Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини, посилаючись на те, що з відповідачем по справі [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі з 01.11.2011 року. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] [INFO].Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрату один до одного почуття любові. Шлюбні відносини припинили з жовтня 2013 року, просила шлюб розірвати та визначити місце проживання сина [PERSON] [INFO] народження з нею. В судове засідання позивач не з»явилась, подала суду заяву в якій вказала, що позовні вимоги підтримує, просить провести розгляд справи без її участі. Відповідач до суду не з»явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належно. Подав суду заяву в якій вказав, що позов визнає повністю, просив провести розгляд справи без його участі. Відповідно до положення ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Третя особа по справі не направила свого представника, про день та час розгляду справи були повідомлені належно. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони з 01.11.2011 року перебувають в зареєстрованому шлюбі (а.с.3). Від шлюбу мають сина [PERSON] [INFO] народження (а.с.4). Як зазначено в позовній заяві, подружнє життя сторін не склалося через несумісність характерів, втрати один до одного почуття любові. Шлюбні відносини сторони припинили і не підтримують з жовтня 2013 року, проживають за різними адресами в різних населених пунктах. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а тому, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам подружжя та моральним засадам суспільства. Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Підлягають задоволенню позовні вимоги позивача щодо визначення місця проживання малолітнього [PERSON] разом з матір'ю [PERSON], оскільки, фактично, дитина постійно проживає разом з матір'ю та відповідач зазначив в своїй заяві, адресованій суду, що вимогу про визначення місця проживання дитини визнає. Частиною 1 статті 161 СК України визначено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися судом. При вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги згоду батьків, щодо місця проживання дитини та інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує щодо розірвання шлюбу, зазначає, що примирення не можливе, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не доцільне, та суперечать інтересам сторін, тому шлюб необхідно розірвати. А також, враховуючи згоду батька щодо визначення місця проживання дитини з позивачем, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог і в цій частині. Позивачу після розірвання шлюбу залишити прізвище - [PERSON]. На підставі ст.ст. 24,110, 112, 115,161 СК України,

Outcome: approved