Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом посилаючись на те, що за час шлюбу батьків, [PERSON] та [PERSON], вони, в [ADDRESS] побудували житловий будинок та звели до нього господарські споруди. Батьки працювали в колгоспі, а вказаний житловий будинок в якому останні мешкали разом із нею (позивачем) та братом (відповідачем), належав до суспільної групи господарств - колгоспний двір, головою якого був батько, [PERSON] [INFO] батько помер, після смерті якого відкрилась спадщина на 1/4 частку вищевказаного домоволодіння. Вона, як спадкоємиця за заповітом у встановлений законом строк звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, проте нотаріусом у видачі такого свідоцтва було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на вказане спадкове майно. Тому, просила визнати за нею в порядку спадкування право власності на 1/4 частину вказаного домоволодіння. Представник позивача, [PERSON], в судове засідання не з'явився, однак подав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги позивача підтримує у повному обсязі. Відповідачі [PERSON] та Горбівська сільська рада Герцаївського району в судове засідання не з'явилися, однак від останніх надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутності. Проти задоволення вимог позивача не заперечують. Суд, дослідивши письмові матеріали, вважає за необхідне зазначити про наступне. Так, з матеріалів справи вбачається, що по [ADDRESS] розташовано житловий будинок. Згідно даних погосподарської книги Горбівської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області вказаний житловий будинок з 1988 року рахується за [PERSON] та станом на 1991 рік відносився до суспільної групи господарств - колгоспний двір. (а.с. 6, 12). За частиною першою статті 120 ЦК УРСР (у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. За даними Горбівської сільської ради Чернівецької області у спірному домоволодінні станом на 15 квітня 1991 року проживали [PERSON], його дружина [PERSON], донька, [PERSON]., тобто позивач (прізвище змінено на [PERSON]) та син, [PERSON] (відповідач) (а.с.13). Отже, усі вони були співвласниками спірного домоволодіння в рівних частках, тобто частка кожного складала 1/4. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим виконавчим комітетом Горбівської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області серії [NUMBER] (а.с.68) Таким чином, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Право на спадкування мають особи, визначені в заповіті, а у випадку відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від неї, право на спадкування одержують спадкоємці за законом (ст. 1223 ЦК України). Частинами 2, 3 ст. 1236 ЦК України передбачено, що заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Якщо заповідач розподілив між спадкоємцями у заповіті лише свої права, до спадкоємців, яких він призначив, переходить та частини його обов'язків, що є пропорційною до одержаних ними прав. Спадкодавець [PERSON] все майно яке належало йому на день смерті на випадок своєї смерті, окрім земельного паю, заповів позивачу згідно заповіту від 05 березня 2003 року посвідченого секретарем Горбівської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області та зареєстрований в реєстрі за № 32 (а.с.93). Частинами 1, 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка) ( ч.1 ст. 1241 ЦК України). Згідно роз'яснень, викладених в п.19 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», той зі спадкоємців, який має право на обов'язкову частку у спадщині та проживав разом із спадкодавцем на день його смерті, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо у визначеному законом порядку не відмовився від неї. Якщо той зі спадкоємців, хто має право на обов'язкову частку та не проживав зі спадкодавцем на день його смерті, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Відповідно до матеріалів спадкової справи померлого [PERSON], позивач, як донька померлого, 08 вересня 2017 року, звернулася до державного нотаріуса Герцаївської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця (а.с.89), проте через відсутність правовстановлюючих документів на спірний житловий будинок, постановою нотаріуса від 08 вересня 2017 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом (зворот а.с.104-105). Водночас, що на час смерті [PERSON], його дружина - [PERSON], була непрацездатною за віком та проживала разом із ним у спірному господарстві. Відтак, вона, в силу ст. 1241 ЦК України має право на обов'язкову частку у спадщині, так як від неї у встановлений законом 6-місячний строк не відмовилась. З урахуванням кількості спадкоємців першої черги які мали право на спадкування після смерті [PERSON]: дружина - [PERSON] та п'ятеро дітей: позивач, відповідач, [PERSON], [PERSON], [PERSON]., то обов'язкова частка дружини, яку вона успадкувала складає 1/48. За вищенаведених обставин, суд приходить до висновку, що оскільки на момент смерті спадкодавцю [PERSON] належала 1/4 частка спірного житлового будинку, а позивач прийняла спадщину, проте з незалежних від неї обставин не може оформити своє право на спадкове майно, ураховуючи обраний позивачем способи захисту свого права, то її вимоги про визнання за нею право власності на 1/4 спірного домоволодіння підлягають частковому задоволенню, шляхом визнання за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на 11/48 частин (1/4 частина яка належала спадкодавцю - 1/48 обов'язкова частка яка належить [PERSON].) На підставі ст.ст. 120, ЦК УРСР (в редакції 1963 р.), ст.ст. 1223, 1241, 1268, 1269, 1270 ЦК України,

Outcome: approved