Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення із комунального житлово-експлуатаційного підприємства Миколаївської міської ради «Південь» 6435,00 грн. матеріальної шкоди та 10000 грн. моральної шкоди, оскільки протягом кількох років жильці квартири [ADDRESS], яка знаходиться на дев'ятому поверсі над її квартирою заливає її квартиру водою та каналізаційними стоками. Відповідачем без її згоди проведено роботи з ремонту каналізаційної труби в квартирі [ADDRESS] та розпочаті роботи по заміні каналізаційного стояка. В процесі робіт в санвузлі, розташованого в її квартирі в стелі була вибита діра, будівельні матеріали, які подали з неї пошкодили сантехніку, монтажною піною залито сантехніку та водомір, чим порушено цілісність пломбування приладу обліку та заглушок на гарячу воду. Відшкодовувати матеріальні збитки відповідач відмовився. У зв'язку з чим відповідачем завдано її моральні страждання, внаслідок тривалого не вирішення питання щодо ремонту внутрішньо будинкових каналізаційних мереж в будинку та в її квартирі, яка фактично стала непридатною для її проживання, що призвело до погіршення здоров'я та інших психічних травм. Від відповідача надійшли заперечення проти позову. Відповідно до яких відповідач заперечує проти задоволення позову в повному обсязі, посилаючись на те, що 20.11.2015 року працівниками ЖЕК-19 ЖКП ММР «Південь» було виконано ремонт частини каналізаційного стояка між квартирами [ADDRESS]. Провести ремонтні роботи без згоди власниці квартири [ADDRESS] не представилося б можливим. Під час проведення ремонтних робіт водо лічильник позивачки був акуратно обмотаний поліетиленом, щоб уникнути потрапляння на нього та пломби пилу. Провести заміну стояка каналізації не виконавши демонтаж старої труби не можливо, саме для цього було вибито отвір кругом старої каналізаційної труби. Цей отвір не був величезним, як стверджує позивачка. З фотознімків видно, що сантехніка позивачки не пошкоджена, а припилена. Позивачка не підтвердила документально, те, що працівниками ЖЕК-19 залито піною сантехніку та прилад обліку та пломби. Працівники ЖЕКу не використовують при виконанні ремонтних робіт монтажну піну, так як це дуже дорогий матеріал. Зазначає, що позивачем не надано доказів, які підтверджують вимоги в частині моральних страждань, не обґрунтований розмір моральної шкоди, тощо. Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 16.06.2016 року [PERSON] залучено до участі у справі в якості співвідповідача. З'ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини. Квартира [ADDRESS] належить [PERSON] на праві спільної часткової власності на підставі свідоцтва про право власності на житло від 27.10.1994 року, виданого Миколаївською міською службою приватизації державного житлового фонду. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, сформованої 21.06.2016 року, квартира [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 13.05.2005 року, виданого Миколаївською міською службою приватизації державного житлового фонду. 09 квітня 2015 року позивач звернулася до начальника ЖЕК-19 ЖКП ММР «Південь» із заявою, якою просила направити комісію для встановлення причини залиття каналізаційним стояком з квартири [ADDRESS]. Бетонні перегородки руйнуються (а.с. 9). 14 квітня 2015 року комісією у складі працівників ЖЕК-19 ЖКП ММР «Південь» складено акт, відповідно до якого в квартирах [ADDRESS] виявлено сліди протікання в санвузлах. В квартирі № 31 стеля в санвузлі обкладена пінопластом, на момент обстеження сліди протікання не виявлені. В квартирі № 35 протікань не виявлено. Каналізаційна труба у задовільному стані (а.с. 45). Відповідно до висновку ДІ СДІ Ленінського відділу поліції ГУ Національної поліції в Миколаївській області ст.. лейтенантом Гуренко О.М. від 20.11.2015 року, в ході перевірки встановлено, що при проведенні ремонтних робіт у жителя квартири [ADDRESS] працівниками ЖЕК - 19, було пошкоджено водонагрівач [PERSON], чим завдано матеріального збитку у сумі 20000 гривень. У зв'язку з чим, подальшу перевірку за даним фактом припинено, про що повідомлено позивача листом від 26.11.2015 року за вих.. № 17/454(а.с. 6). Згідно акту від 26.11.2015 року, складеного комісією ЖЕК-19 ЖКП ММР «Південь», працівниками ЖЕК-19 були проведені ремонтні роботи ділянки каналізаційного стояка, який проходить між квартирами № 27, 31, 35. На момент обстеження в квартирі № 27 протікання не виявлено, жителі не скаржаться на проведений ремонт (а.с. 46). Згідно акту від 15.12.2015 року складеного контролером КП «Миколаївводоканал», встановлено, що на водомірному вузлі (холодна вода) порушена цілісність пломбування , а також пошкоджена цілісність пломбування заглушки на гарячу воду. Зі слів позивачки зазначено, що без її відома працівники ЖЕК-19 проводили ремонтні роботи. Відповідно до акту від 19.05.2016 року складеного комісією ЖЕК-19 ЖКП ММР «Південь», встановлено, що працівниками ЖЕК-19 проведено ремонт ділянки каналізаційного стояка між квартирами № [ADDRESS] загерметіровал отвір монтажною піною зі своєї квартири, при цьому монтажна піна потрапила до санвузла квартири № 31, потекла по стінам, стелі з декоративним візерунком з пінопластових плит, пошкодилося у зв'язку з попаданням монтажної піни, пошкодилася цілісність пломби на лічильнику холодної води, що зафіксовано працівниками КП «Миколаївводоканал». Згідно рахунку - факторингу № В-00000046 від 07.03.2016 року позивачкою придбано водяний лічильник на суму 235 грн. 00 коп. Відповідно до рахунку № 1 від 07.03.2016 року [PERSON] придбала ком пакт на суму 1010 грн. 00 коп. Згідно рахунку - факторингу № СФ-0000028 від 07.03.2016 року [PERSON] сплатила за ремонтні роботи на загальну суму 5000,00 грн. Згідно висновку № 125-027 судової будівельно-технічної експертизи від 10.05.2017 року вартість нанесених матеріальних збитків, нанесеного приміщенню вбиральні № 3 в квартирі [ADDRESS] складає 867,00 грн.. На момент дослідження тріщини в містах з'єднання каналізаційного стояку та сторонніх запахів в приміщення санвузлу квартири [ADDRESS] не встановлено, що свідчить про якісність виконаних робіт. Вартість заміни водяного лічильника холодної води, згідно складеного кошторису складає 347 грн. в тому числі, вартість водяного лічильника та супутніх матеріалів - 294,74 грн., вартість роботи - 52,26 грн. Вартість безпосереднього водяного лічильника складає - 235 грн. на підставі рахунку - фактури № В-00000046.Всі інші трубопроводи в задовільному стані, монтажна піна відсутня. В частині забивання отвору між поверховому перекритті монтажною піною з квартири № 35 в квартиру № 31, який виконав мешканець квартири № 35 та порушення цілісності пломб на лічильнику холодної води в результаті попадання піни на лічильник є причинно-наслідковий зв'язок між діями мешканці квартири № 35 та заподіяною шкодою в частині заміни лічильника холодної води. Відповідно до ч. 1 ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. За змістом п. 1 ч. 2 цієї статті, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно із ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійснення своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватись моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов'язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Частиною 3 ст. 386 ЦК України передбачено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Відповідно до положень ст. ст. 1166 та 1167 ЦК України для покладення відповідальності на заподіювача майнової та моральної шкоди, зокрема в результаті бездіяльності заподіювача, необхідна сукупність таких обов'язкових умов: наявність шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди, причинний зв'язок між протиправною поведінкою заподіювача і шкодою, вина в заподіянні шкоди. Таким чином, деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за вини заподіювача шкоди. Причинний зв'язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов'язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об'єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди. Згідно з ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Вказана стаття регулює загальні підстави для відшкодування шкоди в рамках позадоговірних (деліктних) зобов'язань. Юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення, елементами якого є: шкода, протиправна поведінка, причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою, вина. Відсутність хоча б одного з цих же елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду. Пленум Верховного Суду України у постанові від 27.03.1992 №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» у п. 2 роз'яснив, що при розгляді таких справ, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі або майну громадянина відшкодовується у повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Згідно правової позиції висловленої Верховним Судом України при розгляді справи №6-183цс14 від 03.12.2014, законом не покладається на позивача обов'язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен доказати факт заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини і якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Згідно ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на встановлені в судовому засіданні обставини та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов'язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу. Відповідачі, як заподіювачі шкоди не надали суду достовірних, належних та допустимих доказів у спростування його вини в спричиненні шкоди. Відповідачі заперечували проти розміру шкоди яку заявила позивач, однак також не надали жодного доказу у спростування співмірності заподіяної шкоди та заявленого позивачем розміру матеріальної шкоди. Судом встановлено, що внаслідок проведених робіт по заміні каналізаційного стояку позивачу було спричинено матеріальну шкоду у розмірі 867 гривен та внаслідок залиття монтажною піною лічильника води, позивач була вимушена нести витрати по його заміні. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позов в частині стягнення шкоди підлягає частковому задоволенню, шляхом стягнення з ЖКП «Південь» 867 гривен та з [PERSON] вартість лічильника 235 гривен. Приписами ч. 1 та п. 3 ч. 2 ст. 23 Цивільного кодексу України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. У відповідності з ч. 3 цієї статті, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що вимога позивача про стягнення моральної шкоди у розмірі 60 000.00 гривень підлягає частковому задоволенню у розмірі 500 гривен з кожного з відповідачів. Частина 1, 2 статті 141 ЦПК України встановлює, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру заявлених позовних вимог, у разі задоволення позову - на відповідача, тому з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору.

Outcome: partial