Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-15 00:00:00

Позивач звернулася з вищезазначеним позовом до відповідача, вказуючи, що перебуває у шлюбі з [PERSON] з 29 квітня 1995 року, зареєстрованому Новодружеським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 22. Від спільного життя мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімейні відносини не склалися, фактичні шлюбні відносини припинені з початку 2017 року через втрату почуттів та взаєморозуміння. Рішення позивача остаточне. На примирення не згодна. Вважає, що сім'ю зберегти не можливо. Просила розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не з'явилася, позов підтримала, просила справу розглядати за її відсутності, про що надала відповідну заяву. Відповідач у судове засідання не з'явився, позов визнав, просив справу розглядати за його відсутності, про що надав відповідну заяву. Дослідивши наявні в матеріалах письмові докази, встановивши на їх підставі фактичні обставини та характер спірних правовідносин між сторонами спору, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з огляду на наступне. Згідно зі ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З матеріалів справи судом встановлено, що згідно з свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданого 29.04.1995 відділом Новодружеським відділом реєстрації актів громадянського стану, [PERSON] та [PERSON] 29 квітня 1995 року зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 22. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON] (а.с.4). [INFO] року народився [PERSON], про що зроблено актовий запис №825. Його батьками є: [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). З позовної заяви вбачається, що фактичні взаємовідносини подружжя припинені, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, позивач не бажає примиритися і строк для примирення їй не потрібен. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Малолітній син залишається проживати з матір'ю. Спору про поділ майна сторони не мають. Приймаючи до уваги відсутність згоди позивача на примирення, суд вважає, що причини, що спонукають її наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. За таких обставин, суд вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. На підставі ст. ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved