Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду і свої вимоги мотивує тим, що вона з 31 липня 2011 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON],- відповідачем по справі. Від шлюбу мають неповнолітніх дочку - [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO]. Сторони проживають окремо, не спілкуються, спільне господарство не ведуть. Діти проживають з позивачем і знаходяться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей та на утримання позивача не надає, він є працездатним, офіційно ніде не працює, однак має нерегулярний мінливий заробіток, оскільки працює у приватних підприємців, має власний транспортний засіб, тому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки та сина в твердій грошовій сумі по 450 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття та по 350 грн. щомісячно на своє утримання, до досягнення сином трьох років. В судове засідання позивач не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, звернулася до суду з письмовою заявою, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила справу розглядати без її присутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, звернувся до суду з заявою, у якій позов визнав повністю, справу просив розглядати без його присутності. Згідно з ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування розгляду справи технічними засобами не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно приписів ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Судом встановлено, що дійсно, [PERSON], позивач по справі, має на утриманні малолітніх дітей: дочку - [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO] (а.с.12). Сторони є батьками вказаних дітей, що підтверджується копіями відповідних свідоцтв про народження [PERSON] та [PERSON] (а.с.6,7). Проаналізувавши вищевикладені докази, які в суду сумніву не викликають і враховуючи те, що відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання своїх дітей: дочки [PERSON], сина - [PERSON] та матері його дітей - [PERSON], хоча зобов'язаний і має таку можливість, а також враховуючи те, що позивач наполягає на стягненні аліментів у твердій грошовій сумі, а саме по 450 грн. на дочку та сина та 350 грн. на себе кожний місяць, вказаний позивачем розмір аліментів відповідає вимогам закону, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання його дітей в твердій грошовій сумі по 450 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття та по 350 грн. щомісячно на утримання позивача, до досягнення сином трьох років, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, і при цьому не будуть порушені права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в дохід держави 551 грн. 20 коп. судового збору.

Outcome: approved