Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом і вимоги обґрунтовує тим, що 28 жовтня 2005 року вона уклала шлюб з [PERSON], який зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Сумського управління юстиції Сумської області, актовий запис №2039. Від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з нею та відповідачем [PERSON], але перебуває тільки на її на повному утриманні. Батько дитини в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Підставою розірвання шлюбу є те, що вони не мають спільних інтересів, у них різні погляди на життя та виховання дитини. Подальше спільне життя і збереження шлюбу між ними не можливі. На даний момент майновий спір між ними відсутній. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], та стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1\\4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення від дня пред`явлення позовної заяви до суду і до досягнення сином повноліття, також покласти на відповідача судові витрати. В підготовчому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали повністю з зазначених в позові підстав. В підготовчому засіданні відповідач повністю визнав позовні вимоги про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі ? частки його доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом встановлено, що 28.10.2005 року між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції, актовий запис №2039 (а.с.6). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.7). За час перебування у шлюбі сімейні стосунки між позивачем і відповідачем не склалися через різні погляди на шлюб та сімю. Сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. Примирення між сторонами неможливе. За таких обставин суд вважає, що сімя існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, суперечить як їх інтересам, так і інтересам їхньої дитини, тому шлюб необхідно розірвати. Відповідач як батько дитини, відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України зобовязаний утримувати свою неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття, тому з нього належить стягувати аліменти. Згідно з ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Оскільки син [PERSON] перебуває на утриманні позивача, суд з врахуванням обставин, викладених в ст.182 СК України матеріального становища відповідача, який є особою працездатного віку, матеріального становища дитини, яка перебуває на утриманні матері, визначає розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Суд дійшов висновку, що є всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову. На підставі ст.141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави 704грн. 80коп. судового збору (за вимогу про стягнення аліментів). Оскільки відповідачем визнаний позов на стадії підготовчого провадження суд на підставі ч.1 ст.142 ЦПК України вважає необхідним стягнути з\~[PERSON] на\~користь [PERSON]\~ 352грн.40коп. в відшкодування судового збору, а 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову повернути позивачу з державного бюджету.

Outcome: approved