Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-01 00:00:00

Позивачі 06 квітня 2021 року звернулися до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у вихованні та вільному спілкуванні з онукою [PERSON] , [INFO] . Позов обґрунтовано тим, що син позивачів [PERSON] та відповідачка [PERSON] перебували у шлюбі, у них народилася донька [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу відповідачка, з якою залишилася проживати дитина, чинить перешкоди у спілкуванні з онукою. Після чисельних марних спроб вирішити дане питання мирним шляхом, позивачі змушені звернутись до суду, оскільки в добровільному порядку не можливо врегулювати даний спір. У судовому засіданні позивачі підтримали позов, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, та просили суд задовольнити позовні вимоги. Відповідачка позов визнала повністю. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Позивачі [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] та відповідно рідними бабою та дідом малолітньої [PERSON] . Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Право на безперешкодне спілкування матері, батька та дитини між собою встановлене ст. 153 СК України. За приписами ст. 157 СК України питання щодо виховання дитини вирішується батьками спільно, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею; той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Частиною 4 статті 157 СК України передбачена можливість укладення батьками договору щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини, а статтею 158 СК України встановлено можливість вирішення органом опіки і піклування спору щодо участі у вихованні дитини того з батьків, хто проживає окремо від неї, за заявою одного з батьків, при цьому визначено, що рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Відповідно до ст. 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. При цьому, згідно ст. 263 СК України, спір щодо участі баби діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до ст. 159 СК України. Відповідно до ст.159 СК України, якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Таким чином, діюче сімейне законодавство України встановлює право батька, баби та діда на спілкування з дітьми/внуками та приймання участі у їх вихованні, батьки не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, своїх прав щодо виховання онуків. Відповідно до положень Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, дитина повинна зростати в умовах турботи. Згідно ч. 1, 2 ст. 3, ст. 9 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до ч.8 ст.7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. В частинах ч.4, 5, 6 ст.19 СК України встановлено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Органом опіки та піклування виконавчого комітету Голопристанської міської ради надано висновок №11-34/62 від 28.05.2021 про визначення способу участі [PERSON] та [PERSON] у вихованні малолітньої онуки [PERSON] , 2017 р.н. Судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що спілкування позивачів з дитиною буде перешкоджати її нормальному розвитку. При визначенні способу участі позивачів у вихованні дітей, суд враховує малолітній вік дитини, стан її здоров`я, стосунки між родинами, щотижневий розпорядок дня, психічний стан дитини, а також законодавчо закріплені права батьків та інших родичів брати участь у вихованні дитини. З урахуванням встановлених судом обставин та обговоривши варіанти можливого спілкування дитини з дідом та бабою, враховуючи баланс інтересів дитини та їх матері, суд вважає за доцільне встановити наступний порядок побачень: з 15 години кожної суботи до 17 години кожної неділі кожного місяця без обмежень місця спілкування, без присутності матері - [PERSON] . При організації побачень враховувати стан здоров`я та бажання дітей. На погляд суду, при даному способі участі позивачів у вихованні онуки буде дотриманий розумний баланс на участь у вихованні між позивачами та іншими членами сім`ї, яким таке право теж надано. Суд наголошує сторонам, що рішення суду не є перешкодою для визначення батьками в добровільному порядку додаткових днів побачень позивачів з дитиною. На підставі викладеного та

Outcome: approved