Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 19.06.2009 р. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Сімейне життя не склалося через несумісність характерів та різних поглядів на життя, непорозуміння в питаннях спільного проживання, відсутність почуття поваги, довіри, а також будь-яких інтересів, які б могли їх поєднувати. Спору майнового характеру між ними немає, місце проживання дітей визначено, але їх утримання потребує матеріальної допомоги, тому просить розірвати шлюб та стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття та судові витрати по справі. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, просить суд задовольнити їх в повному обсязі на підставах викладених в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти розірвання шлюбу, але аліменти сплачувати відмовився, оскільки постійного заробітку не має. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи і дослідженими в судовому засіданні доказами встановлено, що 19.06.2009 року Добропільською сільською радою Голопристанського району Херсонської області було зареєстровано шлюб між сторонами, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER]. Від шлюбу сторони мають синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження, батьком яких є відповідач. У відповідності до довідки, виданої Добропільською сільською радою Голопристанського району Херсонської області від 19.05.2014 року за № 191, діти проживають з позивачем, і перебувають на її утриманні. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що на теперішній час сторони не підтримують шлюбних відносин, характер відносин, які склалися, свідчить про повний розпад сім'ї. Основна причина розпаду сім'ї - це різні характери та різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, втрачено почуття любові і довіри один до одного. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Статтею 180 Сімейного Кодексу України, передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи матеріальне становище неповнолітніх дітей, позивача, відповідача, відсутність у відповідача аліментів на інших дітей, а також інші обставини, що мають істотне значення, відповідно до вимог ст. 182 Сімейного кодексу України та беручи до уваги роз'яснення пункту 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги відповідача в частині стягнення аліментів на утримання дітей та стягнути з відповідача на користь позивача кошти (аліменти) на утримання дітей у розмірі 1/4 всіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з дня пред'явлення позову до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Згідно з п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved