Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-08 00:00:00

Позивач звернулася з позовом в якому вказала, що в ніч з 30.04.2013 року на 01.05.2013 року [PERSON], керуючи транспортним засобом, автомобілем по вул. Новокузнецькій, на перехресті з вул. Автозаводській м. Запоріжжя. перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, не впорався із керуванням автомобіля і скоїв наїзд на бордюр, внаслідок чого автомобіль отримав пошкодження. [PERSON], як пасажир автомобілю, отримала тілесні ушкодження середнього ступеню важкості, а саме: закритий перелом крижі з обох сторін без зміщення та закритий перелом обох кісточок лівої гомілки без зміщення. Відносно [PERSON] слідчим ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області 01.05.2013 року відкрито кримінальне провадження №12013080010000254. [PERSON], залучена до участі у кримінальному провадженні в якості потерпілої. Вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 11.10.2013 року по кримінальній справі № 333/7024/13-к ( провадженню № 1-кп/812/546/213) [PERSON] визнаний винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України Вирок набув законної сили 12.11.2013 року. Власником транспортного засобу, яким керував [PERSON] під час скоєння злочину, є гр-ка [PERSON]. Цивільно-провова відповідальність [PERSON] перед третіми особами, як власника наземного транспортного засобу, на час скоєння обвинуваченим [PERSON] дорожньо-транспортної пригоди, була застрахована в ЗАТ СК « АХА Страхування» в особі її Запорізької філії. Саме гр-ка [PERSON] та СК « АХА Страхування», в особі Запорізької Філії, - є тими особами, які несуть за законом разом із самим [PERSON] відповідальність за шкоду, завдану мені злочином, скоєним обвинуваченим [PERSON] Після скоєння з вини [PERSON] аварії позивач була доставлена з місця ДТП в лікарню знаходячись у непритомному стані. В наслідок скоєння [PERSON] злочину, у позивача зникло і було зіпсовано, внаслідок чого не може бути використане в подальшому, її особисте майно, а саме: брюки-джинси вартістю 400 грн ( пошкоджено та приведені в негідність); мобільний телефон марки Нокіа С503 вартістю 1200 грн ( зник з місця ДТП); мобільний телефон марки Самсунг вартістю 600 грн ( зник з місця ДТП); босоніжки вартістю 400 грн ( зіпсовані та приведені в негідність); золотий браслет-ланцюжок, вартістю 1200 грн ( зник з місця ДТП); піджак білого кольору вартістю 500 грн ( зіпсований та приведений в негідність), а всього майно на загальну суму 4300 грн. Тривалий час знаходилась у ліжку, позивач не мала змоги самостійно ходити навіть на милицях, не могла самостійно себе обслуговувати, зварити їсти тощо. За свій догляд сплачувала жінці-доглядальниці по 50 грн. за одне відвідування на даний момент нею сплачено 500 грн. Одним із видів моральної шкоди є душевні страждання фізичної особи, яких вона (фізична особа) зазнала в зв'язку із протиправної поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї або близьких родичів. Як вбачається із висновку судової медичної експертизи, внаслідок скоєння [PERSON] злочину, мені завдано середньої тяжкості тілесні ушкодження: закритий перелом. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному об'ємі та просить їх задовольнити з підстав, вказаних в матеріалах справи. Відповідач [PERSON] та його представник частково заперечували на задоволенні позову з підстав викладених в запереченні. Вказавши, що не заперечують проти факту завдання шкоди. Вважають, що шкода повинна стягнута солідарно та в значно меншій сумі ніж просить позивач а саме 5 тисяч гривень. Суд, вислухавши сторін, вивчивши письмові матеріали справи вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відносно [PERSON] слідчим ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області 01.05.2013 року відкрито кримінальне провадження №12013080010000254. [PERSON], залучена до участі у кримінальному провадженні в якості потерпілої. Вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 11.10.2013 року по кримінальній справі № 333/7024/13-к ( провадженню № 1-кп/812/546/213) [PERSON] визнаний винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України Вирок набув законної сили 12.11.2013 року. Відповідно до положень ст.ст.1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п. 6 постанови № 4 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2. Правил дорожнього руху України). Відповідно до ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Проаналізувавши вище перечисленні факти та норми Закону України суд приходить до висновку про відмову в частині позовних вимог до власника автомобіля [PERSON] оскільки вона може нести відповідальності по даній справі, що визначено змістом ст. 1188 ЦК України та пункт 2.2. Правил дорожнього руху України. Крім того, порушення прав позивача збоку ЗАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» також не підтверджена доказами, оскільки згідно з листа ЗАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» від 17.12.2013 року за вихідним № 1377/у-13 (а.с. 38) позивачкою не дотримано визначеного Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку та умов виплати страхового відшкодування у зв'язку з чим і було відмовлено їй у виплаті страхових коштів. Крім того, відповідач в своєму листі вказує на необхідність звернутись позивачці до найближчого відділення страхової компанії з передбаченим законом переліком документів. Однак жодних доказів врегулювання спору з приводу виплати страхових коштів позивач не надала. Отже суд приходить до висновку про відсутність порушення прав позивача у виниклих правовідносинах між [PERSON] та ЗАТ «Страхова компанія «АХА Страхування». У зв'язку з чим вважає за необхідне відмовити в частині позовних вимог про стягнення суми завданої шкоди з відповідача ЗАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» Що стосується завдання позивачу матеріальної шкоди відповідачем [PERSON], то вона підтверджена частково. Так, вина [PERSON], встановлена вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 11.10.2013 року по кримінальній справі № 333/7024/13-к, який набрав законної сили. Позивач посилається на зникле та зіпсоване майно а саме: брюки-джинси вартістю 400 грн. ( пошкоджено та приведені в негідність); мобільний телефон марки Нокіа С503 вартістю 1200 грн. ( зник з місця ДТП); мобільний телефон марки Самсунг вартістю 600 грн. ( зник з місця ДТП); босоніжки вартістю 400 грн. ( зіпсовані та приведені в негідність); золотий браслет-ланцюжок, вартістю 1200 грн. ( зник з місця ДТП); піджак білого кольору вартістю 500 грн. ( зіпсований та приведений в негідність), а всього майно на загальну суму 4300 грн. В підтвердження даних фактів позивачем доказів не надано від допиту свідків, які могли підтвердити вище викладене представник позивача відмовився. Також позивач вказала, що свій догляд сплачувала жінці-доглядальниці по 50 грн. за одне відвідування на даний момент нею сплачено 500 грн. в підтвердження викладеного до суду була надана копія та наданий для огляду оригінал розписки доглядальниці [PERSON] (а.с. 59). Жодних інших доказів про матеріальні збитки позивача (витрати на ліки, послуги лікарів, санітарно - курортного лікування і.т.н.) суду надано не було. Враховуючи вище викладене з [PERSON] підлягає стягненою підтверджена матеріальна шкода на користь позивача у розмірі 500 гривень. Вимога про стягнення моральної шкоди також підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої. При вирішенні питання про розмір компенсації завданої моральної шкоди, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, з урахуванням того, що позивач стала інвалідом третьої групи за обставин викладених в матеріалах справи та враховуючи складність завданої травми підтвердженої виписками з відповідних установ та довідки МСЕК інші обставини справи, суд вважає за можливим стягнути з відповідача врахувавши його матеріальний стан на користь позивача моральну шкоду у розмірі 35000 гривень. Так як позивач при подачі позовної заяви на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір» була звільнена від сплати судового збору, тому з відповідача відповідно до ч.2 ст.88 Цивільного-процесуального кодексу України повинен бути стягнений судовий збір на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial