Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом про стягнення додаткових витрат на утримання спільної з відповідачем дитини - [PERSON] , [INFO] , посилаючись на те, що після розірвання шлюбу між сторонами донька проживає з матір`ю, позивачем по справі, та судовим наказом, виданим 30.06.2020 Вишгородським районним судом Київської області, з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Вказала, що відповідач не виконує належним чином обов`язку по сплаті аліментів та належному матеріальному утриманню дитини. Крім того, у липні 2020 року [PERSON] звернулась до Вишгородського дошкільного навчального закладу (ясла-садочок) «Сонечко» за своїм зареєстрованим місцем проживання з метою зарахування дитини [PERSON] , [INFO] до вказаного закладу. Однак, позивачу було повідомлено про неможливість зарахування дитини до вказаного ДНЗ з підстав відсутності вільних місць. Як наслідок, у серпні 2020 року позивач, виходячи із обставин, що склалися, 01.08.2020 уклала з приватним закладом/дитячим садком «Заклад дошкільної освіти «Кідс Город» договір про надання освітніх послуг у сфері дошкільної освіти та договір щодо організації харчування дитини. Позивачем було сплачено за відвідування дитиною приватного закладу/дитячого садка «Заклад дошкільної освіти «Кідс Город» та за послуги з організації харчування [PERSON] грошові кошти на загальну суму 37 672,00 грн., тому вважає, що такі витрати є додатковими і відповідач повинен сплатити вказану суму на її користь, чого в добровільному порядку не робить. Крім того просила стягнути витрати на правову допомогу. Ухвалою суду від 19.03.2021 у вказаній справі відкрито спрощене позовне провадження. Позивач [PERSON] у судовому засіданні від 25.05.2021 підтримала заявлені позовні вимоги та просила їх задовольнити. Представник відповідача - адвокат Ковальський Т.О. в судовому засіданні, яке мало місце 25.05.2021 заперечував проти задоволення позовних вимог. Направив на адресу суду відзив, у якому вказував на те, що витрати, пов`язані із відвідуванням дитиною приватного садка, не входять до визначення особливих обставин, визначених ст. 185 СК України, та не є додатковими витратами на дитину. Заслухавши пояснення учасників, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як убачається із матеріалів справи 28.08.2015 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вишгородського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис №283, між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від зареєстрованого шлюбу [INFO] у сторін народилася дитина - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим 30.08.2016 Вишгородським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області (а.с. 75). Рішенням Вишгородського районного суду Київської області №363/5428/19 від 26.05.2020 шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , було розірвано (а.с. 77). Після розірвання шлюбу дитина [PERSON] , [INFO] , проживає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні. У відповідності до судового наказу №363/1677/20 від 30.06.2020, виданого Вишгородським районним судом Київської області, з відповідача стягнуто на користь позивача аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) [PERSON] , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12.05.2020 і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 78). Постановою державного виконавця Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Садіковою А.О. відкрито виконавче провадження з примусового виконання вказаного судового наказу про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини (а.с. 79-80). Згідно довідки-розрахунку заборгованості по аліментам №263 від 11.01.2021 заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів на користь [PERSON] за період з 12.05.2020 по 30.12.2020 становить 8 811,61 грн. (а.с. 81-82). У судовому засіданні позивач [PERSON] пояснила суду, що проживає у м. Вишгород Київської обл. з 2012 року та у липні 2020 року вона звернулась безпосередньо до Вишгородського дошкільного навчального закладу (ясла-садок) «Сонечко» із проханням зарахувати її доньку - [PERSON] , [INFO] , проте їй було відмовлено у зв`язку із відсутністю вільних місць у закладі. Сторона відповідача стверджувала, що у зв`язку із не здійсненням електронної реєстрації позивачем заяви для постановки на облік у відділі освіти адміністрації району (за місцем проживання) дитини, що потребує місце у закладі дошкільної освіти, послугувало підставою для навчання дитини у приватному навчальному закладі. Крім того, підтвердила ту обставину, що на сайті електронної реєстрації в заклади дошкільної освіти [PERSON] не реєструвалась та не подавала електронну заяву для постановки на облік у відділі освіти адміністрації району (за місцем проживання) дитини, що потребує місце у закладі дошкільної освіти. 03.08.2020 позивачем було подано заяву Голові м. Вишгород [PERSON] з проханням посприяти у влаштуванні дитини [PERSON] у ДНЗ «Сонечко». Листом Вишгородського дошкільного навчального закладу (ясла-садок) «Сонечко» №64/1 від 21.09.2020 повідомлено про критичну ситуацію щодо співвідношення кількості місць у закладі та дітей, які виховуються в ньому. Зазначено, що існуюче навантаження груп унеможливлює організацію освітнього процесу відповідно до вимог чинного законодавства та вказано на неможливість зарахування дитини [PERSON] , [INFO] , до ДНЗ (а.с. 83). 01.08.2020 між позивачем та Приватним закладом «Заклад дошкільної освіти «Кідс Город» укладено Договір №42/2020 про надання освітніх послуг, у відповідності до умов якого щомісячна плата за надані послуги становить 6 500,00 грн., (а.с. 84-91). У відповідності до Договору №42/2020 про надання послуг (щорічний внесок) від 01.08.2020 щорічний внесок становить 3 000,00 грн. (а.с. 92). Також 01.08.2020 між позивачем та Приватним закладом «Заклад дошкільної освіти «Кідс Город» укладено Договір №42/2020 щодо організації харчування, за яким розмір оплати за харчування складає 50,00 грн. (згідно абонементу неповного дня) та 100,00 грн. за один день постачання товару (а.с. 93-95). В рамках укладених договорів позивач сплатила на користь Приватного закладу «Заклад дошкільної освіти «Кідс Город» за надання освітніх послуг у сфері дошкільної освіти грошові кошти у розмірі 31 022,00 грн., що підтверджується квитанціями №М8ТВ-5НТ6-1Н9К-0Т26 від 10.08.2020, №2РАК-57К0-МТРВ-Е0К9 від 06.10.2020, №В1Х4-4038-119Р-2А66 від 03.11.2020, №ЕХ4Р-38ВТ-14ТЕ-ХН49 від 09.11.2020, №17ЕА-643С-ВА0Т-851А від 21.01.2021, №9ХС7-8КМЕ-КСТА-48РХвід 01.03.2021 та №0.0.1823179571.1 від 03.09.2020 (а.с. 100-106). За послуги з організації харчування дитини позивач сплатила грошові кошти на загальну суму 6 650,00 грн., що підтверджується квитанціями №0.0.1818476983.1 від 29.08.2020, №0.0.1833176741.1 від 13.09.2020, №С127-АХК1-149С-А19Е від 18.10.2020, №442С-С160-38Е5-426С від 18.10.2020, №2Т17-67Р0-ВСА7-42Х9 від 03.11.2020, №СМ87-С47Н-024С-В03Р від 19.11.2020, №Т02М-7Х33-МЕ9Р-К431 від 21.12.2020, №С225-2953-9МАК-Р10М від 22.01.2021, №2Р1А-47А3-Х7МХ-МТ7Т від 28.01.2021 (а.с. 107-115). Таким чином, позивачем за відвідування спільної з відповідачем дитини приватного садка було сплачено 37 672,00 грн., які [PERSON] просить стягнути з відповідача, як понесені додаткові витрати на дитину, вказуючи на те, що такі витрати носять характер саме додаткових витрат, пов`язаних із розвитком особливих здібностей дитини, а позовні вимоги підлягають задоволенню. З такими твердженнями позивача суд погодитися не може, виходячи із наступного. Згідно ч. 2 ст. 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20.11.1989 батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 180 СК Українибатьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами 1-3 ст. 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Положеннями статей 180, 183, 185, 193,198, 199 СК України визначаються декілька видів виконання цього обов`язку, зокрема утримання неповнолітньої дитини, що стягується у частках або твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому закладі, у разі якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх працездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними двадцяти трьох років, за умови якщо батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198). Згідно із ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Отже, виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У постанові Верховного Суду України від 13.09.2017 у справі №6-1489цс17 зроблено висновок, що «СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону, брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. За частиною другою статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення». В судовому засіданні сторона відповідача стверджувала, що не погоджувала з позивачем укладення нею відповідного договору із Приватним закладом «Заклад дошкільної освіти «Кідс Город» та необхідністю відвідування саме цього закладу. Вказувала на те, що згідно довідки - розрахунку заборгованості по аліментам від 12.04.2021 №15582 (а.с. 173 зворот), у відповідача відсутня заборгованість по сплаті аліментів, а батько приймає участь у додаткових витратах на дитину (лікування зубів), що підтверджується актом виконаних робіт від 18.07.2020 (а.с. 153), придбав дитині велосипед, автокрісло, одяг та взуття. Окрім того, сторона позивача не змогла пояснити підстав для стягнення з відповідача усіх витрат, які були понесені позивачем на виконання укладених з Приватним закладом «Заклад дошкільної освіти «Кідс Город» договорів. Встановивши, що витрати на відвідування дитиною приватного дитячого садка не викликані особливими обставинами, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову про стягнення додаткових витрат на утримання дитини. Аналогічні висновки містяться в постанові Верховного Суду від 10.01.2019 ун. №369/11745/16-ц. Враховуючи характер спірних правовідносин та приписи норм чинного законодавства України, суд не убачає підстав для задоволення позовних вимог оскільки навчання дитини у приватному садку не зумовлене розвитком особливих здібностей дитини чи іншими обставинами, які викладені у ст. 185 СК України. Зважаючи на відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог, підстав для стягнення з відповідача витрат на правову допомогу суд не убачає. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed