Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-17 00:00:00

Позивачі, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] 02.10.2018 звернулись до суду із позовом до [PERSON] про визначення порядку користування квартирою [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог, позивачі зазначили, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 04.03.1999, виданого Центром приватизації державного житлового фонду Харківської міської ради № 5А-99-172788, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , який помер [INFO] - на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] . Право власності зареєстроване у КП «ХМБТІ» 18.03.1999 під № П-5-45867. Оскільки домовленості щодо розміру часток між ними не було, а вказана квартира приватизована на п`ятеро осіб, за законом кожній із них належить по 1/5 частині квартири. Також на підставі свідоцтв про право власності на спадщину за законом, виданих 18.09.2018 ХНДК № 11 , їм на праві власності після смерті [PERSON] належить 1/20 частині квартири [ADDRESS] . Таким чином, кожній з них належить по ј частині квартири (1/5 +1/20) [ADDRESS] . Згідно з технічним паспортом квартири, виготовленим КП «Харківське міське БТІ» 13.08.2018, загальна площа квартири становить 83,4 кв.м., житлова - 54,5 кв.м. Квартира складається з чотирьох кімнат: кімната № 2 площею 12,5 кв.м., кімната № 5 площею 18,8 кв.м., кімната №8 - 10,3 кв.м., та № 9-12,9 кв.м.; кухні пл. 9,5 кв.м., коридору пл. 11,2 кв.м., вбиральні пл. 1,1 кв.м., ванної кімнати пл. 2,6 кв.м., комори пл. 1,1 кв.м. Із кімнати № 5 пл.18,8 кв.м. є вихід на лоджію пл. 6,7 кв.м. Усі житлові кімнати мають окремий вихід в коридор. Всі мають реєстрацію у вказаній квартирі. На ј частину житлової площі кожній зі сторін припадає 13,62 кв.м /54,5 кв.м/4, на трьох позивачів разом - 40,87 кв.м житлової площі квартири. Кімнат житловою 13,62 кв.м. в квартирі немає, тому позивачі претендують на виділення ним троїм житлової площі 41,6 кв.м, що відрізняється від ідеально долі лише на 0,7 кв.м. Відповідачу залишити у користуванні кімнату № 9 пл. 12,9 кв.м., у якій знаходяться її речі та меблі. Службові та підсобні господарські приміщення будуть у спільному користуванні відповідно приналежним часткам. Також відповідачу [PERSON] буде надаватися [PERSON] доступ до лоджії, вихід до якої знаходиться у кімнаті, яку вона просить виділити у її користування. Такий порядок користування квартирою найбільше відповідає тому порядку, який фактично склався між ними. Оскільки позивач із відповідачами не можуть дійти домовленості з приводу порядку користування квартирою, позивач змушена звертатися до суду із цим позовом. В підготовче судове засідання представник позивачів - адвокат Захарова Л.О., яка діє на підставі ордеру, не з`явилась, до його початку звернулась до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилась, до його початку подала до суду заяву, у якій просила справу розглядати за її відсутності, позов визнала, проти його задоволення не заперечувала. Суд, ознайомившись із заявами сторін дослідивши надані докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 04.03.1999, виданого Центром приватизації державного житлового фонду Харківської міської ради № 5А-99-172788, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , який помер [INFO] - на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] . (а.с. 6, 12). Згідно свідоцтва про права на спадщину за законом [PERSON] належить 1/20 частки у спільній частковій власності квартири [ADDRESS] , після [PERSON] , 1947 року народження, який помер [INFO] .(а.с.7) Згідно свідоцтва про права на спадщину за законом [PERSON] належить 1/20 частки у спільній частковій власності квартири [ADDRESS] , після [PERSON] , 1947 року народження, який помер [INFO] .(а.с.8) Згідно свідоцтва про права на спадщину за законом [PERSON] належить 1/20 частки у спільній частковій власності квартири [ADDRESS] , після [PERSON] , 1947 року народження, який помер [INFO] .(а.с.9) Відповідно до Інформації з реєстру територіальної громади м. Харкова від 19.09.2018, у квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . (а.с 13) З копії технічного паспорту на спірну квартиру вбачається, що квартира складається з чотирьох кімнат, житловою площею 54,5 кв.м, у тому числі перша кімната - 18,8 кв.м, друга кімната - 12,9 кв.м, третя кімната - 12,5 кв.м, четверта кімната - 10,3 кв.м, кухня площею - 9,5 кв.м, вбиральні - 1,1 кв.м, ванної кімнати площею - 2,6 кв.м, коридору 11,2 кв.м, комори площею - 1,1 кв.м. Квартира обладнана лоджією - 6,7 кв.м (а.с 10-11) Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом свої порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Спірні правовідносини, які виникли між сторонами у справі регулюються положеннями ЦК України. За правилом ч.3 ст. 319 ЦК України усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до ч.1 ст.369 ЦК України співвласники майна, що знаходиться в спільній сумісній власності, володіють і користуються їм спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ч.2 ст.372 ЦК України при розділі майна, яке знаходиться в спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними чи законом. Таким чином, частка кожного з співвласників в спірній квартирі, згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого 04.03.1999 Центром приватизації державного житлового фонду ХМР № 5А-99-172788, становить по 1/5 частині за кожним. Частина 3 ст.358 ЦК України передбачає, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Пунктом 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» роз`яснено, що квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Відповідно до ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до ст. 191 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97 ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном. З урахуванням фактичних обставин справи, технічної характеристики спірної квартири, при визначенні можливого варіанту встановлення порядку користування квартирою [ADDRESS] , суд враховує наступне. Враховуючи, що позивачам належить по 1/4 частини квартири, що у перерахунку складає, виходячи з житлової площі спірної квартири: 54,5 кв.м. /4 = 13,62 кв.м., тобто трьом позивачам разом належить - 40,87 кв.м житлової площі квартири, [PERSON] можливо виділити у користування кімнату № 2 пл . 12,5 кв. м , [PERSON] - кімнату № 5 пл. 18,8 кв.м, [PERSON] - кімнату № 8, пл. 10,3 кв.м, та по ј частині службових приміщень, а відповідачу відповідно залишити у користуванні кімнату № 9 житловою площею 12,9 кв.м у якій знаходяться її речі та меблі. Інші приміщення суд вважає за доцільне залишити у спільному користуванні. Разом із цим, суд розподіляє судові витрати відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved