Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 02 серпня 2009 року у виконавчому комітеті Гостомельської селищної ради м. Ірпеня Київської області вона зареєструвала шлюб з [PERSON] , актовий запис № 52, в зв`язку з чим вона змінила своє прізвище на прізвище чоловіка [PERSON] . Від спільного шлюбу вони мають сина [PERSON] , [INFO] . 31 жовтня 2014 року нею була подана заява справа № 367/7035/14, провадження № 2/367/2651/2014 на розірвання шлюбу та аліменти на дитину у розмірі 1000 гривень. Шлюбні відносини було розірвано. Зі сторони [PERSON] була подана апеляційна скарга на зменшення суми матеріального утримання дитини. Судом було призначено 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Позивачка вказує, що через деякий час після розірвання шлюбу вони знову зареєстрували свої відносини 02 серпня 2015 року у виконавчому комітеті Гостомельської селищної ради м. Ірпеня Київської області, актовий запис № 44. Від спільного шлюбу вони мають сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, тому що у них різні погляди на сімейне життя та обов`язки, відсутнє взаєморозуміння та повага один до одного. На підставі чого в сім`ї відбувалися сварки та бійки, які поступово призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми. Діти знаходяться в психологічній напрузі, що є неприпустимим. Можливості зберегти сім`ю немає. Також позивачка вказує, що [PERSON] має борг відповідно виконавчого листа № 367/7035/14-ц від 11.03.2015 року виданого Апеляційним судом Київської області з матеріального утримання дитини (аліменти) [PERSON] . Подружні відносини між ними припинилися через постійні сварки, бійки та погрози її життю з серпня 2018 року. З цього часу спільне господарство не ведеться, спору про спільне майно немає так як весь час подружнього життя вони проживали у будинку її батьків, де і зареєстровані за місцем прописки їх діти [PERSON] та [PERSON] . Всі комунальні платежі проводились за рахунок її батька [PERSON] , який по теперішній час допомагає їй виховувати та матеріально утримувати дітей [PERSON] та [PERSON] . За таких обставин вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам дітей. Просить не надавати строку на примирення. Після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON] . Позивачка просила розірвати шлюб між нею, [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 02 серпня 2015 року у виконавчому комітеті Гостомельської селищної ради м. Ірпеня Київської області, актовий запис № 44 свідоцтво [NUMBER] ; неповнолітніх синів [PERSON] та [PERSON] залишити проживати з нею та місцем прописки; призначити аліменти на утримання двох дітей [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до виповнення ними повноліття. Під час розгляду справи позивачка подала до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій зазначила, що оскільки з відповідача вже були стягнуті аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , тому у неї виникла необхідність змінити позовні вимоги зазначені в позовній заяві [PERSON] до [PERSON] , виклавши вимогу щодо стягнення аліментів в наступній редакції: ухвалити рішення щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини - сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення цього позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка [PERSON] надала суду письмову заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутності, звукозапис не проводити, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON] . Відповідач [PERSON] надав суду письмову заяву, в якій просить розгляд справи проводити без його участі та без звукозапису, позовні вимоги визнає в повному обсязі. В зв`язку із цим суд, враховуючи письмові заяви позивача та відповідача, вважав за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступного. Так, в судовому засіданні встановлено, що сторони з 02.08.2015 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від даного шлюбу мають дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Сторони не підтримують шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, проти примирення сторони заперечують. Дані обставини вказують на те, що сім`я сторін розпалась, шлюб носить формальний характер, а тому його необхідно розірвати. При цьому суд вважає, що за відсутністю на час розгляду справи спору між позивачем та відповідачем з приводу місця проживання дітей, неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] слід залишити проживати з матір`ю [PERSON] . Крім того встановлено, що діти проживають з матір`ю. Рішенням колегії суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області від 05 лютого 2015 року стягнуто з [PERSON] на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. На утримання сина [PERSON] , [INFO] , який також проживає з матір`ю, знаходиться на утриманні позивачки, відповідач систематичної матеріальної допомоги не надає. Зазначені вище обставини підтверджуються матеріалами справи. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У відповідності до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. У відповідності до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. У відповідності до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. В зв`язку з вищевикладеним суд вважає, що із [PERSON] на користь позивачки необхідно стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 26.10.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Таким чином суд вважає, що позов знайшов своє підтвердження у судовому засіданні і він підлягає до задоволення.

Outcome: approved