Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що вона є співвласником житлового приміщення загальною площею 55,9 кв. м, житловою площею 28,6 кв.м. за адресою: [ADDRESS] . Іншими співвласниками вказаного об`єкту нерухомості на праві спільної часткової власності є її донька [PERSON] (відповідач-1) та онук [PERSON] (відповідач-2) . Позивач та відповідачі по цій справі зареєстровані у житловому приміщенні за адресою: [ADDRESS] , однак фактично тільки позивач проживає за вказаною адресою. Як зазначається позивачем при зверненні до суду, [PERSON] , починаючи з 1999 р., за вказаною адресою не проживає та не з`являється, [PERSON] взагалі за адресою місцезнаходження квартири ніколи не проживав. Відповідачі не беруть жодної участі в утриманні зазначеного житлового приміщення, вартість всіх комунальних послуг сплачує позивач. При зверненні до суду із вказаним позовом позивач зазначає, що, враховуючи строки позовної давності, за період з серпня 2016 року по серпень 2019 року відповідачі не проводили жодної оплати по утриманню житла, так само, на момент звернення до суду із вказаним позовом між позивачем та відповідачами не досягнуто жодної згоди щодо відшкодування витрат на утримання квартири, а позивачем, в свою чергу, за вказаний період здійснено оплату житлово-комунальних послуг на утримання квартири [ADDRESS] , на загальну суму: 30318,44 грн. Враховуючи те,\~що житлове\~приміщення за\~адресою:\~ [ADDRESS] ,\~належить позивачу\~та відповідачам\~на праві\~спільної часткової\~власності (позивачу\~належить -\~3/8\~частини вказаного\~майна,\~відповідачу 1\~-\~3/8\~частини,\~а відповідачу\~2\~-\~2/8\~частини),\~та позивач\~вважає,\~що її\~права порушені\~бездіяльністю \~відповідачів \~в частині\~нездійснення оплати\~за утримання\~належного їм\~майна,\~у позові\~й заявлено\~відповідну вимогу\~про стягнення\~з [PERSON] \~(ІПН\~ [NUMBER] )\~на користь\~ [PERSON] (ІПН\~ [NUMBER] )\~коштів,\~сплачених за\~житлово-комунальні\~послуги по\~утриманню житлового\~приміщення за\~адресою:\~ [ADDRESS] \~в розмірі\~11369,41\~грн.,\~про \~стягнення з\~ [PERSON] на\~користь [PERSON] \~(ІПН\~ [NUMBER] )\~коштів,\~сплачених \~за житлово-комунальні\~послуги по\~утриманню житлового\~приміщення за\~адресою:\~ [ADDRESS] ,\~в розмірі\~7579,62\~грн.\~ В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі та наполягали на їх задоволені з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач-1 [PERSON] не скористалася правом брати участь у судових засіданнях; в окремо поданій заяві просила розглядати справу у її відсутність та відмовити у задоволенні позову. Відповідач-2 [PERSON] та його представники в судовому засіданні позов не визнали та заперечували проти задоволення. У поданому\~відзиві на\~позовну заяву\~зазначили,\~що ані\~ [PERSON] ,\~ані [PERSON] \~не проживають\~у квартирі\~ [ADDRESS] ,\~з поважних\~причин;\~доступу до\~квартири вони\~позбавлені з\~вини \~позивача з\~2016\~р.\~Разом з\~тим,\~на теперішній\~час [PERSON] \~отримано Звіт\~від 23\~січня 2020\~року про\~оцінку квартири\~ [ADDRESS] ,\~яким визначено\~ринкову вартість\~цієї квартири\~у розмірі\~793\~130\~грн. Відтак, виходячи з відсутності у [PERSON] бажання користуватись вищевказаною квартирою спільно з іншими співвласниками, [PERSON] та [PERSON] , як співвласники, яким, у відповідності із ст.ст. 317, 319 ЦК України також належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, готові доброчесно визначити та компенсувати [PERSON] вартість належної їй частки у спільному майні, виходячи із його загальної ринкової вартості. Цей намір, серед іншого, пов`язаний із тим, що під час розгляду цивільної справи №199/5722/19 відповідачем [PERSON] зазначалось про доцільність припинення спільної власності на квартиру [ADDRESS] . Тим самим, у разі готовності позивача до вирішення питання спільного володіння квартирою зазначеним чином, вони мають можливість остаточно узгодити з нею суму грошової компенсації, яку вона має одержати за свою частку у спільній власності, в тому числі з урахуванням її доводів про те, що вона утримувала квартиру за їхньої відсутності. Відповідач [PERSON] має намір вчинити дії, спрямовані на усунення невизначеності у правах і обов`язках сторін, яка послужила предметом спору. Крім того, згідно із даними ПАТ «Державний ощадний банк України», які знаходяться у доступі користувачів муніципальної карти за належною їм квартирою, станом на січень 2020 року заборгованість із сплати комунальних послуг за адресою: [ADDRESS] , в тому числі за період з 2016 по 2019 рік є наявною та складає: -за квартплату - 1 227, 89 гри.; -за користування ліфтом - 1 866, 13 грн. -за електроенергію - 7 495, 16 грн.; -за вивезення побутових відходів - 2 789, 74 грн.; -за газопостачання - 2 978, 45 грн.; -за водопостачання - 15, 77 грн. Загальна сума\~заборгованості за\~муніципальною картою\~№ 489624\~складає 16\~373,14\~грн. Також відповідно до акту звірки внесків до ОСББ за квартирою [ADDRESS] станом на 01 грудня 2019 року заборгованість складала 519, 40 грн. Як вказується\~у відзиві\~на позовну\~заяву,\~зазначені заборгованості\~існували і\~на час\~звернення позивача\~до суду\~із позовом\~по даній\~справі,\~тобто станом\~на 27\~серпня 2019\~року. Заборгованість, яка залишається несплаченою, [PERSON] з [PERSON] , сподіваючись на усунення перешкод у користуванні власністю, в подальшому мають намір погашати самостійно. Водночас, незважаючи на перешкоди у користуванні власністю, які чиняться з боку [PERSON] , та на відсутність можливості проживати у спірній квартирі, [PERSON] , в тому числі і за свою матір [PERSON] (відповідача-1) і на теперішній час прийнято заходи з усунення заборгованості з оплати комунальних послуг за вказану квартиру. Так,\~незалежно від\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] \~здійснено оплату\~послуг теплопостачання:\~14\~вересня 2019\~року -\~на суму\~1000\~грн.,\~23\~вересня 2019\~року -\~на суму\~1000\~грн.,\~12\~жовтня 2019\~року -\~на суму\~2000\~грн.,\~16\~листопада 2019\~року -\~на суму\~993\~грн.,\~30\~листопада 2019\~року -\~на суму\~1000\~грн. Причому, будучи позбавленими можливості користування власністю та житловим приміщенням з 2016 року, не проживаючи у спірній квартирі із вищевказаних причин, [PERSON] з [PERSON] не користуються іншими послугами, споживання яких має відповідним чином обліковуватись. Відповідачем-2 у відзиві на позовну заяву також вказується, що позивачкою [PERSON] , окрім низки квитанцій (а.с. 18-60, Том 1), не подано до суду доказів погашення нею заборгованості із житлово-комунальних послуг у вищевказаній квартирі, яка утворилась за період з 2016 року по 2019 рік, зокрема, не надано офіційних довідок з інформацією про те, з яких послуг, за якими особистими рахунками, за який саме період часу та у якому відповідно загальному розмірі здійснено оплату певних житлово-комунальних послуг або усунуто заборгованість. Проте, за вищевказаними даними, які стороною відповідача надаються до суду, заборгованість по квартирі є наявною; та відповідачі готові усувати її в подальшому. За підрахунком відповідача-2, загальна сума платежів за наданими позивачкою квитанціями становить не 30 318, 44 грн., а 25 412 грн., з них суми платежів: -за електроенергію - 2 301 грн.; -за газопостачання - 3 712 грн.; -за опалення - 8 120 грн. (при цьому, наразі опалення відповідачем-2 також оплачується, зокрема, надано до суду квитанції на суму 5 993 грн.); -за холодну воду - 6 247 грн.; -за послуги ліфта - 338 грн.; -за користування домофоном - 68 грн.; -за балансоутримання по ОСМД - 4 626 грн. \~ \~ \~ \~ При\~цьому,\~не всі\~надані копії\~квитанцій стосуються\~оплати житлово-комунальних\~послуг за\~вказаною у\~позові адресою.\~Так,\~на а.с.\~51\~міститься копія\~квитанції за\~переказ власних\~коштів на\~суму 400\~грн.;\~а на\~а.с.\~52,\~55\~-\~з оплати\~за адресою:\~ [ADDRESS] \~газопостачання на\~суми -\~1710\~грн.,\~1283\~грн.\~та електроенергії\~-\~на суму\~30\~грн. На а.с. 33, 36, 37 містяться копії квитанцій, текст яких взагалі не можливо перевірити. Разом з\~тим,\~в матеріалах\~справи відсутні\~відомості про\~надання позивачем\~даних про\~особисті рахунки\~із вищевказаних\~житлово-комунальних\~послуг,\~за якими\~здійснюються платежі\~саме за\~адресою:\~ [ADDRESS] . Відсутні також\~і відповідні\~довідки або\~інші офіційні\~дані,\~які підтверджують\~погашення заборгованостей\~за особистими\~рахунками саме\~за цією,\~але не\~за іншою,\~адресою на\~конкретні суми\~за окремі\~періоди часу. Особисті рахунки, зазначені у квитанціях, копії яких надано стороною позивача, мають узгоджуватись з іншими документами, з яких видно, що ці рахунки відповідають місцезнаходженню квартири. Втім, таких документів не надано, а встановити це із квитанцій не можливо. За таких\~обставин,\~на переконання\~відповідача-2,\~у відповідності\~із вимогами\~ст.ст.\~76-80\~ЦПК України,\~суду не\~було надано\~належних,\~допустимих,\~достовірних та\~достатніх доказів,\~на підставі\~яких можна\~встановити дійсні\~обставини,\~які входять\~до предмета\~доказування по\~даній справі\~та існували\~на час\~пред`явлення позову. Фактично за наданими копіями квитанцій не можливо перевірити дійсність сум та призначення платежів. У письмовій промові, підготовленій до судових дебатів, відповідач-2 зазначив, що позивачем не надано офіційних відомостей з інформацією стосовно того, з яких житлово-комунальних послуг за якими особовими рахунками та за який саме період часу, на підставі яких рахунків поставників послуг та у якому, відповідно, загальному розмірі здійснено оплату певних житлово-комунальних послуг або усунуто заборгованість. Відтак, не надано належних доказів, на підставі яких до спірних правовідносин можуть бути застосовані положення Глави 48 «Виконання зобов`язання» Розділу І Книги П`ятої ЦК України (ст.ст. 526-545 ЦК України), адже в подібних випадках суду повинні надаватись як документи, що свідчать про виникнення відповідних зобов`язань, так і документи, що свідчать про їх належне виконання, до того ж, - здійснене за інших осіб. Отже, заявлені позовні вимоги не обґрунтовуються правильним застосуванням норм права. Відповідачем [PERSON] \~надано суду\~копії квитанцій\~про сплату\~після серпня\~2019\~року коштів\~в рахунок\~погашення заборгованості\~з оплати\~постачання теплової\~енергії за\~адресою:\~ [ADDRESS] ,\~що свідчить\~про наявність,\~зокрема,\~такої заборгованості,\~у тому\~числі станом\~на серпень\~2019\~року.\~Надано й\~інші дані\~про те,\~що заборгованість\~з усіх\~житлово-комунальних\~послуг за\~вказаною у\~позові адресою\~існує досі\~та існувала\~на час\~подання позову. Надані стороною позивача до матеріалів справи квитанції не можна вважати доказами виконання певних зобов`язань, у тому числі за інших осіб, адже такі документи підтверджують лише здійснення різноманітних платіжних дій, але належними доказами виконання певного зобов`язання, зокрема солідарного, вони можуть бути лише у сукупності з даними про виникнення та належне виконання конкретних зобов`язань. Передусім такими доказами можуть бути лише офіційні довідки відповідних житлово-комунальних служб про нарахування та погашення відповідних заборгованостей за конкретні періоди часу. Водночас, надані стороною позивача квитанції викликають обґрунтований сумнів щодо їх належності у відповідному обсязі до зобов`язань, які виникли з оплати житлово- комунальних послуг у спірній квартирі, про що зазначено у відзиві на позов. Як зазначається відповідачем-2, по даній справі належним чином встановлено наявність перешкод у користуванні власністю для [PERSON] та [PERSON] , що за вищевказаною адресою чиняться позивачкою [PERSON] після смерті попереднього співвласника квартири (основного наймача) - [PERSON] , померлого у вересні 2016 року. Дані обставини знайшли своє відображення у матеріалах цивільної справи №199/5722/19 за позовом [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю. У тому числі,з грудня 2016 року [PERSON] та [PERSON] , внаслідок дій [PERSON] , остаточно позбавлені доступу до квартири [ADDRESS] . Отже, позивачем не доведено факту належного отримання відповідачами [PERSON] та [PERSON] житлово-комунальних послуг за згаданою адресою. Натомість, обставини, пов`язані з відсутністю користування відповідачами [PERSON] , [PERSON] вищевказаною квартирою з вини позивача [PERSON] , є такими, що встановлені рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 08 липня 2020 року, яке набрало законної сили з 28 жовтня 2020 року. На переконання відповідача-2, у справі не встановлено підстав для висновку про наявність, за викладених у позові обставин, права зворотної вимоги позивачки до відповідачів. Належних, достовірних та допустимих доказів наявності з боку відповідачів зобов`язань подібного змісту за здійсненим в їх інтересах позивачкою солідарним обов`язком - стороною позивача суду не надано. Як наслідок, підстави для задоволення позовних вимог, за переконанням сторони відповідача, - відсутні. У відповіді на відзив позивач вказала, що [PERSON] зазначає, що він здійснював оплату послуг теплопостачання в період з 14 вересня по 30 листопада 2019 року, що не має ніякого значення до вказаного судового спору, оскільки позивачем були заявлені наступні позовні вимоги щодо стягнення з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] ) кошти, сплачені за житлово-комунальні послуги по утриманню житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] за період з серпня 2016 року по серпень 2019 року. Відповідачами не надано жодного належного та допустимого доказу, що підтверджував би сплату ними комунальних послуг у вказаний період, а їх теоретичні міркування щодо можливого подальшого викупу ними частини квартири, що належить позивачу не мають жодного значення для вирішення судового спору. Враховуючи, що сторони є співвласниками квартири [ADDRESS] , відповідачі відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язані брати участь у витратах на її утримання, але житлово-комунальні послуги не сплачують. Грошова сума в розмірі 11369,41 грн. гривень підлягає стягненню з [PERSON] , оскільки їй належить 3/8 квартири, а з [PERSON] в розмірі 7579,62 грн, оскільки він володіє ј часткою квартири. Процесуальні дії у справі: - рішенням суду від 28.11.2019 р., ухваленим в заочному порядку, позов [PERSON] задоволено у повному обсязі; - ухвалою суду від 13.01.2020 задоволено заяву відповідача [PERSON] про перегляд заочного рішення суду від 28.11.2019; заочне рішення суду скасовано та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження; - ухвалою суду від 04.02.2020 підготовче провадження у справі закрито та призначено до судового розгляду по суті; - ухвалою суду від 25.06.2020 провадження у справі зупинено до набрання законної сили рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська у цивільній справі за позовом [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю (199/5722/19, 2/199/2904/19); - ухвалою суду від 16.11.2020 провадження у справі поновлено, у зв`язку з набранням законної сили рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська у цивільній справі за позовом [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю (199/5722/19, 2/199/2904/19). Як встановлено судом, сторони є співвласниками квартири [ADDRESS] : позивачу належить 3/8 частин на підставі свідоцтва про право власності на житло від 24.01.2000, виданого згідно розпорядження від 24.01.2000 №4/159-200 та свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори Шугаєвою Н.С. за реєстровим № 3-809 (спадкова справа №5/2017) (а.с.13,16,17); відповідачу [PERSON] належить 3/8 частин на підставі свідоцтва про право власності на житло від 24.01.2000, виданого згідно розпорядження від 24.01.2000 № 4/159-200 та свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.13,16,17) та відповідачу [PERSON] належить 2/8 частин на підставі свідоцтва про право власності на житло від 24.01.2000, виданого згідно розпорядження від 24.01.2000 № 4/159-200 (а.с.13). Згідно довідки №063901 про склад сім`ї або зареєстрованих осіб, виданої 22.08.2019 Департаментом адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, у вказаній квартирі зареєстровані позивач ( [PERSON] , уповноважений власник) відповідач-1 ( [PERSON] , співвласниця) та відповідач-2 ( [PERSON] ) (а.с 14). За підрахунком позивача щодо витрат по утриманню квартири та сплаті комунальних послуг за період з серпня 2016 року до серпня 2019 року включно, нею понесені витрати за оплату житлово-комунальних послуг на утримання квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] на загальну суму 30318,44 грн., про що надані копії квитанцій (а.с. 18-60, Том 1). Правовідносини між сторонами виникли із невиконання зобов`язань з оплати житлово-комунальних послуг ти витрат на утримання житла. Дослідив докази, надані у порядку ст.ст. 76 80, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. У відповідності до ст.\~41\~Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ст.\~328\~ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ч. 2 цієї статті право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 1 ст. 319\~ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов`язує (ч. 4 ст. 319 ЦК України). Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 322 ЦК України). За судового розгляду встановлено, що рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 08.07.2020, яке набрало законної сили 28.10.2020 (а.с.4-7 Том 2) ухвалено позов [PERSON] ,\~ [PERSON] до\~ [PERSON] про\~усунення перешкод\~в здійсненні\~права власності\~ задовольнити\~в повному\~обсязі.\~Усунути [PERSON] \~та [PERSON] \~перешкоди в\~здійсненні права\~власності своїм\~майном \~квартирою [ADDRESS] .\~Вселити [PERSON] \~та [PERSON] \~в квартиру\~ [ADDRESS] .\~Зобов`язати [PERSON] \~не чинити\~перешкоди [PERSON] \~та [PERSON] \~в користуванні\~квартирою [ADDRESS] ,\~надавши ключі\~від вхідних\~дверей квартири\~та дверей\~тамбуру.\~Стягнути з\~ [PERSON] на\~користь [PERSON] \~понесені судові\~витрати у\~вигляді сплаченого\~судового збору\~в розмірі\~768\~(сімсот\~шістдесят вісім)\~грн.\~40\~коп.\~У задоволенні\~зустрічного позову\~ [PERSON] до\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] про\~визначення порядку\~користування житловим\~приміщенням -\~відмовити у\~повному обсязі. Вказаним судовим рішенням та постановою Дніпровського апеляційного суду від 28.10.2020, якою рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 08.07.2020 залишено без змін, встановлено, що що згідно правовстановлюючих документів розмір часток співвласників квартири [ADDRESS] такий: [PERSON] та [PERSON] належить по 3/8 частці кожній, [PERSON] - ј частина. Згідно з технічною документацією квартира [ADDRESS] є двокімнатною, житлова площа якої складає 28,6 кв.м., у тому числі 1-а кімната 16,7 кв.м., 2-а кімната 11,9 кв.м., кухня - 8,0 кв.м., туалет - 1,1 кв.м., ванна кімната - 2,1 кв.м., коридор - 7,1 кв.м., вбудована шафа - 1,3 кв.м., лоджія 7,7 кв.м. Загальна площа квартири 55,9 кв.м. Матеріалами справи підтверджено факт створення [PERSON] переш код [PERSON] та [PERSON] у користуванні своїм майном спірною квартирою (а.с.17-20, 21-22 Том 2). За ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини,\~встановлені рішенням\~суду у\~господарській,\~цивільній або\~адміністративній справі,\~що набрало\~законної сили,\~не доказуються\~при розгляді\~іншої справи,\~у якій\~беруть участь\~ті самі\~особи або\~особа,\~щодо якої\~встановлено ці\~обставини,\~якщо інше\~не встановлено\~законом. Відтак, вказаним судовим рішенням встановлено, що відповідачі були позбавлені права користування квартирою [ADDRESS] , співвласниками якої вони є разом із позивачем. Разом з тим, розв`язуючи вимогу позову, суд виходить з наступних правових норм. Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа\~має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового\~\~або майнового права та інтересу. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом,\~\~що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. У частині першій статті 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», у редакції чинній на час виникнення спірних відносин, споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Статтею 360 ЦК України передбачено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь\~\~у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог Ї відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього (частини четверта статті 544 ЦК України). Тлумачення наведених норм права дає підстави зробити висновок, що кожен співвласник зобов`язаний брати участь у витратах щодо утримання майна, що є у спільній частковій власності, незалежно від того, хто здійснює фактичні дії, спрямовані на утримання спільного майна. Співвласник, який виконав солідарний обов`язок щодо сплати необхідних витрат на утримання майна, має право вимагати від іншого співвласника їх відшкодування (право зворотної вимоги Ї регрес). Якщо хтось із співвласників відмовляється брати участь у витратах, інші співвласники можуть здійснити їх самостійно і вимагати від цього співвласника відшкодування понесених витрат у судовому порядку або ж безпосередньо звернутись до суду з позовом про примусове стягнення \~з співвласника, який відмовився нести тягар утримання спільного майна, коштів для цієї мети. Такий правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 13 березня 2019 року у справі № 521/3743/17-ц (провадження № 61-26462св18), а також у постанові від 19 серпня 2020 року у справі № 703/2200/15-ц (провадження № 61-7289св20). Таким чином, є слушними доводи позивача щодо обов`язку обох відповідачів, як співвласників майна, нести тягар утримання майна. Втім, відмовляючи в задоволенні позову, суд виходить з наступного. У вказаній\~справі позивачем\~не доведено\~виконання нею\~солідарного обов`язку\~щодо сплати\~необхідних витрат\~на утримання\~майна,\~оскільки надані\~нею копії\~квитанцій на\~підтвердження оплати\~вказаних послуг\~(а.с.\~18-60,\~Том 1)\~мають дуже\~багато протиріч\~(на\~а.с.\~51\~міститься копія\~квитанції за\~переказ власних\~коштів на\~суму 400\~грн.;\~а на\~а.с.\~52,\~55\~-з\~оплати за\~адресою:\~ [ADDRESS] \~газопостачання на\~суми -\~1710\~грн.,\~1283\~грн.\~та електроенергії\~-\~на суму\~30\~грн.; на а.с.\~33,\~36,\~37\~містяться копії\~квитанцій,\~текст яких\~взагалі не\~можливо перевірити)\~і з\~них не\~можливо встановити,\~що оплата\~послуг здійснювалася\~саме за\~визначений нею\~у позовній\~заяві період\~(2016-2019\~роки),\~а не,\~наприклад,\~на оплату\~заборгованості,\~яка мала\~місце зі\~більш минулі\~роки,\~оскільки згідно\~із даними\~ПАТ «Державний\~ощадний банк\~України»,\~які знаходяться\~у доступі\~користувачів муніципальної\~карти за\~належною сторонам\~квартирою,\~станом на\~січень 2020\~року заборгованість\~із сплати\~комунальних послуг\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~в тому\~числі за\~період з\~2016\~по 2019\~рік є\~наявною та\~складає: за квартплату\~-\~1\~227,\~89\~грн.; за користування ліфтом - 1 866, 13 грн.; за електроенергію\~-\~7495,\~16\~грн.; за вивезення\~побутових відходів\~-\~2\~789,\~74\~грн.; за газопостачання\~-\~2\~978,\~45\~грн.; за водопостачання\~-\~15,\~77\~грн. Загальна сума\~заборгованості за\~муніципальною картою\~№ 489624\~складає 16\~373,14\~грн. Також, відповідно до акту звірки внесків до ОСББ за квартирою [ADDRESS] , станом на 01 грудня 2019 року заборгованість складала 519, 40 грн. (а.с.137-140 Том 1). Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Частиною першою\~статті 81 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані\~встановлюються такими\~засобами:\~ письмовими,\~речовими і\~електронними доказами;\~ висновками\~експертів;\~ показаннями свідків. Позивач, розпорядившись своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, не надав суду доказів в порядку ст.ст. 76-80, ч. 1 ст. 13 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України на підтвердження наявності обставин, що обґрунтовують позовні вимоги, зокрема, щодо виконання нею солідарного обов`язку щодо розміру та сплати витрат на утримання майна, що мають значення для справи. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду (ч. 2 ст. 13 ЦПК України). Підстави для збирання судом доказів в даній справі відсутні (ч. 2 ст. 13 ЦПК України). Суд відхиляє всі інші доводи та заперечення, оскільки вони спростовуються вищевикладеними висновками суду. Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до ч. 2 ст. 133, ч. 6 ст. 141, п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України. Оскільки в задоволенні позову відмовлено, судові витрати підлягають віднесенню на рахунок позивача.

Outcome: dismissed