overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

Позивач звернулася до Хорольського районного суду з вищевказаним позовом. Позовні вимоги мотивувала тим, що вона є спадкоємцем за заповітом померлої 07.11.2003 року [PERSON]. Зазначає, що після смерті останньої відкрилася спадщина на її спадкове майно, але вона не може її оформити оскільки пропустила строк для її прийняття, так як не має юридичної освіти та достатніх знань в області спадкового права України, але виявляла намір прийняти спадщину, оскільки утримувала на руках правовстановлюючі документи на спадкове майно та вважала, що таким чином фактично прийняла його спадщину. В звязку з чим позивач просить суд визначити йому додатквий строк для прийняття спадщини. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, в позовній заяві прохала розглянути справу за її відсутності. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Хорольського району Полтавської області області в письмовій заяві до суду вказав, що позов визнає повністю та просить розглянути справу без його участі. Дослідивши матеріали справи, врахувавши позицію сторін, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю з слідуючих підстав. 07.11.2003 року [PERSON] померла у с.Староаврамівка Хорольського району Полтавської області, що підтверджується повторною копією свідоцтва про її смерть [PERSON] І-КЕ №343447. Відповідно до ст.1235 Цивільного кодексу України позивач, є спадкоємцем за заповітом померлої [PERSON], тому має право на її спадкове майно в порядку спадкування. Відповідно до ст. 1272 Цивільного кодексу України за позовом спадкоємця, яка пропустила строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити їй додатковий строк, достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини. Так як позивач дійсно пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті 07.11.2003 року [PERSON]з поважної причини, так як не має юридичної освіти та достатніх знань в області спадкового права України, але виявляла намір прийняти спадщину, оскільки утримувала на руках правовстановлюючі документи на спадкове майно та вважала, що таким чином фактично прийняла його спадщину, суд вважає дану причину пропущення позивачем строку для прийняття спадщини поважною і приходить до висновку, що позивачу слід визначити додатковий строк для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті [PERSON], терміном 2 місяці з дня набрання рішенням суду законної сили. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-16 00:00:00

Позивач звернулася до Хорольського районного суду з вищевказаним позовом. Позовні вимоги мотивувала тим, що вона є спадкоємцем за заповітом померлої в м.Полтава 14.03.2005 року [PERSON]. Зазначає, що після смерті останньої відкрилася спадщина на її спадкове майно, але вона не може її оформити оскільки пропустила строк для її прийняття, так як не могла приїхати до м.Полтави бо проживає в іншому населеному пункті і в той час хворіла. В звязку з чим позивач просить суд визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, в позовній заяві прохала розглянути справу за її відсутності. Представник відповідача [PERSON]сільської ради Хорольського району Полтавської області в письмовій заяві до суду прохав розглянути справу без його участі. Дослідивши матеріали справи, врахувавши позицію сторін, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю з слідуючих підстав. Судом встановлено, що позивачка є спадкоємцем за заповітом померлої в м.Полтава 14.03.2005 року [PERSON], що підтверджується копією заповіту, посвідченого 27 квітня 1993 року секретарем виконавчого комітету [PERSON] сільської ради народних депутатів Хорольського району Полтавської області, зареєстрованого в книзі для запису нотаріальних дій під № 111. 14.03.2005 року [PERSON] померла у м.Полтава, що підтверджується копією повторного свідоцтва про її смерть [PERSON] І-КЕ №324754. Відповідно до ст.1235 Цивільного кодексу України позивач, є спадкоємцем за заповітом померлої [PERSON], тому має право на її спадкове майно в порядку спадкування. Відповідно до ст. 1272 Цивільного кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити їй додатковий строк, достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини. Так як позивач дійсно пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті 14.03.2005 року [PERSON] з поважної причини, так як не могла приїхати до м.Полтави бо проживає в іншому населеному пункті - с.Вергуни Хорольського району Полтавської області і весь період часу з моменту смерті спадкодавця по день подання позовної заяви 19.10.2017 року хворіла онкологічною та хронічними хворобами, які потребували оперативного втручання та тривалої післяопераційної реабілітації, суд вважає дану причину пропущення позивачем строку для прийняття спадщини поважною і приходить до висновку, що позивачу слід визначити додатковий строк для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті [PERSON], терміном 2 місяці з дня набрання рішенням суду законної сили. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-18 00:00:00

Позивач звернулася до Червонозаводського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що вона знаходиться з відповідачем у шлюбі, який був зареєстрований 21 квітня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Тростянецького районного управління юстиції Сумської області, актовий запис № 36. Від шлюбу подружжя має сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO] Позивач вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося через постійне непорозуміння, різні погляди на життя та втрату поваги один до одного, вважає, що спільна сімя перестала існувати. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «Мішкіна». Відповідно до ухвали суду від 21.09.2018 провадження у справі відкрито та справа призначена до розгляду в порядку загального позовного провадження. За клопотанням відповідача подружжю наданий строк на примирення тривалістю один місяць відповідно до ухвали від 18.10.2018, за спліном якого подружжя згоди на примирення не дійшло. В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнав. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що\~ позов підлягає задоволенню на підставі такого. Судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі, який був зареєстрований 21 квітня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Тростянецького районного управління юстиції Сумської області, актовий запис № 36 (свідоцтво про шлюб серії І-БП № 021634). Від шлюбу подружжя має неповнолітніх дітей [PERSON] (свідоцтво про народження серії І-ВЛ № 395115 від 31.03.2015 р.), [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серії І-ВЛ № 080847). Як встановлено в судовому засіданні причиною розпаду сім'ї стало те, що\~ подружжя має різні характери, різні погляди на життя та виховання дитини. Спільне господарство не ведеться, шлюб має формальний характер, подальше спільне життя суперечить інтересам позивача. Таким чином, приймаючи до уваги положення\~ст. 112 СК України, про те що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, суд вважає можливим позов про розірвання шлюбу задовольнити. Питання про судові витрати суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-04 00:00:00

Позивач звернулася до Червонозаводського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що вона знаходиться з відповідачем у шлюбі, який був зареєстрований 22 серпня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 873. Від шлюбу подружжя має сина [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії І-ВЛ № 421552). Позивач вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося через постійне непорозуміння, різні погляди на життя та втрату поваги один до одного, вважає, що спільна сімя перестала існувати. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «Сургай». Відповідно до ухвали суду від 27.09.2018 провадження у справі відкрито та справа призначена до розгляду в порядку загального позовного провадження. В судове засідання позивач не зявився, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не зявився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за йог відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що\~ позов підлягає задоволенню на підставі такого. Судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі, який був зареєстрований 22 серпня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 873 (свідоцтво про шлюб серії І-ВЛ№ 235777). Від шлюбу подружжя має малолітню дитину- сина [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії І-ВЛ № 421552). Як встановлено в судовому засіданні причиною розпаду сім'ї стало те, що\~ подружжя має різні характери, різні погляди на життя та виховання дитини. Спільне господарство не ведеться, шлюб має формальний характер, подальше спільне життя суперечить інтересам позивача. Таким чином, приймаючи до уваги положення\~ст. 112 СК України, про те що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, суд вважає можливим позов про розірвання шлюбу задовольнити. Питання про судові витрати суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

Позивач звернулася до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя з позовом про визнання права власності за набувальною давністю, в якому зазначила, що з 1997року вона проживала разом з [PERSON] в житловому будинку адресою: [ADDRESS], що належав їй на праві власності. [INFO] [PERSON], померла, будь-яких спадкоємців в неї не залишилось. Позивач зазначає, що зазначений об'єкт нерухомості на даний час не має власника, на сьогоднішній день вона продовжує проживати в цьому будинку, добросовісно та відкрито володіє цим майном більше десяти років, постійно сплачує комунальні послуги за цією адресою. Позивач просить суд визнати за нею право власності за набувальною давністю на житловий будинок за адресою [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали вимоги на підставах, зазначених в позові. Також позивач пояснила, що свідоцтва про право власності на зазначений будинок у неї не має, вона постійно зареєстрована за адресою: [ADDRESS], де проживають її колишній чоловік і донька. За даною адресою вона не була зареєстрована, оскільки раніше її чоловік не давав будинкової книги, а пізніше вона сама не хотіла реєструватися. Померла [PERSON] доводилась їй знайомою. Представник позивача зазначив, що на момент вчинення реєстраційних дій на спірний будинок, наданий суду договір на право забудови та безстрокового користування земельною ділянкою був належним правовстановлюючим документом на право власності спірного житлового будинку. Запорізьке міжміське БТІ на момент вчинення реєстраційних дій було уповноваженим органом з питань реєстрації і здійснило реєстрацію права власності на користь [PERSON] в повній відповідальності до діючого на момент реєстрації законодавства. За технічним паспортом на житловий будинок, самочинно збудовані будівлі літ. А та літ.а-1 до 05.08.1992 року, відповідно до п.3.1. «Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення I та II категорії складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робі, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж» не підлягають прийняттю в експлуатацію, а документом, що засвідчує їх відповідальність державним будівельним нормам є технічний паспорт. Відповідач, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, заяв, клопотань від відповідача до суду не надходило.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-16 00:00:00

Позивач звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з вищевказаним позовом посилаючись на те, що починаючи з 30.08.2018 року вона працювала у Національній музичній академії України ім. П.І. Чайківського (надалі - Відповідач) на посаді артистки-солістки (вокалістки) вищої категорії Оперної студії на 0,25 ставки з окладом згідно штатного розпису, що підтверджується Наказом №214-к від 30.08.2018 року. 31.08.2018 року наказом відповідача №219-к про прийняття на роботу професорсько-викладацького складу за сумісництвом за строковим трудовим договором на 2018-2019 навчальний рік строком з 03.09.2018 року по 30.06.2019 рік до професорсько-викладацького складу за сумісництвом - артистку-солістку (вокалістку) вищої категорії Оперної студії (сумісника) позивача прийнято на посаду доцента. Наказом №74-к про звільнення позивача від 22.03.2019 року наказано звільнити [PERSON] доцента (сумісника) кафедри оперного співу та солістку-вокалістку вищої категорії Оперної студії (сумісника) 22.03.2019 року за прогули без поважних причин на підставі п.4 ч.1 ст.40 КЗпП. Наказ про звільнення мотивовано тим, що 25.02.2019 року позивач була відсутня на роботі з 11 год. до 15 год. на посаді доцента та на посаді солістки вокалісти вищої категорії Оперної студії без поважних причин. 28 лютого та 01 березня позивач була також відсутня на роботі, але 04.03.2019 року вона надала листок непрацездатності (з 28.02.2019 по 02.03.2019 рік), який був виданий по догляду за хворою дитиною. Враховуючи зазначене, за порушення трудової дисципліни, що призводить до зриву навчального процесу та порушує правила внутрішнього трудового розпорядку, а також

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-04 00:00:00

Позивач звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з вказаним позовом, посилаючись на те, що 07 жовтня 2017 року між сторонами зареєстровано шлюб у Лохвицькому районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 108. Сімейне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння між сторонами, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства, через що з травня 2018 року фактичні шлюбні відносини припинилися, спільне господарство сторони не ведуть, подальше сумісне життя і збереження сім'ї неможливе. На підставі викладеного позивач просить суд розірвати шлюб між сторонами. Позивач та представник позивача в судове засідання не з'явилися. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позов підтримали та просили задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечували. Позивач подала до суду нотаріально посвідчену заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про дату та час розгляду справи повідомлялася належним чином. Оскільки, сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ст. 280 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони 07 жовтня 2017 року зареєстрували шлюб у Лохвицькому районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 108, що також підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 07 жовтня 2017 року серія [NUMBER]. Спільних дітей сторони не мають. З травня 2018 року сторони не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, не підтримують шлюбних стосунків, наміру зберігати сім'ю не мають. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам позивача, так як сторони не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, не підтримують шлюбних стосунків, наміру зберігати сім'ю не мають, що є підставою для розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-06 00:00:00

Позивач звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з вказаним позовом, посилаючись на те, що 15 березня 2008 року між сторонами було зареєстровано шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис №263. Сторони мають спільну доньку - [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння між сторонами, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства, через що з вересня 2014 року фактичні шлюбні відносини припинилися, спільне господарство сторони не ведуть, подальше сумісне життя і збереження сім`ї неможливе. На підставі викладеного позивач просить суд розірвати шлюб між сторонами. Позивач в судовому засіданні, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Оскільки, сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ст. 280 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони 15 березня 2008 року зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 263, що також підтверджується свідоцтвом про шлюб від 15 березня 2008 року серія [NUMBER] . Сторони мають спільну доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 30 серпня 2008 року серія [NUMBER] . З вересня 2014 року сторони не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, не підтримують шлюбних стосунків, наміру зберігати сім`ю не мають. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечить інтересам позивача, так як сторони не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, не підтримують шлюбних стосунків, наміру зберігати сім`ю не мають, що є підставою для розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-13 00:00:00

Позивач звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON] , третя особа: служба у справах дітей Києво-Святошинської районної державної адміністрації про визначення місця проживання дитини з матір?ю. Подану позовну заяву обґрунтовує тим, що між сторонами було зареєстровано шлюб Франківським районним у м. Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 17.06.2017 року. У період шлюбу народився син - [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя між сторонами погіршилося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Син проживає разом із позивачем. Сторони не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати син. Виходячи із вищенаведеного вважає, що єдиним виходом із ситуації є вирішення питання в судовому порядку. Вказує на те, що має стабільний дохід, житло, в якому проживає разом із дитиною належить їй на праві власності, таким чином, може в повному обсязі створити всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку дітей. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 20 квітня 2020 року в справі було відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, призначено до розгляду. На підставі розпорядження щодо повторного автоматичного розподілу справи № 01-08-818 від 29 вересня 2020 року за підписом керівника апарату Шевченківського районного суду м. Києва Зборщік А.О., протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями матеріали позову передані на розгляд судді Фролової І.В., у зв`язку із наданням судді Кондратенко О.О. відпустки по вагітності та пологам. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 02 жовтня 2020 року справу прийнято до провадження судді Фролової І.В., призначено справу до розгляду. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату місце та час судового розгляду був повідомлений належним чином. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч. 1 ст. 223 ЦПК України). Суд,

Outcome: approved