеріальної допомоги на утримання дитини з боку батька дитини. Відповідач має змогу і повинен надавати допомогу на утримання дочки. Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч 2 статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що на день подання позову до суду складає 2027,00 гривень для дитини у віці від 6 до 18 років. Розмір аліментів в сумі 2000,00 (одна тисяча п`ятсот) гривень щомісячно на дитину жодним чином не є надмірним з точки зору звичайних і необхідних потреб неповнолітньої дитини. Тому необхідно змінити розмір аліментів, що стягується з відповідача. Визначення аліментів у меншому розмірі порушить конституційні права, гарантії дитини та не забезпечить звичайних потреб та її достатній рівень життя, який їй гарантовано Законом України «Про охорону дитинства» та Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 р. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Датою подачі позову є 19 березня 2019 року. Оскільки відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI позивачка звільнена від сплати судового збору, на підставі положень ст.141 ЦПК України він підлягає стягненню з відповідача в дохід держави у розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved