Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, яким просила визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,25 га (кадастровий номер 1822081200:02:001:0442) надану для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), а також на земельну ділянку площею 0,33 га (кадастровий номер 1822081200:02:001:0443) надану для ведення особистого селянського господарства, які знаходяться в с. Вереси Житомирського району Житомирської області, по вул. Шкільній, 14, в порядку спадкування за заповітом після смерті свекрухи - [PERSON]. У судове засідання сторони не з'явились, проте від останніх надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позивач заяву підтримує та просить її задовольнити. Представник відповідача направив на адресу суду заяву, якою просив розглядати справу без його участі. Судовий розгляд цієї справи здійснено на підставі наявних у суду матеріалів, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає правилам, встановленим реченням другим ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідно ним правовідносини. 28.03.2017 року померла свекруха позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ТП №305504 від 28.03.2017 року. За життя останній на праві власності належав житловий будинок з надвірними будівлями №14 по вул. Шкільній в с. Вереси Житомирського району Житомирської області, а також земельна ділянка площею 0,58 га, передана для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства. Право власності на вказаний житловий будинок та земельну ділянку за померлою [PERSON] виникло та підтверджується на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.07.2004 року, зареєстрованого в реєстрі за №2-3247, спадкова справа №379 після смерті її чоловіка - [PERSON], який помер 20.11.2003 року. 25 серпня 2016 року [PERSON] заповіла [PERSON] все майно, де б воно не знаходилось та з чого б не складалось. Заповіт складено 25.08.2016 року та зареєстровано в реєстрі за №9. Постановою нотаріуса від 28.11.2018 року №975/02-31 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки загальною площею 0,58 га у зв'язку з відсутністю відповідного правовстановлюючого документу. За таких обставин позивач вказує, що вимушена звернутись до суду за захистом своїх прав, оскільки визнати право власності на належне їй спадкове майно у інший, аніж судовий спосіб, не має змоги. Зазначені правовідносини врегульовані та відповідають наступними нормам матеріального закону. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 1, ч. 2 ст. 1220 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. (ч. 1, ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Аналіз встановлених судом фактичних обставин справи та норм закону, що їх регулюють, у своїй сукупності дає підстави суду для задоволення позову, адже як з'ясовано, свекруха позивача за життя була фактичним власником земельних ділянок загальним розміром 0,58 га, однак за життя не встигла здійснити державну реєстрацію права власності на зазначені земельні ділянки та отримати відповідні правовстановлюючі документи, у зв'язку з чим позивач, в даний час, унеможливлена у прийнятті спадщини. Також, судом встановлено, що заявник має законне право на отримання у власність земельної ділянки і не може бути позбавленацього права, оскільки набуття нею права власності, як спадкоємцем за заповітом після смерті свекрухи, чітко передбачено нормами ЦК України. Отже, враховуючи вищенаведене, позовна заява підлягає до задоволення, як така, що доведена заявником. Оскільки позов підлягає до задоволення, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення сплачений нею та документально підтверджений судовий збір в сумі 762, 00 гривні. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved