Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що вона на підставі ордеру на жиле приміщення є наймачем квартири [ADDRESS] . При зверненні до суду із вказаним позовом позивач зазначає, що відповідач є її донькою, місце проживання якої зареєстровано у вказаній квартирі, втім, з 2016 р. за місцем реєстрації відповідач не проживає, вони тривалий час не спілкуються, позивачу відомо тільки те, що відповідач мешкає у свого чоловіка, втім, відповідач не повідомила їй ні своєї адреси, ні номеру телефону. Як вказує позивач, відповідач не проживає в даній квартирі, не сплачує комунальні платежі, не отримує кореспонденцію, її особистих речей в квартирі немає та квартирою взагалі не цікавиться, але в добровільному порядку з реєстрації не знялася; перешкод в користуванні жилим приміщенням відповідачу не чинили, вона добровільно визначила собі інше місце проживання і жилим приміщенням не користується. На сьогоднішній день місце проживання відповідача позивачу невідоме. Предмет позову становить вимога про визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] . Позивач у судовому засіданні позов підтримала повністю та просила суд повністю його задовольнити. Позивач суду пояснила, що через заборгованість по житлово комунальним послугам, частина з яких нараховується в залежності від кількості зареєстрованих в житловому приміщенні осіб, позивач не має змоги сплачувати усі борги, а також унеможливлена приватизація квартири. Фактично у квартирі мешкає один з синів позивача, та позивач не перешкоджала доньці у користуванні квартирою, втім, остання має свою сім`ю та багато років мешкає окремо від матері. Відповідач не скористався правом брати участь у судових засіданнях та в силу ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення. Як встановлено судом, позивач є наймачем житлового приміщення квартири [ADDRESS] на підставі типового договору найму №732 від 05.01.2000, укладеного на підставі ордеру № 357 від 20.03.1979 р., виданого на підставі рішення виконкому Ради народних депутатів міста Дніпропетровська від 26.02.1979 р. на ім`я [PERSON] (наймач) та [PERSON] (дружина) (а.с. 10,5). Рішенням виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної ради м. Дніпропетровська від 09.03.1983 №145 у зв`язку із зміною прізвища наймача особові рахунки були переоформлені з [PERSON] на [PERSON] . Сім`я 4 чоловіка, в т.ч. [PERSON] (наймач), [PERSON] донька, [PERSON] донька, [PERSON] - син (а.с. 7). Місце проживання відповідача зареєстровано за адресою: [ADDRESS] з 16.05.1997 р., що підтверджується довідкою №8308, виданою відділом обліку проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг та довільних процедур ДМР та інформацією, отриманою на запит суду (а.с.9,17), втім, за зазначеною адресою відповідач не мешкає, у квартирі немає її речей та меблів. Зазначений висновок суд робить на підставі акту про непроживання у житловому приміщенні від 05.09.2020 (а.с.8) та показань свідків [PERSON] та [PERSON] . Допитаний свідок гр. [PERSON] дав показання, відповідно до яких він є сусідом позивача (мешкає у [ADDRESS] ), відповідач у квартирі [ADDRESS] не мешкає приблизно з 2015 року, свідок виявив необізнаність з приводу місця перебування відповідача, зазначив, що він її бачив до тих пір, доки вона мешкала у вказаній квартирі. Допитаний свідок гр. [PERSON] дав показання, відповідно до яких він є сусідом позивача, мешкає поверхом нижче ( [ADDRESS] ), знайомий із донькою позивача [PERSON] , остання давно мешкала у квартирі [ADDRESS] разом із позивачем, останній раз свідок бачив відповідача у 2012 2013 р.р. Правовідносини між сторонами виникли із захисту права користування жилим приміщенням в будинках державного чи громадського житлового фонду та регулюються нормами ст.ст. 64, 71, 72 ЖК УРСР. Процесуальні дії у справі: -ухвалою від 13.04.2021 р. задоволено клопотання позивача про допит свідків [PERSON] та [PERSON] . Дослідивши докази, надані в порядку ст.ст. 76 80, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, суд дійшов до висновку про наявність підстав для ухвалення рішення про задоволення позову, виходячи з наступного. У відповідності до ч. 1 ст. 61 ЖК УРСР користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер (ч. 2 ст. 61 ЖК УРСР). Відповідно до ч. 1 ст. 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство (ч. 2 ст. 64 ЖК УРСР). При тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців (ч. 1 ст. 71 ЖК України). Відповідно до ст. 72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Як встановлено судом, відповідач не мешкає за зареєстрованим місцем проживання з 2015 р., у зв`язку з чим на ці правовідносини поширюються норми ст.ст. 64, 71, 72 ЖК УРСР. У зв`язку з вищенаведеним, вочевидь порушення прав позивача з боку відповідача, тому для суду наявні підстави для задоволення позову повністю. Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до ч. 2 ст. 133, ч. 1 ст. 141, п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України.

Outcome: approved