Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення боргу, мотивуючи, що 21.02.2014 року між нею та відповідачем - [PERSON] укладено договір позики грошових коштів, відповідно до умов якого сума позики склала 100 000,00 грн, яку вона надала а [PERSON] прийняла та зобов'язалася повернути вказану суму до 01.09.2016 року. Факт отримання коштів підтверджено підписом відповідача на вказаному договорі. У визначений договором строк відповідач боргу не повернула. У зв'язку з наведеним просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 100 000 грн., та судові витрати на її користь. Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про місце та час розгляду справи повідомлена належним чином, про причину неявки суд не повідомила. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд встановив, що 21.02.2014 року між позивачем та відповідачем - [PERSON] укладено договір позики грошових коштів, відповідно до умов якого сума позики склала 100 000 грн. Відповідно до п.3.1. вищевказаного договору [PERSON] прийняла та зобов'язалася повернути вказану суму до 01.09.2016 року. Відповідно до п.4.2 Договору позика надається позичальнику у гривні готівкою. Факт отримання готівки підтверджується позичальником підписом на вказаному Договорі. Однак у встановлені строки і по теперішній час відповідачем не було повернуто борг. Відповідно ч.1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, або утримуватися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно ст.525 ЦК України передбачається, що одностороння відмова від зобов'язання, або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором, або законом. Відповідно ст.526 ЦК України - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно ст.527 ЦК України - боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто. Відповідно ст.530 ЦК України - якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно ст.530 ЦК України - боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно ст.ст.192, 533 ЦК України - грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу. Відповідно ст.1046 ЦК України - за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно ст.1047 ЦК України - на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно ст. 1049 ЦК України - позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи вищенаведене, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved