Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-28 00:00:00

позивач звернулася до сукду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача на утримання трьох дітей в розмірі 1500,00 грн. на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до досягнення кожним з них повноліття. В обґрунтування позову покликається на те, що у сторін за час шлюбу народилися троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 04.02.2015 року вирішено стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/2 частини заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини. Позивач зазначає, що відповідач сплачував аліменти вчасно та у повному обсязі, однак звільнився з попередньої роботи, а у добровільному порядку щодо сплати аліментів на утримання дітей згоди між сторонами не досягнуто. На момент звернення до суду із позовом майновий стан відповідача змінився. Оскільки розмір аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивача є недостатнім для утримання дітей, те що діти ростуть та щоразу необхідно більше коштів на їх утримання, враховуючи зміну економічної ситуації в країні та збільшення прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, зміну матеріального стану відповідача, позивач вважає за необхідне змінити розмір аліментів встановлений рішенням суду та спосіб їх стягнення, просить суд позов задоволити. Ухвалою суду від 16.08.2018 провадження у справі відкрито. 26.09.2018 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечив позов у повному обсязі, просить у задоволенні такого відмовити. В обґрунтування вказує, що вчасно та у повному обсязі сплачує аліменти на утримання дітей відповідно до рішення суду, окрім того витрачає інші кошти на забезпечення дітей додатково, проводить з ними час, бере участь у їх вихованні. Підстав для збільшення розміру аліментів на дітей не вбачає, оскільки таке поставить його до скрутне матеріальне становище та призведе до заборгованості. Вказує, що офіційно не працює, однак підробляє, проживає у будинку сестри та допомагає батькам. 26.09.2018 року справу призначено до судового розгляду. Позивач та представник позивача в підготовче судове засідання не з'явилися, подали на адресу суду заяву, в якій просить суд розгляд справи проводити у їх відсутності, заявлені позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просять позов задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоч був належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, сторони є батьками [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що вбачається зі наявних в матеріалах справи копій свідоцтв в про народження дітей. Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 04.02.2015 року, яке набрало законної сили 16.02.2015 року, задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів та вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини заробітку (доходу) [PERSON] та не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15.12.2014 року та до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Судом встановлено та визнано сторонами, що сплачує аліменти на виконання рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 04.02.2015 року (справа № 450/3518/14-ц) Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України). Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених в ст.ст. 182-184 Сімейного кодексу України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. В свою чергу, змінюючи спосіб стягнення аліментів з платника суд має визначити їх розмір за правилами, встановленими ст. 182 СК України, тобто з урахуванням стану здоров'я та матеріального становища дитини, стану здоров'я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей і інших утриманців, наявності рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведених стягувачем аліментів витрат платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інших обставини, що мають істотне значення При цьому, суд повинен враховувати встановлені ч. 2 ст. 182 СК України гарантії прав дитини, а саме: розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За змістом ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлено у 2018 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Як вбачається із матеріалів справи, та визнано сторонами, у відповідача змінився матеріальний стан, оскільки він офіційно не працює, звільнився з попереднього місця роботи, підробляє на тимчасових роботах, а тому його дохід є мінливим. Оскільки згідно з вимогами чинного законодавством спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів, тому у позивача є право звернення до суду з вимогою про зміну такого способу стягнення аліментів. За таких підстав, враховуючи збільшення прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, значні затрати на утримання дітей, що склалися у позивача, зміну матеріального стану відповідача, який офіційно не працює, те що обов'язок утримувати дитину законом покладено на обох батьків суд вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають до часткового задоволення, а тому слід змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 04.02.2015 року, та стягувати щомісячно із відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 1300,00 (одна тисяча п'ятсот гривень 00 копійок) грн. на кожну дитину, що в сумі становить 3900,00 (три тисячі дев'ятсот гривень 00 копійок) грн. щомісячно, з подальшою індексацією грошової суми відповідно до закону, починаючи з дня набрання рішенням законної сили, і до досягнення дітьми повноліття. Аліменти у новому розмірі сплачуються з дня набрання цим рішенням законної сили, що відповідає положенням ст. 192 СК України щодо стягнення аліментів у зміненому розмірі та роз'ясненням, які містяться у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 № 3). Оскільки позивач при зверненні до суду з позовом звільнена від сплати судового збору, враховуючи вимоги ст.141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 704 грн. 80 коп. судового збору. На підставі ст.ст. 180-182, 192 та

Outcome: approved