Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду із даним позовом. Вказала, що 20 липня 2007 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб. Від спільного проживання мають сина [PERSON], [INFO]. Зазначила, що шлюбні відносини із відповідачем припинені, так як вони мають зовсім різні погляди на спільне подружнє життя. Відповідач не цікавиться інтересами сім*ї, не займається вихованням дитини. Дитина проживає разом із нею, а також перебуває на її утриманні та вихованні. Примирення із відповідачем та подальше спільне життя є неможливим. Позивач у зв'язку зі скрутним матеріальним становищем не має змоги забезпечити сина. Вказала, що відповідач має гарний стан здоров'я, працює на сезонних роботах в м. Київ, має великий дохід. Зазначила, що в разі хвороби дитини не вистачає коштів на його лікування. Вважаючи права дитини порушеними позивач просить суд стягнути на її користь аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі 1000 гривень щомісячно і до досягнення дитиною повноліття та розірвати шлюб із [PERSON] Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений у порядку, встановленому ст.74 ЦПК України - судовою повісткою, надісланою рекомендованим листом за адресою зареєстрованого місця проживання. Належним чином повідомлений відповідач не прибув у судове засідання, про причини неявки суд не повідомив. Судом встановлено відсутність поважних причин неявки в судове засідання належно повідомленого відповідача, ухвалено про розгляд справи без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення. Із досліджених судом письмових доказів - копії свідоцтва про шлюб, виданого 10.03.2010 встановлено, що [PERSON] 20.07.2007 зареєструвала шлюб із [PERSON], після реєстрації шлюбу прізвище не змінила. Із копії свідоцтва про народження, виданого 22.06.2010 встановлено, що [INFO] народився [PERSON], в графі батько записано [PERSON], мати [PERSON], Із довідки, виданої виконкомом Гальжбіївської сільської ради Ямпільського району Віннницької області вих..№ 961 від 20.08.2015 встановлено, що на утриманні батьків [PERSON] та [PERSON] знаходяться діти син - [PERSON], 2001 року народження та син - [PERSON], 2010 року народження, сім*я зареєстрована та проживає по [ADDRESS]. Оцінюючи усі докази, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення, а тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Оцінюючи усі докази, що є у справі у їх сукупності, суд вважає встановленим, що між сторонами також виникли спірні правовідносини, що полягають у обов'язку матері, батька утримувати дітей. Відповідно до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно ст.180 СК України батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а оскільки дитина проживає із позивачем і перебуває на її утриманні, суд має підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання його дитини. Відповідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Оскільки суду не надано доказів про наявність у відповідача постійного заробітку, що би давало підставу визначити аліменти у частці від заробітку (доходу), суд має підстави для визначення їх твердій грошовій сумі. Відповідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а оскільки [PERSON] звернулася до суду із позовом про стягнення аліментів 25.08.2015 за вхід.№5215, тому суд має підстави для стягнення аліментів із 25 серпня 2015 року. Дослідивши усі докази, суд вважає частково обґрунтованими позовні вимоги, виходячи із наступного. При визначенні розміру аліментів суд виходить із того, що мінімальний розмір аліментів відповідно до ч.2 ст.182 СК України не може бути меншим за 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Суд враховує матеріальне становище сторін: позивача, на утриманні якої перебуває дитина. Відсутні докази про стан здоров'я відповідача чи наявність у нього інших утриманців, а тому суд вважає, що відповідач може і повинен надавати матеріальну допомогу дитині. Щомісячну суму коштів 1200 гривень на дитину, із якої в рівних частках (по 600 гривень) кожен із батьків зобов'язаний утримувати дитину, суд вважає достатньою для належного забезпечення дитини, що включає харчування, повноцінний розвиток та догляд, необхідність придбання одягу та взуття, іграшок та інших необхідних товарів для дитини цього віку, оздоровлення дитини. Із врахуванням якнайкращих інтересів дитини, суд має підстави визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню із відповідача, у твердій грошовій сумі у розмірі 600 гривень щомісячно, до досягнення сином повноліття. З урахуванням наведеного, суд вважає позовні вимоги у цій частині обґрунтованими і має підстави для їх задоволення. В задоволенні іншої частини позову суд має підстави відмовити як таких, що заявлені безпідставно. При вирішенні питання про розподіл судових витрат між сторонами, враховуючи, що позивач при подачі позову про стягнення аліментів звільнений від сплати судового збору, а тому в порядку ст. 88 ч.3 ЦПК України має підстави стягнути із відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі, встановленому ст.4 ч.2 п.1 п.п.1 ЗУ «Про судовий збір», на момент подання позову, тобто, у сумі 243 гривні 60 копійок. Відповідно до ст. 367 ч.1 п. 2 ЦПК України у справі суд має підставу допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. З урахуванням наведеного, суд має підстави для задоволення позовних вимог. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами врегульовані ч.2 ст.51 Конституції України, ст.ст. 4, 110, 112, 113, 180, 181, 182, 183, Сімейного Кодексу України.

Outcome: partial