Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-19 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] 16 січня 2018 року звернулись до суду із позовом до [PERSON], Устилузької міської ради про визнання права власності на спадкове майно, після смерті їхньої матері [PERSON], яка померла [INFO]. Позовні вимоги обґрунтували тим, що у [ADDRESS] проживали їхні батьки [PERSON] та [PERSON]. [INFO] помер їх батько [PERSON] Після його смерті спадщину прийняла його дружина, а їхня матір [PERSON], яка постійно проживала разом із батьком на час відкриття спадщини. [INFO] їхня мати [PERSON] померла. Заповіту на належне їй на праві приватної власності майно вона не залишила, а тому після її смерті відкрилася спадщина за законом на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться по [ADDRESS]. У їхній сім'ї було п'ятеро дітей . Їх рідні брати [PERSON], помер [INFO], [PERSON] помер [INFO]. Їх сестра відповідач по справі [PERSON] на час відкриття спадщини після смерті матері разом зі своєю сім'єю проживала в Республіці Білорусія, де продовжує проживати по даний час. На спадкове майно після смерті матері не претендує , про що 15.03.2017 року подала відповідну заяву до приватного нотаріуса Володимир-Волинського районного нотаріального округу Велимчаниці А.І. На час відкриття спадщини вони проживали в селі Тростянка, але за іншими адресами, тобто не проживали разом із матір'ю, тому у визначений законодавством шестимісячний термін звернулися до приватного нотаріуса із відповідними заявами про прийняття спадщини. Отже, після смерті матері вони як дочки померлої, є спадкоємцями за законом , які у встановленому законом порядку прийняли спадщину і мають право на спадкування майна, яке залишилося після її смерті. В даний час виникла необхідність оформити право власності на спадщину, яка залишилась після смерті матері, однак, у зв'язку із відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, вони не можуть отримати свідоцтво про право на спадщину за законом у нотаріальному порядку. За результатом їх звернення до приватного нотаріуса Володимир-Волинського районного нотаріального округу із заявами про прийняття спадщини, у видачі їм свідоцтва про право на спадщину було відмовлено. У зв'язку з цим просять суд визнати за ними , як спадкоємцями за законом , право власності за кожною по ? частині житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться по [ADDRESS], згідно закону після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO]. В судове засідання позивачі [PERSON], [PERSON] не з'явилися, до суду надійшла заява, згідно якої позовні вимоги підтримують, просять їх задовольнити та розгляд справи проводити у їх відсутності. Відповідач [PERSON], представник відповідача Устилузької міської ради в судове засідання не з'явилися, подали до суду заяву( відзив) , згідно якої позов визнають та просять розгляд справи проводити у їх відсутності. Згідно із частиною третьою статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частиною четвертою статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З урахуванням вищезазначеного, суд вважає за можливе провести розгляд справи у підготовчому судовому засіданні за відсутності сторін на підставі наявних у справі письмових доказів та у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступних висновків. Відповідно до статтей 12, 13 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Суд, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог статей 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтями 1268-1270 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. Судом, з матеріалів справи та наданої для огляду в судове засідання нотаріусом спадкової справи № 8/2017, заведеної після смерті [PERSON], встановлені наступні обставини. Згідно витягу з погосподарської книги № 2 за 2015 рік Устилузької міської ради Володимир-Волинського району Волинської області житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться по [ADDRESS] належав [PERSON] . [INFO] у місті Володимир-Волинський Волинської області померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], виданим виконавчим комітетом Устилузької міської ради Володимир-Волинського району Волинської області 02 лютого 2017 року. За життя [PERSON] заповіту не склала. Згідно представлених до суду копій свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 22.03.1958 року та свідоцтво про одруження серії [NUMBER] згідно якого позивач змінила прізвище [PERSON] на [PERSON], померла [PERSON] є матір'ю позивача [PERSON]. Крім того відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15.05.1959 року та свідоцтва про одруження серії [NUMBER] згідно якого позивач змінила прізвище [PERSON] на [PERSON], [PERSON] є матір'ю позивача [PERSON] Довідкою Устилузької міської ради Володимир-Волинського району Волинської області № 2542 від 26 грудня 2017 року стверджується, що [PERSON], яка померла [INFO] на день смерті проживала по [ADDRESS]. Після її смерті залишилось спадкове майно, а саме житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться за вищезазначеною адресою. Фактично після смерті [PERSON] спадщину прийняли її доньки позивачі [PERSON], [PERSON], які подали до приватного нотаріуса Володимир-Волинського районного нотаріального округу заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO]. В той же час в матеріалах спадкової справи наявна заява [PERSON], згідно якої 15 березня 2017 року вона подала до приватного нотаріуса Володимир-Волинського районного нотаріального округу заяву, згідно якої відмовилася від прийняття спадщини після смерті її матері [PERSON] на користь позивачів . Крім того, після смерті [PERSON] на підставі ст.1266 ЦК України спадкоємцями майна є її онуки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. [PERSON], [PERSON] подали до приватного нотаріуса Володимир-Волинського районного нотаріального округу заяви від 06.06.2017 року, згідно яких відмовилися від прийняття спадщини після смерті їхньої баби [PERSON], яка померла, [INFO]. [PERSON], [PERSON] приватним нотаріусом Володимир-Волинського районного нотаріального округу було письмово повідомлено про наявність спадкового майна, після смерті баби [PERSON], яка померла [INFO] , а також про порядок та строки його прийняття. Однак дані спадкоємці у визначений законом строк не звернулися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини , а отже вважаються такими , що пропустили строки прийняття спадщини. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Володимир-Волинського районного нотаріального округу, позивачам [PERSON], [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться по [ADDRESS], у зв'язку з тим, що у них відсутні правовстановлюючі документи на зазначене спадкове майно та запропоновано звернутися до суду для визнання права власності на зазначене спадкове майно. Частиною 1 ст.328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч. 2 ст.328 ЦК України). Відповідно до статті 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Матеріалами справи доведено право спадкоємців [PERSON], [PERSON], на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS]. Позивачі виготовили технічний паспорт на даний житловий будинок. Із заяв, поданих відповідачами до суду вбачається, що відповідачам було відомо про відкриття спадщини, позовні вимоги визнали в повному обсязі. Дані обставини, в силу вимог статті 206 ЦПК України, серед інших, є підставою для задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Таким чином суд приходить до переконання, що зазначений житловий з надвірними будівлями та спорудами входить до складу спадщини, на яку у позивачів виникло право після смерті спадкодавця [PERSON] (в силу вимог статті 1218 ЦК України), а тому є всі законні підстави для визнання за ними права власності на це майно в порядку спадкування. Враховуючи зазначені вище обставини справи та правові норми, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність визнання за позивачами права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS], що залишилося після [PERSON], яка померла [INFO]. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст.328, 346, 1217-1218, 1258, 1268 ЦК України,

Outcome: approved