Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-07 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до відповідачів про визнання права власності на житлову квартиру [ADDRESS]. Свій позов обґрунтовує тим, що в вересні 2003 року вона купила у відповідача [PERSON] житлову квартиру [ADDRESS]. Однак, договір купівлі-продажу даної квартири письмово не укладали та нотаріально не посвідчували. З вересня 2003 року позивач почала проживати в придбаній нею квартирі, доглядала за нею, здійснювала поточний ремонт. На сьогоднішній день, позивач добросовісно одноосібно володіє спірною нерухомістю і продовжує відкрито, безперервно володіти нею до цього часу, що підтверджується наявністю на руках у неї ключів від квартири. Просить визнати її право власності на вищевказану квартири. Позивач в судове засідання не з'явилася, однак до суду подала заяву в якій просить розгляд справи проводити в її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак останній подав до суду заяву в якій просить розгляд справи проводити в його відсутність, позовні вимоги визнає повністю, жодних заперечень не має. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З свідоцтва про право власності на квартиру ЖБК від 22 червня 2000 року вбачається, що власником квартири [ADDRESS] є [PERSON], тобто відповідач. З розписки від 14 листопада 2003 року вбачається, що відповідач [PERSON] продала належну їй квартиру [ADDRESS] за що отримала 1500 доларів США, що в еквіваленті до національної валюти на продажу квартири момент становило 6750 гривень. З будинкової книги вбачається, що позивач [PERSON] прописана у вищевказані квартирі з 22 вересня 2003 року, тобто з моменту придбання нею даної квартири. Довідкою Горохівської міської ради №1731 від 02.07.2014 року стверджується, що сім'я позивача [PERSON] складається з чоловіка [PERSON], дітей - дочок [PERSON] та [PERSON] Сім'я зареєстрована в квартирі [ADDRESS] з 22 вересня 2003 року. Технічною документацією на квартиру [ADDRESS] стверджується, що вказана квартира відповідає всім будівельним та технічним нормам. Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ч.1 ст.344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] разом зі своєю сім'єю проживає на даний час у вищевказаній квартирі з 22 вересня 2003 року. Отже, судом встановлено, що позивач з вересня 2003 року безперервно володіє житловою квартирою [ADDRESS], а тому набула право власності на вказану квартиру в порядку набувальної давності. Враховуючи вищенаведене, а також те, що представником відповідача позовні вимоги визнанні повністю, суд вважає, що слід визнати право власності за [PERSON] в порядку набувальної давності на житлову квартиру [ADDRESS].

Outcome: approved