Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом з вимогою розірвати шлюб між нею та відповідачем. В своїй заяві позивач зазначила, що 29 листопада 2014 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від даного шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають з нею. Спільне життя не склалося через втрату взаємопочуття та взаєморозуміння, несумісність характерів, що не дає змоги наладити сімейні стосунки. Шлюбні відносини припинили та спільно як сім'я не проживають з травня 2017 року. Спільне подружнє життя суперечить її інтересам, збереження шлюбу неможливе. Посилаючись на викладене позивач просила суд, шлюб укладений між нею та відповідачем у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Глобинського районного управління юстиції у Полтавській області 29 листопада 2014 року, актовий запис № 189 розірвати, стягнути з відповідача судові витрати. У судове засідання позивач не з'явилася, надала до суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності та вказала, що позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує. Відповідач повторно в судове засідання не з'явився, не повідомивши суд про причину неявки, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Суд, у відповідності до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, розглянув справу заочно, на підставі наявних у ній даних та доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. Судом встановлено, що сторони з 29 листопада 2014 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 29.11.2014 року, актовий запис № 189 (а.с.8). Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с. 5,6,7). Крім того, судом встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини, спільне життя не склалося втрату взаємопочуття та взаєморозуміння, несумісність характерів, що не дає змоги наладити сімейні стосунки. Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Стаття 55 Сімейного кодексу України вказує на обов'язок дружини та чоловіка спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач заперечень проти розірвання шлюбу суду не надав, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, примирення між сторонами неможливе, тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Як вбчається із квитанції, позивач сплатила при подачі позову судовий збір в сумі 640,00 грн., який підлягає стягненню на її користь з відповідача.

Outcome: approved