Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-09 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулись до суду з позовною заявою у якій просять визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування належним позивачам на праві власності будинком [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачам на праві спільної часткової власності належить житловий будинок [ADDRESS] . Зі згоди усіх співвласників 21.11.2012 року за вищевказаною адресою був зареєстрований син позивача [PERSON] відповідач по справі [PERSON] , який прибув до України з Ізраїлю для отримання вищої освіти. Однак, не закінчивши навчання [PERSON] у 2013 році, не знявшись з реєстрації, виїхав до Ізраїлю і більше не повертався. Майна відповідача у будинку не має, знятись з реєстрації добровільно він не бажає, а його реєстрація несе у собі додаткові витрати на оплату комунальних послуг. Ухвалою судді від 08.07.2021 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. В судовому засіданні позивачі [PERSON] , [PERSON] позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити, зазначивши, що у належному їм на праві власності будинку відповідач не проживає з кінця 2013 року, його речі у будинку відсутні, в телефонному режимі відповідач їм повідомив, що реєстрація в Україні йому не потрібна. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час та дату розгляду справи повідомлялась належним чином, її представник - адвокат Кундеус Г.Д. позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в тому числі шляхом розміщення оголошення про виклик на сайті суду, причину неявки суду не повідомив, відзиву на позов не подавав, у зв`язку з чим суд вирішує справу на підставі наявних в ній доказів. Зі згоди позивачів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи згідно положень ст.280 ЦПК України. Суд, заслухавши позивачів та їх представника, допитавши свідка [PERSON] , та в якості свідка позивача - [PERSON] , дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що право власності на будинок [ADDRESS] , зареєстровано за [PERSON] (1/2 частка), на підставі Свідоцтва про право власності, виданого 22.06.2011 року приватним нотаріусом ХМНО Милицею М.Л., після смерті чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] та за [PERSON] , [PERSON] (по 1/4 частці будинку за кожним) на підставі Свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом, виданого 01.07.2011 року приватним нотаріусом ХМНО Милицею М.Л., після смерті батька [PERSON] . Згідно довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 06.07.2021 у будинку [ADDRESS] , зареєстровані позивачі - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , та відповідач по справі - [PERSON] . Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] , надав свідчення про те, що він є сусідом позивачів, останній раз бачив відповідача у приблизно у 2014 році перед його виїздом в Ізраїль, місцезнаходження відповідача йому не відомо. Допитаний в якості свідка позивач - [PERSON] , повідомив, що відповідачем по справі є його рідний син. У 1997 році він разом з дружиною [PERSON] та сином виїхали до Ізраїлю. Однак сімейні стосунки не склались та в 2011 році він повернувся додому, а син разом з дружиною залишились. У 2012 році його син переїхав до України для отримання вищої освіти, однак не закінчивши навчання у кінці 2013 року він повернувся до матері в Ізраїль, та більше не повертався. Його майно у будинку відсутнє. В телефонній розмові син повідомив, що реєстрація в Україні йому не потрібна. До позову долучено акт від 20.07.2021, підписаний [PERSON] , паспорт серія [NUMBER] , [PERSON] , паспорт серія [NUMBER] , проживаючих за адресою: [ADDRESS] , які повідомили, що вони є сусідами позивачів, добре їх знають, та їм відомо, що до них у листопаді 2012 року приїхав [PERSON] , який є сином [PERSON] , та який проживав разом з позивачами за адресою: [ADDRESS] . Через рік, у 2013 році, [PERSON] , виїхав назад до своєї матері. З 2013 року [PERSON] , вони жодного разу не бачили, стверджували, що він не проживає у будинку сусідів більше 7 років. Відповідно до положень ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Як зазначено у Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Відповідно до положень ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником або законом. Згідно ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] не проживає за місцем реєстрації за адресою: [ADDRESS] . Відсутність відповідача за місцем реєстрації понад рік підтверджується зібраними у справі доказами, показами свідків. Враховуючи вищевикладене, судом встановлена наявність підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved