Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою і просить визнати за нею право власності на домоволодіння №42 по вул. Бігунська в с. Бігунь Овруцького району Житомирської області, яке належало на праві приватної власності померлій бабусі [PERSON], і яке після її смерті успадкувала її донька [PERSON], яка фактично прийняла спадщину, але нотаріально не оформила своїх спадкових прав, мотивуючи тим, що вона є спадкоємцем за законом після смерті матері [PERSON]. Однак, оформити спадщину на будинок нотаріально вона не може, так як мати, яка прийняла спадщину після смерті [PERSON], при житті не виготовила свідоцтво про право власності на нього. В судове засідання позивач не зявилася, але в своїй позовній заяві просить справу розглянути у її відсутність. Представник відповідача в судове засідання не зявився, але надали лист, в якому просять справу слухати у їх відсутність. Щодо задоволення позову не заперечують. Відповідно до ч.ч.3,4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов слід задовольнити з наступних підстав. [PERSON] померла 26.09.1998, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ТП №098090 від 28.09.1998. На день смерті [PERSON] відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями №42 по вул. Бігунська в с. Бігунь Овруцького району Житомирської області, 1969 року забудови, який належав їй на праві приватної власності, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Бігунської сільської ради № 2012 від 06.12.2017. [PERSON] донька [PERSON], на день смерті матері проживала разом з нею в спадковому будинку, а тому вона є такою, що прийняла спадщину на підставі ст.529 ЦК України 1963 року після смерті матері, але документально не оформила своїх спадкових прав. [PERSON] померла 19.11.2011. Вказані обставини підтверджуються копіями: посвідки про народження №29, свідоцтва про одруження серії ІІІ-УР №496865 від 09.05.1964, свідоцтва про смерть серії І-ТП №175948 від 21.11.2011, довідкою виконавчого комітету Бігунської сільської ради №2011 від 06.12.2017 та постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії №871/02-31 від 27.02.2018. Відповідно до п.11 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Згідно з ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 5 вказаної статті визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця (ч.2 ст.1220 ЦК України). Рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 15.11.2017 було встановлено факт родинних відносин, а саме, що [PERSON], яка померла 19.11.2011, є матірю [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином є доведеним, що позивач являється спадкоємцем за законом 1-ї черги. Вона є такою, що прийняла спадщину, так як своєчасно подала заяву в нотаріальну контору про прийняття спадщини. Інших спадкоємців після смерті [PERSON], які б претендували на спадщину, немає. Вказані обставини в свою чергу підтверджуються копіями: свідоцтва про народження серії ІІ-ЯР №255810 від 16.06.1958, свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ТП №349176 від 15.10.1978 та повідомленням Овруцької ДНК №1098/02-14 від 15.03.2018. Однак, спадщину на домоволодіння позивач оформити не може, так як спадкодавці при житті не виготовили правовстановлюючі документи на нього. Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо обєкта нерухомого майна, а саме, щодо будинку №42 по вул. Бігунська в с. Бігунь Овруцького району Житомирської області та інформація Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна свідчать, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, в реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна відомості відсутні. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), тобто права та обовязки власника ( спадкодавця) переходять до позивача (спадкоємця), а тому слід визнати за позивачем право власності на спадкове домоволодіння. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп. в доход держави.

Outcome: approved