Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-17 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 3 000 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Обґрунтовує позов тим, що з 03 серпня 2013 року вступила у шлюб з відповідачем, від якого у них народився син [PERSON] З квітня 2017 року подружжя остаточно припинило сімейні стосунки та з цього часу проживають окремо. Вказує, що дитина проживає з нею, а припинення подружжям сімейних стосунків виникло через те, що відповідач перестав цікавитись дитиною. З листопада 2017 року останній припинив надавати кошти на утримання сина і повністю самоусунувся від виконання батьківських обов'язків. Враховуючи ціни на продукти харчування, ціни на одяг та взуття, необхідність їх постійного оновлення у зв'язку з ростом дитини, вартістю ліків при необхідності, придбання різних предметів для його фізичного та розумового розвитку, вважає, що аліменти слід визначити у розмірі 3 000 грн. щомісячно. У зв'язку з наведеним, просить позов задовольнити. Ухвалою суду від 12 березня 2018 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач в судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі, надала пояснення аналогічні, викладеним у позовній заяві. Просить позов задоволити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. В судове засідання відповідач не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у зазначений строк відзив на позовну заяву не подав, згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення вбачається, що копію ухвали про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з додатками отримав завчасно, а саме 24.03.2018. Відповідно до ст.280 ЦПК України за згодою позивача суд розглядає справу заочно у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши вступне слово позивача, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини Встановлено, що з 03 серпня 2013 року сторони уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим 03 серпня Міським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції. Із ксерокопії свідоцтва про народження вбачається, що позивач та відповідач є батьками [PERSON], [INFO]., що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого 19 серпня 2014 року Сихівським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраціної служби Львівського міського управління юстиції та про що в Книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис за №387. Судом встановлено, що дитина сторін проживає разом з матір'ю [PERSON], що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сім'ї та прописки від 26.02.2018 №358, виданої ЛКП «Старий Сихів». У статті 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їх прав і обов'язків і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно дост.180 Сімейного Кодексу Українибатьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з ч.3 ст.181 СК Україниза рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно із ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, самого платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи потреби дитини, її стан здоров'я та вік, матеріальне становище відповідача, який є працездатною особою, те, що батьки проживають окремо, дитина проживає та перебуває на утриманні позивача, інші обставини, суд приходить до висновку про необхідність присудження аліментів з відповідача на користь позивачки на утримання малолітньої дитини у твердій грошовій сумі, оскільки обов'язок утримувати дітей є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, який не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Тому на утримання неповнолітнього сина слід стягнути із відповідача аліменти в твердій грошовій сумі 3000 гривень, щомісячно. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Задовольняючи позовні вимоги, суд присуджує аліменти на дитину від дня пред'явлення позову, а саме з 05.03.2018. Відповідно дост.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно ст. 141 ЦПК Україниз відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 704,80 грн. в дохід держави. На підставі ст.ст.141, 166, 180, 181, 184, 191 СК України та

Outcome: approved