Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на особисте утримання дружини до досягнення дитиною трьохрічного віку, в якому зазначила, що перебуває з останнім в зареєстрованому шлюбі з 08.06.2013 року. Від сумісного проживання мають дитину [PERSON] [INFO] , який проживає разом з позивачем та перебуває на повному її утриманні. Взаємовідносини між сторонами останній час не складаються , вони мають різні погляди на сімейне життя та ведення домашнього господарства, а тому припинили сумісне проживання і не підтримують сімейних стосунків, що спонукало [PERSON] звернутися до суду з позовом про розірванння шлюбу. Малолітній син сторін проживає разом з позивачем та перебуває на повному її утриманні. Відповідач участі в утриманні дитини та дружини не приймає, що спонукало [PERSON] звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів . Позивач в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала повністю. Позовну вимогу про розірвання шлюбу обґрунтувала тим , що під час сумісного проживання з відповідачем постійно виникали сварки на побутовому грунті . Вказані обставини призвели до того, що вони, починаючи з 20.02 2015 року стали проживати окремо та не підтримують сімейних відносин . Строк на примирення просила не надавати. Додала, що вона в стані вагітності не перебуває та не має на утриманні дитини віком до одного року. [PERSON] зазначила, що їх спільна з відповідачем дитина буде і надалі проживати разом з нею. При обґрунтуванні позовних вимог про стягнення аліментів позивач звернула увагу суду на ті обставини, що єдиним джерелом її доходів є соціальна допомога на дитину, середньомісячний розмір якої становить 810 гривень . Проживає разом з сином у будинку своєї матері, власного житла не має. Дитина часто хворіє та потребує додаткових витрат на лікування . Зі слів позивача встановлено, що [PERSON] має постійне місце роботи, зокрема працює помічником машиніста електровоза в локомотивному депо Помічна Одеської залізниці. Середньомісячний розмір його заробітної плати становить близько 5000 гривень . Має задовільний стан здоров'я та не обтяжений сплатою аліментів на користь інших осіб. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином , поважних причин своєї неявки, заперечень до позовів та заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надав . Зважаючи на ті обставини , що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим провести такий розгляд на підставі наданих позивачем доказів . Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини : 08.06.2013 року у Помічнянській міській раді Добровеличківського району Кіровоградської області сторони зареєстрували шлюб , про що було вчинено актовий запис № 19 ( свідоцтво про шлюб серії [NUMBER], видане 08.06.2013 року Помічнянською міською радою Добровеличківського району Кіровоградської області). Від сумісного проживання мають сина [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER], від 21.11.2013 року, видане Помічнянською міською радою Добровеличківського району Кіровоградської області ) . З пояснень позивача з'ясовано, що причиною звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу стали ті обставини, що через різні погляди на сімейне життя та ведення домашнього господарства між сторонами виникали сварки та непорозуміння . Вказані обставини призвели до того, що починаючи з 20.02.2015 року сторони стали проживати окремо. Позивач не бажає підтримувати будь-які взаємовідносини з відповідачем, а тому надання строку на примирення вважає недоцільним . Вказані обставини дають підстави суду зробити висновок про формальних характер шлюбу . Відповідно до вимог ч.1 статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог статті 112 СК України суд з'ясовує, фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і суперечитиме інтересам позивача тому позовну вимогу про розірвання шлюбу слід задовольнити. Вирішуючи позовну вимогу про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини судом приймаються до уваги наступні обставини справи : З довідки від 23.02.2015 року, виданої Помічнянською міською радою Добровеличківського району Кіровоградської області, з'ясовано, що [PERSON] [INFO] проживає разом з позивачем та перебуває на повному її утриманні. З пояснень позивача встановлено, що єдиним джерелом її доходів є соціальна допомога на дитину, середньомісячний розмір якої становить 810 гривень. Інших джерел доходів та власного житла не має. . Відповідач має постійне місце роботи . Його стан здоров'я задовільний, сплатою аліментів на користь інших осіб [PERSON] не обтяжений. Відповідно до вимог статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог частини 2 статті 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу . Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності, суд прийшов до висновку, що позивач, на утриманні якої знаходиться спільна з відповідачем дитина , має право вимагати стягнення з останнього аліментів, а відповідач зобов'язаний їх сплачувати, тому позов про стягнення аліментів на утримання дитини слід задовольнити повністю. Відповідно до вимог ч.2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина , має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Отже на думку суду позивач має право вимагати стягнення з відповідача коштів на власне утримання, до досягнення дитиною трьохрічного віку. Проте зважаючи на ті обставини, що позивачем не надано доказів про розмір доходів відповідача, суд вважає, що позовну про стягнення аліментів на особисте утримання позивача слід задовольнити частково, в розмірі 1/6 частини всіх видів доходів [PERSON] Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць . З огляду на вказане, на підставі ст.ст. 104, 105, 110, 111, 112, ст. ст. 180-184 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 27, 28, 29 Конвенції про права дитини від 20.11. 1989 року ратифікованої 27.02. 1991 року

Outcome: partial