Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання її та доньки сторін [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що донька знаходиться на її утриманні, відповідач є її батьком, але не приймає участі в її матеріальному забезпеченні дитини, у зв'язку із зазначеним позивач просила суд ухвалити рішення про щомісячне стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання доньки у розмірі 2000,00 грн., але не менше суми, встановленої законодавством, а також про щомісячне стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку у розмірі 1000,00 грн. (а. с. 3). В судовому засіданні позивач позов підтримала з підстав у ньому викладених, просила задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково: не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання доньки у розмірі 368,40 грн.; у задоволенні позовних вимог щодо аліментів на утримання позивача - заперечував у повному обсязі. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку. Судом у межах заявлених позовних вимог, наявними у справі доказами встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч.2 ст.124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON], [INFO] (а. с. 7). Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 80 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Положеннями ст. 184 СК України встановлено, що у разі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 79 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно ч.3 ст.181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно приписів ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Таким чином, вирішуючи питання про розмір аліментів, які слід стягнути з відповідача на користь позивача на утримання їхньої малолітньої дитини, приймаючи до уваги, що сторонами не було надано суду доказів на підтвердження офіційної зайнятості відповідача та розміру його доходів, суд вважає необхідним стягувати з відповідача на користь позивача щомісячно аліменти на утримання їх малолітньої доньки - [PERSON], [INFO], до досягнення нею повноліття у твердій грошовій сумі у розмірі 700,00 грн., але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову, а саме: з 21 квітня 2016 року, частково задовольнивши таким чином позовні вимоги позивача в цій частині. На підставі ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Враховуючи, що дитина сторін знаходиться на утриманні своєї матері, яка на теперішній час не працює у зв'язку з доглядом за донькою, має скрутне матеріальне становище і потребує матеріальної допомоги від батька своєї дитини, тому суд вважає можливим стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання позивача до досягнення дитиною трирічного року, тобто до [INFO], у розмірі 500,00 грн., частково задовольнивши позовні вимоги в цій частині. Відповідно з ч.1 ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто в даному випадку з 19 квітня 2016 року. Крім цього, відповідно до ч.2 ст. 367 ЦПК України суд вважає необхідним рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання. Оскільки позивачка звільнена від сплати судових витрат, вони відповідно до ст.88 ЦПК України стягуються з відповідача на користь держави. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, приймаючи до уваги результат вирішення справи, а також те що позивач відповідно до п.3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору за подання даної позовної заяви, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 551,20 грн. На підставі наведеного,

Outcome: partial