Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон без згоди одного з батьків. В обґрунтування позову вказала, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу народилася дитина, дочка [PERSON], [INFO]. При розірванні шлюбу місце проживання дитини визначено з нею. Після розірвання шлюбу відповідач участі у вихованні та догляді за дитиною не бере, розвитком дитини не цікавиться. Дитина часто хворіє, потребує оздоровлення, у звязку з чим позивач бажає відвезти дитину на відпочинок за кордон. Також вважає, що поїздки за кордон сприятимуть розширенню світогляду дитини та позитивно позначиться на її духовному та інтелектуальному розвитку. Відповідач безпідставно відмовився оформити нотаріальну згоду на тимчасовий виїзд, тому позивач просить надати їй дозвіл на тимчасовий виїзд дитини за кордон без згоди батька. Позивач в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, в якій просить розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву, в якій просить розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний 24.05.2011 року, що підтверджується копією рішення суду (а.с.7). Від шлюбу у сторін народилася дитина, [PERSON], 29.09.2008 року (а.с.9). Згідно вказаного рішення суду малолітню дитину залишено проживати з матірю. Позивач має можливість вивозити дитину за кордон на відпочинок та оздоровлення, а також з метою розширення кругозору дитини, ознайомлення з культурою інших народів, та з метою підготовки до самостійного життя, стимулювання вивчення іноземних мов, має намір виїжджати за кордон разом з дитиною на нетривалий час, не більше ніж на місяць, так як в Україні вона має постійне місце проживання та постійне місце роботи. У звязку з цим, 05.05.2014 року вона уклала договір про надання туристичних послуг з туристичною агенцією «Сієста», за умовами якого турфірма зобовязалась надати позивачу та її дитині туристичні послуги з відвідування країн, але для цього необхідно оформити проїзний документ дитини та мати дозволи обох батьків на тимчасовий виїзд за кордон. Згідно ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обовязки щодо дитини. Згідно ч.2 ст. 150 СК України батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ч.2 ст.154 СК України батьки мають право звертатися до суду за захистом прав та інтересів дитини. Відповідно до ч.2 ст.313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків та у їхньому супроводі, або у супроводі осіб, які ними уповноважені. Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадяни України» від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ, постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року\~\~№ 231 (із змінами) та передбачено, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Статтею 18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. Таким чином, діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків. Тому, з урахуванням наданих суду доказів, враховуючи інтереси дитини, забезпечуючи реалізацію прав дитини, враховуючи те, що позивач, дбаючи про її здоровя та розвиток, вчиняє дії щодо надання дитині належного оздоровлення та відпочинку, суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача та надати дозвіл на тимчасовий виїзд\~\~дитини за кордон без згоди відповідача та оформити документи для тимчасового виїзду дитини за межі України. На підставі викладеного,

Outcome: approved