Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-27 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання непрацездатної дружини. В позові вказувала, що з відповідачем [PERSON] зареєструвала шлюб 03 червня 2004 року у виконкомі Вашківецької міської ради Вижницького району Чернівецької області про що в реєстрі зроблено запис № 08. В шлюбі народилася дочка, [PERSON], [INFO], в даний час знаходиться на її утриманні та вихованні. Одруження виявилось невдалим. Зрозуміла, що одружившись, зробила помилку. У них з [PERSON] в даний час немає спільних уподобань, спільних інтересів. Ми втратили почуття любові один до одного. Відповідач зловживає спиртними напоями, систематично застосовує до неї фізичну силу, бє її та малолітню дитину, тому змушена була звертатись до медичних закладів за наданням дитині медичної допомоги, виражається на її адресу нецензурними словами, принижує її людську і жіночу честь та гідність, погрожує вбивством, не турбується про сімю взагалі, ні про неї, ні про неповнолітню дитину, не надає матеріального забезпечення сімї належної уваги, не займається вихованням дитини. Крім того зазначала, що відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання не надає, хоча офіційно працює фельдшером у КУ «Вижницька ЦРЛ», його середньомісячна заробітна плата складає 1 913 грн. Відповідач є працездатною людиною і він має можливість у розмірі встановленому законом, надавати грошову допомогу на утримання їх дитини. Посилалася на те, що перебуває у відпустці по догляду за дитиною та позбавлена можливості отримувати будь- які інші доходи. Просила стягувати з [PERSON], [INFO], жителя [INFO] «б» Вижницького району Чернівецької області на її користь [PERSON], 15.04.1986 року , яка проживає [INFO] б Вижницького району Чернівецької області у розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку, починаючи з 04.11.2016 р. і до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] трирічного віку. Позивач в судовому засіданні позов підтримала , просила задовольнити його в повному обсязі. На примирення з відповідачем не погодилася. Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи повідомленим про місце, день та годину слухання справи належним чином, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд заслухавши доводи позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами немає взаєморозуміння, шлюб між ними існує формально, припинили шлюбно - сімейні відносини та спільно не проживають. В шлюбі у народилася дочка, [PERSON], [INFO]. Відповідач є її батьком, яка проживає з позивачем та знаходяться на повному її матеріальному утриманні, матеріальному забезпеченні, даний факт підтверджується матеріалами справи. Відповідач ухиляється від покладеного на нього у відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України обов'язку утримувати дочки. [PERSON] офіційно працює фельдшером у КУ «Вижницькій ЦРЛ», його середньомісячна заробітна плата складає 1 913 грн. Відповідач є працездатною людиною і він має можливість у розмірі встановленому законом, надавати грошову допомогу на утримання дитини. Згідно наказу №154 від 22 липня 2016 року КУ «Вижницька ЦРЛ » позивачу [PERSON], яка працює медсестрею приймального відділення КУ «Вижницька ЦРЛ » надано додаткову відпуску по догляду за дитиною до 3-хроків з 22 лютого 2016 року по 07 грудня 2018 року . Статтею 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Крім того, ст. 76 СК України передбачено, що розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Згідно статті 84 СК України «Право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини», ч.1 - дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; ч.2 - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; ч.3 - якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років; ч.4 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; ч.5 - аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду; ч.6 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Стаття 85 СК України регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання. Частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов'язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач має працездатний вік, офіційно працює, відповідно суд вважає, що відповідач в змозі сплачувати аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку, починаючи з 04.11.2016 р. і до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] трирічного віку. Відповідно до ст.367 ЦПК України - суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України також підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір .

Outcome: approved