Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-13 00:00:00

Позивач звернулася з вказаним позовом до відповідача, в обґрунтування якого покликалася те, що 21.07.2005р. між нею та [PERSON] відділом ДРАЦС реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції зареєстровано шлюб. Від шлюбу у них 19.07.2011р.н. народилася донька – [PERSON] Причиною розпаду сім’ї є різні погляди на сімейне життя, через що між ними часто виникають конфлікти та суперечки. Вважає, що їх сім’я існує лише формально, а примирення між ними не можливе. Дитина перебуває на її утриманні, і оскільки вона часто хворіє то потребує додаткових витрат на лікування. Відповідач працює, тому має можливість сплачувати аліменти на дитину. Просила шлюб розірвати, стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 частини від всіх видів доходів щомісячно до досягнення донькою повноліття, а також стягнути судові витрати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з’явилася, однак подала заяву в якій просила справу розглянути за її відсутності, позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з’явився, подав заяву, в якій позовні вимоги визнав, просив справу слухати в його відсутності. Враховуючи думку сторін, яка викладена в їх письмових заявах, суд розглянув справу за відсутності останніх та ухвалив рішення на підставі наявних у ній доказів, дослідивши які суд вважає наступне. Сторони перебувають у зареєстрованому відділом ДРАЦС реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції шлюбі з 21.07.2005р., актовий запис № 994 (а.с.4). В подружжя від шлюбу є неповнолітня донька [PERSON], 19.07.2010р.н. (а.с.5), яка проживає з матір’ю. Судом встановлено, що розлад в сім’ї є стійким і тривалим, сторони тривалий час разом не проживають, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть та не бажають надалі перебувати у шлюбі. При цьому в своїй письмовій заяві відповідач позов визнав повністю. Наведене дає суду підстави вважати, що подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Майнового спору та спору щодо визначення місця проживання дитини на час розгляду даної справи між сторонами немає. Крім цього, відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов’язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 цього ж Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або у твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно. Ст.ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» зобов’язано батьків забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України і роз’яснень, викладених в п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів», якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З урахуванням наведених положень та враховуючи те, що відповідач офіційно працює і отримує регулярний дохід, суд вважає, що аліменти, які підлягають стягненню з нього на користь позивача на утримання дитини слід визначити у частці від його доходу (заробітку). При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 СК України враховує зазначені в ній обставини, а також розмір прожиткового мінімуму, який встановлений ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік». Крім цього, згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки визнання позову відповідачем є безумовним, не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд, переконавшись у правильному розумінні відповідачем змісту обставин справи, відсутності сумнівів у добровільності та істинності позиції останнього з цього приводу, приходить до висновку про те, що позов слід задоволити повністю. Відповідно до вимог ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред’явлення позову. Судові витрати суд розподілив відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved