Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-24 00:00:00

позивач звернулася до суду із позовною вимогою до [PERSON] про позбавлення батьківських прав на дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та стягнення аліментів на її користь, на їх утримання, в розмірі 1/2 частини всіх доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до їх повноліття, рішення суду допустити до негайного виконання, а також стягнути судові витрати з відповідача. В обґрунтування поданої заяви позивач зазначає, що перебувала в шлюбі з [PERSON], мають трьох спільних дітей: [PERSON], [PERSON], [PERSON], які проживають з нею і знаходяться на її повному утриманні. Городищенським районним судом було розірвано шлюб між ними, і 15.04.2010 року отримано свідоцтво про розлучення. Ще під час шлюбу відповідач поїхав проживати до своїх батьків в с. Щурин, Волинської області. Своєї участі у житті та вихованні дітей не бажає приймати, матеріально не допомагає, аліменти не стягуються, що підтверджується висновком органу опіки та піклування Городищенської РДА від 21.10.2015р. №80-01-01-24 та довідкою Вільшанської селищної ради щодо проживання та утримання дітей від 25.01.2016 року. Батько дітей [PERSON] взагалі не бажає приймати участь у вихованні дітей, не забезпечує їх матеріально, не бажає добровільно сплачувати аліменти. В 2015 році відповідач приїхав до смт. Вільшана, Городищенського району Черкаської області, щоб написати заяву про відмову від батьківських прав на дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], яка є завіреною 01.04.2015р., та не зустрічаючись з ними, заяву залишив у селищній раді. До судового засідання з'явилися: позивач, представник третьої особи. Відповідач [PERSON] не з'явився, є належним та своєчасно повідомлений про час і місце судового розгляду, надіслав телефонограму про слухання справи без його участі, з позовом згідний. Відповідно до ч.4 ст.174 Цивільного процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши позивача, представника третьої особи, урахувавши думку відповідача щодо визнання позову, вивчивши наявні у матеріалах справи докази, та з огляду на положення ч.4 ст.174 ЦПК України, вважає, що позов є обґрунтованим, з наступних підстав. Відповідно до положень ст.150 Сімейного кодексу України, ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки (мати, батько) можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, маючи таку можливість - п.2 ч.1 ст.164 СК України. Постанова пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав», роз'яснила, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Отже, особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України, та наявної винної поведінки, що полягає в бездіяльності по виконанню своїх обов'язків по вихованні дитини. Метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов'язків. Вбачається, що батьком малолітніх: [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 14.03.2005р., актовий запис №5; [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 04.04.2007р., актовий запис №2; [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 11.02.2008р., актовий запис №4, є [PERSON], відповідач у справі, який проживає окремо. Шлюб між [PERSON], позивачем у справі, та [PERSON], відповідачем у справі, розірвано, відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серія [NUMBER] від 13.04.2010р., актовий запис 40. За даними довідки виконавчого комітету Вільшанської селищної ради Городищенського району Черкаської області, [PERSON] є постійним жителем [ADDRESS] (довідка від 25.01.2016 №02-34/73), та на її утриманні знаходиться п'ятеро дітей, в т.ч., [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] ( довідка від 25.01.2016 №01-34/72). 01.04.2015 року батько малолітніх дітей [PERSON], відповідач у справі, за власної ініціативи, у заяві висловив свою думку щодо позбавлення його батьківських прав на: [PERSON], [PERSON], [PERSON], яка засвідчена секретарем селищної ради, реєстр №306, і просив її задовольнити. Згідно висновку органу опіки та піклування Городищенської районної державної адміністрації від 21.10.2015р. №807/01-01-24, що у судовому засіданні підтриманий представником даного органу, розглянуто питання доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON], стосовно малолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та встановлено, що з квітня 2010 року діти проживають з матір'ю, батько участі у житті дітей не бере, матеріально не допомагає, аліменти не сплачує, у квітні 2015 року написав заяву про відмову від батьківських прав, і комісія вважає, що по причині невиконання ним батьківських обов'язків, виключно в інтересах малолітніх дітей, [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав. При прийняті рішення щодо позбавлення батьківських прав, суд бере до уваги, що відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, з наступними змінами, що схвалені резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21.12.1995р., ратифікована Постановою ВР №789-ХІІ від27.02.1991р., батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини, та положення принципу 6 Декларації прав дитини, резолюція від 20.11.1959р., дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітню дитину не слід, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучати зі своєю матір'ю. На суспільстві і на органах публічної влади повинен лежати обов'язок здійснювати особливе піклування про дітей, що не мають сім'ї, і про дітей, що не мають достатніх засобів для існування. Бажано, щоб багатодітним сім'ям надавалась державна або інша допомога на утримання дітей. Суд, ураховуючи те, що [PERSON], відповідач у справі, свідомо, систематично більше п'яти років ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не цікавиться здоров'ям дітей, не бере участі у їх вихованні та утриманні, не проявляє до дітей батьківської турботи та любові, не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, добровільно відмовився (самоусунувся) від своїх батьківських обов'язків, приходить до висновку, що позбавлення батьківських прав [PERSON] відповідає інтересам малолітніх дітей. Згідно ст. ст. 180, 183 Сімейного кодексу України, батьки повинні матеріально утримувати дитину до досягнення нею повноліття, при цьому, частка заробітку, що стягується як аліменти на дитину, визначається судом у розмірі передбаченому законодавством - ст.182 СК України, за відсутності домовленості щодо способу виконання батьками обов'язку по утриманню дитини, ст.181 СК України. Особа, позбавлена батьківських прав, за нормами ч.2 ст.166 СК України, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. З огляду на встановлене, суд приходить до висновку, про стягнення з відповідача на утримання малолітніх дітей аліментів у розмірі визначеному законодавством, та задоволенні вимоги позивача. Суд стягує з відповідача судовий збір, що узгоджується із ст. 3, ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674. На підставі викладеного,

Outcome: approved