Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-22 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що 20.12.2003 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу у них народилась дочка [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, оскільки у сторін різні погляди на життя та обовязки, відсутнє взаєморозуміння та повага один до одного, на підставі чого в сім'ї виникали суперечки. В результаті цього у відповідача з'явилась інша сім'я. Подружні відносини у них припинились з березня 2017 року, та з того часу спільне господарство не ведеться, спору про спільне майно немає. Позивач вважає що подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам дитини. Просила шлюб розірвати, дитину залишити на проживання з нею та після розірвання шлюбу прізвище на дошлюбне їй не змінювати. Позивач в судове засідання не зявилася, подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила розглянути справу без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причину неявки суду не повідомлено. З урахуванням положень ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Так, відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Положеннями ч. 3 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно свідоцтва про шлюб серії І-НМ № 131006 виданого 26.02.2014 року Відділом ДРАЦС реєстраційної служби Івано-Франківського МУЮ (а.с.3), сторони зареєстрували шлюб 20 грудня 2003 року, актовий запис за № 2171. В шлюбі у сторін народилася дочка [PERSON], [INFO] (а.с.4). Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя». Судом встановлено, що через непорозуміння в сімї сторони припинили взаємовідносини як подружжя, та разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Сторони не змогли зберегти родину, а тому суд вважає встановленим, що розірвання шлюбу суперечить інтересам позивача та постановляє рішення про задоволення позовних вимог. Спір про розподіл сумісного майна подружжя між сторонами відсутній. В порядку ч. 2 ст. 115 СК України після набрання даним рішенням законної сили воно підлягає направленню до органу РАЦС за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. На підставі наведеного, пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст. ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved