Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, у якому просила встановити факт, що вона проживала однією сім'єю і вела спільне господарство зі спадкодавцем [PERSON], померлим [INFO] року в житловому приміщенні [ADDRESS], тобто вона прийняла спадщину як спадкоємець за заповітом батька. В судовому засіданні позивач позов підтримала та показала, що вона проживала у вказаній квартирі постійно разом з батьком, як до його смерті, так і на час його смерті, і проживає з того часу і по даний час. Вона здійснювала догляд за батьком, вони жили разом і вели спільне господарство. Вона була зареєстрована у іншому місці, і у зв'язку з цим не змогла прийняти спадщину за заповітом, т.я. вважала, що раз жила з батьком, то прийняла спадщину належним чином і звернулася більш, ніж через півроку до нотаріуса. Вважає, що [PERSON] не може бути зацікавленою особою, оскільки рішенням суду, яке набрало законної сили, їй було відмовлено у спадкуванні, т.я. на неї батьком було складено заповіт, а тому інших претендентів на спадщину немає. Просила позов задовольнити. Представник зацікавленої особи - виконкому Дзержинської районної у місті ради - надала до суду письмові пояснення, згідно з якими вважає, що вона не є належною зацікавленою особою, просила у зв'язку з цим у відношенні неї у позові відмовити. Просила розглядати справу за її відсутності. В судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що вона проживає неподалік від квартири позивачки. З 2005 року по теперішній час позивачка постійно проживає у [ADDRESS]. Коли був живий її батько, вона доглядала за ним. Вони жили разом у тій же квартирі, вели спільне господарство. Вона була присутня при складанні батьком позивачки заповіту на її користь. Там був нотаріус і свідки. Її батько помер у 2007 році. На момент смерті вона також проживала у тій же квартирі. Аналогічні по суті свідчення надав у судовому засіданні і свідок [PERSON] В судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що заявниця - її мати. Вона постійно проживала за вказаною адресою з 1979 року. За померлим дідом з 2005 року доглядала її мати, вона їй допомогала. Вони вели спільне господарство, проживали у тій же квартирі. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу та дослідивши документи та матеріали, що маються у справі, а також витребувані за клопотанням учасників процесу матеріали цивільної справи за позовом [PERSON] до Третьої криворізької державної нотаріальної контори про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, доходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: Згідно абз.2 п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року, при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Тким чином, враховуючи, що відповідно до заповіту позивач є єдиним спадкоємцем, а її сестрі - [PERSON] рішенням суду відмовлено у спадкуванні, тобто вона не є спадкоємцем, належною зацікавленою особою у даній заяві є саме територіальна громада в особі відповідних органів місцевого самоврядування. Це ж саме визначено рішенням суду у справі за позовом [PERSON] до Третьої криворізької державної нотаріальної контори про визначення додаткового строку для прийняття спадщини (а.с.111 вказаної справи), і, отже, вказаний факт відповідно до ст.61 ЦПК України доведенню не підлягає. У зв'язку з викладеним суд критично відноситься до позиції виконкому Дзержинської районної у місті ради, викладеною ними у наданому запереченні, про те, що вони не є належним відповідачем (зацікавленою особою). Відповідно до вимог ст.10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. На підтвердження своїх позовних вимог щодо постійного проживання її разом з [PERSON] у [ADDRESS] заявник надала свої пояснення, свідчення свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Крім того, факт її постійного проживання у вказаній квартирі з 2005 року по час звернення з заявою підтверджується також відповідним актом (а.с.13). На підставі викладеного, суд доходить до висновку, що позивачем належним чином доведено той факт, що вона з 2005 року постійно проживає у [ADDRESS], проживала там на момент смерті спадкодавця, і, отже, позовні вимоги у даній частині підлягають задоволенню. Разом з тим, суд доходить до висновку про неможливість задоволення заявлених вимог щодо факту прийняття спадщини з наступних підстав: Згідно ст.1 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб. Згідно ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Разом з тим, зі змісту заявлених вимог не вбачається на даний час наявності порушених чи невизнаних прав заявниці щодо отримання спадщини, оскільки до даного часу були відсутні фактичні дані чи судові рішення, якими б визнавався факт її проживання у спірній квартирі на момент смерті спадкодавця, тобто обставина, яка могла бути підставою для прийняття спадщини. Таким чином, право заявника на звернення до суду з даного питання може виникнути у неї тільки після відмови відповідними органами чи посадовими особами у вчиненні нотаріальних чи інших передбачених законом дій щодо прийняття нею спадщини на підставі даного рішення суду про встановлення факту її проживання у квартирі разом зі спадкодавцем на момент його смерті. На підставі викладеного, та

Outcome: partial