Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1 500 гривень щомісячно на повнолітнього сина [PERSON], [INFO], на період його навчання у Коледжі транспорту та компютерних технологій Чернігівського національного технологічного університету, посилаючись на те, що відповідач не несе витрат, повязаних з навчанням сина, хоча відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України також повинен надавати матеріальну допомогу останньому. Відповідно до відзиву [PERSON], останній позов не визнав та просив у його задоволенні відмовити з посиланням на те, що на даний час він перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], з якою мають двох спільних дітей: сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO]. Всі матеріальні витрати по утриманню сім»ї покладені лише на нього, так як дружина перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х років. Ні позивач, ні син до нього з проханням надавати матеріальну допомогу не звертались, а по можливості сину він допомагає. Позивач відповіді на відзив не подала. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що узгоджується з положеннями ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволення з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 23 листопада 1996 року по 19 грудня 2006 року (а.с. 17, 18). Від спільного проживання у шлюбі в них 20 березня 1999 року народився син [PERSON] (а.с. 3), який є студентом Коледжу транспорту та компютерних технологій Чернігівського національного технологічного університету І рівня акредитації ІІІ курсу денного відділення. Термін навчання якого з 01 вересня 2016 року по 30 червня 2019 року (а.с. 4). Відповідно до довідки Крупичпільської сільської ради Ічнянського району Чернігівської області про склад сім»ї № 183 від 06 лютого 2018 року, [PERSON] зареєстрований разом з матір»ю [PERSON] по вул. Б.Хмельницького, 49А в с. Крупичполе Ічнянського району Чернігівської області (а.с. 5). Позивач 04 серпня 2011 року уклала шлюб з [PERSON], після чого їй було присвоєне прізвище «Бурма» (а.с. 16), а тому остання, з урахуванням ч. 3 ст. 199 СК України, є належним позивачем у справі Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно\~ст. 200 СК України\~суд визначає розмір аліментів на повнолітніх доньку, сина у твердій грошові сумі або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання іншим з батьків. Відповідно до положень\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. У п. 20\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3\~роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. У судовому засіданні також встановлено, що 21 квітня 2007 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] (а.с. 29). Під час спільного проживання в останніх народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] (а.с. 30), та [PERSON], [INFO] (а.с. 31). [PERSON] працює у ТОВ «Порт Очаків» з 25 червня 2017 року та займає посаду машиніст погрузчика, дохід якого з 01.09.2017 року по 28.02.2018 року склав 28\~695,90 грн (а.с. 32). Таким чином судом встановлено, що у зв'язку з навчанням повнолітній [PERSON] потребує матеріальної допомоги, яку відповідач у добровільному порядку не надає, але має таку можливість. Посилання відповідача у відзиві про надання матеріальної допомоги сину за можливості нічим не підтверджене. При визначенні розміру аліментів суд виходить із прожиткового мінімуму на працездатну особу з 01 січня 2018 року, який становить 1 762 грн, фізичну можливість сина, як працездатної особи, додатково здійснювати своє утримання за рахунок стипендії та іншого доходу, можливості надання утримання позивачем, яка є працездатною особою, можливості надання утримання відповідачем, наявності в останнього на утриманні двох неповнолітніх дітей, а також дружини, яка перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, із врахуванням вимог розумності та справедливості, і вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на повнолітнього сина у твердій грошовій сумі в розмірі 1\~000 грн щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до закінчення сином навчання 30 червня 2019 року. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір у розмірі 704,80 грн підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial