Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просить розірвати договір довічного утримання від 16 серпня 2002 року, реєстровий № 6793 укладений між [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу. Вказуючи на те, що в звязку з тим, що вона є одинокою пенсіонеркою та не має можливості в повному обсязі забезпечувати себе матеріально та вирішувати власні побутові проблеми, між нею та [PERSON], 16 серпня 2002 року було укладено договір довічного утримання. За умовами вищевказаного договору позивачка передала у власність відповідачу належну їй квартиру [ADDRESS], в свою чергу відповідач взяв на себе зобовязання повністю утримувати позивача, забезпечувати харчуванням, одягом, доглядом та необхідною допомогою, зберігати в її безкоштовному довічному користуванні вищевказану квартиру. Однак, 08.08.2010 року відповідач [PERSON] помер в м. Магадан, Російської Федерації. Після його смерті позивач залишилася проживати одна. У померлого [PERSON] залишилися спадкоємці, однак з 2010 року ніхто не запропонував позивачу свої послуги по забезпеченню її утримання та довічного догляду. Таким чином, умови договору довічного утримання набувачем не виконуються, що є підставою для його розірвання та звернення до суду з даним позовом. Представник позивача в судове засідання не зявилася, суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, наполягає на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, суду надала заяву, в якій просить проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] до судового засідання не зявилась, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялась вчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомила. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступного. Судом встановлено, що 16.08.2002 року, між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір довічного утримання, посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 6793. Згідно даного договору належна [PERSON] квартира [ADDRESS] відчужувалася набувачу [PERSON], а також в той же день була укладена заборона. Набувач в свою чергу зобовязувався повністю утримувати гр.. [PERSON], забезпечувати харчуванням, одягом, доглядом та необхідною допомогою, зберігати в її безкоштовному довічному користуванні вищевказану квартиру. Відповідно до умов договору, цей договір може бути розірвано за згодою сторін, а у разі відмови однієї сторони в судовому порядку. 08.08.2010 року помер [PERSON] в м. Магадан, Російської Федерації, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФК № 524241, виданим 09.08.2010 року відділом РАЦС мерії м. Магадан, Магаданської області Російської Федерації. Після його смерті позивач залишилася проживати одна. У померлого [PERSON] залишилися спадкоємці, а саме: дружина [PERSON] та неповнолітні діти, які проживають в [INFO]. З 2010 року ніхто з них не запропонував позивачу свої послуги по забезпеченню її утримання та догляду довічно. Згідно ст. 744 ЦК України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов'язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно. Відповідно до ст. 755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду:1) на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини; 2) на вимогу набувача. Договір довічного утримання (догляду) припиняється зі смертю відчужувача. Відповідно до ч.1 ст. 756 ЦК України, у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов'язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення. У цьому разі витрати, зроблені набувачем на утримання та (або) догляд відчужувача, не підлягають поверненню. Відповідно до ст. 757 ЦК України, обовязки набувача за договором довічного утримання переходять до тих спадкоємців, до яких перейшло право власності на майно, передане відчужувачем. Якщо у набувача немає спадкоємців або вони відмовилися від прийняття майна, переданого відчужувачем, останній набуває право власності на це майно. В цьому випадку договір довічного утримання припиняється. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно п.1 ч.1ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом або розірвання договору. З огляду на викладене, суд, оцінивши та проаналізувавши наявні у справі докази у їх сукупності, приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивачки та наявність підстав для їх задоволення, оскільки набувач за договором довічного утримання помер, а його спадкоємці відмовилися від прийняття майна, переданого відчужувачем, та не виконують обовязків за договором довічного утримання.

Outcome: approved