Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача неустойки (пені) за несплату аліментів на утримання дитини [PERSON], [INFO]. На підтвердження позовних вимог в позовній заяві позивач вказала, що за рішенням Баштанського районного суду відповідач зобовязаний сплачувати на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] у розмірі ј частини усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Проте рішення суду про сплату аліментів відповідачем не виконується. Відповідно до розрахунку відділу Державної виконавчої служби Баштанського районного управління юстиції станом на 01.04.2018 року заборгованість склала 1788,75 грн. У звязку з несплатою відповідачем аліментів позивачка просила стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) в розмірі одного відсотку від суми несплачених аліментів за кожен день затримки за період з 1 листопада 2017 року по 1 квітня 2018 року, що становить 1367 грн. Посилаючись на викладене, позивач просив про задоволення позову. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та підтримання позову. Відповідач до суду не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином рекомендованим листом зі зворотнім повідомленням (до суду повернулось поштове відправлення з відміткою, що відповідач за зареєстрованим у встановленому порядку місцем свого проживання відсутній, тому він відповідно до ч.8 ст. 128 ЦПК України вважається повідомленим). До суду не надійшло відзиву на позов. З огляду на те, що сторони належним чином повідомлені, відповідач не зявився в судове засідання та не подав відзив, суд ухвалив про заочний розгляд справи. Дослідивши наявні у справі матеріали (копію судового наказу № 468/1519/17-ц від 08.11.2017 року; розрахунок заборгованості відповідача зі сплати аліментів), суд, розглянувши спір між сторонами в межах заявлених позовних вимог, приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог і необхідність задоволення позову. В ході судового розгляду встановлено, що сторони мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. На підставі судового наказу винесеного Баштанським районним судом Миколаївської області від 08.11.2017 року з відповідача на користь позивача на утримання дитини [PERSON] підлягають стягненню аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку до досягнення дитиною повноліття. Дитина знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач не належним чином виконував покладений на нього судом обовязок по сплаті аліментів на утримання дитини. Відповідно до наданого позивачем розрахунку державного виконавця, який відповідачем у встановленому законом порядку не оскаржувався, заборгованість відповідача перед позивачем по сплаті аліментів за період з 01 листопада 2017 року по 01 квітня 2018 року включно складає 1788,75 грн. Зазначені правовідносини врегульовані ст.ст. 180, 196 Сімейного кодексу України, із змісту яких слідує, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги до досягнення дітьми повноліття. При виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Неустойка не сплачується, якщо платник аліментів є неповнолітнім. Протягом періоду, який позивач просить врахувати при розрахунку пені по аліментам, нарахування неустойки необхідно проводити наступним чином: - за листопад 2017 року (521,75 грн. х 121 днів х 1%) = 631,32 грн., - за грудень 2017 року (400,75 грн. х 90 днів х 1%) = 360,68 грн., - за січень 2018 року (430,75 грн. х 59 днів х 1%) = 254,14 грн., - за лютий 2018 року (392,75 грн. х 31 день х 1%) = 121,75 грн. Таким чином, загальна сума пені по сплаті аліментів за вказаний в позові період складає 1367,89 грн. Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України Передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. В судовому засіданні встановлено, що за період, за який позивачка просить стягнути неустойку (пеню) за несплату аліментів (з 07 листопада 2017 року по 1 квітня 2018 року включно), відповідач повинен був сплачувати за відповідним судовим наказом аліменти на утримання власної дитини. Обєктивних причин, які б заважали відповідачеві сплачувати аліменти судом не встановлено. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За таких обставин позов підлягає задоволенню з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню неустойка (пеня) за несплату аліментів за період з 07 листопада 2017 року по 01 квітня 2018 року в сумі 1367 грн. (в межах заявлених позовних вимог). Оскільки позивача за подібною категорією справ звільнено від сплати судового збору з відповідача на користь держави підлягає стягненню 704,80 грн. судового збору. На підставі викладеного та ст. 196 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved