Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів про визнання особи, втративши право користування житловим приміщенням, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є власником житлового будинку, розташованого за адресою: м. Бахмут, вул. Гаршина, 31. За даною адресою зареєстровані члени її родини: чоловік, донька, онука та колишній зять. Її колишній зять [PERSON] не проживає з ними з серпня 2010 року, вже майже 6 років. У серпні 2010 року відповідач поїхав на заробітки до РФ. Він розлучився з її донькою, узяв свої речі та поїхав з дому. Там він створив нову сімю, працює і за місцем своєї реєстрації приїжджати не бажає. Усі належні відповідачу речі він забрав із собою та добровільно вивіз, комунальні послуги не сплачує. Вони не спілкуються. Просить позов задовольнити. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та просила задовольнити позов у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує, просить позов задовольнити. В судове засідання відповідачі не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, повідомлення про причини неявки, а також ніяких пояснень і заперечень щодо заявлених позовних вимог та клопотання про відкладення розгляду справи від них не надходило, тому враховуючи, що позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд відповідно до ч. 1 ст.224 ЦПК України вважає необхідним розглянути справу на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення по справі. Суд заслухавши позивача, перевірив матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, обєктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що згідно копії договору купівлі-продажу жилого будинку від 14 червня 1999 року (а.с.5) [PERSON] продала [PERSON] жилий будинок з усіма надвірними спорудами та забудовами, який міститься у м. Артемівську, вул. Гаршина, 31, що також підтверджується копією технічного паспорту (а.с.6-11). Відповідно до довідки про склад сімї (а.с.12) відповідач прописаний за адресою: м. Бахмут, вул. Гаршина, 31, що також підтверджується копією домової книги (а.с.15-17). Згідно акту від 25 липня 2016 року (а.с.13) [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO], але фактично не проживає за даною адресою з 2010 року. З копії рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 23 квітня 2015 року (а.с.14) вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний. Рішення набрало законної сили 16 червня 2015 року. Згідно зі ст. 64 ЖК України член сімї наймача має такі ж права у тому числі право користування житловою площею, як і наймач, членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Частиною 1 статті 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до частини 1 статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з частиною 1 статті 405 ЦК України, члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Відповідно до ст. 129 Конституції України, статей\~10, 60 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Беручи до уваги, що факт відсутності відповідача у вищезазначеній квартирі понад рік знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, а відповідач не надав суду доказів того, що перестав користуватися квартирою з поважних причин та має право на збереження за ним права користування цим житловим приміщенням, суд вважає, що за відповідачем не може бути збережено право користування житловим приміщенням. Суд встановив, що позивач є власником житлового будинку №31 по вул. Гаршина у м. Бахмут (раніше Артемівськ), відповідач квартиру звільнив добровільно та не проживає в ній з 2010 року. Наявність реєстрації у будинку відповідача порушує право власності позивача, а саме позбавляє його права розпоряджатись власною квартирою на свій розсуд та перешкоджає йому у отриманні державної компенсації (субсидії) на жилого-комунальні послуги, а тому з урахуванням аналізу наданих доказів суд вважає позовні вимоги про визнання втративши право [PERSON] користування житловим приміщенням, обґрунтованими та вважає необхідним цей позов задовольнити. На підставі викладеного, ст.ст.64 ЖК України, ст. 317, 321, 391 405 ЦК України,

Outcome: approved