Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду с позовом про зміну розміру аліментів на утримання дитини. В заяві зазначила, що рішенням Шевченківського районного суду від 24.05.2015 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання доньки сторін [PERSON], [INFO], у сумі 800 грн. щомісяця. Ухвалюючи про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, суд у відповідності до ст. 184 СК України виходив з відсутності у відповідача стабільного доходу. В теперішній час у звязку із змінами майнового стану відповідача, який працевлаштувався і отримує регулярний заробіток, позивач бажає впорядкувати отримання нею аліментів на утримання дитини шляхом стягнення з відповідача грошових коштів в частці від його заробітку (доходу). Крім того, майновий стан відповідача, як випливає з поданої ним як претендентом на посаду слідчого декларації до Єдиного державного реєстру декларацій значно покращився і характеризується наявністю рухомого і нерухомого майна, в тому числі трьох земельних ділянок, корпоративних прав, а також грошових вкладів у сумі, що дорівнює 32000 доларів США. У звязку з викладеним позивач просить, змінивши спосіб стягнення аліментів, визначити розмір частки від заробітку відповідача з відступом від мінімального розміру, який встановлений частиною 5 ст. 183 СК України, і стягувати аліменти в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача. Позивач, належним чином повідомлена про дату, час та місце проведення судового засідання, до суду не зявилась. ЇЇ представник надав суду заяву, яка містить прохання про задоволення позову, вирішення спору без його участі, а також згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді справи. Зазначені обставини в силу ст. ст. 211, 223 ЦПК України є підставою для проведення судового розгляду у відсутність позивача і її представника. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце вирішення справи, до суду не зявився. За вказаних обставин суд зі згоди представника позивача, висловленої в його письмовій заяві, постановляє про заочний розгляд справи. Постановляючи вказане рішення, суд враховує, що підставою для проведення заочного судового розгляду має бути сукупність зазначених в статті 280 ЦПК України передумов, в тому числі відсутність відзиву (а відповідач в цій справі подав відзив), проте при вирішенні цього питання вважає застосувати положення статті 223 ЦПК України про наслідки неявки в судове засідання учасників справи, згідно із якою у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З відзиву відповідача випливає, що позов є необґрунтованим, оскільки ніяких змін в його майновому стані не відбулося, а лише ці зміни, а також зміни сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя можуть зумовити зміну розміру аліментів. Що стосується наявних в його власності земельних ділянок, а також грошових заощаджень, вони були у нього наявні ще до укладення шлюбу, і в усякому випадку не можуть свідчити на користь покращення його майнового стану після постановлення рішення про стягнення аліментів. Рішення суду про стягнення з нього аліментів він виконує добровільно, сплачуючи щомісяця на утримання дитини суми, які перевищують розмір стягнутих аліментів. Вимога про встановлення частки від заробітку у вигляді 1/3 частини його заробітної плати підпорядкована не міркуванням благополуччя дитини, а інтересами покращення майнового стану самої позивачки, яка не відмовляє собі в отриманні розваг, здійснюючи регулярні поїздки як по Україні, так і за її межі. Крім вказаних доводів на користь відмови в задоволенні позову відповідач зазначив, що на його майновому стані відбивається участь в організації життєдіяльності матері, яка є особою похилого віку, а також особою з інвалідністю третьої групи від загального захворювання. У звязку з викладеним просить про відмову в задоволенні позову. Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, з таких міркувань. Підстави для збільшення або зменшення визначеного рішенням суду розміру аліментів внормовані статтею 192 СК України, відповідно до якої розмір аліментів може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось з них. Судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 24.04.2015 року з відповідача на користь позивача стягнуті аліменти на утримання доньки в розмірі 800 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, а також кошти на утримання матері дитини в сумі 300 грн. щомісяця до досягнення донькою трирічного віку (а. с. 6-9). Цей позов, як зазначено, містить вимогу про стягнення аліментів в частці від усіх доходів батька, в розмірі, що дорівнює 1/3 частині таких доходів. В силу ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ст. 181 СК України). Спрямовуючи свої вимоги в русло правовідносин, які внормовані статтею сімейного законодавства про зміну розміру аліментів, позивач фактично просить і про зміну способу їх стягнення,

Outcome: partial