Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Смирнівської сільської ради Лозівського району, Харківської області, третьої особи Управління Держземагенства у Лозівському районі Харківської області про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом та встановлення факту належності правовстановлюючого документу, посилаючись на те, що вона знаходилась в фактично шлюбних відносинах з [PERSON] з 1993 року. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті залишилось спадкове майно, а саме: земельна частка (пай), площею 6,05 в умовних кадастрових гектарах, яка розташована на території Смирнівської сільської ради Лозівського району, Харківської області. Спадкодавець за життя розпорядився своїм майном, склавши заповіт на ім'я позивачки. Позивач своєчасно в установлений законом строк звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. На даний час позивач звернулася до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право власності в порядку спадкування за законом, але їй в цьому було відмовлено, оскільки в неї відсутній оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай), а також в сертифікаті прізвище власника вказано [PERSON], замість правильного прізвища [PERSON]. В зв'язку з чим просить встановити факт належності [PERSON], який помер [INFO] сертифікату на право власності на земельну частку (пай), виданого на ім'я [PERSON]. Крім цього просить визнати за нею право власності на вищевказану земельну ділянку в порядку спадкування після смерті [PERSON], померлого [INFO]. Позивач в судове засідання не з'явилася, але надав суду свою заяву в якій просить розглянути справу за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає в повному обсязі та просить винести рішення на підставі наданих нею письмових доказах. Представник відповідача Смирнівської сільської ради Лозівського району Харківської області в судове засідання не з'явився, але надав суду свою заяву в якій просить розглянути справу за відсутності представника, проти задоволення позовних вимог [PERSON] не заперечують та позовні вимоги визнають в повному обсязі. Представник третьої особи Управління Держземагенства у Лозівському районі Харківської області в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву в якій просить розглянути справу за відсутності представника, проти задоволення позову не заперечує. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позовних вимог. Перевіривши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню за наступними підставами: Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 3 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку. Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші. З матеріалів справи вбачається, що після смерті [PERSON], який помер [INFO], відкрилась спадщина на земельну частку (пай), площею 6,05 в умовних кадастрових гектарах, яка розташована на території Смирнівської сільської ради Лозівського району, Харківської області та яка належала померлому на праві власності на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХР № 0269149, виданого Лозівською районною державною адміністрацією Харківської області 30 березня 2000 року на підставі розпорядження Лозівської районної державної адміністрації Харківської області від 03.03.2000 року № 190. Вищевказана земельна ділянка була зареєстрована в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 9748. Спадкоємцем майна померлого є позивач по справі згідно заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Лозівського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON] від 20 квітня 2013 року за реєстром № 953. Інших спадкоємців не має ні по закону ні по заповіту. Як вказано в позовній заяві та свідчать документи по справі позивач [PERSON] звернулася з заявою про прийняття спадку до нотаріуса Лозівської державної нотаріальної контори Харківської області в установлений законом строк. На даний час позивач звернулася до нотаріуса Лозівської державної нотаріальної контори Харківської області з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на спірну земельну ділянку (пай), але їй в цьому було відмовлено. Так, на даний час оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХР № 0269149, виданого Лозівською районною державною адміністрацією Харківської області 30 березня 2000 року на підставі розпорядження № 190 Лозівської районної державної адміністрації Харківської області від 03.03.2000 року втрачений, що підтверджується розміщенням оголошення в засобах масової інформації, а саме в газеті «Голос Лозівщини» за № 33-34 від 21.03.2014 року. Згідно з п. 2.16 ІІ Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючого документа про належність цього майна спадкодавцеві та Витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно. Відповідно до ст.ст. 182, 334 ЦК України право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації. Крім цього відповідно до п. п. 4.15 глави 10 розділу ІІ «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлювальних документів про належність цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Як вбачається з матеріалів справи оригінал правовстановлюючого документу на спірну земельну ділянку був втрачений, а дублікат міг отримати лише померлий [PERSON] на своє ім'я, оскільки згідно зі ст. 392 ЦК України лише власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Матеріали справи свідчать, що [PERSON] [INFO] помер. Отже, позивач по справі не має можливості отримати дублікат Сертифікату на право на земельні частку (пай), і відповідно отримати свідоцтво про право на спадщину на спірну земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON]. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Статтями 1216, 1218 ЦК України встановлено, що спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець вважається таким, що прийняв спадок, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про це відмову. За таких обставин суд вважає, що позивач [PERSON] фактично спадок прийняла, заяву про відмову не писала, тому за нею необхідно визнати право власності на відкрите після смерті [PERSON] майно. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що відсутність у позивача оригіналу правовстановлюючого документу, який би підтверджував факт належності на праві власності спадкодавцю [PERSON] права власності на спірну земельну ділянку, унеможливило отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, що є підставою для задоволення позову в повному обсязі відповідно до ст.ст. 1233, 1236 ЦК України. Право позивача [PERSON] на спадщину за законом належних спадкодавцю на праві власності земельної ділянки ніким не оспорене. Крім цього, як вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданої державним нотаріусом Лозівської державної нотаріальної контори Харківської області Степанчук О.Ю. від 19.02.2014 року в сертифікаті на право на земельні частку (пай) серії ХР № 0269149 власник земельної частки (паю) вказаний як [PERSON], що не дає можливості встановити факт належності правовстановлюючого документу спадкодавцеві. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Так, як вбачається з матеріалів справи при видачі спірного сертифікату прізвище власника земельної частки (паю) було зазначено не вірно, а саме [PERSON], що не відповідає дійсності. Даний факт підтверджується наданими письмовими доказами, а саме: свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим виконавчим комітетом Шатівської сільської ради Лозівського району Харківської області 09 серпня 2013 року, копією заповіту від 20.04.2013 року, копією паспорта та ідентифікаційного номеру померлого, в яких зазначено прізвище [PERSON]. Таким чином зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позовної вимоги позивача про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Визнання сторонами пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved