Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з відповідача на її користь на її утримання аліменти у розмірі ј частини всіх видів його заробітку щомісячно, до досягнення дитиною - [PERSON] , [INFO] , трьох років, тобто до [INFO] . Позовна заява обґрунтована тим, що 06 лютого 2016 року позивач вступила у зареєстрованій шлюб з [PERSON] , [INFO] . Даний шлюб був зареєстрований виконавчим комітетом Сіверської міської ради Бахмутського району Донецької області, про що в книзі реєстрації шлюбів, в цей же день, був зроблений відповідний актовий запис за № 3. Після укладення шлюбу вона змінила своє дівоче прізвище на [PERSON] . У шлюбі, у них народився син - [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини між нами не склалися. Спільне господарство не ведеться. Фактичні шлюбні відносини між ними припинені з початку березня 2019 року. Після припинення фактичних шлюбних відносин, спільна дитина постійно проживає разом з нею. Відповідач не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини, позивач змушена утримувати сина самостійно. Відповідач всі зароблені кошти витрачає тільки на свої потреби, а на утримання дружини і сина, грошей не виділяє. Позивач не отримує від [PERSON] ніякої матеріальної допомоги на своє утримання і на утримання дитини, і в добровільному порядку надавати її він не збирається. [PERSON] має матеріальну можливість надавати допомогу, він отримує зарплатню, в розмірі 5000 гривень та неофіційно працює у приватних підприємців. Тому його середньомісячний дохід, становить грошову суму, не менш 5000 (п`яти тисячі) гривень. Позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Вказана обставина надає позивачу право в силу ч. 2 ст. 84 СК на утримання від чоловіка - батька дитини матеріальної допомоги до досягнення дитиною трьох років. Відповідач має можливість і, в силу Закону, зобов`язаний надавати також і позивачу (крім дитини) матеріальну допомогу, в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно, до моменту досягнення сином [PERSON] , [INFO] , трьох років. [PERSON] аліменти на утримання дітей не виплачує, на утриманні непрацездатних батьків не має. Будь-яких доходів, що дозволяють позивачу обходитися без аліментів, у неї немає. Отримання аліментів необхідно для утримання малолітньої дитини. Позивач [PERSON] в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, на підставі викладених у позовній заяві обставин, просила суд позов задовольнити. Крім того, зазначила, що 12.05.2020 року було ухвалено рішення щодо розірвання шлюбу між нею та відповідачем, рішення не набрало законної сили, також вона звернулася до суду із позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання їх сина, але рішення ще не прийнято. Вона проживає разом із сином, не працює, перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, отримує на дитину в місяць 800 грн., також їй допомагають її батьки. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Надав відзив на позовну заяву в якому зазначив, що позивач не надає доказів на підтвердження того, що вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трирічного віку. Позивач вказує на те що вона дійсно, на теперішній час, проживає разом з сином [PERSON] , [INFO] , але на підтвердження цього надає довідку про склад сім`ї станом на 01.09.2018 року, тобто майже на 2 роки раніше, ніж позивач звернулася з цим позовом до суду. Позивач не надає жодного письмового доказу (довідки про його дохід та інше), що він має матеріальну можливість сплачувати аліменти на її користь на її утримання, отримує заробітну плату та неофіційний дохід. Позивач не наводить підстав чому саме розмір аліментів на її утримання повинен складати саме 1/4 частини від всіх видів його заробітку, хоча цивільне законодавство України та практика ВС України, вказує на стягнення більш меншого розміру від заробітку, при розгляді категорії таких справ. Позивач не зазначає в позові про те, що з відповідача вже стягуються, на її користь, аліменти в розмірі 1/4 частини від всіх видів, його заробітку щомісячно, на утримання сина [PERSON] . На теперішній час він знаходиться у важкому матеріальному становищі, у зв`язку з запровадженням карантину через спалах у світі коронавірусу. За рішенням прийнятим на засіданні Кабінету Міністрів України, 11 березня 2020 року, він не має будь-якого доходу, тому не має можливості сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно на утримання позивача до досягнення сином трьох років, тобто до [INFO] . У зв`язку з чим просить в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі в зв`язку з їх необґрунтованістю. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Виконавчому комітеті Сіверської міської ради Бахмутського району Донецької області 06.02.2017 року, актовий запис №3, після державної реєстрації шлюбу прізвище дружини - [PERSON] (а.с.6). Позивач та відповідач є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 10 жовтня 2017 року Лиманським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (а.с.7). Згідно довідки виданої 27.0.2018 року Виконавчим комітетом Сіверської міської ради Бахмутського району Донецької області, [PERSON] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , має наступний склад сім`ї: [PERSON] , [INFO] (а.с.9). Згідно до ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на аліменти у матері дитини може виникнути лише у разі достатнього матеріального забезпечення батька дитини. Щодо доводів відповідача, що позивачем надана довідка про склад сім`ї станом на 01.09.2018 року, тобто майже на 2 роки раніше, ніж позивач звернулася з цим позовом до суду, суд зазначає, що відповідач не спростував акт проживання позивача разом з дитиною, відповідач в своєму відзиві не зазначив з ким проживає дитина. Крім того, не надав доказів на підтвердження свого тяжкого матеріального становища та відсутності доходу. Крім того, суд зазначає, що хоча і відповідачем не надано доказів на підтвердження того, що з нього стягують аліменти на утримання дитини у розмірі ј частини від його доходів, але позивач не заперечувала той факт, що вона звернулася з відповідною позовною заявою до суду, але рішення не прийнято. Суд враховує, що відповідач є батьком дитини, яка на даний час не досягла трирічного віку, дитина проживає з позивачем. Також суд враховує, що у добровільному порядку відповідач матеріальної допомоги на утримання своєї дружини, з якою проживає дитина не надає. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, стягнувши з відповідача [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трьох років, тобто до [INFO] , починаючи стягнення з 02.03.2020 року. На думку суду, такий розмір аліментів є справедливим та розумним з урахуванням тих обставин та доказів, які були повідомлені і надані суду позивачем та відповідачем. На підставі ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 гривень.

Outcome: partial