Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до відповідача, в якому просить визнати її право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку площею 1,3280 га, кадастровий номер [NUMBER], яка розташована на території Перемильської сільської ради, призначена для ведення особистого селянського господарства, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], як на спадкове майно, що залишилося по смерті [PERSON], яка померла [INFO]. Мотивує свій позов тим, що [INFO] померла її бабуся, [PERSON]. 07 серпня 2009 року [PERSON] було складено заповіт, відповідно до змісту якого, державний акт на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] виданий 19.10.2004 року, на підставі розпорядження Горохівської районної державної адміністрації від 20.08.2004 року № 241, кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER], вона заповіла позивачу, [PERSON], 1983 року народження. Враховуючи, що позивач після смерті спадкодавця прийняла заповідану їй спадщину, просить поданий позов задовольнити. Представник відповідача в заяві до суду просить справу розглядати у відсутності представника Перемильської сільської ради, позовні вимоги [PERSON] визнає повністю. Суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 1235 ЦК України надається право заповідачу на призначення спадкоємців. З матеріалів даної цивільної справи вбачається, що [PERSON] 07 серпня 2009 року склала заповіт, відповідно до змісту якого, державний акт на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] виданий 19.10.2004 року, на підставі розпорядження Горохівської районної державної адміністрації від 20.08.2004 року № 241, кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER], вона заповіла позивачу, [PERSON], 1983 року народження. Заповіт не змінений і не скасований (а.с.8). Згідно з свідоцтвом про смерть, [PERSON] померла [INFO] (а.с.6). Постановою державного нотаріуса від 20.09.2016 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказане майно у зв'язку з тим, що спадкоємцем документи для видачі свідоцтва не подані в повному обсязі (а.с.14). Документами про родинні відносини стверджується, що [PERSON] є онукою [PERSON] (а.с.10-13). Довідкою Перемильської сільської ради від 23.08.2016 року №883 стверджується, що заповіт [PERSON] не змінений і не скасований. Спадкоємиця [PERSON] вступила у фактичне володіння усім майном до шести місяців шляхом подачі заяви до ДНК (а.с.9). Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], [PERSON] належала земельна ділянка (а.с.7). З спадкової справи після померлої [PERSON] видно, що її спадкоємці за законом, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] від належних їм часток спадщини відмовилися в користь [PERSON]. Останні після померлої [PERSON] прийняла спадщину. Отже, судом встановлено, що [PERSON] після померлої [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, прийняла спадщину. Інші спадкоємці від прийняття належних їм часток у спадщині відмовились. А тому суд вважає, що слід визнати право власності [PERSON] в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку площею 1,3280 га, кадастровий номер [NUMBER], яка розташована на території Перемильської сільської ради, призначена для ведення особистого селянського господарства, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], як на спадкове майно, що залишилося по смерті [PERSON], яка померла [INFO]. В заяві до суду позивач від стягнення судових витрат з відповідача Перемильської сільської ради відмовилася. Суд звертає увагу позивача на дотримання вимог ст.ст.162, 164, 167, 174 Податокового кодексу України.

Outcome: approved