Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-20 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] 31 липня 2017 року звернулися до суду з позовом до [PERSON], та просять припинити право власності [PERSON] на 1/3 частину квартири [ADDRESS] (раніше - Червонопрапорній) в м. Ромни Сумської області та на 6,75 частин земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0999 га по вул. Петропавлівській (Червонопрапорній), 43 в м. Ромни Сумської області, кадастровий номер 5910700000:02:030:0122, визнавши за, [PERSON], ідентифікаційний номер [NUMBER], та [PERSON], ідентифікаційний номер [NUMBER], в рівних частках по 1/2 за кожним, право власності на зазначені 1/3 частину квартири та 6,75 частин земельної ділянки, зарахувавши в рахунок належної [PERSON] компенсації за вказані 1/3 частину квартири та 6,75 частин земельної ділянки 76 842,00 грн., отриманих [PERSON] згідно з її розпискою від 18.11.2016 р. про одержання 3300 доларів США за її частку у спірній квартирі та земельній ділянці та стягнути з відповідача на користь позивачів сплачений ними судовий збір. Позовні вимоги мотивовані тим, що в листопаді 2016 року позивачі [PERSON], [PERSON], з одної сторони та відповідачка [PERSON], з іншої сторони, за участю [PERSON], досягли домовленості про сплату ними [PERSON] грошової компенсації за належну їй 1/3 частку у праві спільної часткової власності на квартиру № 3 в будинку № 43 та за 6,75 часток у праві власності на земельну ділянку за вказаною адресою в загальному розмірі 3300 доларів США. На виконання досягнутої домовленості позивачі за рахунок спільних сумісних коштів сплатили [PERSON] 3300 доларів США, про що остання підписала розписку, текст якої на її прохання написаний [PERSON] Згідно тексту вказаної розписки [PERSON] отримала від [PERSON] гроші в сумі 3300 доларів США, в рахунок цієї суми віддає 1/3 частину приватизованого майна та земельної ділянки по вул. Петропавлівській, 43/3 в м. Ромни, власником якого вона є. Після отримання зазначеної суми коштів зобов'язується знятись з місця реєстрації за адресою вул. Петропавлівська, 43/3 та не буде чинити перешкод в оформленні документів. Всі витрати по переоформленню документів 1/3 частини приватизованого майна а земельної ділянки за рахунок [PERSON] Зміст розписки прочитано нею вголос та підписано особисто в присутності свідків. Після отримання [PERSON] грошей в сумі 3300 доларів США з'ясувалась, що на час підписання вказаної розписки та отримання грошових коштів вона вже знялась з реєстрації за місцем проживання в спірній квартирі, а саме з 02 вересня 2016 року. Після вказаного позивачі неодноразово звертались до [PERSON] з проханням нотаріального посвідчення домовленостей, які мались між ними, а саме щодо нотаріального переоформлення на одного з позивачів в справі, належних [PERSON] на праві власності 1/3 частки у праві спільної часткової власності на квартиру [ADDRESS] та на 6,75 часток у праві власності на земельну ділянку за вказаною адресою, проте остання до нотаріальної контори з'явитись відмовляється, мотивуючи це тим, що належна їй частка у праві спільної власності на квартиру та на земельну ділянку, за які вона отримала грошову компенсацію, має бути оформлена на [PERSON] Останнім часом вона заявляє, що сплачених коштів недостатньо для компенсації вартості належного їй майна у праві спільної часткової власності. Викладені обставини змушують позивачів звернутись до суду з вказаним позовом. Відповідачем [PERSON] 12 грудня 2017 року подано суду заперечення на позов, в якому вона позов не визнає з наступних підстав. Дійсно у [PERSON] на вимогу позивачів без участі та погодження з власником 1/3 частку у праві спільної часткової власності на нерухоме майно та земельної ділянки за адресою м. Ромни, вул. Петропавлівська, 43/3 [PERSON] була досягнута згода, про сплату ними [PERSON] компенсації за належну їй 1/3 частку у праві спільної часткової власності на нерухоме майно та земельної ділянки за адресою м. Ромни, вул. Петропавлівська, 43/3. Для підтвердження згоди позивачі запропонували написати [PERSON] розписку. В розписці [PERSON] зазначила, що погоджується після отримання грошей в сумі 3300 доларів США, зобовязується знятись з реєстрації за адресою м. Ромни, вул. Петропавлівська, 43/3 та не буде чинити перешкод в оформленні документів. В той же час компенсації за належну [PERSON] 1/3 частку у праві спільної часткової власності за нерухоме майно та земельної ділянки за адресою ч. Ромни, вул. Петропавлівська, 43/3, позивачі відповідачці не сплатили і розписки в отриманні грошей в сумі 3300 доларів США вона не писала. Згідно звіту про оцінку майна для судового провадження від 20.07.2017 року ринкова вартість 1/3 частини квартири [ADDRESS] (Червонопрапорній) в м. Ромни Сумської області становить 74 739 грн., вартість 6,75 частин земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0999 га по вул. Петропавлівська, 43 в м. Ромни Сумської області, кадастровий номер 5910700000:02:030:0122 2113,00 грн., разом - 76 842,00 грн. Згідно \~ \~ \~ \~п.2.24 \~ \~ \~ \~ДБН \~ \~ \~ \~В.2.2 15-2005 «Житлові будинки. Основні положення», норми яких поширюються на проектування нових і реконструкцію житлових будинків є обовязковими для юридичних і фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності на території України незалежно від форм власності та відомчої належності, площа загальної кімнати в однокімнатній квартирі повинна бути не меншою 15 кв.м., в інших квартирах - не менше 17 кв. м. Мінімальна площа кухні в однокімнатній квартирі - 7 кв.м., у дво- та більше кімнатних - 8 кв. м. Квартира співвласниками якої є [PERSON], [PERSON], [PERSON] не можливе запропонувати кожному три однокімнатні квартири з жилими кімнатами площею 15 кв.м. і кухнею - 7 кв. м., оскільки квартира має лише 2 жилі кімнати, що менше мінімальних площ, встановлених п. 2.24 ДБН В.2.2.-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення». Спільне володіння і користування квартирою є неможливим унаслідок припинення [PERSON] шлюбних відносин з позивачем, та позивач має іншу сім'ю. [PERSON] пропонує позивачам варіанти вирішення спору, за згодою всіх співвласників продати спірну квартиру, а отримані кошти розподілити між власниками часток. Позивач як співвласник спірної квартири має переважне право на покупку часток. При відмові позивача мирного урегулювання спору, [PERSON] має намір звернутись з позовною заявою до суду про припинення права на частку у спільному майні шляхом виплати компенсації та визнання права власності на це майно. Відповідачка вважає позовні вимоги позивачів безпідставними та незаконними, у звязку з чим просить в задоволенні їхнього позову відмовити. Третьою особою [PERSON] 12 грудня 2017 року подано суду заперечення на позов, в якому вона зазначає наступне. До неї звернулась відповідачка [PERSON] допомогти їй написати розписку про її намір продати частку, яка перебуває у спільній частковій власності за адресою м. Ромни, вул. Петропавлівська, 43/3 на імя [PERSON] Розписку [PERSON] написала та передала [PERSON] При передачі розписки відповідачем позивачам по справі та при їх домовленості, [PERSON] не була присутня. [PERSON] стверджує, що в розписці, яку вона писала були зазначені наміри, тобто згода на продаж частки та зазначена сума коштів. Про отримання відповідачем від позивачів коштів в розписці не зазначено. В той же час [PERSON], як співвласника 1/3 частки у праві спільної часткової власності на нерухоме майно та земельної ділянки за адресою м. Ромни, вул. Петропавлівська, 43/3 про продаж письмово не повідомили. Згідно звіту про оцінку майна для судового провадження від 20.07.2017 року ринкова вартість 1/3 частини квартири [ADDRESS] (Червонопрапорній) в м. Ромни Сумської області становить 74 739 грн., вартість 6.75 частин земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0999 га, по вул. Петропавлівська, 43 в м. Ромни Сумської області, кадастровий номер 5910700000:02:030:0122 2113,00 грн., разом - 76 842.00 грн. Згідно \~ \~ \~ \~п.2.24 \~ \~ \~ \~ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення», норми яких поширюються на проектування нових і реконструкцію житлових будинків є обов'язковими для юридичних і фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності на території України незалежно від форм власності та відомчої належності, площа загальної кімнати в однокімнатній квартирі повинна бути не меншою 15 кв.м., в інших квартирах - не менше 17 кв. м. Мінімальна площа кухні в однокімнатній квартирі - 7 кв.м., у дво- та більше кімнатних - 8 кв. м. Квартира співвласниками якої являються [PERSON], [PERSON], [PERSON] не можливе запропонувати кожному три однокімнатні квартири з жилими кімнатами площею 15 кв.м. і кухнею - 7 кв. м., оскільки квартира має лише 2 жилі кімнати, що менше мінімальних площ, встановлених п. 2.24 ДБН В.2.2.-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення». Спільне володіння і користування квартирою є неможливим унаслідок припинення шлюбних відносин з відповідачем, позивач має іншу сім'ю, [PERSON] проживає в м. Суми з сімєю, дитиною та працює. Пропонує варіанти вирішення спору. За згодою всіх співвласників продати спірну квартиру, а отримані кошти розподілити між власниками часток. Позивач як співвласник спірної квартири має переважне право на покупку часток. \~ \~ \~ \~При відмові позивача мирного урегулювання спору, [PERSON] має намір звернутись до суду з позовною заявою про припинення права на частку у спільному майні шляхом виплати компенсації та визнання права власності на це майно позивача. Вважає, що позовні вимоги позивачів є безпідставними та незаконними та просить в задоволенні позову відмовити. В судовому засіданні позивачі та їх представник, кожен зокрема, позовні вимоги підтримали та просили їх задовільнити. Відповідач в судовому засіданні позов не визнала і просила відмовити в його задоволенні посилаючись на підстави викладені нею в своєму запереченні суду. Третя особа: [PERSON] в судове засідання не зявилася, проте належним чином повідомлена про розгляд справи, в запереченні наданому суду раніше позов не визнала і просила відмовити в його задоволенні. Суд, заслухавши думку позивачів, відповідача, третьої особи, оцінивши докази по справі, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що з 14 вересня 1991 року, [PERSON] (позивач) перебував у шлюбі з [PERSON] (відповідачкою), який згідно рішення Роменського міськрайонного суду від 23 липня 2015 року розірвано. Від шлюбу подружжя мають повнолітню доньку [PERSON] (а.с.7). Згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого 25 грудня 2008 р. органом приватизації виконкому Роменської міської ради, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності, по 1/3 частині кожному, належить квартира [ADDRESS] (раніше - Червонопрапорній) в м. Ромни Сумської області, яка складається з двох кімнат житловою площею 23,3 кв.м., у тому числі 1 кімната 7,9 кв.м., 2-га кімната 15,4 кв.м., кухні площею 12,1 кв.м., ванної кімнати площею 5,5 кв.м., коридору площею 2,7 кв.м., передпокою площею 9,2 кв.м., веранди площею 3,8 кв.м. (а.с.19). Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно на праві спільної часткової власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON] належить по 6,75 частин земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0999 га по вул. Петропавлівській, 43 в м. Ромни Сумської області, кадастровий номер 5910700000:02:030:0122 (а.с.26). Згідно інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, вбачається, що [PERSON] належить кімната в гуртожитку за адресою: Сумська область, м. Ромни вул. Прокопенка, 47 кімната 4, загальною площею 18,7 кв. м. Підстава виникнення права власності: договір купівлі продажу №97, виданого 10 лютого 2017 року. Після розірвання шлюбу відповідач [PERSON] залишила квартиру, що є спільною частковою власністю, та перейшла на постійне проживання до квартири за адресою: Сумська обл., м. Ромни, вул. Прокопенка 47/4 (а.с.173). Згідно свідоцтва про шлюб серії І-БП №114895, виданого Роменським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Сумській області, 21 квітня 2017 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис №66 (а.с.33). Згідно тексту розписки від 18 листопада 2016 року, [PERSON] отримала від [PERSON] гроші в сумі 3300 доларів США, в рахунок цієї суми віддає 1/3 частину приватизованого майна та земельної ділянки по вул. Петропавлівській, 43/3 в м. Ромни, власником якого вона є. Після отримання зазначеної суми коштів зобов'язується знятись з місця реєстрації за адресою вул. Петропавлівська, 43/3 та не буде чинити перешкод в оформленні документів. Всі витрати по переоформленню документів 1/3 частини приватизованого майна та земельної ділянки за рахунок [PERSON] Зміст розписки прочитано нею вголос та підписано особисто в присутності свідків (а.с.32). Згідно ухвали суду від 29 листопада 2018 року задоволено клопотання представника позивачів про витребування в Публічному акціонерному товаристві комерційний банк «ПриватБанк» (м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50) відомостей про здійснення [PERSON], 18 та 19 листопада 2016 р. в Роменському відділенні Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» за адресою: Сумська область, м. Ромни, б-р. Шевченка, 8, операції з перевірки справжності валюти, а саме доларів США купюрами номіналом по 100 доларів США кожна та зобовязати ПАТ КБ «ПриватБанк» надати суду відомості про здійснення [PERSON] 18 та 19 листопада 2016 р. в Роменському відділенні Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» за адресою: Сумська область, м. Ромни, б-р. Шевченка, 8, операції з перевірки справжності валюти доларів США номіналом по 100 доларів США, а саме, коли була вчинена відповідна операція в відділенні банку за адресою: Сумська область, м. Ромни, б-р. Шевченка, 8 (а.с.185). Згідно відповіді АТ КБ «Приват банку» від 03.12.2018 №443826 ВБ вбачається, що надати інформацію по операції щодо справжності валюти немає технічної можливості. В касах відділення банку встановлені відповідні фіксуючі пристрої, для забезпечення контролю та безпечної роботи касира банку, дані пристрої та їх записи не використовуються для контролю за здійсненням Клієнтами розрахункових операцій (а.с.196). Згідно довідки завідувача психосоматичного відділення КЗ СОР 1-ї ОСЛ м. Ромни [PERSON] від 11.09 2018, вбачається, що [PERSON] знаходилась на стаціонарному лікуванні у вказаному відділенні з 09.11.2016 по 13.12.2016 (а.с.158). Згідно виписки із медичної картки стаціонарного хворого №2794/16, вбачається, що 13.12.2016 [PERSON] закінчила курсове лікування з діагносом «Змішаний тривожно дипресивний розлад», та виписана додому у звязку з стабільним станом її здоровя (а.с.159). Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON], кожен зокрема, надали суду пояснення, що в листопаді 2016 року [PERSON], [PERSON], з одної сторони, та [PERSON], з іншої сторони, за участю [PERSON], досягли домовленості про сплату ними [PERSON] грошової компенсації за належну їй 1/3 частку у праві спільної часткової власності на квартиру № 3 в будинку № 43 та за 6,75 часток у праві власності на земельну ділянку за вказаною адресою в загальному розмірі 3300 доларів США. На виконання досягнутої домовленості позивачі за рахунок спільних сумісних коштів сплатили [PERSON] 3300 доларів США, про що остання підписала розписку, текст якої на її прохання написаний [PERSON] Гроші передавалися в районі 1-ї ОСЛ в м. Ромни, біля магазину «Максимум», так як було темно то вони присіли в автомобіль позивача, в якій були присутні на передньому сидінні позивачі, і на задньому - відповідач та третя особа, які зачитали текст розписки, після чого позивачі передали гроші, відповідач з третьою особою перелічили кошти, підписалися в розписці. Позивачі віддали відповідачці будинкову книгу, а відповідачка у відповідь пообіцяла знятися з реєстрації. Позивач прочитав розписку та підписав її як свідок. На наступний день, вранці зателефонувала відповідач, запропонувала позивачам, перевірити на справність валюту. Позивачі погодилися, зустрілися та перевірили в Роменському відділенні ПАТ КБ «Приват банку» по бульвару Шевченка, 8 в м. Ромни отримані відповідачкою 3300 доларів США. В банку виписали відповідачці квитанцію, яку вона забрала з собою. Після чого відповідачка віддала позивачам будинкову книгу, та повідомила, що вже знялась з реєстрації. Відповідачка при цьому перебувала в нормальному стані. Відповідачка \~[PERSON],\~допитана в\~якості свідка,\~дала суду\~пояснення,\~зазначила,\~що \~грошових коштів\~в розмірі\~3300\~доларів США\~за її\~часткуу спірній квартирі та земельну ділянку за розпискою від 18 листопада 2016 року від позивачів вона не отримувала. Розписка підписана нею з метою підтвердження її згоди на отримання вказаної суми грошових коштів в майбутньому. Крім того, пояснила, що її вигнали з будинку, примушували виписатися з квартири, наміру продавати чи виписуватися з квартири у неї не було, текст розписки вона попередньо знала. Третя особа\~ [PERSON]\~в судовомузасіданні допитана в якості свідка 04 вересня 2018 року дала суду пояснення, що є донькою позивача та відповідача, підтвердила, що вона писала розписку, гроші в цей час не передавались. Чи знімалась її мати з реєстрації їй невідомо. [PERSON] перебувала в той час в м. Суми і в телефонному режимі з батьком писала розписку, потім повідомила маму, [PERSON], про розписку. Розписку забирав батько. Свідок [PERSON],\~[INFO], суду дав наступні пояснення, працює лікарем 1-ї ОСЛ м. Ромни, приймав участь у лікуванні пацієнтки [PERSON] Остання знаходиться на обліку з 2000 року. В 2016 році [PERSON]П зверталась амбулаторно та перебувала на стаціонарному лікуванні з 09.11.2016 по 13.12.1016, вона ж працювала в цій же лікарні на посаді кухонного працівника. В неї був діагнос «Змішаний тривожно-дипресиввний розлад», який визначає загальмовування, та може впливати на прийняття нею рішень. Але її психічний стан не відноситься до тяжких психічних розладів. Як припущення, в цей період вона могла прийняти помилкове рішення. За погодженням лікаря особа має право вийти за межі лікарні, у іншому випадку без дозволу, це є порушенням режиму, яке може призвести до виписки пацієнта. Щодо 18 листопада 2016 року інформації ніякої не має. В силу положень ст.ст. 21, 24, 41 Конституції України, ст.ст. 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з ст. 317 цього Кодексу власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно з ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Як передбачено ч.ч. 1-3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно до ст. 361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Відповідно до ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Зі змісту зазначеної норми закону вбачається, що припинення права особи на частку в спільному майні допускається за рішенням суду на підставі позову іншого співвласника за наявності будь-якого з передбачених п.п.1-3 ч.1 ст. 365 ЦК України випадку, але в тому разі, коли таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сімї. При цьому рішення про припинення права особи на частку в спільному майні суд постановляє за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Відповідно до ст. 377 ЦК України, ст. 120 ЗК України до особи, яка набула право влас-ності на житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності, право корис-тування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, установлених для попереднього землевласника (землекористувача). Згідно ст. 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не пе-ребувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не вста-новлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Таке ж положення містить і норма статті 368 ЦК України. Статтею 63 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на во-лодіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно ст. 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 02.07.2014 року у справі №6-68 цс14, право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено, але за умови, що така шкода не буде істотною. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні позову про припинення права на частку у спільному майні. Згідно з правовою позицією Верховного Суду України у справі № 6-2784цс15 від 24.02.2016 року, за частиною другою статті 365 ЦК України суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення пози-вачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Наявність цієї умови дозволяє створити ефективний механізм охорони прав співвласників, право на частку яких припиняється, щодо гарантованого отримання вартості частки в разі ухвалення судового рішення. Адже на підставі цього рішення не тільки припиняється право, але й набувається право на частку іншим співвласником. Отже, процедура внесення суми відшкодування вартості частини майна на депозит суду, з одного боку, є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв'язку з припиненням її права на частку у спільному майні, а з іншого боку, є технічною функцією щодо забезпечення виконання позивачем у справі своїх зобов'язань перед відповідачем. Згідно звіту про оцінку майна для судового провадження від 20.07.2017 р. ринкова вартість 1/3 частини квартири [ADDRESS] (Червонопрапорній) в м. Ромни Сумської області становить 74 729 грн., вартість 6,75 частин земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0999 га по вул. Петропавлівській (Червонопрапорній), 43 в м. Ромни Сумської області, кадастровий номер 5910700000:02:030:0122 - 2113,00 грн., разом - 76 842,00 грн.(а.с.8-31). Сторони домовились про виплату компенсації в позасудовому порядку, про що свідчить надана відповідачем позивачам розписка від 18 листопада 2016 року, відповідно до якої відповідачка [PERSON] отримала від [PERSON] гроші в сумі 3300 доларів США, в рахунок цієї суми віддає 1/3 частину приватизованого майна та земельної ділянки по вул. Петропавлівській, 43/3 в м. Ромни, власником якого вона є. Після отримання зазначеної суми коштів зобов'язується знятись з місця реєстрації за адресою вул. Петропавлівська, 43/3 та не буде чинити перешкод в оформленні документів. Всі витрати по переоформленню документів 1/3 частини приватизованого майна та земельної ділянки за рахунок [PERSON] Відповідно до\~ст.328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи, що позивачами [PERSON] та [PERSON] надано суду належні докази та доведено факт передачі ними відповідачці [PERSON] коштів в розмірі 3300 доларів США, за належну їй 1/3 частину спірного майна та 6,75 частин земельної ділянки, відповідачем не надано суду належних доказів спростування вказаного факту, а також враховуючи те, що в спірній квартирі відповідач не проживає та не зареєстрована, квартира є неподільною, спільне володіння і користування є неможливим, а частка відповідача є незначною, суд приходить до висновку, що зобов'язання позивачів щодо сплати [PERSON] грошової компенсації в розмірі 76 842,00 грн. підлягає припиненню шляхом зарахування коштів в розмірі 76 842,00 грн. в рахунок зменшення на цю суму суми її боргу з повернення грошових коштів, отриманих [PERSON] згідно з її розпискою від 18 листопада 2016 року, та визнання за позивачами в рівних частках по 1/2 за кожним, право власності на зазначені 1/3 частину квартири та 6,75 частин земельної ділянки належних відповідачу. За таких обставин позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачів підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 768,42 грн., по 384,21 грн. кожному. На підставі положень ст.ст. 21, 24, 41 Конституції України, ст.ст. 12, 81, 141, 263-268, 273, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 316, 317, 319, 321, 328, 356, 358, 361, 365, 368, 377 ЦК України, ст. 120 ЗК України, ст.ст. 60, 63, 65, 74 СК України, суд, -

Outcome: approved