Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення грошових коштів за невиконання попереднього договору купівлі-продажу нерухомої речі. В позові зазначила, що 5 червня 2019 року сторони уклали попередній договір купівлі-продажу частки в праві спільної часткової власності на нерухоме майно. Від імені відповідача в цьому правочині діяла третя особа на підставі нотаріально посвідченої довіреності. За умовами вказаного договору відповідач зобов`язалася до 30 грудня 2019 року продати позивачці ј частину житлового будинку [ADDRESS] , а позивач передала відповідачці в позику 27000 грн., що на день укладення договору становили 1000 доларів США, які відповідач зобов`язалася повернути в день укладення основного договору, а саме: 30 грудня 2019 року. ѕ частини будинку позивач набула у відповідачки в цей же день, а саме: 5 червня 2019 року, на підставі договору купівлі-продажу. У зазначений в попередньому договорі строк відповідач суму позики не повернула та не вчинила дій щодо нотаріального оформлення договору купівлі-продажу ј частини нерухомості. У відповідності до п. п. 5, 7.2 попереднього договору позивач має право вимагати у відповідача отриманих останньою в позику 1000 доларів США та 1000 доларів США неустойки за ухилення від укладення основного договору. У зв`язку з викладеним просить стягнути з відповідача на свою користь 27000 позики та 24520 грн., які еквівалентні 1000 доларів США на день подання позову. Також просить покласти на відповідача судові витрати, які утворюють судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп. та витрати з отримання професійної правничої допомоги в розмірі 1500 грн. Ухвалою судді від 03.03.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Заходи забезпечення позову, доказів в справі не вживалися. В судове засідання позивач не з`явилася, надавши суду письмове звернення, яке містить прохання про задоволення позову, розгляд справи без її участі, а також згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді справи, що в силу ст. ст. 211, 223 ЦПК України є підставою для вирішення справи у відсутність позивача. Відповідач, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з`явилася, відзив на позов, заяви про проведення судового розгляду у її відсутність не подала. За вказаних обставин суд зі згоди позивача, викладеної в її письмовій заяві, вирішує спір при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. З`ясувавши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд доходить висновку про обґрунтованість вимог та необхідність їх задоволення, виходячи з таких міркувань. Судом встановлено, що 5 червня 2019 року сторони уклали попередній договір купівлі-продажу частки в праві спільної часткової власності на нерухоме майно, а саме: ј частини будинку [ADDRESS] . Означений договір посвідчений нотаріально приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Нароха О.В. За умовами вказаного договору відповідач зобов`язалася до 30 грудня 2019 року продати позивачці ј частину житлового будинку [ADDRESS] , а позивач передала відповідачці в позику 27000 грн., що на день укладення договору становили 1000 доларів США, які відповідач зобов`язалася повернути в день укладення основного договору, а саме: 30 грудня 2019 року (а. с. 4-6). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і закону. Зобов`язання, що витікають з договору позики внормовані статтею 1046 ЦК України, відповідно до якої за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. За змістом ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Форма договору позики встановлена статтею 1047 ЦК України, за якою договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення усного договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника, яка посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Як випливає із ст. 524 ЦК України, зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо в зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу. Згідно наданому суду договору відповідач отримала у позивача в позику 2700 грн., які за встановленим Національним банком України курсом становлять 1000 доларів США, наявність боргового документа у кредитора свідчить про невиконання зобов`язання, що об`єктивно підтверджує правовідносини, які виникли між сторонами. Зазначений доказ є належним і допустимим, оскільки сторонами дотримані вимоги закону до форми договору позики при його укладенні. З огляду на викладене суд вбачає всі підстави для задоволення позову. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямованих на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, а в силу ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. Згідно із ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. В силу ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. У відповідності до вимог до форми попереднього договору, викладених в статті 635 ЦК України, попередній договір нотаріально посвідчений, що означає дотримання сторонами вимог до форми до договору та обов`язковість його умов до виконання сторонами. Невиконання умов договору сталося з вини відповідача, яка ухилилася від нотаріального оформлення договору. Згідно із ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. З урахуванням наведених положень закону з урахуванням засад змагальності цивільного судочинства суд доходить висновку, що відповідачем не доведено поважності причин невиконання зобов`язання, прийнятого на себе у відповідності до п. 1 попереднього договору, тоді як позивач наданими нею письмовими фактичними даними, показаннями допитаного судом свідка [PERSON] довела ґрунтовність позову, що означає наявність підстав для ухвалення рішення на користь усіх позовних вимог. Відповідно до правил цивільного процесуального законодавства стягненню з відповідачки на користь позивача підлягає і судовий збір, сплачений нею при зверненні до суду, а також витрати з отримання професійної правничої допомоги.

Outcome: approved