Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом, яким просить визнати бездіяльність відповідача протиправною та зобов'язати Міністерство аграрної політики та продовольства України переукласти контракт з нею, як з директором «Навчально-дослідне господарство «Докучаєвське» Харківського національного університету ім. В.В. Докучаєва». В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що наказом міністра аграрної політики від 02 січня 2012 року її було призначено на посаду директора державного підприємства, того ж дня з позивачем був укладений контракт на період з 25 січня 2012 року по 25 січня 2015 року. Листом-попередженням міністерства аграрної політики від 30.10.2014 року позивача було повідомлено, що у зв'язку із закінченням строку дії контракту трудові відносини можуть бути припинені, але після спливу терміну, на який укладався контракт, жодна з сторін не виявила бажання припинити трудові відносини. Позивач зазначає, що вона продовжувала виконувати обов'язки, а таким чином, трудові відносини між сторонами тривають. Однак, 04 вересня 2015 року позивачу стало відомо про існування наказу від 02 вересня 2015 року про призначення [PERSON] в якості виконуючого обов'язки директора ДП НДГ «Докучаєвське». На думку позивача наказ є незаконним та таким, що порушує її трудові права. Крім того, позивач зазначає про те, що в результаті проходження конкурсного відбору керівника державного підприємства, позивач стала його переможцем, міністерство аграрної політики 03 червня 2015 року звернулося до Харківської обласної державної адміністрації з проханням погодити призначення позивача на посаду директора ДП НДГ «Докучаєвське». Харківською обласною державною адміністрацією було погоджено призначення позивача на вищезазначену посаду, що доведено до відома відповідача, проте до теперішнього часу пропозиції про переукладення контракту до позивача не надходило. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити, пояснивши про обставини, викладені вище. Третя особа надала заперечення за позовом, якими просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на наступне. Укладеним між сторонами контрактом, передбачено продовження терміну дії контракту або укладення на новий чи інший термін за угодою сторін шляхом підписання додаткових угод. Наказом відповідача від 26 січня 2015 року позивача звільнено з посади директора ДП «НДГ «Докучаєвське» у зв'язку із закінченням терміну контракту, позивач була ознайомлена із вказаним наказом під підпис. Другим наказом від 26 січня 2015 року позивач, як директор підприємства, у зв'язку із закінченням терміну дії контракту поклала на себе виконання обов'язків директора підприємства. Що стосується визнання відмови у погодженні позивача на призначення директором ДП «НДГ «Докучаєвське», третя особа зазначила, що суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади. У судовому засіданні [PERSON] просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на обставини, викладені у письмових запереченнях за позовом. Представник відповідача [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала суду заперечення за позовом, якими просила відмовити у задоволенні позовних вимог. Представником відповідача було зазначено, що 23 січня 2012 року між сторонами укладено контракт на термін з 25 січня 2012 року по 25 січня 2015 року. Наказом Мінагрополітики України від 26 січня 2015 року позивача було звільнено з посади директора ДП «НДГ «Докучаєвське» у зв'язку із закінченням дії контракту, за два місяці до звільнення позивач була повідомлена про можливість звільнення після закінчення строку дії контракту. Після звільнення з посади директора ДП «НДГ «Докучаєвське» позивач взяла участь у конкурсному відборі на заміщення вакантної посади керівника суб'єкта господарювання державного сектору економіки - директора ДП «НДГ «Докучаєвське» та стала переможцем цього конкурсу. Голові Харківської обласної державної адміністрації направлено пропозицію про погодження призначення позивача на вищевказану посаду, проте 03 липня 2015 року Харківською обласною адміністрацією на адресу Міністерства надіслано повідомлення, яким не погоджено призначення [PERSON] на посаду директора ДП «НДГ «Докучаєвське», а також картку вмотивованої відмови. З метою забезпечення належного здійснення діяльності даного державного підприємства, наказом Мінагрополітики України від 02 вересня 2015 року виконуючим обов'язки директора підприємства було призначено [PERSON] Прдеставник відповідача зауважує, що прийняття вищевказаного рішення є дискреційними повноваженнями Міністерства, як органу управління державним майном, до сфери якого належить ДП «НДГ «Докучаєвське». Суд, вислухавши пояснення та доводи осіб, які беруть участь у справі, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 3, ст. 4 КЗпП України, законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організації незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами. Законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього. Згідно з ч. 3 ст. 21 КЗпП України особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України. За статтею 21 КЗпП України контракт - це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою. Згідно постанови Кабінету Міністрів України № 203 від 19 березня 1993 року «Про застосування контрактної форми трудового договору з керівником підприємства, що є у державній власності», контракти з керівниками підприємств, що є у державній власності, укладаються з міністерствами, іншими підвідомчими Кабінету Міністрів України органами виконавчої влади, у віданні яких перебувають ці підприємства, за погодженням з Кабінетом Міністрів України, Радою міністрів АР Крим, місцевою державною адміністрацією відповідно до номенклатурних груп, до яких вони належать за показниками, затвердженими згідно з додатком № 2 цієї постанови. Наказом Міністерства Аграрної політики та продовольства України від 28 грудня 2011 року № 293-п [PERSON] призначено на посаду директора державного підприємства «Навчально-дослідне господарство «Докучаєвське» Харківського національного університету ім. В.В. Докучаєва Харківської області з наступним укладенням х нею контракту. Міністром Аграрної політики та продовольства України 23 січня 2012 року наказано укласти контракт з [PERSON], директором вищевказаного державного підприємства строком на три роки з 25 січня 2012 року до 25 січня 2015 року. Судом встановлено, що на підставі вказаних наказів 23 січня 2012 року між сторонами було укладено контракт № 4642 на три роки з терміном з 25 січня 2012 року по 25 січня 2015 року. Відповідно до п. 25 Контракту, цей контракт припиняється після закінчення терміну дії контракту; за згодою сторін; до закінчення терміну дії контракту у випадках, передбачених пунктами 26 і 27 цього контракту; Відповідно до п. 28 Контракту, за два місяці до закінчення терміну дії контракту він може бути за угодою сторін продовжений або укладений на новий чи інший термін. Пункт 28 Контракту узгоджується з вимогами ст. 49-2 КЗпП України, відповідно до якої, про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Як вбачається з листа департаменту роботи з персоналом Мінагрополітики та продовольства України від 30.10.2014 року № 37-25-4-13/16726, у вказаний у контракті термін, [PERSON] було повідомлено про припинення трудових відносин між сторонами та звільнення з посади на підставі п. 2 ст. 36 КЗпП України, у зв'язку з закінченням строку дії контракту № 4642 від 23 січня 2012 року. Після закінчення строку дії контракту, на підставі листа-попередження від 30.10.2014 року, наказом Мінагрополітики та продовольства України від 26 січня 2015 року № 8-п, [PERSON] було звільнено з посади директора державного підприємства «НДГ «Докучаєвське» у зв'язку із закінченням дії контракту. Позивачем, як директором ДП «НДГ «Докучаєвське» ХНАУ ім. В.В. Докучаєва, 2 січня 2015 року було видано наказ № 1 «а»-к, яким у зв'язку із закінченням терміну повноважень директора згідно контракту від 23 січня 2012 року, обов'язки директора позивач залишила за собою. Таким чином, суд вважає, що у зв'язку з закінченням терміну дії контракту позивача було звільнено відповідно до п. 2 ст. 36 КЗпП України, трудові правовідносини між ДП «НДГ «Докучаєвське» ХНАУ ім. В.В. Докучаєва та позивачем, як директором, були припинені на законних підставах. Згідно вимог п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 09 жовтня 2013 року № 818 «Про затвердження Порядку погодження з Головою Ради міністрів Автономної Республіки рим, головами місцевих державних адміністрацій призначення на посади та звільнення з посад керівників підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, і внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 19 березня 1991 року № 203», за наявності вакантної посади керівника підприємства керівник міністерства, іншого центрального органу виконавчої влади (далі - центральний орган виконавчої влади) приймає у 20-денний строк рішення щодо оголошення конкурсу на її заміщення. За результатами конкурсу керівник центрального органу виконавчої влади подає у 10-денний строк Голові Ради міністрів Автономної Республіки Крим, голові відповідної місцевої держадміністрації пропозицію щодо погодження призначення на посаду керівника підприємства, який є переможцем конкурсу. Відповідно до положень п. 6 Постанової, повідомлення про погодження або вмотивовану відмову у погодженні призначення на посаду або звільнення з посади керівника підприємства разом з карткою погодження (вмотивованої відмови) призначення на посаду або звільнення з посади керівника підприємства не пізніше 5 днів після її надходження надсилається керівникові центрального органу виконавчої влади, які додаються до особової справи кандидата на посаду за місцем роботи. Судом встановлено, що на заміщення вакантної посади директора ДП «НДГ «Докучаєвське» ХНАУ ім. В.В. Докучаєва 16 березня 2015 року було оголошено конкурс. Шляхом відкритого голосування було визначено переможця кадрового конкурсу, ним стала [PERSON], про що на офіційному сайті Мінагрополітики України було розміщено відповідну інформацію. Відповідно до вимог п. 2 вищевказаної Постанови КМУ, першим заступником Міністра Аграрної політики України до Харківської обласної державної адміністрації було направлено листа за № 37-25-4-11/8759 від 03 червня 2015 року, з проханням погодити призначення на посаду директора ДП «НДГ «Докучаєвське» ХНАУ ім. В.В. Докучаєва [PERSON], як переможця конкурсного відбору керівників суб'єктів господарювання державного сектору економіки. Харківська обласна державна адміністрація своїм повідомленням № 01-45/4940 від 03 липня 2015 року зазначила, що призначення [PERSON] на посаду директора ДП «НДГ «Докучаєвське» ХНАУ ім. В.В. Докучаєва не погоджено. Разом з повідомленням направлено картку вмотивованої відмови призначення на посаду керівника підприємства. Наказом Міністра аграрної політики та продовольства України від 02 вересня 2015 року № 184-п виконуючим обов'язки директора ДП «НДГ «Докучаєвське» ХНАУ ім. В.В. Докучаєва призначено [PERSON] Одночасно з цим до відома [PERSON] було доведено, що Харківською обласною державною адміністрацією її не було погоджено на заміщення вакантної посади директора підприємства. Таким чином, у ході судового розгляду справи не було встановлено будь-яких порушень з боку відповідача щодо процедури звільнення, оголошення конкурсу на заміщення вакантної посади, порядку погодження особи, що є переможцем конкурсу тощо. Доводи позивача про те, що вона не була звільнена з посади директора ДП «НДГ «Докучаєвське» ХНАУ ім. В.В. Докучаєва, а тому контракт має бути переукладений не відповідають фактичним обставинам справи, які були досліджені у ході судового розгляду та не узгоджуються з умовами трудового контракту та нормами трудового законодавства. Позивач в обґрунтування своїх вимог щодо неправомірності дій відповідача посилається на те, що Міністерством аграрної політики не було внесено на розгляд Кабінету Міністрів України пропозиції щодо надання згоди на призначення такого керівника, що є порушенням встановленого законом порядку погодження керівника. Що стосується вищевказаних доводів позивача, суд зазначає наступне. Відповідно до положень п. 20 Постанови Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2008 року № 777 «Про проведення конкурсного відбору працівників суб'єктів господарювання державного сектору економіки». У разі вмотивованої відмови голови облдержадміністрації (підтримки головою облдержадміністрації вмотивованої відмови голови райдержадміністрації) у погодженні призначення керівника підприємства суб'єкт управління вносить на розгляд Кабінету Міністрів України пропозиції щодо надання згоди на призначення такого керівника. Розглядаючи питання про погодження чи мотивовано відмовляючи в погодження в призначенні особи на посади керівника державного підприємства Харківська обласна державна адміністрація, як суб'єкт владних повноважень здійснює дискреційні повноваження, обираючи з кількох допустимих рішень. Прийняття рішення про покладення обов'язків директора підприємства на [PERSON] є суто дискреційними повноваженнями Міністерства, як органу управління державним майном, до сфери якого належить ДП «НДГ «Докучаєвське» ХНАУ ім. В.В. Докучаєва. При таких обставинах, суд не може брати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади. З огляду на викладене, суд не знаходить підстав для задоволенні позовних вимог, а тому відмовляє у позові повністю. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed