Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення з нього аліментів на утримання дитини - [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісячно, посилаючись на те, що відповідач не виконує свого батьківського обов'язку щодо утримання дитини. Син проживає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні. У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції, про що у матеріалах справи містяться відповідні підтвердження. Надав до суду відзив, у якому просив відмовити у задоволенні позову з підстав того, що шлюбні стосунки з позивачем припинилися, [PERSON] з 2016 року стала проживати з іншим чоловіком, залишивши спільних дітей проживати з батьком. Молодший син [PERSON] періодично проживав у матері позивача, проте на теперішній час постійно проживає з [PERSON] та перебуває на його утриманні. Вказав, що з 22.12.2017 року перебуває в іншому зареєстрованому шлюбі з [PERSON], від якого має спільну дитину - [PERSON], [INFO]. Крім того, з відповідачем проживає також дитина його дружини [PERSON] - [PERSON], [INFO]. Зазначив, що дружина, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною, малолітні діти та батьки [PERSON] перебувають на його утриманні. Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини. Як убачається із матеріалів справи 12.07.1997 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Мінського району м. Києва між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис №843 (а.с. 8). Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с7). У судовому засіданні свідок [PERSON] у присутності представника Служби у справах дітей Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації Кузьменка М.І., який засвідчив, що [PERSON] надавав покази вільно та без будь-якого тиску або примусу, показав, що проживав разом з батьком [PERSON] до лютого 2017 року. Після сварки з ним, виказав бажання проживати разом з матір'ю, тому з лютого 2017 року і по теперішній час проживає разом з матір'ю [PERSON] та бабусею. З батьком [PERSON] спілкується телефоном, інколи відвідує його. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 08.11.2017 року №756/2927/17 шлюб між сторонами розірвано (а.с. 42, зворот). Позивач посилається на те, що відповідач не надає достатньої допомоги на утримання молодшого сина, тому такі кошти підлягають стягненню в примусовому порядку. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У відповідності із ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Частиною 1 ст.183 СК України визначено що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 27 Конвенції про захист прав дитини, батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Доводи відповідача що [PERSON] проживав разом із ним, тому підстав для стягнення аліментів немає, спростовуються дослідженими судом доказами. Щодо вимоги про стягнення аліментів у розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) відповідача, то суд вважає її такою, що не може бути задоволена у повному обсязі, оскільки таке задоволення призведе до порушення прав відповідача та поставить сторони в неоднакове становище, враховуючи те, що у відповідача є на утриманні ще одна малолітня дитина. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину (ч.5 ст. 183 СК України). Таким чином законодавець визначив можливий достатній розмір аліментів на утримання однієї дитини, від якого можна відступити враховуючи конкретні обставини справи. Жодних доказів, які б давали суду змогу прийти до висновку про необхідність стягнення з відповідача саме 1/3 частки його доходу позивачем не надані. Враховуючи наведене, суд вважає, що виходячи з того, що дитина сторін проживає разом із позивачем, у зв'язку з чим цілодобовий обов'язок останньої полягає не тільки у матеріальному забезпеченні дитини, а ще й у вихованні, контролі, що потребує більших моральних витрат ніж періодичні зустрічі, враховуючи вік дитини, суд вважає за можливе визначити розмір аліментів в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 01.11.2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Інші наявні в матеріалах справи докази висновків суду не спростовують. На підставі викладеного,

Outcome: partial