Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, просила визнати недійсним шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрований 29.09.2011 року за актовим записом №283. Позов мотивує тим, що 29.09.2011 року зареєструвала шлюб із відповідачем. В подальшому позивач дізналась, що під час реєстрації шлюбу з відповідачем, перебувала в іншому зареєстрованому шлюбі з громадянином [PERSON], який неодноразово в телефонних розмовах повідомляв позивача про розірвання шлюбу з нею, однак свідоцтва про розірвання шлюбу їй не надавав. Про те, що шлюб з гр.[PERSON] не розірвано, дізналась лише в 2016 році після його смерті з повідомлення його матері. Оскільки під час реєстрації шлюбу з відповідачем, знаходилась в іншому зареєстрованому шлюбі, то звернулась до Личаківського районного відділу ДРАЦС м.Львова із заявою про аналювання актового запису про шлюб з [PERSON], однак отримала відмову у звязку з тим, що не є зацікавленою особою, яка має право на звернення з відповідною заявою. А відтак звернулася до суду з відповідним позовом, який просить задоволити. Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав, передбачених в позові. Відповідач у судове засідання з розгляду даної справи не з'явився із невідомих причин, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений і від нього не надходила заява про розгляд справи за його відсутності. Суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності на підставі наявних у справі матеріалів та постановити зі згоди представників позивача заочне рішення. Заслухавши пояснення представників позивача, оглянувши матеріали справи та додані до нього письмові документи, дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, постановляючи рішення відповідно до вимог ст.215,225,226 ЦПК України, суд вважає, що в позові слід відмовити в повному обсязі в звязку з його недоведеністю виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 29.09.2011 року було зареєстровано шлюб між [PERSON], позивачем по справі, та [PERSON], відповідачем по справі, про що зроблено актовий запис за №283, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-СГ №227429 (а.с.10). Позивач звернувшись до суду з вимогою про визнання недійсним шлюбу, укладеного 29.09.2011 року з відповідачем, мотивує таку тим, що на час реєстрації шлюбу перебувала в іншому зареєстрованому шлюбі, про що дізналась лише в 2016 році. Однак, суд вважає такі твердження недоведеними в судовому засіданні . Статтею 25 СК України закріплено принцип одношлюбності, який полягає в тому, що жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі. Жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу. Порушення вказаного вище принципу, який одночасно є однією із умов для реєстрації шлюбу, тягне за собою відповідні правові наслідки. Зокрема, порушення вимог ст.25 СК України є підставою для недійсності шлюбу у відповідності до ст.38 СК України. Так, ч.1 ст.39 СК України передбачено, що недійсним є шлюб, зареєстрований з особою, яка одночасно перебуває в іншому зареєстрованому шлюбі. Аналізуючи копію свідоцтва про реєстрацію шлюбу встановлено, що 13.02.2008 року між позивачем, яка тоді мала прізвище [PERSON], та громадянином [PERSON] було зареєстровано шлюб. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу «Дубровіна» (а.с.11). Отже, позивач мала отримати новий паспорт на прізвище «Дубровіна», оскільки згідно п.25 Розділу 2 Глави 3 «Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні», затверджених наказом міністерства юстиції України №52/5 від 18.10.2000 року, якщо особа під час державної реєстрації шлюбу змінила прізвище, то на першій сторінці паспорта громадянина України у формі книжечки робиться відмітка про те, що зазначений документ підлягає обміну в місячний строк у зв'язку зі зміною прізвища при державній реєстрації шлюбу. Реєструючи шлюб з відповідачем 29.09.2011 року, позивачка мала прізвище «Лукянченко Галина Михайлівна», про що і зазначено в свідоцтві про укладення шлюбу з [PERSON] Прізвище «Лукянченко» отримала змінивши таке з «Суханової» 17.08.2011 року згідно свідоцтва про зміну імені (а.с.34). З наведеного суд робить висновок про те, що змінюючи прізвище в 2011 році, вказала своє прізвище як «Суханова», а мала би при зареєстрованому шлюбі вказувати таке як «Дубровіна» згідно свідоцтва про одруження з гр.[PERSON] (а.с.11). Документів, які б свідчили про те, як саме отримала прізвище «Суханова» суду не надано, а тому з вищенаведеного можна зробити висновок про те, що шлюб з гр.[PERSON] було розірвано, а позивачу присвоєно інше прізвище за її вибором (прізвище попереднього чоловіка, шлюб з яким розірвано 18.12.2007 року). Як доказ того, що шлюб з гр.[PERSON] не було розірвано на момент укладення шлюбу з відповідачем [PERSON], позивачем представлено відповідь відділу РАЦС Усть-Лабінського району Управління РАЦС Краснодарського краю (а.с.33), про те, що запис акту про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] не зареєстровано. Однак, суд вважає, що запит про реєстрацію такого розірвання шлюбу мав бути не прізвище [PERSON], а на прізвище [PERSON]. Крім того, даним документом не підтверджено, що така реєстрація розірвання шлюбу не була проведена в іншому районі Краснодарського краю, так як і в самому м. Краснодар або в іншому місці за місцем реєстрації. Також не надано суду документів, які б підтверджували місце постійної реєстрації (протягом спірного періоду від укладення шлюбу з [PERSON] і до моменту зміни прізвища), як позивача, так і [PERSON] Тому надану суду інформацію суд вважає недостатньою для того, щоб зробити висновок про те, що даний шлюб не було розірвано. Крім цього, свідоцтво про шлюб з [PERSON] надано в ксерокопії, яка зроблена з оригіналу. Самого оригіналу такого свідоцтва не представлено. Також не отримано таке як дублікат для підтверджено дати його видачі на момент звернення до суду або за невеликий період до звернення до суду, що одночасно було б підтвердженням того, що таке свідоцтво про шлюб дійсне на сьогоднішній день. Така копія свідоцтва могла зберігатись у позивача ще з моменту укладення шлюбу ще з 2008 року. Ненадання вказаного свідоцтва про шлюб з [PERSON] в оригіналі або в дублікаті може свідчити лише про те, що такий оригінал відсутній або неможлива видача його дублікату у звязку із оформленням розірванням шлюбу. Зважаючи на вищенаведене, суд вважає недоведеним, що шлюб з відповідачем [PERSON] був укладений за наявності у позивача попереднього зареєстрованого шлюбу. Інших підстав для визнаття такого шлюбу недійсним стороною позивача не наведено та доказів на їх підтвердження не представлено. Крім того, суд вважає за необхідне наголосити на тому, що у відповідності до ч.1 ст.104 СК України, шлюб припиняється внаслідок смерті одного з подружжя. Як вбачається з матеріалів позовної заяви гр.[PERSON] помер в 2016 році, до моменту звернення позивача до суду з вказаним позовом. А відтак вказане свідчить, що шлюб з [PERSON] припинено до моменту звернення до суду з вимогою про визнання шлюбу з відповідачем недійсним. Згідно ч.5 ст.39 СК України, якщо шлюб зареєстровано з особою, яка вже перебуває у шлюбі, то в разі припиненні попереднього шлюбу до аналювання актового запису щодо повторного шлюбу повторний шлюб стає дійсним з моменту припинення попереднього шлюбу. Вказане положення законодавства свідчить про те, що у звязку з смертю гр.[PERSON] припинився і зареєстрований з ним шлюб, а відтак відпала підстава для визнання повторного шлюбу, укладеного з відповідачем, недійсним. Визнання в даному випадку недійсним повторного шлюбу після смерті одного з подружжя в попередньому шлюбі може вплинути на зміну або припинення цивільних прав та обовязків інших осіб, які не звязані цим шлюбом.

Outcome: dismissed