overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом і зазначила, що 24 листопада 2013 року померла її мати, [PERSON], залишивши на неї заповіт на все майно. У встановлений законом 6-місячний строк не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини тому, що хворіла, що підтверджено довідкою лікаря. Рахує, що строк пропущений з поважної причини, просить визначити додатковий строк терміном два місяці для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач в судове засідання не зявилася, надіслала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує повністю. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Рокитнівського району Рівненської області в судове засідання не зявився, надіслана заява про розгляд справи без їх участі. Відповідно до ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою? звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи? здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню. Згідно заповіту від 16 вересня 2009 року [PERSON], заповіла все своє майно [PERSON], заповіт не змінений і не відмінений ( а.с.10). [PERSON] народилася 16 серпня 1952 року, її батьки: [PERSON] та [PERSON]( а.с.5 ), 30 вересня 1973 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] і змінила прізвище на [PERSON] (а.с.6). [PERSON] померла 24 листопада 2013 року (а.с. 3), [PERSON] помер 19 жовтня 2002 року (а.с. 4). Рокитнівська державна нотаріальна контора 13 січня 2016 року повідомила, що заяв про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину на майно, яке залишилася після смерті [PERSON] до нотконтори не надходило ( а.с. 17- 18 ). Відповідно до ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо строк для прийняття спадщини пропущено з поважної причини, суд за позовом спадкоємця може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, визначено в ст.1272 ЦК України. Згідно довідки лікарні № 48 від 09 червня 2015 року, [PERSON] знаходилася на амбулаторному лікуванні з 18 травня 2014 року по 28 травня 2014 року ( а.с. 9 ), являється інвалідом третьої групи, потерпілою від Чорнобильської катастрофи першої категорії (а.с.14, 21). Суд вважає, що строк для прийняття спадщини пропущено позивачем з поважної причини, по хворобі, тому є підстави для визначення [PERSON] додаткового строку, достатнього для подання нею заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом і мотивує його тим, що між нею та відповідачем [PERSON], було укладено шлюб, який був зареєстрований 3 березня 2012 року. Від шлюбу є неповнолітня дитина [PERSON], який народився [INFO]. Шлюбні відносини між ними фактично припинені вже з листопада 2012 року, і вони з чоловіком проживають окремо, і не знаходяться у зареєстрованому шлюбі. Відповідач добровільно не надає їй матеріальної допомоги на утримання дитини, але має можливість сплачувати аліменти на неї, як дружину, у якої проживає дитина, так яка знаходиться у працездатному віці та може працювати. Вона не може працювати, так як доглядає дитину. Джерел доходу, крім соціальних виплат, по догляду за дитиною не має. Просить суд ухвалити рішення яким стягнути з відповідача на її користь кошти на власне утримання в розмірі 300грн. щомісячно, починаючи із дня пред'явлення позову і до досягнення 3-х років дитиною. В судове засідання позивач належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи не з`явилася, надала заяву згідної якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила справу розглядати без її участі. Відповідач, повідомлений про час і місце розгляду справи належним чином, повторно в судове засідання не з'явився. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного: Судом встановлено, що між сторонами [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який був зареєстрований 3 березня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції у Сумській області, що підтверджується свідоцтвом про одруження серія [NUMBER] від 03 березня 2012 року (а.с.4). Від шлюбу є неповнолітня дитина [PERSON], який народився [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.7). Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 17 грудня 2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с. 8). Сторони проживають окремо, дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ч.ч.2, 4 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що позивач не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною, доказів, що відповідач не може надавати допомогу на утримання дружини суду не надав. З врахуванням викладеного суд визначає розмір аліментів на утримання позивача у твердій грошовій сумі в розмірі 300грн. щомісячно до досягнення дитиною трьох років - до [INFO]. Стягнути з [PERSON] на користь держави 243 грн. 60 коп. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом і просила визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими спорудами [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], який помер [INFO]. Свої вимоги обгрунтовувала тим, що її батько був власником зазначеного будинку, проте отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом вона не може через відсутність правовстановлюючих документів на будинок. Позивач в судовому засіданні позов підтримала. Відповідач надав суду письмову заяву в якій просив справу розглянути за відсутності його представника, заперечень не мають (а.с.30). За правилами ч.4 ст.174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Підтверджується матеріалами справи те, що на підставі ст.ст.1261, 1268 ЦК України позивач є спадкоємцем за законом після смерті [INFO] [PERSON], однак позбавлена змоги оформити права на житловий будинок за відсутності правовстановлюючих документів, що стало підставою для відмови у вчиненні нотаріальних дій (а.с.3, 5, 6, 7-11, 28, 29). Оскільки спадковий будинок з господарськими спорудами по [ADDRESS], які побудовано до 05.08.1992 року, належав померлому [PERSON] на підставі запису в погосподарській книзі (а.с.29), тому відповідно до ст.392 ЦК України, право власності позивача підлягає захисту, що не буде суперечити закону та при цьому не будуть порушені права, свободи чи інтереси інших осіб. При цьому необхідно зазначити, що Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою заступником міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року, передбачалась обов'язкова реєстрація (інвентаризація) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п.4 Інструкції), в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах (п.20 Інструкції), тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. В силу п.3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 року № 127 (із змінами), не належать до самочинного будівництва індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 05.08.1992 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом і просила визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими спорудами [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO]. Свої вимоги обгрунтовувала тим, що її мати була власником будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS], проте отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом вони не може через відсутність правовстановлюючих документів на будинок. Посилаючись на викладене просила визнати за нею право власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. Позивач [PERSON]. в судовому засіданні позов підтримала. Кізлівська сільська рада надала суду письмову заяву в якій просили справу розглянути за відсутності їх представника, заперечень до позову не мають (а.с.24). За правилами ч.4 ст.174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Підтверджується матеріалами справи те, що на підставі ст.1261 ЦК України позивач є спадкоємцем за законом першої черги після смерті [INFO] в с.Кізлівка Чорнухинського району Полтавської області [PERSON] (а.с.7-8) Позивач позбавлена змоги оформити права на спадкове майно за відсутності правовстановлюючих документів, що стало підставою для відмови у вчиненні нотаріальних дій (а.с.17). Як вбачається з інформаційних довідок зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори, спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) інформація, що стосуються інших спадкоємців, відсутня. Оскільки спадковий будинок по [ADDRESS] в якому померла [PERSON] проживала разом зі своєю донькою [PERSON] та вела спільне господарство(а.с.8), тому відповідно до ст.392 ЦК України, право власності позивача підлягає захисту, що не буде суперечити закону та при цьому не будуть порушені права, свободи чи інтереси інших осіб. При цьому необхідно зазначити, що Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою заступником міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року, передбачалась обов'язкова реєстрація (інвентаризація) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах (п.20 Інструкції), тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. В силу п.3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 року №127 (із змінами), не належать до самочинного будівництва індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 05.08.1992 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом і просила визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими спорудами [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. Свої вимоги обгрунтовувала тим, що [PERSON] є власником будинку по [ADDRESS], вонаприйняла цю спадщину шляхом звернення до нотаріальної контори, проте отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за заповітом вона не може через відсутність правовстановлюючих документів на будинок. Позивач в судовому засіданні позов підтримала. Відповідач надав суду письмову заяву в якій просив справу розглянути за відсутності його представника, заперечень не мають (а.с.28). За правилами ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Підтверджується матеріалами справи те, що на підставі ст. 1222 ЦК України позивачка є спадкоємцем за заповітом після смерті [INFO]. в смт.Чорнухи Полтавської області [PERSON], однак позбавлена можливості оформити права на спадкове майно за відсутності правовстановлюючих документів, що стало підставою для відмови у вчиненні нотаріальних дій (а.с.3-7). Спадковий будинок по [ADDRESS] належав померлій [PERSON] на підставі запису в погосподарській книзі №610-1 в смт.Чорнухи (а.с.4, 22) Згідно з даними БТІ будь-якого самочинного перепланування та будівництва не виявлено (а.с.9). За таких обставин, відповідно до ст.392 ЦК України, право власності позивача підлягає захисту, що не буде суперечити закону та при цьому не будуть порушені права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом і просила визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими спорудами №14 по вул.Першотравнева в смт. Чорнухи Чорнухинського району Полтавської області в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON], яка померла 05.11.2014 року. Свої вимоги обгрунтовувала тим, що її мати є власником будинку, який розташований за адресою: смт. Чорнухи вул. Першотравнева,буд.14 Полтавської області, проте отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за заповітом вона не може через відсутність правовстановлюючих документів на будинок. Позивач в судовому засіданні позов підтримала. Відповідач надав суду письмову заяву в якій просив справу розглянути за відсутності його представника, заперечень не мають (а.с.41). Третя особа також надала суду письмову заяву, в які просить справу розглянути без участі його представника, при розгляду справи покладається на розсуд суду (а.с.50). За правилами ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Підтверджується матеріалами справи те, що на підставі ст. 1222 ЦК України позивачка є спадкоємцем за заповітом після смерті 05.11.2014 р. в смт.Чорнухи Полтавської області [PERSON], однак позбавлена можливості оформити права на спадкове майно за відсутності правовстановлюючих документів, що стало підставою для відмови у вчиненні нотаріальних дій (а.с.4-9, 21, 53). Оскільки спадковий будинок по вул.Першотравневій, 14 в смт.Чорнухи Полтавської області належав померлій [PERSON] на підставі запису в погосподарській книзі № 3 в смт.Чорнухи (а.с.47), тому відповідно до ст. 392 ЦК України, право власності позивача підлягає захисту, що не буде суперечити закону та при цьому не будуть порушені права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-28 00:00:00

Позивач\~ звернулася до суду з позовом і просила визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими спорудами №14 по вул.Сухоноса в с.Мелехи Чорнухинського району Полтавської області в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON], який помер 17.02.2012 року. Свої вимоги обгрунтовувала тим, що її батько був власником зазначеного будинку, проте отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за заповітом вона не може через відсутність правовстановлюючих документів на будинок. Позивач в судовому засіданні позов підтримала. Відповідач надав суду письмову заяву в якій просив справу розглянути за відсутності його представника, заперечень не мають (а.с.29). За правилами ч.4 ст.174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Підтверджується матеріалами справи те, що на підставі ст.ст.1223,1268 ЦК України\~ позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті 17.02.2012 р. [PERSON], з яким проживала на день його смерті, отримала свідоцтво на право на спадщину за заповітом на інше майно померлого,\~однак позбавлена змоги оформити права на житловий будинок за відсутності правовстановлюючих документів, що стало підставою для відмови у вчиненні нотаріальних дій\~ (а.с.10,12,13,23). Ці обставини підтвердила свідок [PERSON] Оскільки спадковий будинок з господарськими спорудами по вул.Сухоноса,14 в с.Мелехи Чорнухинського району Полтавської області, які побудовано до 05.08.1992 року(а.с.15), належав померлому [PERSON] на підставі запису в погосподарській книзі (а.с.21-22), тому відповідно до ст.392 ЦК України, право власності\~ позивача підлягає захисту, що не буде суперечити закону та\~ при цьому не будуть порушені права, свободи чи інтереси інших осіб. При цьому необхідно зазначити, що Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою заступником міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року, передбачалась обовязкова реєстрація (інвентаризація) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п.4 Інструкції), в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах (п.20 Інструкції), тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. В силу п.3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 року № 127 (із змінами), не належать до самочинного будівництва індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 05.08.1992 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом і просила визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими спорудами №21 по вул. Вирішальна в с. Гільці Чорнухинського району Полтавської області в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], яка померла 23.10.2009 року. Свої вимоги обгрунтовувала тим, що її мати була власником будинку, який розташований за адресою: с.Гільці вул.Вирішальна,21 Чорнухинського району Полтавської області, проте отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом вона не може через відсутність правовстановлюючих документів на будинок. Позивач в судовому засіданні позов підтримала. Відповідач надав суду письмову заяву в якій просив справу розглянути за відсутності його представника, заперечень не мають (а.с.30). За правилами ч.4 ст.174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Підтверджується матеріалами справи те, що на підставі ст.ст.1261,1268 ЦК України позивач є спадкоємцем за законом першої черги після смерті 23.10.2009 р. в с.Гільці Чорнухинського району Полтавської області [PERSON], з якою проживала на день її смерті,однак позбавлена змоги оформити права на спадкове майно за відсутності правовстановлюючих документів, що стало підставою для відмови у вчиненні нотаріальних дій (а.с.5-8,11, 22, 23-25). Оскільки спадковий будинок по вул.Вирішальній,21 в с.Гільці Чорнухинського району Полтавської області належав померлій [PERSON] на підставі запису в погосподарській книзі №120 (а.с.9), тому відповідно до ст.392 ЦК України, право власності позивача підлягає захисту, що не буде суперечити закону та при цьому не будуть порушені права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-03 00:00:00

Позивач\~ звернулася до суду з позовом і просила визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими спорудами №26 по вул.Полковника Харсіки в с.Харсіки Чорнухинського району Полтавської області в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] 23.01.2007 р. Свої вимоги обгрунтовувала тим, що [PERSON] була власником зазначеного будинку, проте отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за заповітом вона не може через відсутність правовстановлюючих документів на будинок. Позивач в судовому засіданні позов підтримала. Відповідач надав суду письмову заяву в якій просив справу розглянути за відсутності його представника, з позовними вимогами згідні (а.с.35). За правилами ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з ч.4 ст.130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 174 ЦПК України. З огляду на матеріали справи, позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] 23.01.2007 р., відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину, однак позбавлена можливості оформити права на спадкове майно за відсутності правовстановлюючих документів, що стало підставою для відмови у вчиненні нотаріальних дій\~ (а.с.4, 6, 11, 22, 36). Оскільки спадковий будинок 1968 року побудови по вул. Полковника Харсіки, 26 в с.Харсіки Чорнухинського району Полтавської області належав померлій [PERSON] на підставі запису в погосподарській книзі №4 (а.с.28), тому відповідно до ст. 392 ЦК України, право власності\~ позивача підлягає захисту і визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб та може бути прийнято, що є підставою для задоволення позову. При цьому необхідно зазначити, що Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою заступником міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року, передбачалась обовязкова реєстрація (інвентаризація) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції), тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. В силу п. 3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 року № 127 (із змінами), не належать до самочинного будівництва індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 05.08.1992 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved