overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Писарівської сільської ради Кодимського району Одеської області, в якому просить визнати за нею право на земельну частку (пай), розміром 2,98 умовних кадастрових гектарів на території Писарівської сільської ради Кодимського району Одеської області, посвідчене сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ОД12 № 0120780 зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 10.08.1996 року за № 273, вказуючи, що право на земельну частку (пай) належало [PERSON], який помер 23.02.2004 року. Позивач являється спадкоємцем після померлого та прийняла спадщину, однак не може її оформити оскільки сертифікат, яким було посвідчене право померлого на земельну частку (пай) був втрачений. В судове засідання позивач не зявилася, надавши до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надавши до суду клопотання в якому просить розглянути справу у його відсутність, проти задоволення вказаних позовних вимог не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, що 23.02.2004 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 3 ст. 1222, ч. 1 ст. 1220 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Позивач [PERSON] являється спадкоємцем після померлого [PERSON] та прийняла спадщину, що підтверджується повідомленням Кодимської районної державної нотаріальної контори. З повідомлення наданого відділом Держгеокадастру у Кодимському районі Одеської області вбачається, що [PERSON] був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД12 № 0120780 на території Писарівської сільської ради Кодимського району Одеської області розміром 2,98 умовних кадастрових гектарів. В судовому засіданні встановлено, що сертифікат, яким посвідчене право померлого [PERSON] на земельну частку (пай), яка входить до спадкового майна померлого, був втрачений, у зв'язку з чим позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину. У відповідності до положень ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до положень ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, тобто і в порядку спадкування, а тому, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Писарівської сільської ради Кодимського району Одеської області, в якому просить визнати за нею право на земельну частку (пай), розміром 2,98 умовних кадастрових гектарів на території Писарівської сільської ради Кодимського району Одеської області, посвідчене сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ОД12 № 0178127 зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 10.08.1996 року за № 619, вказуючи, що право на земельну частку (пай) належало [PERSON], який помер 22.05.2006 року. Позивач являється спадкоємцем після померлого та прийняла спадщину, однак не може її оформити оскільки сертифікат, яким було посвідчене право померлого на земельну частку (пай) був втрачений. В судове засідання позивач не зявилася, надавши до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надавши до суду клопотання в якому просить розглянути справу у його відсутність, проти задоволення вказаних позовних вимог не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, що 22.05.2006 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 3 ст. 1222, ч. 1 ст. 1220 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Позивач [PERSON] являється спадкоємцем після померлого [PERSON] та прийняла спадщину, що підтверджується повідомленням Кодимської районної державної нотаріальної контори. З повідомлення наданого відділом Держгеокадастру у Кодимському районі Одеської області вбачається, що [PERSON] був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД12 № 0178127 на території Писарівської сільської ради Кодимського району Одеської області розміром 2,98 умовних кадастрових гектарів. В судовому засіданні встановлено, що сертифікат, яким посвідчене право померлого [PERSON] на земельну частку (пай), яка входить до спадкового майна померлого, був втрачений, у зв'язку з чим позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину. У відповідності до положень ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до положень ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, тобто і в порядку спадкування, а тому, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Писарівської сільської ради Кодимського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно, земельну ділянку, що розташована на території Писарівської сільської ради Кодимського району Одеської області, площею 2,23 га, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право власності на яку посвідчене державним актом на право приватної власності на землю серії ІV-ОД № 009816 виданим 27.02.2004 року, вказуючи, що земельна ділянка належала [PERSON], яка померла 05.05.2012 року. Позивач являється спадкоємцем після померлої та прийняла спадщину, однак не може оформити право власності на вказану земельну ділянку, оскільки державний акт на право приватної власності на землю був втрачений. В судове засідання позивач не зявилася, надавши до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надавши до суду клопотання в якому просить розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнає. Відповідно до положень ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи, враховуючи, що відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема і в порядку спадкування, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем, оскільки судом не встановлено обставин, які б свідчили, що таке визнання суперечить вимогам закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Писарівської сільської ради Кодимського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно, земельну ділянку, що розташована на території Писарівської сільської ради Кодимського району Одеської області, площею 3,54 га, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право власності на яку посвідчене державним актом на право приватної власності на землю серії І-ОД № 024345 виданим Кодимською районною державною адміністрацією Одеської області 27.02.2004 року, вказуючи, що земельна ділянка належала [PERSON], яка померла 13.08.2006 року. Позивач являється спадкоємцем після померлої та прийняла спадщину, проте не може оформити право власності на земельну ділянку, оскільки державний акт, яким посвідчене право власності померлої на цю ділянку був втрачений. В судове засідання позивач не зявилася, надавши до суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без її участі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надавши до суду клопотання в якому просить розглянути справу у його відсутність. Позовні вимоги визнає. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з'явились, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, що 13.08.2006 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 3 ст. 1222, ч. 1 ст. 1220 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Позивач [PERSON] являється спадкоємцем після померлої [PERSON] та прийняла спадщину, що підтверджується повідомленням Кодимської районної державної нотаріальної контори. З повідомлення наданого відділом Держгеокадастру у Кодимському районі Одеської області вбачається, що [PERSON] був виданий державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії І-ОД № 024345, що розташована на території Писарівської сільської ради Кодимського району Одеської області розміром 3,54 га. В судовому засіданні встановлено, що державний акт, яким посвідчене право приватної власності [PERSON] на земельну ділянку, яка входить до спадкового майна померлої, був втрачений, у зв'язку з чим позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину. У відповідності до положень ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до положень ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, тобто і в порядку спадкування, а тому, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-28 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Чернігівський завод радіоприладів» про стягнення нарахованої але не виплаченої заробітної плати в розмірі 20718,72 грн. Позов мотивовано тим, що при припиненні трудових правовідносин із відповідачем, останнім не було проведено повного розрахунку із позивачем.. Представник відповідача надала письмовий відзив на позовну заяву та довідку про розмір заборгованості із заробітної плати перед позивачем. Беручи до уваги, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази у справі, суд знаходить підстави для часткового задоволення позову, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що позивач перебувала у трудових відносинах з ПрАТ «Чернігівський завод радіоприладів», 28.02.2019 року позивача було звільнено у зв'язку із скороченням чисельності працівників на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України. Відповідно до наданої представником відповідача довідки від 26.03.2019 року № 466/110 станом на 20.03.2019 року заборгованість із нарахованої але не виплаченої заробітної плати перед позивачем складає 18328,72 грн., заборгованість у сумі 2390,00 грн. було погашено 04.03.2019 року. Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, а позов підлягає задоволенню на 88% з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 676,19 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-14 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Чернігівський завод радіоприладів» про стягнення нарахованої але не виплаченої заробітної плати в розмірі 28952,15 грн. Позов мотивовано тим, що при припиненні трудових правовідносин із відповідачем, останнім не було проведено повного розрахунку із позивачем.. Представник відповідача надала письмовий відзив на позовну заяву та довідку про розмір заборгованості із заробітної плати перед позивачем. Беручи до уваги, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази у справі, суд знаходить підстави для задоволення позову, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що позивач перебуває у трудових відносинах з ПрАТ «Чернігівський завод радіоприладів». Відповідно до наданої представником відповідача довідки від 26.02.2019 року № 466/104 станом на 01.01.2019 року заборгованість із нарахованої але не виплаченої заробітної плати перед позивачем складає 28952,15 грн. Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-28 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Чернігівський завод радіоприладів» про стягнення нарахованої але не виплаченої заробітної плати в розмірі 48649,60 грн. Позов мотивовано тим, що при припиненні трудових правовідносин із відповідачем, останнім не було проведено повного розрахунку із позивачем.. Представник відповідача надала письмовий відзив на позовну заяву та довідку про розмір заборгованості із заробітної плати перед позивачем. Беручи до уваги, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази у справі, суд знаходить підстави для задоволення позову, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що позивач перебувала у трудових відносинах з ПрАТ «Чернігівський завод радіоприладів». Відповідно до наданої представником відповідача довідки від 26.03.2019 року № 466/110 станом на 01.03.2019 року заборгованість із нарахованої але не виплаченої заробітної плати перед позивачем складає 48649,60 грн. Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-29 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Чернігівський завод радіоприладів» про стягнення нарахованої але не виплаченої заробітної плати в розмірі 74150,79 грн. Позов мотивовано тим, що при припиненні трудових правовідносин із відповідачем, останнім не було проведено повного розрахунку із позивачем.. Представник відповідача надала письмовий відзив на позовну заяву та довідку про розмір заборгованості із заробітної плати перед позивачем. Беручи до уваги, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази у справі, суд знаходить підстави для задоволення позову, виходячи з наступного. Позивач до 16.10.2018 року працювала у Приватному акціонерному товаристві «Чернігівський завод радіоприладів» на посаді начальника управління бухгалтерського обліку та з 16.10.2018 року була звільнена з посади за угодою сторін, відповідно до пункту 1 статті 36 КЗпП України (а.с. 3). Відповідно до наданої представником відповідача довідки від 26.11.2018 року № 414/583 станом на 26.11.2018 року заборгованість із нарахованої але не виплаченої заробітної плати перед позивачем складає 74150,79 грн. Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-11 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Чернігівський завод радіоприладів» про стягнення нарахованої але не виплаченої заробітної плати станом на 01.02.2019 року в розмірі 18461,42 грн. Позовні вимоги мотивовано систематичним невиконанням відповідачем вимог законодавства про працю в частині вчасної оплати праці найманих працівників. Представник відповідача письмовий відзив на позовну заяву не надала. Беручи до уваги, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази у справі, суд знаходить підстави для задоволення позову, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що позивач перебуває у трудових відносинах з ПрАТ «Чернігівський завод радіоприладів». Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 06.11.2018 року з Приватного акціонерного товариства «Чернігівський завод радіоприладів» на користь [PERSON] було стягнуто 31567 грн. 07 коп. заборгованості із нарахованої але не виплаченої заробітної плати станом на 01.10.2018 року. Відповідно до наданої позивачем копії розрахункового листка станом на січень 2019 року заборгованість із нарахованої але не виплаченої заробітної плати перед позивачем складає 50028,49 (45435,74+4592,75) грн. Згідно зі ст. 115 КЗпП України та ст. 24 Закону про оплату праці роботодавець зобов'язаний виплачувати заробітну плату працівникам регулярно в робочі дні в строки, встановлені колективним договором (або нормативним актом роботодавця, погодженим із профспілкою), не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, і не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved