Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що за час перебування з відповідачем у зареєстрованому шлюбі у них народилася донька [PERSON] , [INFO] . Хоча їх донька і досягла повноліття, однак на даний час вона навчається на І курсі денної форми навчання за держзамовленням на І медичному факультеті Харківського національного медичного університету за рівнем «Магістр» за спеціальністю «Медицина» з терміном навчання 6 років, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Так як на даний час вони з відповідачем не проживають разом, відповідач не надає матеріальної допомоги на навчання доньки, то позивач просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини від усіх видів її заробітку, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення нею віку 23 років. Ухвалою суду від 02 січня 2020 року відкрито спрощене провадження у даній справі. Цього ж дня ухвала про відкриття провадження була направлена учасникам справи. Крім того, відповідачу були направлені копія позовної заяви разом з доданими до неї документами. Також відповідачу був визначений п`ятнадцятиденний строк з дня вручення йому копії ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позов. З матеріалів справи вбачається, що відповідач 08 січня 2020 року отримав копії ухвали про відкриття провадження у справі та позов з додатками, а 16 січня 2020 року надіслав до суду відзив на позовну заяву. У відзиві зазначив, що позовні вимоги визнає частково. Також зазначив, що на даний момент він має на утриманні матір-пенсіонерку, яка отримує невелику пенсію. Крім того, рішенням суду з нього вже стягуються аліменти на утримання неповнолітньої доньки від іншого шлюбу. За таких обставин згоден сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, в розмірі 1/10 частини його заробітку. Також просить суд звільнити його від сплати судового збору. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке. Так, судом встановлено, що за час перебування сторін у зареєстрованому шлюбі у них народилася донька [PERSON] , [INFO] . Хоча їх донька і досягла повноліття, однак на даний час вона навчається на І курсі денної форми навчання за держзамовленням на І медичному факультеті Харківського національного медичного університету за рівнем «Магістр» за спеціальністю «Медицина» з терміном навчання 6 років. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, то батьки зобов`язані утримувати їх до віку 23 років за умови, що вони можуть надавати їм матеріальну допомогу. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього\~Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. У відповідності до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В матеріалах справи відсутні дані про те, що відповідач не в змозі надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої доньки. Однак, виходячи із засад розумності та справедливості, а також, зважаючи на те, що з відповідача вже стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини від іншого шлюбу, суд вважає необхідним частково задовольнити вимоги позивача та стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, у розмірі меншому, ніж просить позивач, стягнувши їх у розмірі 1/5 частини від усіх видів її заробітку щомісячно, до закінчення донькою навчання, але не більше, ніж до досягнення віку 23 років. Щодо заяви відповідача про звільнення його від сплати судового збору, то суд вважає, що вона не підлягає задоволенню. Так, відповідно до положень ч. 1 ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. А у відповідності до ч. 3 ст. 136 ЦПК України з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати. Однак, сам по собі той факт, що відповідач має на утриманні неповнолітню дитину від іншого шлюбу та матеріально допомагає свої матері-пенсіонерці, не позбавляє його обов`язку нести судові витрати по справі. \~ \~ \~ \~

Outcome: partial