Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення з нього аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробіткувідповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, посилаючись на те, що відповідач не виконує свого батьківського обов`язку щодо утримання сина. Шлюб між сторонами розірвано за рішенням суду, дитина сторін проживає разом з позивачем. Відповідачу 12.04.2021 позовні матеріали вручені особисто, про що свідчить відмітка на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення. Станом на 17.05.2021 року відзиву на позовну заяву на адресу суду не надходило, як і не надходило інших заяв щодо предмету спору. За наявності відомостей про вручення відповідачу позовних матеріалів та відсутності відзиву на позовну заяву та заперечень проти розгляду позову в порядку спрощеного позовного провадження суд вважає за можливе проводити розгляд справи за наявними в матеріалах справи доказами без виклику учасників. Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини. Як убачається із матеріалів справи, 29.12.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м. Києва між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №2565. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 21.03.2012 шлюб між сторонами розірвано. Від зареєстрованого шлюбу сторони малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позивач посилається на те, що відповідач не надає допомоги на утримання дитини, проте може її надавати. Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У відповідності із ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Частиною 1 ст.183 СК України визначено що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 27 Конвенції про захист прав дитини, батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Суд звертає увагу на те, що позовна заява містить вимогу про стягнення аліментів на утримання дитини в частці від заробітку (доходу) відповідача, однак не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що не узгоджується з приписами абзц. 2 ч.2 ст. 182 СК України, в частині мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину. Враховуючи наведене, суд вважає, що виходячи з того, що дитина проживає разом із позивачем, у зв`язку з чим цілодобовий обов`язок останньої полягає не тільки у матеріальному забезпеченні дитини, а ще й у вихованні, контролі, що потребує більших моральних витрат ніж періодичні зустрічі, враховуючи вік та стан здоров`я дитини, суд вважає за можливе визначити стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини заробіткувідповідача щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку як передбачено чинним законодавством, починаючи з 01.03.2021 року та до досягнення дитиною повноліття. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі викладеного,

Outcome: partial