Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, яким просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON], у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи із дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що з 25 вересня 2004 року знаходилася у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. 12 квітня 2006 року рішенням Харківського районного суду Харківської області шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу малолітня дитина проживає разом з позивачем. Відповідач ухиляється від покладеного на нього обов'язку утримувати дитину. Також позивач зазначила, що відповідач нікому аліментів не сплачує, стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться, у шлюбі він не перебуває, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків відповідач також не має. Позивач у судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити та розглядати справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій також зазначив, що позовні вимоги визнає. У зв'язку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який був зареєстрований 25 вересня 2004 року Мереф'янською міською радою Харківського району Харківської області, актовий запис №118. Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 12 квітня 2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. /а.с.2/ Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. /а.с.3/ Судом також встановлено та не заперечувалося сторонами у справі, що малолітня дитина [PERSON] проживає разом зі своєю матір'ю [PERSON] Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.ч.1-3 ст. 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В ході судового розгляду справи судом також встановлено, що відповідач [PERSON], інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дочки, сина на утриманні не має. Інформації щодо працевлаштування відповідача матеріали справи не містять. Частинами 1,3 ст. 183 Сімейного кодексу України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Статтею 191 Сімейного кодексу України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За ч.2 ст. 183 Сімейного Кодексу України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Оскільки заявлений позивачем розмір аліментів обґрунтований, суд приходить до висновку,що позовні вимоги [PERSON] є такими, що підлягають задоволенню. У відповідності до ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved