overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача недостачі у розмірі 4\~000 грн. та витрат на правову допомогу у розмірі 1\~000 грн. посилаючись на те, що 01.11.2011 року між ним як фізичною особою підприємцем та [PERSON] було укладено трудовий договір, згідно якого відповідач була прийнята на посаду продавця товарів продуктової групи. При проведені документальної ревізії, у присутності відповідачки було виявлено нестачу товарно-матеріальних цінностей на загальну суму 4\~000 грн., у звязку з тим, що [PERSON] самовільно вилучала гроші з каси. 30.04.2013 року [PERSON] написала розписку, згідно якої борг на загальну суму 4\~000 грн. визнала в повному обсязі та зобовязувалась повернути дані кошти, одноразовими виплатними по 200 грн. кожен місяць Свої зобовязання [PERSON] не виконала, заборгованість не повернула. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила ухвалити рішення по суті позовних вимог. Відповідач у судове засідання не зявилася, належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи і від якої не надійшло повідомлення про причини неявки. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України Судом встановлено, що 01.11.2014 року між ФОП [PERSON] та [PERSON] було укладено трудовий договір згідно якого [PERSON] приступила до виконання обовязків продавця продуктової групи. При проведені інвентаризації товарно-матеріальних цінностей було встановлено, що [PERSON] маючи доступ до грошових коштів, самовільно зняла з каси підприємства 4\~000 грн., які привласнила. 30.04.2013 року [PERSON] власноручно написала розписку у якій визнала нестачу грошових коштів га суму 4\~000 грн. та зобовязувалась повернути одноразовими платежами у розмірі 200 грн. щомісячно. Свої зобовязання, щодо повернення грошових коштів [PERSON] не виконала. Відповідно до п. 5 ст. 134 КЗпП працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли цю шкоду завдано недостачею, умисним знищенням або умисним зіпсуттям матеріалів, напівфабрикатів, виробів (продукції), в тому числі при їх виготовленні, а також інструментів, вимірювальних приладів, спеціального одягу та інших предметів, виданих підприємством, установою, організацією працівникові в користування. Позивач як сторона, на користь якої виноситься рішення суду, також має право в порядку ч. 1 ст. 88 ЦПК України на стягнення з відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог судових витрат, зокрема судового збору у розмірі 243,60 грн. Та витрати на правову допомогу у розмірі 1\~000 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача щомісячно аліментів в розмірі 1/4 частини всіх його видів заробітку (доходу) на утримання неповнолітньої дочки - [PERSON], [INFO] до досягнення дитиною повноліття та аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини до досягнення дитиною трирічного віку. Зазначила, що з відповідачем вона перебуває у шлюбі, від шлюбу має дочку, на теперішній час вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, відповідач добровільно допомоги на утримання дитини не надає, тому просить позов задовольнити. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутності, наполягала на задоволенні позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі, та про визнання позовних вимог в повному обсязі. Відповідно до поданих сторонами заяв суд розглянув справу у їх відсутності. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з ч. 2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача щомісячно аліментів на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача до досягнення дітьми повноліття, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, посилаючись на те, що з відповідачем мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем і знаходяться на її утриманні та вихованні. Матеріальну допомогу на утримання дітей відповідач не надає. [PERSON] матеріально забезпечений, стан його здоров'я задовільний. Позивач у судове засідання не з'явилася, звернулася до суду з письмовою заявою про розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не з'явився, звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просить ухвалити рішення в його відсутності, позов визнає, заперечень не має. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем і знаходяться на її утриманні та вихованні. Матеріальну допомогу на утримання дітей відповідач не надає. [PERSON] матеріально забезпечений, стан його здоров'я задовільний. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.2 ст. 183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Суд, враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище дітей, платника аліментів, вважає визначити аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Згідно ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір у сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення коштів на утримання повнолітньої дитини [PERSON] який продовжує навчання, аліментів у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку відповідача щомісяця на період навчання, але не довше як до досягнення ним віку 23 років. В обґрунтування своїх вимог позивач вказує, що син [PERSON]. навчається на третьому курсі «Краснолуцького гірничо-промислового коледжу» денного відділення, у зв'язку із чим не може працювати та забезпечувати себе, мешкає разом з позивачкою і знаходиться на її утриманні, тому вона вважає, що син потребує матеріальної допомоги батька, а той таку допомогу в змозі надавати, інших утриманців у нього немає. Позивач підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, третя особа також просить розглянути справу за його відсутності проти задоволення позовним вимог не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву про слухання справи за його відсутності. Позовні вимоги визнає в повному обсязі. Дослідивши докази по справі, враховуючи стан здоров'я і матеріальне становище позивача та відповідача, які здорові, не є інвалідами, інші обставини, що мають істотне значення для справи, суд вважає позовні вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню. Так, згідно ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO], дійсно є сином відповідача (а.с.6), навчається на денному відділенні ДВНЗ «Краснолуцький гірничо-промисловий коледж» (а.с.9). Син перебуває на утриманні позивачки (а.с.11), яка працює та отримує середній заробіток 2056,37 грн. (а.с.10). Оцінюючи доходи відповідача, суд робить висновок про те, що дійсно [PERSON] потребує матеріальної допомоги батька, який є здоровим і інших утриманців не має, тобто є більш матеріально забезпеченим ніж позивач. Як позивач, так і відповідач не страждають на хронічні захворювання з приводу яких потребують лікування. Ніхто із сторін не навів інших доказів про існування на їх боці обставин, що мають істотне значення для справи, які повинні враховуватися судом при вирішенні спору, тому на підставі ст. 11 ЦПК України суд ухвалює рішення по справі на підставі наданих доказів. Таким чином, суд вважає встановленим в судовому засіданні факт навчання повнолітнього сина відповідача, недосягнення ним на день розгляду справи в суді віку 23-х років, причинного зв'язку між її навчанням і потребою в матеріальній допомозі батька з урахуванням його матеріального положення і матеріального положення матері, і з урахуванням всіх вищевикладених обставин, а також виходячи із закріплених в ч. 9 ст. 7 Сімейного Кодексу України принципів справедливості, сумлінності і розумності при визначенні можливості батьків надавати матеріальну допомогу своїм повнолітнім дочці або сину,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення коштів посилаючись на те, що відповідачу за договором прокату було надано послуги, які останній відмовляється оплатити тому вимушена звернутись до суду за захистом свого порушеного права. Представник позивача позовні вимоги підтримав та надав суду пояснення, що відповідають змісту позовних вимог. Відповідач позов визнав проте, заперечив щодо розміру заподіяної шкоди. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився та не повідомив суд про причину неявки. Вивчивши матеріали справи, заслухавши показання учасників процесу, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: Судом встановлено, що між фізичною особою-підприємцем [PERSON] та [PERSON] 09 жовтня 2014 року укладено договір прокату транспортного засобу марки Hyundai Elantra д/н [NUMBER] 2013 року випуску з 09.10.2014 року до 11.10.2014 року з оплатою послуг у розмірі 1755 грн. - 878 грн. за день та укладено додаткову угодою того ж дня щодо продовження стоку прокату до 15.10.2014 року з вартістю прокату 2700 грн. Зазначений автомобіль прийнято 09 жовтня та повернуто 16 жовтня 2014 року за актом прийому - передачі з порушенням строку прокату у брудному вигляді та з численними подряпинами, вм'ятинами та розривами кузова. Згідно рахунку - фактури №1031 від 16.10.2014 року вартість ремонту автомобіля складає 30866,81 грн. Загальна сума, що підлягає відшкодуванню складає: борг за день прокату-742,50 грн., витрати на ремонт автомобіля -30866,81 грн., штраф - 800 грн. З актом прийому - передачі відповідач погодився та взяв на себе зобов'язання виплатити позивачу 24309,31 грн., боргу з вирахуванням суми застави за автомобіль у розмірі 8100 грн. Згідно п.2.4.18 вказаного вище договору сума штрафу за неналежний стан автомобіля складає 800 грн. Вимогами ст.526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.787 ЦК України за договором прокату наймодавець, який здійснює підприємницьку діяльність з передання речей у найм, передає або зобов'язується передати рухому річ наймачеві у користування за плату на певний строк. Зважаючи на викладене суд вважає, що зобов'язання за договором прокату відповідачем не виконано та позивач має право на стягнення заборгованості у розмірі 24309, 31 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України вимоги позивача щодо відшкодування судових витрат підлягають задоволенню пропорційно до задоволених позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-04 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом про стягнення майнової компенсації, покликаючись на те, що рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 17 липня 2013 року за нею та відповідачем визнано право спільної сумісної власності на автомобіль Сherу Tiggo T1, 2007 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] та виділено кожному у власність ? вказаного автомобіля. Вважає, що з відповідача слід стягнути грошову компенсацію за користування належною їй часткою автомобіля за період з 27 листопада 2011 року по 27 травня 2016 року по 900,00 грн. за місяць, у розмірі 48600,00 грн. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала, давши аналогічні пояснення, просить позов задовольнити. В судовому засіданні відповідач та його представник позов не визнали та пояснили, що відповідач [PERSON] не користувався автомобілем Сherу Tiggo T1, 2007 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], а тому просять у задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити за його безпідставністю. Судом встановлено, що рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 17 липня 2013 року визнано об'єктом права спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] автомобіль марки Сherу Tiggo T1, 2007 року випуску, № кузова [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER] та виділено у власність [PERSON] та [PERSON] по ? частці автомобіля. /а.с. 7, 8/ Згідно ч. 1, 2 ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, проте позивачем чи її представником не надано, а судом не здобуто жодних належних та допустимих доказів щодо користування відповідачем [PERSON] автомобілем марки Сherу Tiggo T1, 2007 року випуску, № кузова [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER] з 27 листопада 2011 року по 27 травня 2016 року, відсутності у її користуванні даного автомобіля у зазначений період та крім того, позивачем чи її представником не зазначено у чому полягає та з чого складається компенсація за користування належною їй часткою у майні та не обґрунтовано щомісячний розмір такої компенсації у розмірі 900,00 грн., а відтак суд вважає, що у задоволенні покрову слід відмовити. Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи, які не викликають сумніву у їх об'єктивності. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності суд приходить до висновку, що позовні вимоги не знайшли свого ствердження у судовому засіданні, позивачем чи її представником не представлено, а судом не отримано жодних переконливих доказів у їх підтвердження, тому у задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом про стягнення матеріальної та моральної шкоди. При розгляді справи суд вважає за необхідне у відповідності до вимог ст. 209 ч.3 ЦПК України відкласти складання повного тексту рішення суду на 5 днів з дня закінчення розгляду справи, проголосивши вступну та резолютивну частину рішення.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення на її користь алиментів у розмірі 1/4 частини заробітку відповідача щомісячно та свої вимоги мотивує тим, що він є дочкою відповідача, навчається у Донецькому професійному ліцею на денній формі навчання, живе з матірью, доходів не достатьньо і тому просить стягнути алименті з відпопідача на час його навчання в коледжі, оскільки добровільно відповідач їй допомоги не надає. Позивач подала заяву про розгляд справи без неї, на позові наполягає. Відповідач позовні вимоги визнав повністю, подав заяву про розгляд справи без нього. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, оскількі відповідач є батьком позивача (а.с.3), яка навчається у Донецькому професійному ліцеї піщевої та переробної промисловості, на денній формі навчання (а.с.6), мешкає з матірью, доход її значно меньший ніж відповідача (а.с.4-5,14), і відповідач повинен утримівати повнолітню дитину, яка навчається і потребує допомоги, а відповідач таку можливість має. Також з відповідача відповідно до ст.88 ЦПК України слід стягнути судові витрати 243.60грв.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення на її користь алиментів у розмірі 1/4 частини заробітку відповідача щомісячно та свої вимоги мотивує тим, що вона є дочкою відповідача, навчається у Гуманітарному інституті телебачення і радовещання ім.Литовчина, освіта для неї платна, гуртожитку не дають, тому вона знімає квартиру, мати є інвалідом війни у Афганістані, часто хворіє, хоча працює, але мати має незначний дохід, доходів не достатьньо і тому просить стягнути алименті з відпопідача до досягнення нею 23-х років. Позивач подала заяву про розгляд справи без неї, на позові наполягає. Відповідач за викликом суду не з*явився, причин своєї неявки суду не повідомив, про день і час слухання справи повідомлений належним чином, оскільки направлені судові документи в порядку судового доручення, у зв*язку з чим справа відповідно до вимог ст.169, 224 ЦПК України з погодження позивача слухалася за його відсутності. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскількі хоча відповідач є батьком позивача (а.с.8, 11-13), але доказів того, що позивачка навчається, вона суду незважаючи на неодноразові вимоги суду так і не надала. Подала суду лише ксерокопію довідки за 2012рік про те, що вона начебто навчається, але оригіналу довідки не надала і доказів того, що вона навчається на момент подачи позову вона суду не надала. Тобто позивачка не надала суду докази самого предмету позову, за викликом не з*явилася. Крім того позивачка просить стягнути аліменти на її утримання до досягнення нею 23-х років, що взагалі не передбачено Законом Відповідач до суду не з*явився, заперечень по позові не подав. Також з позивача, якій відмовляється у задоволенні позовних вимог, відповідно до ст.88 ЦПК України слід стягнути судові витрати: судовий збір у розмірі 121грв.80коп. Оскільки відповідно до ст.ст.224-225 ЦПК України справа розглядалася за відсутності відповідача, йому повідомляється, що він має право протягом 10-ти днів з дня отримання копії цього рішення подати до суду заяву про його перегляд (якщо він не з*явився до суду з поважних причин та якщо він обгрунтовує свої заперечення по позові).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення на її користь алиментів у розмірі 1/4 частини заробітку відповідача щомісячно та свої вимоги мотивує тим, що вона є дочкою відповідача, навчається у Киівському універсітеті культури Дніпропетровський факультет менеджменту і бізнесу на денній формі навчання, живе з матірью, яка має незначний дохід, доходів не достатьньо і тому просить стягнути алименті з відпопідача на час її навчання у університеті, оскільки добровільно відповідач їй допомоги не надає. Позивач подала заяву про розгляд справи без неї, на позові наполягає. Відповідач за викликом суду не з'явився, причин своєї неявки суду не повідомив, про день і час слухання справи повідомлений належним чином, про що до суду повернулося поштове повідомлення про відмову від отримання судових документів, у зв'язку з чим справа відповідно до вимог ст.169, 224 ЦПК України з погодження позивача слухалася за його відсутності. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, оскількі відповідач є батьком позивача (а.с.4), яка навчається у Київському універсітеті культури Дніпропетровський факультет менеджменту і бізнесу на денній формі навчання (а.с.9), мешкає з матірью (а.с.13), має значно меньший дохід ніж у відповідача, відповідач повинен утримувати повнолітню дитину, яка навчається і потребує допомоги, а відповідач таку можливісьь має. Тим більше що він до суду не з'явився, заперечень по позові не подав. Також з відповідача відповідно до ст.88 ЦПК України слід стягнути судові витрати: судовий збір у розмірі 551грв.20коп. Оскільки відповідно до ст.ст.224-225 ЦПК України справа розглядалася за відсутності відповідача, йому повідомляється, що він має право протягом 10-ти днів з дня отримання копії цього рішення подати до суду заяву про його перегляд (якщо він не з'явився до суду з поважних причин та якщо він обгрунтовує свої заперечення по позові).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення на її користь з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей - доньки [PERSON], [INFO] та доньки - [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину до досягнення найстаршою дитиною повноліття, посилаючись на те, що добровільно відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Позивачка в судове засідання не з'явилася, в своїй письмовій заяві просила справу розглядати у її відсутність, позов підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував, позов визнав. Отже, суд вважає можливим, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, перевіривши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітніх дітей - доньку [PERSON], [INFO] та доньку - [PERSON], [INFO], батьком в свідоцтвах про народження дітей записаний відповідач. В теперішній час відповідач про дітей не піклується, матеріальної допомоги на їх утримання не надає, що змусило позивачку звернутися до суду із зазначеним позовом. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а статтею 181 ч. 3 Сімейного кодексу передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері (батька) або у твердій грошовій сумі. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин, коли відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо утримання дитини, суд вважає за необхідне стягувати з нього на користь позивача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення найстаршою дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. Оскільки позивач звільнена від сплати державного мита на підставі ст. 5 ч.1 п. 3 Закоу України «Про судовий збір», суд стягує з відповідача судовий збір на користь держави. У відповідності із ст. 180, 181 ч.3, 182, 183 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved