Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про визнання відповідачів [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування жилим приміщенням - будинком [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона є власником житлового будинку [ADDRESS] . У будинку зареєстровані вона, її син [PERSON] та його дружина [PERSON] Відповідачі у будинку не мешкають з 2004 року. Їх особистих речей у будинку немає, за комунальні послуги відповідачі не сплачують. Реєстрація відповідачів у належному їй будинку порушує її права власника. У зв`язку з наведеним просить визнати відповідачів [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування будинком [ADDRESS] . Ухвалою від 18.09.2018 року позовну заяву залишено без руху у зв`язку з порушенням при її поданні вимог ст. 175,177 ЦПК України. Ухвалою від 24.10.2018 року відкрито спрощене позовне провадження, справу призначено до розгляду по суті. Позивач [PERSON] у судове засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, не заперечували проти заочного розгляду справи. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суду не повідомили, про день та час слухання справи були повідомлені своєчасно і належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України. Представник третьої особи - Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради, у судове засідання не з`явився, просили розглянути справу без участі представника Департаменту. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомлених про дату, час та місце судового засідання відповідачів, які не повідомили про причини неявки, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши надані позивачем докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу №2-1081 від 11.02.1988 року, належить будинок [ADDRESS] (реєстраційний напис про право приватної власності №7 від 16.02.1988 року, зроблений Жданівським БТІ). Згідно з довідкою Відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради від 12.10.2018 року № 03-12-10460 відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 20.01.1993 року по теперішній час. Згідно з інформаційною довідкою Відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради від 07.09.2018 року № 46-126.2091, відповідачі [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до акту про фактичне проживання від 07.09.2018 року, складеного КСН «Новоселівка», [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , не проживають з 2004 року. Відповідно до витягу з бази даних Реєстру адрес про присвоєння поштової адреси житловому будинку по [ADDRESS] , на підставі рішення Центральної районної адміністрації Марійупольської міської ради № 50 від 15.05.2019 року зазначеному будинку присвоєно адресу: [ADDRESS] (витяг із бази даних Реєстру адрес про присвоєння поштової адреси житловому будинку №06-03-13 /333-1-05 від 27.05.2019; витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 169121290 від 04.06.2019 року; рішення районної адміністрації Маріупольської міської ради № 50 від 15.05.2019 року). На підставі вказаного рішення районної адміністрації позивачу [PERSON] анульовано реєстрацію за адресою: [ADDRESS] ( стара адреса ) , та останню зареєстровано за адресою: [ADDRESS] ( нова адреса). Таким чином, на час реєстрації відповідачів у належному позивачу житлі, будинок мав номер 7 , відповідачі зареєстровані у будинку [ADDRESS] . Проте, на час розгляду даної справи змінився номер належного позивачу будинку на номер 7в. Згідно зі ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, суд дійшов обґрунтованого висновку, що позивачем надані належні докази того, що відповідачами порушені її права власника жилого приміщення - будинку [ADDRESS] , у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved