Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом в якому вказує, що 08.08.2013 року померла її мати [PERSON], яка постійно до дня смерті проживала та була зареєстрована у [INFO]. Позивач вказує, що є спадкоємцем померлої. За життя померлою було складено заповіт, відповідно до якого вона заповіла позивачу свою земельну ділянку (пай) та право на земельну частку пай, що належало її батькові [PERSON]. Позивач зазначає, що спадщину після смерті [PERSON] вона прийняла так як проживала та була зареєстрована разом з нею на день смерті, інші спадкоємці крім неї відсутні. Позивач вказує, що до складу спадкового майна, яке залишилось після смерті [PERSON] ввійшли: земельна ділянка площею 2,7349 га, яка розташована на території Великолісівецької сільської ради, Попільнянського району, Житомирської області, цільове призначення ведення товарного сільськогосподарського виробництва; право на земельну частку (пай) Колективного сільськогосподарського підприємства «Нива» с. В. Лісівці, Попільнянського району, Житомирської області розміром 3,68 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказане спадкове майно позивач звернулася до нотаріуса, проте, отримала відмову через відсутність оригіналів державного акту та сертифікату на право на земельну частку (пай). Позивач зазначає, що документ, який підтверджує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), єдиного в Україні зразка, видача та реєстрація якого проводиться відповідною районною державною адміністрацією. Позивач не має можливості отримати дублікати державного акту на право власності на земельну ділянку та сертифікату тому, що виготовлення та видача державних актів не проводиться, в тому числі їх дублікатів. Відсутність оригіналів документів, що підтверджують право власності померлої на земельну ділянку, перешкоджає здійсненню позивачем права отримати свідоцтва про право на спадщину, а тому це право підлягає судовому захисту. Позивачка зазначає, що вартість земельної ділянки площею 2,7349 складає 90597,79 гривень. Позивачка просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом, після смерті матері [PERSON], померлої 08.08.2013 року на земельну ділянку площею 2,7349 га, яка розташована на території Великолісівецької сільської ради, Попільнянського району, Житомирської області, цільове призначення : ведення товарного сільськогосподарського виробництва; право на земельну частку (пай) розміром 3,68 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) члена Колективного сільськогосподарського підприємства «Нива» с. Великі Лісівці, Попільнянського району, Житомирської області, Великолісівецької сільської ради, що належало померлому 05.07.1996 року [PERSON], спадщину після смерті якого прийняла дочка [PERSON], яка померла 08.08.2013 року та за життя не оформила свої права на спадкове майно. В судове засідання позивачка не зявилася, просила справу слухати без її участі, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити їх в повному обсязі. Від відповідача та третьої особи надійшли заяви про розгляд справи без їх повноважених представників, заперечень проти позову не мають. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав: Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ТП № 220020 [PERSON] померла 08.08.2013 року. Згідно заповіту від 23.04.2013 року [PERSON] ([INFO]) свою земельну частку (пай) із земель колективної власності в с. В. Лісівці, Попільнянського району, Житомирської області, що належить їй на підставі Державного акта на право власності на земельні ділянки серії ЖТ № 165740, сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЖТ № 0133523 на імя її батька [PERSON], заповіла своїй дочці [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про народження серії І-ТП № 267409 [PERSON] народилася 29.07.1972 року, її батьками записані [PERSON] та [PERSON]. Згідно свідоцтва про шлюб серії ІІ-ТП № 335127 [PERSON] 07.09.1991 року уклав шлюб із [PERSON], після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінилося на «Жолобовська». Відповідно до довідки № 321 від 29.09.2014 року виданої виконкомом Сокільчанської сільської ради, [PERSON] ([INFO]), яка померла 08.08.2013 року, постійно проживала і була зареєстрована за адресою [INFO]. За вищевказаною адресою проживала і проживає, а також зареєстрована дочка [PERSON] ([INFO]). Згідно копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 165740 від 01.03.2004 року, [PERSON] зазначена власником земельної ділянки площею 2,7349 га у межах згідно з планом, яка розташована на території Великолісівецької сільської ради Попільнянського району Житомирської області, цільове призначення ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки 1824781200:01:0010180. Згідно матеріалів справи, позивач зверталася в газету «Перемога» № 12 (10768) від 14.02.2014 року, з оголошенням про те, що Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 165740, виданий 01.03.2004 року на імя [PERSON], потрібно вважати загубленим. Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-ТП № 065794 [PERSON] помер 05.07.1996 року. Згідно довідок № 164 від 30.09.2014 року та № 182 від 03.08.2015 року виданих Великолісівецькою сільською радою Попільнянського району Житомирської області, [PERSON] ([INFO]), уродженець [INFO], який помер 05.07.1996 року до дня його смерті постійно проживав та був зареєстрований за адресою: [INFO], разом з дочкою [PERSON] ([INFO]). Рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області від 05.10.2015 року № 288/1114/15-ц було встановлено факт родинних відносин, а саме, що [PERSON], який помер05.07.1996 року та до дня смерті проживав у [INFO], доводиться [PERSON], яка померла 08.08.2013 року та до дня смерті проживала у [INFO], батьком. Відповідно до свідоцтва про одруження серії ІІ-ЯР № 875190 [PERSON] 30.10.1960 року уклав шлюб із [PERSON], після реєстраці ї шлюбу прізвище дружини змінилося на «Курілець». Згідно копії Сертифікату серії ЖТ № 0133523 від 25.03.1997 року [PERSON] належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Нива», розміром 3,68 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Відповідно до витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки № 34-618-0.3-4951/2-15 від 11.08.2015 року вартість земельної ділянки площею 2,7349 га, яка розташована на території Великолісівецької сільської ради Попільнянського району Житомирської області, цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, складає 90597,79 гривень. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 42334661 від 03.12.2015 року, свідоцтва про право на спадщину, спадкодавцем яких зазначений [PERSON], в спадковому реєстрі не зареєстровані. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 42334615 від 03.12.2015 року, свідоцтва про право на спадщину, спадкодавцем яких зазначена [PERSON], в спадковому реєстрі не зареєстровані. Згідно листа № 267/01-16 від 03.12.2015 року виданого Завідуючою Попільнянською державною нотаріальною конторою Житомирської області [PERSON] було відмовлено в оформленні спадщини за заповітом після смерті матері [PERSON], померлої 08.08.2013 року та отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 2,7349 га, яка розташована на території Великолісівецької сільської ради, Попільнянського району, Житомирської області, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та права на земельну частку (пай) члена КСП «Нива», що належало [PERSON], померлому 05.07.1996 року, спадщину після смерті його прийняла [PERSON], проте не оформила свої спадкові права, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на вищевказане майно. Згідно приписів ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Приписами ч. 1 ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч. 5 статті 1268 Цивільного кодексу України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцям з часу її відкриття. Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про те, що позивачем доведено позовні вимоги, а тому позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved