Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що з 28.06.1997\~вона перебувала\~у шлюбі\~з [PERSON] (відповідач), рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25.09.2017 (справа №199/5235/17 (2/199/2385/17), що набрало чинності 06.10.2017) було розірвано шлюб між сторонами. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] Позивачу на підставі договору купівлі-продажу квартири від 21.11.2016, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий номер № 2061 на праві приватної власності належить квартира № 31 (тридцять один), що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, місто Дніпропетровськ (Дніпро), вулиця Титова, будинок 20 (двадцять), загальною площею 44,6 кв.м., житловою площею 28,5 кв.м. Право приватної власності на вказану квартиру зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за позивачем. Як зазначається позивачем при зверненні до суду, у вказаній квартирі\~зареєстровані вона та неповнолітній син [PERSON], [INFO], у вказаній квартирі проживає без реєстрації місця проживання відповідач. Особові рахунки по квартирі оформлені на позивача та всі витрати по утриманню квартири та сплаті комунальних послуг за період часу з моменту розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем і протягом всього часу проживання позивача і відповідача у квартирі, тобто з жовтня 2017 року по вересень 2018 року включно позивач несе самостійно без жодної участі відповідача. В свою чергу загальні витрати за вказаний період складають 13 885,83 грн., які включають в себе: оплату спожитої електричної енергії в сумі 4465,00 грн.; оплату спожитої води (водопостачання та водовідведення) в сумі 4300,70 грн.; оплату спожитого природного газу в сумі 2380, 00 грн.; оплату квартирної плати в сумі 2740,13 грн. Відповідач не сплачує вказані суми у добровільному порядку, на неодноразові вимоги позивача про сплату витрат по утриманню квартири та комунальних послуг відповідає категоричною відмовою. Предмет позову становить вимога про стягнення з відповідача на користь позивача понесених нею витрат по утриманню квартири та сплаті комунальних послуг в сумі 6 942,91 грн., що складаються з: оплати спожитої електричної енергії в сумі 2 232,50 грн., оплати спожитої води (водопостачання та водовідведення) в сумі 2 150,35 грн., оплати спожитого природного газу в сумі 1 190,00 грн., оплати квартирної плати в сумі 1 370,06 грн. Позивач не скористалася право брати участь у судових засіданнях; представник позивача в окремо поданій заяві просила розглядати справу у відсутність позивача та її представника, вимоги позову підтримала повністю та просила суд повністю задовольнити поданий позов, погодившись на розстрочку виконання рішення суду не більше ніж на 2 місяці. Відповідач не скористався правом брати участь у судових засіданнях; в окремо поданій заяві просив розглядати справу у його відсутність; просив прийняти визнання ним позову [PERSON] про стягнення витрат по утриманню квартири та сплаті комунальних послуг, повністю, а також просив розстрочити виконання рішення суду у вказаній справі строком на 3 місяці, посилаючись на те, що він не має постійного місця роботи на території України, знаходиться у скрутному матеріальному становищі, у звязку з чим вимушений був виїхати за межі України для пошуку роботи та джерела доходу. Дослідивши докази, надані в порядку ст.ст. 76 80 ЦПК України, суд дійшов до наступного висновку. Як встановлено судом, сторони з 28.06.1997 перебували у шлюбі, який припинений в результаті його розірвання на підставі рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25.09.2017 (набрало законної сили 06.10.2017). Сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження, копія якого долучена до матеріалів справи (а.с. 15). В Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за позивачем зареєстроване право власності на квартиру [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 21.11.2016 приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим №2061 (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 657805412101, номер запису про право власності: 17536980) (а.с.16-18, 19). Згідно довідки №3520 про склад сімї або зареєстрованих осіб, виданої 03.03.2018 Департаментом адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, у вказаній квартирі зареєстровані позивач ([PERSON]В.) та її неповнолітній син [PERSON], [INFO] (а.с.21). [PERSON] (відповідач) фактично мешкає у вказаній квартирі без реєстрації місця проживання; вказана обставина визнана відповідачем. Особові рахунки по вказаній квартирі оформлені на позивача, що підтверджується муніципальною карткою № 3816776 від 28.11.2018 на квартиру за вищевказаною адресою на імя позивача; заявами-приєднаннями до умов договорів розподілу природного газу (для побутового споживача) та до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам на особовий рахунок № [NUMBER] щодо вказаної вище квартири на імя позивача, розпискою позивача; договором № 9220028 про користування електричною енергією від 08.12.2016, укладеним з позивачем [PERSON] про постачання електричної енергії на квартиру за вищевказаною адресою та актом про виконання технічної перевірки енергопостачальною компанією від 16.06.2017; актом 128624 допуску в експлуатацію квартирного лічильника холодної/гарячої води від 21.01.2017 щодо вищевказаної квартири на імя позивача (а.с.29,30,31,32-33,34). Згідно розрахунку витрат по утриманню квартири та сплаті комунальних послуг за період з жовтня 2017 року до вересня 2018 року включно позивачем понесені витрати у розмірі 13 885,83 грн., з яких: оплата спожитої електричної енергії в сумі 2 232,50 грн., оплата спожитої води (водопостачання та водовідведення) в сумі 2 150,35 грн., оплата спожитого природного газу в сумі 1 190,00 грн., оплата квартирної плати в сумі 1 370,06 грн., що підтверджується відповідними квитанціями та виписками з особових рахунків, копії яких долучені до матеріалів справи (а.с. 4, 35-44). Відповідач не приймає участі в понесених витратах та добровільно не бажає їх нести; вказана обставина визнана відповідачем. Правовідносини між сторонами виникли із невиконання зобовязань з оплати житлово-комунальних послуг ти витрат на утримання житла. Розвязуючи позовні вимоги, суд керується наступним. У відповідності до ст.\~41\~Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ст.\~328\~ЦК України право\~власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ч. 2 цієї статті право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 1 ст. 319\~ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання\~має виконуватися\~належним чином\~відповідно до\~умов договору\~та вимог\~цього Кодексу,\~інших актів\~цивільного законодавства,\~а за\~відсутності таких\~умов та\~вимог -\~відповідно до\~звичаїв ділового\~обороту або\~інших вимог,\~що звичайно\~ставляться. Відповідно до ст. 541 ЦК України солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання. Згідно ст. 67 ЖК УРСР плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ч. 1 ст. 64 ЖК УРСР члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму\~жилого приміщення.\~Повнолітні члени\~сім'ї\~несуть солідарну\~з наймачем\~майнову відповідальність\~за зобов'язаннями,\~що випливають\~із зазначеного\~договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство (ч. 2 ст. 64 ЖК УРСР). Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї (ч. 3 ст. 64 ЖК УРСР). Згідно ч. 3 ст. 156 ЖК УРСР члени сім'ї власника будинку (квартири) зобов'язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Спори між власником та членами його сім'ї про розмір участі в витратах вирішуються в судовому порядку. До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в\~частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені\~статтею 162\~цього Кодексу (ч. 4 ст. 156 ЖК УРСР). В свою чергу, статтею 162 ЖК УРСР визначено, що плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. За ч. 1 ст. 544 ЦК України боржник, який виконав солідарний обов'язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. Зазначені норми матеріального права визначають право боржника, у даному випадку власника квартири, вимагати Ѕ частину понесених нею витрат по утриманню квартири та сплаті житлово-комунальних послуг з відповідача, який несе солідарну з позивачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із договорів по утриманню квартири та надання житлово-комунальних послуг. Як встановлено судом в цій справі, шлюб між позивачем та відповідачем припинений в результаті його розірвання на підставі судового рішення, учасники справи не є членами сімї позивача у розумінні ст. 64 ЖК УРСР (відповідач продовжує постійно проживати у належній позивачу квартирі, маючи такі ж права і обов'язки, як позивач та члени її сім'ї (ч. 3 ст. 64 ЖК УРСР), у звязку з чим порушені права підлягають поновленню у спосіб, обраний позивачем (ст. 16 ЦК України). Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у звязку з чим суд ухвалює рішення про задоволення позову. За ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. В окремо наданій суду заяві відповідач просив розстрочити виконання рішення з зазначених в заяві підстав. Враховуючи доводи відповідача щодо розстрочення виконання судового рішення строком на три місяці, а також заперечення позивача щодо розстрочки виконання судового рішення саме на такий строк, не заперечуючи при цьому щодо розстрочки виконання рішення суду строком на дві місяці, суд враховує скрутне становище відповідача, який перебуває на заробітках за межами України, але і враховує майновий стан позивача, яка не мала змогу сплатити судові витрати, тому ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22.02.2019 була звільнена від сплати судового збору, але втім понесла всі витрати, повязані зі сплати на утримання квартири та житлово-комунальних послуг. З огляду на вищенаведене, виходячи з принципу рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, суд вважає за необхідне розстрочити виконання рішення суду на два з половиною місяці. Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до ч. 2 ст. 133, ч. 6 ст. 141, п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України.

Outcome: approved