Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про визнання майна спільною сумісною власністю, визначення часток у спільній сумісній власності та визнання права власності на частину майна, з якого вбачається, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06 вересня 2003 року. У період перебування у шлюбі сторонами на підставі договору купівлі-продажу було придбане майно, а саме: квартиру [ADDRESS]. Право власності на дану квартиру зареєстроване за відповідачем. Добровільно вирішити питання про розподіл вказаної квартири позивач вважає неможливим, у зв'язку з чим звернулася до суду з даним позовом. Від позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, посилаючись на обставини викладенні в позовній заяві та наполягає на їх задоволенні. Відповідач надав заява про розгляд справи у його відсутність, заявлені позивачем вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Згідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, у судовому засіданні були встановлені такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Відповідно до свідоцтва про одруження [PERSON] та [PERSON] з 06 вересня 2003 року перебувають у зареєстрованому шлюбу, про що відділом реєстрації актів громадянського стану Саксаганського районного управління юстиції м. Кривого Рогу зроблений відповідний актовий запис за № 552 (а.с.8), від сумісного проживання мають неповнолітню дитину, доньку - [PERSON], [INFO] (а.с.9). Згідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна №86332969 від 04.05.2017 року квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], на підставі договору купівлі-продажу, ВВА№667016, від 29.12.2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дацко Я.О., реєстр за №15585 на праві приватної власності належить [PERSON] (а.с.10-11). Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини цивільної справи, дослідивши надані позивачем докази, досліджені в судовому засіданні, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, мотивуючи своє рішення наступним чином. Згідно ст. 60 Сімейного Кодексу, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ст. 70 Сімейного кодексу у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно п.п. 22, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» - поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими ст. ст. 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Відповідно до ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. Відповідно до п.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає до уваги, що визнання позову відповідачем не суперечить законові, не порушує права, свободи інших осіб. Як вбачається з матеріалів справи спірна квартира придбана в період перебування сторін в зареєстрованому шлюбі. Шлюбний договір між позивачем та відповідачем укладено не було. За таких підстав та враховуючи визнання відповідачем в повному обсязі позовних вимог, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved