Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, у якому просила позбавити відповідача батьківських прав відносно їхнього сина [PERSON] , [INFO] . Мотивує свою позовну заяву тим, що сторони з 20 вересня 2006 року по 03 червня 2013 року перебували у шлюбу, від якого у них народився син [PERSON] , [INFO] . Після народження дитини стосунки сторін зіпсувалися, в 2012 року відповідач залишив сім`ю і по сьогодні не підтримує з позивачем та дитиною жодних стосунків. Відповідач не займався і не займається вихованням сина, не забезпечує його матеріально, не виконує обов`язків батька щодо виховання та розвитку дитини. Станом на 01 березня 2019 року заборгованість відповідача по сплаті аліментів становить 57161 грн. 39 коп. Вважає, що відповідач добровільно самоусунувся від виконання батьківських обов`язків. Враховуючи наведене, просить позов задовольнити. Ухвалою від 13 червня 2019 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання. У судовому засіданні 09 вересня 2019 року представник позивача [PERSON] заявив клопотання про допит свідків [PERSON] та [PERSON] Протокольною ухвалою від 09 вересня 2019 року клопотання представника позивача [PERSON] про допит свідків задоволено та призначено судовий розгляд на 12 год. 45 хв. 28 жовтня 2019 року. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] відмовився від допиту свідка [PERSON] Відмова прийнята судом. Надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, позовні вимоги підтримав та просив такі задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи як поштовою кореспонденцією, так і розміщенням оголошення на веб-сайті суду про його виклик, у судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив, відзиву та клопотань про розгляд справи за його відсутності не подав. Представник третьої особи Служби у справах дітей Пустомитівської районної державної адміністрації Львівської області Мота В.І. у судове засідання з`явився, позовні вимоги підтримав та просив такі задовольнити. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила, що вона є матір`ю позивача. Зазначила, що після народження дитини, відповідач покинув сім`ю і не підтримує з ними жодних відносин. В судовому засіданні заслухана думка дитини [PERSON] , який повідомив, що він навчається у сьомому класі. З першого класу він батька не бачив і не чув. Жодних подарунків від нього не отримував. Зі згоди представника позивача суд постановляє ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 280, 281 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Як зазначено в Декларації ООН прав дитини (1959 року), дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Закон України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року передбачає, що кожна дитина має право на достатній життєвий рівень. При цьому, виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею ст. 150 СК України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов`язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї; забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини; забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Відповідно до ч. 2, 4 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 11 серпня 2007 року Солонківською сільською радою Пустомитівського району Львівської області. Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 03 червня 2013 року у справі № 450/816/13-ц шлюб між сторонами, зареєстрований 20 вересня 2006 року Солонківською сільською радою Пустомитівського району Львівської області, розірвано. Заочним рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 23 квітня 2013 року у справі № 450/939/13-ц, ухвалено стягувати з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] аліменти на дитину [PERSON] , [INFO] , у розмірі 800 грн. на місяць. Із розрахунку заборгованості по аліментах від 01 березня 2019 року у виконавчому провадження № 52155507 вбачається, що заборгованість відповідача по аліментах перед позивачем за період з березня 2013 року по лютий 2019 року становить 87161 грн. 39 коп. Довідкою № 585 від 25 березня 2019 року, виданою Солонківською сільською радою Пустомитівського району Львівської області, встановлено, що [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір`ю [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Постановою Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» п. 16 роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Як вбачається з висновку Органу опіки та піклування Пустомитівської районної державної адміністрації Львівської області від 11 квітня 2019 року доцільно позбавити батьківських прав [PERSON] щодо малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , оскільки він повністю ухилився від виконання батьківських обов`язків, не проявляє любові та заінтересованості щодо дитини, разом з ним не проживає, не цікавиться розвитком, навчанням, станом здоров`я, не бере участі у його вихованні, не піклується про духовний та фізичний розвиток, не забезпечує необхідним харчуванням, допомогою при лікуванні, фінансово та матеріально не допомагає. Частинами 2 та 3 статті 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ч. 2 ст. 155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ним Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у спразі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідач доводи позивача не спростував, відзиву на позов суду не подав, у судові засідання жодного разу не з`явився, а тому суд враховує лише ті докази, які містяться в матеріалах справи і вважає, що позивачем повністю доведено необхідність позбавлення відповідача батьківських прав щодо малолітнього сина у зв`язку з невиконанням ним своїх батьківських обов`язків. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути 768 грн. 40 коп. судового збору. Згідно з ч. 2 ст. 286 ЦПК України заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення. За ч. 1 ст. 289 ЦПК України заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків встановлених цим кодексом не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Outcome: approved