Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 липня 2015 року було задоволено її позов до ДМП ВКГ «Дніпро-Західний Донбас» та стягнуто заборгованість по заробітній платі та компенсацію за невикористану відпустку в розмірі 2270,90 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 11.10.2013 року по 01.07.2015 року в розмірі 86477,40 грн. та моральну шкоду в розмірі 500 грн. На підставі вищезазначеного рішення суду виданий 22.10.2015 року виконавчий лист №191/938/15-ц та відкрито виконавче провадження. На 31.03.2016 року рішення Синельниківського міськрайонного суду від 01.07.2015 року виконано наступним чином: 20.11.2015 року виплачено 22963,77грн., 04.03.2016 року - 48942,49грн., 31.03.2016 року- 16895,79 грн. Усього одержано 88802,05 грн.. З урахуванням 0.5% за послуги банку загальна сума складає 89248,30 грн., що відповідає сумі виконавчого листа № 191/938/15-ц. Позивач вважає, що нездійснення роботодавцем виплати належних звільненому працівникові сум у день звільнення (ст.116 КЗпП України) є підставою для стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку, що передбачено ст.. 117 КЗпП України. Після ухвалення судового рішення роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України. Відповідно ст. 117 Кодексу законів про працю України відповідач мас виплатити позивачу середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку з 02.07.2015 року по 31.03.2016 року. Так, рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетроської області від 01 липня 2015 року по справі №191 /938/15-ц встановлено, що середня заробітна плата позивача для розрахунку затримки виплати заробітної плати становить 202.05 грн. на день. Період прострочки виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з урахуванням рішення суду від 01.07.2015 року з 02.07.2015 року по 31.03.2016 року становить 190 робочих днів. Таким чином загальний розмір середнього заробітку за час затримки заробітної плати за період з 02.07.2015 року по 31.03.2016 року складає: 202,05 грн.(середньомісячна заробітна плата на час звільнення) х 190 (робочі дні) = 38389,50грн. Просить стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні в сумі 38389,50 грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та просив зменшити суму відшкодування середнього заробітку шляхом присудження виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць, яка на день звільнення [PERSON] складає 7475,85 грн. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та оцінивши їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01.07.2015 року у справі за позовом [PERSON] до Державного міжрайонного підприємства водопровідно-каналізаційного господарства «Дніпро-Західний Донбас» про стягнення заборгованості по заробітній платі, грошової компенсації за невикористані дні відпустки та середнього заробітку за час затримки по день фактичного розрахунку було стягнуто з відповідача на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі в розмірі 2270 грн. 90 коп., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 86477 грн. 40 коп., та в рахунок відшкодування моральної шкоди 500 грн., а всього стягнуто 89248 грн. 30 коп. Рішення суду набрало законної сили 28.09.2015 року. 22.10.2015 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області був виданий виконавчий лист про стягнення з ДМП ВКГ «Дніпро-Західний Донбас» на користь [PERSON] грошових коштів в розмірі 89248 грн. 30 коп. Згідно виписок про рух коштів по банківським карткам [PERSON] надходження коштів за виконавчим листом на рахунок відбувалося наступним чином: 20.11.2015 року виплачено 22963,78 грн., 04.03.2016 року - 48942,49 грн., 31.03.2016 року- 16895,79 грн. Усього одержано 88802,05 грн., з урахуванням 0,5% за послуги банку сума складає 89248,30 грн. Відповідно до ст. 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Відповідно до ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через період часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Частиною першою статті 116 КЗпП України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Згідно з ч.1 ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних з вини власника або уповноваженої ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Таким чином, передбачений ч.1 ст.117 КЗпП України обов'язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при цьому визначальними є такі юридично значимі обставини як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку. Після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої ст..117 КЗпП України, а саме виплати середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні, тобто за весь період невиплати власником або уповноваженим ним органом належних працівникові при звільненні сум. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», встановлено, що при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, якщо працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він в цей день він не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведене відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Рішенням Конституційного Суду України від 22 лютого 2012 року №4-рп/2012 щодо офіційного тлумачення положень статті 233 КЗпП України у взаємозв'язку з положеннями статей 117, 237-1 КЗпП України визначено, що невиплата звільненому працівникові всіх сум, що належать йому від власника або уповноваженого ним органу, є триваючим правопорушенням, а отже працівник може визначити остаточний обсяг своїх вимог лише на момент припинення такого правопорушення, яким є день фактичного розрахунку. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01.07.2015 року встановлений розмір середньоденної заробітної плати позивача на час звільнення в розмірі 202,05 грн. Період прострочки виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені з урахуванням рішення суду від 01.07.2015 року складає 190 робочих днів - з 02.07.2015 року по день остаточного розрахунку -31.03.2016 року. Таким чином, середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні складає 38389,50 грн. (190 х 202,05 грн.). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні та вважає необхідним їх задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved