Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-29 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернулася до суду із уточненим позовом до відповідача, яким просить визнати за [PERSON] право власності за набувальною давністю на 3/8 частини квартири [ADDRESS] . Вимоги позову мотивує тим, що батько позивача [PERSON] з 08.06.1994 проживав у квартирі [ADDRESS] , що належала йому на праві власності. [INFO] батько помер, за своє життя заповіт не складав. Спадкоємцями після смерті [PERSON] були дружина [PERSON] , яка спадщину прийняла, оскільки проживала на момент смерті із спадкодавцем та син [PERSON] , який у встановлений законом строк звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, інші спадкоємці спадщину після смерті [PERSON] не прийняли. Мати позивача [PERSON] постійно хворіла та рішенням Московського районного суду м. Харкова від 24.06.2005 її визнано недієздатною, а позивача призначено опікуном, а тому з цього часу останній кожного дня навідувався до матері, часто залишався проживати у квартирі через надання постійного нагляду. [INFO] [PERSON] померла та після її смерті позивач залишився проживати у квартирі, здійснив капітальний ремонт, справно сплачує комунальні послуги. Після смерті матері позивача звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, заведено спадкову справу. Між тим, довгий час спадкові права на майно після смерті матері не оформлював, вважаючи, що є єдиним спадкоємцем після смерті матері. У червні 2017 позивача звернувся до Одинадцятої ХДНК з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак видано свідоцтво лише на 5/8 частин квартири, а також повідомлено, що заяву після смерті матері про прийняття спадщини подав і брат позивача [PERSON] , який до сьогодні свої спадкові права не оформив. Отже, інша частина квартири у розмірі 3/8 її частини залишилася нерозподіленою, оскільки [PERSON] з дня смерті матері не вчинив жодних дій щодо оформлення спадщини. [INFO] [PERSON] помер та після його смерті до нотаріуса у РФ звернулася його дружина [PERSON] , яка прийняла спадщину, що складалася з грошових вкладів, іншого спадкового майна заявлено не було. Також позивач зазначає, що з 2005 правомірно та відкрито користується квартирою більше 10 років, у квартирі ніхто не зареєстрований, відповідач квартирою не користується та йому ніхто не перешкоджав, а тому позивач набув право власності за напувальною давністю. Від представника позивача надійшла заява, якою останній просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився. \~ \~ \~ \~На виказання доручення Московського районного суду м. Харкова про вручення судових документів та проведення окремих процесуальних дій у відношенні відповідача [PERSON] ( [PERSON] ) Східним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м.Харків) Міністерства юстиції України, зокрема, надійшов протокол судового засідання Пущинського міського суду Московської області РФ від 05.11.2020 із змісту якого вбачається, що [PERSON] з позовними вимогами [PERSON] в уточненому вигляді згодна, а саме, щодо визнання за [PERSON] права власності на квартиру, заперечень щодо позову не має, погодилась, що позивача [PERSON] проживав та наглядав за бабусею тощо. Після смерті чоловіка [PERSON] прийняла спадщину на грошові внески, більше спадкового майна після смерті чоловіка не має. Приймати участі в судовому засіданні в приміщенні Московського районного суду м. Харкова, не бажає, не заперечує щодо розгляду справи за її відсутності. Відповідно правил ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, вивчивши доводи позивача, враховуючи позицію відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи та надані докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи із такого. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. \~ \~ \~ \~Так, судом встановлено, що власником квартири [ADDRESS] був [PERSON] , де останній постійно проживав та був зареєстрованим. [PERSON] помер [INFO] . Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 24.06.2005 [PERSON] визнано недієздатною ти призначено опікуном [PERSON] . [PERSON] померла [INFO] . Такі обставини підтверджено копіями довідки з місця проживання про склад сім`ї та прописку, свідоцтва про смерть (т.1 а.с.11,12, 20,21,24). Також встановлено, що позивач є сином [PERSON] та [PERSON] . Далі, із копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.06.2017, зареєстрованому у реєстрі за №4-390 вбачається, що після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , свідоцтво про право на спадщину на ј частину від квартири [ADDRESS] , видано [PERSON] . Свідоцтво про право на спадщину за законом на 1\\4 частину від вказаної вище квартири, не видано. Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на Ѕ частину від вказаної квартири, не видано (т.1 а.с.13,16,). Із копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.06.2017, зареєстрованого в реєстрі за №4-392 вбачається, що після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , свідоцтво про право на спадщину на Ѕ частину від ѕ частин квартири [ADDRESS] , видано [PERSON] . Свідоцтво про право на спадщину на 1\\2 частину від ѕ частин вказаної квартири не видано (т.1 а.с.14,15). Отже, за позивачам зареєстровано право власності на 5/8 частини спадкового майна квартири [ADDRESS] , інша частина у розмірі 3/8 залишилася відкритою. Також встановлено, що із заявою про прийняття спадщини від 12.06.2007 до нотаріальної контори звернувся [PERSON] , однак спадщину не приймав. Такі обставини вбачаються із копії спадкової справи №685/2007 після померлої [INFO] [PERSON] (т.1 а.с.157-182). Далі, встановлено, що [PERSON] помер [INFO] та його правонаступник є [PERSON] . Відповідач [PERSON] визнала позовні вимоги [PERSON] та не заперечує щодо визнання за останнім права власності за набувальній давністю на 3/8 частини спірної квартири за позивачем (т.2 а.с.205-207, 223-231). Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону або не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦПК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної власності. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Інститут набувальної власності є одним із первинних способів виникнення права власності, тобто такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ не базується на попередній власності та відносинах правонаступництва, а базується на сукупності обставин, зазначених у ч. 1 ст. 344 ЦК України, а саме, тривалого, добросовісного, відкритого та безперервного володіння майном як своїм власним. Тривалість володіння передбачає, що має закінчитися визначений у Кодексі строк, що розрізняється залежно від речі (рухової чи нерухомої), яка перебуває у володінні певної особи, і для нерухомого майна складає десять років. Добросовісне володіння означає, що особа не зазнала і не повинна була знати, що володіє річчю незаконно, тому встановлення добросовісності залежить від підстав набуття майна. Відкритість та безперервність володіння є також необхідними умовами для набуття права власності за набувальною давністю і означають, що володілець володіє річчю відкрито, без таємниць, а також те, що протягом означеного в законі строку володілець не вчиняв дій, що свідчили б про визнання ним обов`язку повернути річ власнику, а також йому не пред`являвся правомочною особою позов про повернення майн Постанова Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав»). Судом встановлено, що позивач з 2005 користується квартирою [ADDRESS] , сплачує комунальні послуги, періодично проживає, тобто відкрито володіє житлом протягом більше ніж 10 років (т.2 а.с.55-134). Отже, вищевикладене свідчить про той факт, що позивачем виконані усі умови щодо набуття права власності на 3/8 частину вищевказаної квартири, а тому у суду є правові підстави для задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 4 ст. 344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду.

Outcome: approved