Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеною позовною заявою до [PERSON] та просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 02.12.2014 року виконавчим комітетом Зольнянської сільської ради Олевського району за № 4, а також стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки, [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. щомісячно з моменту звернення до суду до досягнення нею повноліття; судові витрати стягнути з відповідача та надати їй дошлюбне прізвище [PERSON]. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує на те, що 02.12.2014 року між нею та відповідачем. [PERSON], був укладений шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом Зольнянської сільської ради Олевського району, про що в книзі реєстрації актів про одруження вчинено запис за № 4. За час перебування в шлюбі мають спільну дитину - [PERSON], [INFO], яка проживає з нею. Їх сім'я з відповідачем розпалася 1,6 роки тому назад. Причина розпаду сім'ї полягає в тому, що у них різні погляди на життя та несумісність характеру. Постійні сварки та скандали неодноразово відбувались в присутності їх дитини. Оскільки, як вона вважає, їх спільна дитина є ще маленькою і багато речей не розуміє, але в подальшому це може суттєво вплинути на її психіку, погляди на життя, в тому числі на життя в шлюбі та формування її світогляду, особливо, щодо відносин в родині між чоловіком та жінкою, які є основою в будь-якій сім'ї. Це призвело до того, що вони припинили подружні стосунки і поновлювати їх вона не збирається. З моменту фактичного припинення шлюбних відносин, [PERSON] матеріально їй та їх спільній дитині допомагав до квітня 2017 року, участі у її вихованні не приймає, в даний момент вона знаходиться в дикретній відпустці і не має змоги працювати, внаслідок чого не може сама утримувати їх малолітню дочку [PERSON] Між позивачем та відповідачем на момент пред'явлення цього позову не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання. В зв'язку з тим, що на протязі останніх пів року відповідач не підтримував з нею та їх спільною дочкою ніяких відносин, на момент подання позову вона не має достовірних відомостей про те, де саме працює її чоловік, однак їй відомо, що розмір його офіційної заробітної плати є незначним, порівняно з його дійсними доходами. Більш того, за останні пів року він неодноразово змінював місце своєї роботи, яка була не кваліфікована за його визначеною професійною спеціальністю, а тому мала зміст різного характеру, виду та сфери діяльності, що призвело до отримання відповідачем непостійних та нерегулярних доходів, які в досить значній частині становили доходи від неофіційних джерел. До обставин, які надають суду право визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, належать, зокрема, випадки, коли платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Крім того, відповідач не має іншої родини та інших неповнолітніх чи малолітніх дітей, не має на утриманні інших осіб, зокрема батьків чи осіб, які потребують обов'язкового утримання з його боку. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, до початку судового засідання, через канцелярію суду подала письмову заяву, в якій просить розглядати справу без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце слухання справи, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, вислухавши думку сторін, оцінивши всі докази у сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до роз'яснень, даних у п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 р. Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей, і з цією метою суд повинен уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя. Як встановлено судом, згідно матеріалів справи, свідоцтва про одруження серії [NUMBER], шлюб між сторонами зареєстровано 02 грудня 2014 року у Виконавчому комітеті Зольнянської сільської ради Олевського району Житомирської області, актовий запис № 4 (а.с.4). Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають наміру зберігати шлюб. Шлюб сторін розпався остаточно, носить формальний характер, відновити подружні стосунки неможливо. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу. Крім того, відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Як вказано в ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Згідно ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як встановлено судом, від шлюбу сторони мають дочку - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], де в графі батько зазначено - [PERSON] (а.с.5). Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, причому обов'язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків. Проживання батьків окремо від дитини не звільняє їх від обов'язків щодо дитини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Виконання передбачених ст. 150 СК України обов'язків батьків щодо виховання та розвитку дитини, пов'язане з належним утриманням дитини, від якого залежить забезпечення умов для розвитку дитини здоровою як фізично так і духовно. Тому, визначений на законодавчому рівні прожитковий мінімум для дитини певного віку має забезпечуватись насамперед батьками дитини. Позивач сама не може утримувати дитину та нести одноособово витрати пов'язані з її вихованням, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, що відповідає вимогам закріпленим ч.1 ст. 191 СК України. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, при викладених вище обставинах та враховуючи те, що відповідач позов визнав в повному обсязі, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і позов підлягає до повного задоволення. Суд вважає, що у відповідності до ч.1 ст. 88 ЦПК України на відповідача слід покласти сплату судових витрат по справі у вигляді судового збору в сумі 640,00 грн. на користь позивача та 640,00 грн. на користь держави.

Outcome: approved