Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання та просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі 3000 гривень щомісячно від дня пред`явлення позову і до 25 червня 2022 року, дати надання освітньої послуги Економіко-технологічним коледжем Приватного навчального закладу «Київський інститут бізнесу та технологій». Посилається в позові на те, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] перебували в шлюбі з 07 жовтня 2005 року та є батьками дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Зазначила, що 05 грудня 2019 року рішенням Солом`янського районного суду м. Києва шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Після розлчення діти проживають разом з [PERSON] і перебувають на її утриманні. Відповідач участі у вихованні дітей не бере, матеріальну допомогу в обсязі необхідному для гармонійного розвитку дітей не надає. Позивач вказала, що [INFO] [PERSON] , [INFO] , стала повнолітньою. Відповідно до довідки № 182/20 від 22 жовтня 2020 року [PERSON] є студенткою 3 (третього) курсу Економіко-технологічного коледжу Київський інститут бізнесу та технологій І (першого) рівня акредитації. Відповідно до договорy про надання освітніх послуг між вищим навчальним закладом та фізичною особою від 02 серпня 2018 року, укладеним між Економіко-технологічним коледжем приватного навчального закладу «Київський інститут бізнесу та технологій» та замовником [PERSON] для [PERSON] , про надання освітніх послyr строком з 01 вересня 2018 року до 25 червня 2022 року, вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 121 100,00 грн. Посилається на те, що у зв`язку з навчанням у вищому навчальному закладі та організації навчального процесу на належному pівні у [PERSON] виникла необxідність в придбанні нового ноутбука. Крім того, поскільки навчальний заклад знаходиться в іншому районі м. Києва, [PERSON] витрачає кошти на проїзд до місця навчання, а так як проходить навчання на денній формі навчання, то позбавлена можливості знайти відповідну роботу, котра б покривала витрати на навчання. Окрім того, позивач зазначає, що вона є безробітною та перебуває на обліку в центрі зайнятості, повинна оплачувати комунальні платежі на квартиру, утримує ще одну спільну з відповідачем малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , а відповідач не бажає брати участь у матеріальному забезпеченні на належному рівні своєї повнолітньої дитини, що продовжує навчання. Вказує на те, що домовленості між сторонами відносно участі відповідача в утриманні [PERSON] не досягнуто, матеріальної допомоги він не надає, [PERSON] перебуває на повному її утриманні, а добровільно відповідач надавати допомогу відмовляється, у зв`язку з чим і звернулася до суду із вказаним позовом. Враховуючи викладене, просить задовольнити позов. 10.11.2020 ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва в справі відкрито спрощене позовне провадження. [PERSON] відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється в разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження [NUMBER] , виданого 03 квітня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 2316, вбачається, що [INFO] народилася [PERSON] . Батьком дитини вказаний [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 05.12.2019, розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до довідки від 22.10.2020 № 182/20, виданої Економіко-технологічним коледжем Київського інституту бізнесу та технологій, [PERSON] є студентом 3 (третього) курсу І (першого) рівня акредитації денної форми навчання за спеціальністю «Комп`ютерна інженерія», термін закінчення навчання 25.06.2022. Відповідно до договору від 02.08.2018 про надання освітніх послуг між вищим начальним закладом та фізичною особою (юридичною) особою, укладеного між Економіко-технологічним коледжем Приватного навчального закладу «Київський інститут бізнесу та технологій» та [PERSON] для [PERSON] , [PERSON] навчається за спеціальністю к123 «Комп`ютерна інженерія», вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 121100,00 грн., строк надання освітньої послуги - з 01 вересня 2018 року по 25 червня 2022 року, що приблизно складає 2632,00 грн. на місяць. Звертаючись до суду, позивачка посилається на те, що [PERSON] перебуває на повному її утриманні, при тому, що, позивачка є безробітною та перебуває на обліку в центрі зайнятості, відповідач добровільно матеріальну допомогу не надає, а тому вважає за необхідне стягувати з відповідача на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі 3000 гривень щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до закінчення навчання - 25 червня 2022 року, на що суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно з ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Так, відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; та інші обставини, що мають істотне значення. Матеріальне становище сторін суд визначає, виходячи з вартості приналежного їм майна, рівня доходів, а також величини витрат, які вони здійснюють на утримання себе й членів своєї сім`ї. Суд, при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд враховує, що відповідно до вимог закону сторони нарівні зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття і створювати для них необхідні передумови для їх розвитку і забезпечення організації їх життя. Відповідно до ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Таким чином, законодавством України кожній особі гарантовано та закріплено право на судовий захист своїх прав та вільний вибір способів такого захисту. Суд вважає, що відповідач зобов`язаний утримувати повнолітню дитину до закінчення навчання, оскільки, він може надавати матеріальну допомогу. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, системний аналіз положень чинного законодавства України, враховуючи відповідач скористатися своїм правом на подання відзиву на позов та спростувати твердження не позивача не скористався, приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача та вважає за необхідне стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі 3000 гривень щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до закінчення навчання - 25 червня 2022 року, але не більше, ніж до досягнення [PERSON] 23-х річного віку. Враховуючи обставини справи, на думку суду, вказаний розмір присуджених аліментів буде достатнім для забезпечення [PERSON] . З огляду на наведене, позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини яка продовжує навчання підлягає задоволенню. Згідно зі ст.191 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно ч.1, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Враховуючи викладене, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 840,80 грн. на користь держави. Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача на її користь витрат на правову допомогу у розмірі 3000,00 грн., суд зазначає наступне. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Стороною позивача на підтвердження надання їй правничої допомоги не надано суду документального підтвердження витрат на правову допомогу на суму 3000,00 грн. та розрахунку таких витрат. З огляду на викладене, враховуючи, що стороною позивача не надано детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат, а також документів, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку, вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Outcome: partial