Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про позбавлення відповідача батьківських прав відносно його дочки - [PERSON], [INFO] Обґрунтовує позовні вимоги тим, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. 01.08.2014 рішенням Залізничного районного суду м.Львова шлюб між ними розірвано. [INFO] у них народилась дочка - [PERSON]. З моменту розірвання шлюбу по теперішній час відповідач взагалі не приходить та не телефонує, не цікавиться життям та здоров'ям дочки, її потребами. Не вітає та не приходить на день народження дитини. Дочка не бачила батька уже три роки. Жодних коштів на утримання дитини відповідач не надає. 02 жовтня 2017 року орган опіки та піклування Залізничної районної адміністрації м.Львова розглянув її заяву про доцільність позбавлення батьківських прав та видав висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітньої дочки [PERSON] Відтак просить позов задоволити. Ухвалою від 05 грудня 2017 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду. У судове засідання позивач не з'явилася, подала суду заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності, повністю задовольнити позовні вимоги та у разі неявки відповідача без поважних причин провести заочний розгляд справи. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, з невідомих для суду причин, хоча про розгляд справи належним чином повідомлений. Відповідач повторно не з'явився у судове засідання, хоча належним чином був повідомлений, суду не відомі причини неявки, від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, а тому зі згоди сторони позивача, що викладена у поданій суду заяві, суд постановив про порядок заочного розгляду справи з дотриманням вимог, встановлених ст.281 ЦПК України. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши її дійсні обставини та перевіривши їх доказами, постановляючи заочне рішення, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.150 СК України встановлено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Зокрема, батьки зобов`язані турбуватися про здоров`я дитини, її фізичний та моральний розвиток, зобов'язані забезпечити одержання дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення та позбавлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до п.2 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків. Судом встановлено, що позивач та відповідач є колишнім подружжям, шлюб між ними розірвано, що підтверджується рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 01 серпня 2014 року. З копії свідоцтва про народження вбачається, що позивач і відповідач є батьками малолітньої дочки [PERSON], [INFO] Встановлено, що дитина сторін проживає разом з матір'ю за адресою: [ADDRESS] (особняк), що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сім'ї і прописки №5430 від 23.08.2017 виданої ЛКП «Нове». Суд вважає, що незалежно від місця проживання та перебування сторін у розірваному шлюбу, на батьків покладаються аналогічні обов'язки, передбачені законом, по відношенню до дитини. З довідки виданої Дошкільним навчальним закладом №159 вбачається, що за період відвідування дошкільного закладу дитина [PERSON] була доглянута та охайно одягнена. Мама була завжди присутня на батьківських зборах, святкових ранках, розвагах. Завжди цікавиться вихованням та навчанням дитини, прислуховується до порад та рекомендацій вихователів. Батько участі у вихованні і навчанні дитини не бере, не ходить на батьківські збори та дитячі свята. Не приводить та не забирає дитину з дитячого садочку. З висновку органу опіки і піклування Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради від 02 жовтня 2017 року вбачається, що при підготовці даного висновку передувала ретельна і детальна перевірка стосунків дитини з батьком. З висновку слідує, що відповідач не проявляє інтересу до життя, здоров'я та виховання дитини, самоусунувся від батьківських обов'язків, є доцільним позбавити батьківських прав громадянина [PERSON] відносно малолітньої дочки - [PERSON], [INFO] Отже, встановлено, що відповідач не займається вихованням дочки, не цікавиться її фізичним та духовним розвитком, матеріально її не утримує, тобто відповідач самоусунувся від виховання своєї дочки, не бажає нести за неї відповідальність і виконувати свій батьківській обов'язок, тоді як дитина потребує не тільки грошової допомоги, а й підвищеної уваги до себе з боку батька, з врахуванням її віку і розвитку. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до переконання про підставність позову, оскільки встановлено, що відповідач без жодних поважних причин не виконує обов'язків батька по вихованню, утриманню дитини, самоусунувся від виконання таких по відношенню до малолітньої дочки - [PERSON], не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не цікавиться життям та здоров'ям дитини, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, матеріально не допомагає. Тому відповідача слід позбавити батьківських прав відносно дочки, що відповідатиме інтересам дитини. Крім цього, згідно ст.141 ЦПК України, на відповідача слід покласти сплачені позивачем при подачі позову до суду документально підтверджені судові витрати в розмірі 640 грн. (а.с.4) На підставі ст.ст.150, 155, 164-166 Сімейного кодексу України, п.16 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення та позбавлення батьківських прав»,

Outcome: approved