Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду і просить визнати за нею право власності на земельну ділянку за законом після смерті брата, [PERSON], який помер у віці 75 років 23.02.2010 року. Обгрунтовуючи свої позовні вимоги позивач зазначила, що після смерті брата вона як спадкоємиця другої черги за законом своєчасно звернулася до нотаріуса із заявою про відкриття спадщини, приватним нотаріусом [PERSON] було заведено спадкову справу і позивач отримала Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті брата [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина, в тому числі і на земельну ділянку площею 2,64 га, кадастровий номер 1825010100:03:000:0041 та земельну ділянку площею 0,13 га, кадастровий номер 1825010100:09:000:0019 - цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Радомишльської міської ради Житомирської області і межі якої визначені у Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №734840 на імя [PERSON], яка являлася дружиною [PERSON] та померла 31.12.2007 року в с.Глухів-1 Радомишльського району Житомирської області. Спадщину після смерті своєї дружини, у відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України прийняв брат позивачки [PERSON], проте не оформив своїх спадкових прав належним чином та не отримав Державний акт на право власності на спірну земельну ділянку. В звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на земельну ділянку позивач не має можливості отримати право власності на це спадкове майно в нотаріальному порядку, тому змушена звернутися до суду з позовом. В судове засідання позивач не з'явилася, надала в суд заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без участі представника відповідача. При прийнятті рішення покладається на рішення суду (а.с.23). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що підставою звернення позивача до суду став захист невизнаних особистих майнових прав, пов'язаних із володінням, користуванням та розпорядженням об'єктом нерухомого майна земельними ділянками, які входять до складу спадщини після смерті брата. Як вбачається з позовної заяви та підтверджується наданими доказами позивач [PERSON] являються рідною сестрою [PERSON], який помер 23.02.2010 року (а.с.6,7). Позивач після смерті брата звернулася до приватного нотаріуса [PERSON] із заявою про прийняття спадщини шляхом постійного проживання з померлим на час його смерті, на підставі поданих документів позивачеві були видані Свідоцтва про право на спадщину за законом. Згідно наданої приватним нотаріусом [PERSON] інформації інших заяв про прийняття спадщини та про відмову від спадщини від спадкоємців першої та другої черги спадкування ніхто не подавав (а.с.25-31). Ще за життя [PERSON] прийняв фактично спадщину шляхом постійного проживання після смерті своєї дружини [PERSON], яка померла 31.12.2007 року, але не оформив своїх спадкових прав належним чином (а.с.12, 14, 25). Після смерті брата позивачки [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої, з поміж всього іншого, входить земельна ділянка площею 2,77 га, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Радомишльської міської ради Житомирської області і межі якої визначені у Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №734840 на імя [PERSON], та складається з двох ділянок а саме : земельна ділянку площею 2,64 га, кадастровий номер 1825010100:03:000:0041 та земельна ділянку площею 0,13 га, кадастровий номер 1825010100:09:000:0019 (а.с.10). З приводу видачі свідоцтва про право за зазначені земельні ділянки приватним нотаріусом було запропоновано позивачці надати правовстановлюючі документи на зазначені земельні ділянки і в разі їх відсутності рекомендовано вирішити зазначене питання в судовому порядку (а.с.33). Відповідно до ч.1\~ст.3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. Згідно\~ст. 81 ЗК України\~однією із підстав набуття права власності громадянами України на земельні ділянки є прийняття спадщини. Статтею 1216 ЦК України\~передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Також, як вбачається з ч.1 п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця Державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність належних правових підстав для визнання права власності позивача на оспорювані земельні ділянки, а відтак позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved