Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до Лебедівської сільської ради Вишгородського району Київської області, [PERSON], треті особи: Вишгородська районна державна нотаріальна контора Київської області, [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. В обґрунтування своїх вимог вказала, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON]. Пояснила, що під час перебування у шлюбі, ними із чоловіком за рахунок спільної праці та спільних грошових коштів було збудовано будинок розташований за адресою: [ADDRESS] власником якого рахується її чоловік. [INFO] року її чоловік - [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина в тому числі і на зазначений житловий будинок. На випадок своєї смерті, чоловік залишив заповіт, яким все своє майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося залишив їй. У встановлений законом шестимісячний строк з часу відкриття спадщини після смерті чоловіка, позивач подала до Вишгородської районної державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. На частину спадкового майна нотаріусом було видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом, а у видачі свідоцтва на названий житловий будинок було відмовлено з підстав відсутності правовстановлюючих документів на будинок. Зазначила, що окрім неї спадкоємцями першої черги після смерті чоловіка, є їх спільні діти - відповідач та третя особа. [PERSON] подала до Вишгородської районної державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено з підстав, що спадкодавцем складено заповіт не на її користь. [PERSON] також подала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини, оскільки як непрацездатна особа, має право на обов'язкову частку у спадщині, яка становить 1/12 частина. Звернувшись до суду просила визнати за нею право власності на 11/12 частин житлового будинку загальною площею 75, 8 кв.м., житловою площею 28, 0 кв. м., який розташований за адресою: в порядку спадкування за заповітом після померлого [INFO] року [PERSON]. У судовому засіданні представник позивача уточнивши позовні вимоги просила визнати за позивачем право власності на 15/16 частин зазначеного житлового будинку. Позивач у судовому засіданні уточненні позовні вимоги підтримала та просила про їх задоволення. Представник Лебедівської сільської ради в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності їх представника. Відповідач [PERSON] та її представник у судовому засіданні проти позовних вимог заперечували, просили відмовити у його задоволенні, зазначили, що заповіт посвідчений від імені [PERSON] є нікчемним в силу приписів закону, оскільки складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення. Представник третьої особи Вишгородської районної державної нотаріальної контори Київської області в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності їх представника. Третя особа - [PERSON] у судовому засіданні проти позову не заперечувала, просила про його задоволення із викладених у позові підстав. Заслухавши думку сторін та їх представників, вивчивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за звернення особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст.12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 8). За життя [PERSON] склав заповіт, яким належний йому житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами згідно порядку, що знаходиться в [ADDRESS] та земельні ділянки, які знаходяться в с. Лебедівка, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати у майбутньому, та усе інше його майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буду йому належати на день смерті і на що він за законом матиме право заповів [PERSON] (а.с. 9). Як вбачається зі свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 02.11.1957 року [PERSON] є дружиною померлого [PERSON] (а.с. 6). Як вбачається із спадкової справи № 349/2017 заведеної державним нотаріусом Вишгородської районної державної нотаріальної контори до майна померлого [INFO] року [PERSON] з заявами про прийняття спадщини звернулися [PERSON], [PERSON] - доньки померлого та [PERSON] - дружина померлого (а.с.62, 69 зворот, 73). На заяву про прийняття спадщини поданої [PERSON], листом від 26.10.2017 року № 1016/02-14 державний нотаріус Вишгородської районної державної нотаріальної контори повідомила, що спадкоємець склав заповіт не на її користь, тому спадщину вона отримати не зможе (а.с. 76 зворот). Постановою нотаріуса Вишгородської районної державної нотаріальної контори від 23.11.2017 року було відмовлено у видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок що знаходиться в [ADDRESS], у зв'язку з відсутністю документа, що підтверджує право власності спадкодавця на зазначений об'єкт нерухомості (а.с. 10). 16.01.2018 року державним нотаріусом було видано [PERSON] свідоцтва на спадщину за заповітом на 5/6 частин земельних ділянок площами 0,2500 га та 0, 0420 га розташованих у с. Лебедівка, Вишгородського району Київської області (а.с. 91, 91 зворот). 05.03.2018 року постановою державного нотаріуса було також відмовлено у видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок що знаходиться в [ADDRESS], у зв'язку з відсутністю документа, що підтверджує право власності спадкодавця на зазначений об'єкт нерухомості (а.с. 96). У відповідності до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до статті 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до довідки (витяг з по господарської книги) від 23.11.2017 року № 636, виданої Лебедівською сільською радою Вишгородського району Київської області, власником домогосподарства по вул. по [ADDRESS] є [PERSON] (а.с. 12). Згідно копії будинкової книги, власником домогосподарства по [ADDRESS] є [PERSON] (а.с. 14-17). За таких обставин, судом зазначається про те, що спадкодавцю [PERSON] на момент відкриття спадщини належало право власності на житловий будинок по [ADDRESS] і це право не припинено у зв'язку з його смертю і тому має входити до складу спадщини. Враховуючи те, що позивач не може оформити на себе право власності на житловий будинок успадкований нею за заповітом, суд вважає, що право [PERSON] на визнання права власності на 15/16 частин житлового будинку підлягає захисту, а заявлений позов задоволенню. Щодо тверджень відповідача у судовому засіданні, що заповіт посвідчений від імені [PERSON] є нікчемним, судом зазначається наступне. Згідно ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. В той же час, що відповідач своїм правом на пред'явлення зустрічної позовної заяви про визнання заповіту нікчемним не скористалася, жодних доказів суду на підтвердження своїх тверджень щодо нікчемності заповіту не надала. Таким чином, аналізуючи викладене судом зазначається, що відповідачем у судовому засіданні не надано суду належних та допустимих доказів з приводу нікчемності заповіту, позовні вимоги в цій частині не заявлено, предметом розгляду даної справи є позовні вимоги щодо визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, які знайшли своє підтвердження під час судового розгляду.

Outcome: approved