Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], мотивуючи свої вимоги тим, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем, від якого мають дитину. Відповідач з вересня 2012 року не надає матеріальну допомогу, їй одній важко утримувати дитину, а тому вона вимушена звернутись до суду з даним позовом, просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 2 000 грн. щомісячно до повноліття дитини. Крім того, просила стягнути з останнього аліменти за минулий час у розмірі 38 000 грн. В судовому засіданні позивач підтримала позовну заяву із підстав викладених у ній. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 17.10.07 року по 29.11.10 року, від якого мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. На даний час дитина знаходиться на утриманні матері. Відповідно до ч.1 ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Так, в судовому засіданні встановлений та доведений доказами той факт, що дитина знаходиться на утриманні своєї матері, батько дитини в добровільному порядку відмовляється надати допомогу, тому, враховуючи матеріальний стан сторін, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини. Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд враховує вимоги ст. 182, 183 Сімейного Кодексу України і приходить до висновку про доцільність стягнення з відповідача аліментів в твердій грошовій сумі, а саме в розмірі 2 000 грн. щомісячно. Щодо стягнення аліментів за минулий час судом встановлено наступне. Згідно з ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову; аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів у 2014 році та відомостей про вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача до 2014 року відсутні. Оскільки позивачем не надано жодного доказу на підтвердження наявності підстав для стягнення аліментів за минулий час, позов цій частині задоволенню не підлягає. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial