Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу і доводи мотивує тим, що 02.07.2013 року, вона уклала шлюб з відповідачем по справі. Шлюб реєструвався виконкомом Моспинської міської ради Пролетарського району м. Донецька Донецької області, актовий запис № 36. Від шлюбу мають неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO], який мешкає з позивачкою. Питання щодо стягнення аліментів вирішено добровільно. Спільно нажитого майна не мають, тому спір про його розподіл відсутній. С початку їх сімейне життя складалося добре, але потім протягом останніх двох років шлюбні відносини між ними поступово погіршилися. Між позивачкою та відповідачем взагалі відсутні взаєморозуміння та взаємоповага один до одного. Це спричинено систематичним зловживанням відповідачем алкогольних напоїв, в наслідок чого він перестав забезпечувати дитину та допомагати позивачці вести домашнє господарство, що продовжується вже тривалий час. Вважає, що спільне життя та збереження шлюбу між ними в подальшому не можливе, оскільки це буде суперечити її інтересам та їх дитині, спроба примиритися не дала жодних позитивних результатів, тому позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, наполягала на задоволенні позову, не заперечувала щодо винесення заочного рішення по справі у разі неявки відповідача, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день, час і місце розгляду справи повідомлявся у відповідності до вимог чинного законодавства, що підтверджується оголошенням про виклик до суду розміщеного на офіційному сайті Волноваського районного суду Донецької області, причини неявки суду невідомі, тому суд, за згодою позивача, у відповідності до ст. 224 ЦПК України, розглядає справу в заочному порядку. Дослідивши письмові докази цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 213 ч.3 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно та всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна із сторін зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Сторони по справі зареєстрували шлюб 02.07.2013 року, що підтверджується свідоцтвом серії І-НО №318573 про шлюб, що є наявним у справі, з якого вбачається, що шлюб було зареєстровано виконкомом Моспинської міської ради Пролетарського району м. Донецька Донецької області, актовий запис № 36. Від шлюбу мають неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO], який мешкає з позивачкою. Питання щодо стягнення аліментів вирішено добровільно. Спільно нажитого майна не мають, тому спір про його розподіл відсутній. Причиною розпаду родини стали ті обставини, що протягом останніх двох років шлюбні відносини між сторонами поступово погіршилися. Між позивачкою та відповідачем взагалі відсутні взаєморозуміння та взаємоповага один до одного, що спричинено систематичним зловживанням відповідачем алкогольних напоїв, в наслідок чого він перестав забезпечувати дитину та допомагати позивачці вести домашнє господарство. Як вказує позивачка, поведінка відповідача продовжується вже тривалий час і він на шлях виправлення не став. Таким чином, судом встановлено, що сторони не мешкають однією родиною вже тривалий час, мір до поновлення шлюбних відносин не прийняли, що свідчить про те, що шлюб розпався остаточно, що дає підстави суду визнати, що подальше спільне життя подружжя не можливе, а збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін та їх дитині, що має істотне значення, тому позов підлягає задоволенню. Питання стягнення судових витрат позивачка не ставить. На підставі ст. ст. 104, 105, 110, 112 СК України та

Outcome: approved