Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду і свої вимоги мотивує тим, що 25.07.2007 померла її мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно, в тому числі на земельну ділянку площею 0,06 га, що знаходиться на території м Путивль Сумської області по вул. Гагаріна, 48. [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, оскільки ще за життя [PERSON] склала відповідний заповіт, відповідно до якого заповідала все належне їй майно позивачеві. Строк на прийняття спадщини позивач не пропустила, оскільки своєчасно звернулася з відповідною заявою про прийняття спадщини до Путивльської районної державної нотаріальної контори. Однак, нотаріус відмовив позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну ділянку, у звязку з відсутністю державного акту на цю земельну ділянку. У зв'язку з цим, позивач не може прийняти спадщину, тому просить суд визнати за нею право власності на вказану земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом та покласти всі судові витрати по справі на неї. Позивач в судове засідання не зявилася, звернулася до суду з письмовою заявою про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Путивльська міська рада Путивльського району Сумської області, як відповідач по справі, позов визнала повністю та просила справу слухати без участі її представника. Путивльська районна державна нотаріальна контора, як третя особа, проти позову не заперечувала, звернулася до суду з письмовою заявою про розгляд справи за відсутності її представника. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.ст. 328, 1223 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право на спадкування мають особи, визначені у законі. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Судом встановлено, що 24.02.1960 між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, після реєстрації якого [PERSON] було присвоєно прізвище «Прокопенко», що підтверджується фотокопією свідоцтва про шлюб серії І-УР № 329698, виданого Кардашівською сільською радою Путивльського району Сумської області 24.02.1960 (а.с. 13). 02.05.2003 [PERSON] помер, що підтверджується фотокопією свідоцтва про смерть серії 1-БП № 164633, виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Путивльського районного управління юстиції Сумської області 06.05.2003 (а.с. 5). 25.07.2007 [PERSON] померла, що підтверджується фотокопією свідоцтва про смерть серії 1-БП № 069432, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Путивльського районного управління юстиції Сумської області 26.07.2007 (а.с. 4). Позивач [PERSON] є дочкою померлих [PERSON] та [PERSON], що підтверджується фотокопією її свідоцтва про народження серії V-УР № 0884524, виданого райбюро ЗАГС м. Путивль 10.10.1967, з якого вбачається, що дошлюбне прізвище позивача «Прокопенко», а її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). 03.11.1989 між позивачем та [PERSON] було укладено шлюб, після реєстрації якого позивачеві було присвоєно прізвище «Волинець», що підтверджується фотокопією свідоцтва про укладення шлюбу серії ІV-БК № 380992, виданого Палацом одруження «Дарницький» м. Києва 03.11.1989 (а.с. 6). 18.04.1996 було зареєстровано розірвання шлюбу між позивачем та [PERSON] та після розірвання шлюбу позивачеві було залишено прізвище «Волинець», що підтверджується фотокопією свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-БК № 065538, виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Харківського району м. Києва (а.с.7). Із фотокопії заповіту, посвідченого 21.07.2007 Путивльською районною державною нотаріальною конторою та зареєстрованому у реєстрі за № 2018, вбачається, що [PERSON] заповідала позивачеві все належне їй майно (а.с.11). Після смерті [PERSON] його дружиною [PERSON] було успадковано житловий будинок № 48 з надвірними спорудами по вул. Гагаріна в м. Путивль Сумської області, земельну ділянку площею 0,06 га, яка знаходиться за тією ж адресою, що надана для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель та належала померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, серії СМ № 124777 та грошові внески у Путивльському відділенні № 3052 Ощадного банку України, що підтверджується фотокопією Свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.11.2003 за реєстраційним № 2273, виданого Путивльською державною нотаріальною конторою (а.с.14). 23.11.2007 Путивльською районного державною нотаріальною після смерті [PERSON] за заявою позивача [PERSON] було заведено спадкову справу № 43502168, що підтверджується фотокопією [PERSON] про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 27650598 від 29.07.2011 (а.с.16). У встановленому законом порядку позивач [PERSON] отримала свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частину спадкового майна - житловий будинок № 48 з надвірними спорудами по вул. Гагаріна в м. Путивль Сумської області та на земельну ділянку загальною площею 0,0547 га, яка надана для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться за тією ж адресою, що підтверджується фотокопіями Свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 29.07.2011 за реєстраційним № 854 та № 856, виданих Путивльською державною нотаріальною конторою (а.с.15-18). Путивльська районна державна нотаріальна контора відмовила позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,06 га, що надана для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель та знаходиться за адресою: м. Путивль вул. Гагаріна, 48, оскільки право власності спадкодавця на вказану земельну ділянку підтверджувалося лише Свідоцтвом про право на спадщину за законом на імя померлої [PERSON], що видане Путивльською ДНК 13.11.2003 за реєстровим № 2273, в той час як відповідно до вимог ст. 126 ЗК України, якою встановлено вичерпний перелік правовстановлюючих документів на земельну ділянку, право власності на таке майно має бути підтверджено відповідним державним актом, що підтверджується довідкою Путивльської районної державної нотаріальної контори від 24.11.2011 за № 299 (а.с.20). Як вбачається із [PERSON] з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 1430 від 26.09.2011, виданого Відділом Держкомзему у Путивльському районі Сумської області, вартість земельної ділянки площею 600 кв.м., що розташована за адресою: вул. Гагаріна, 48 в м. Путивль Сумської області становить 58824 грн. (а.с.19). Таким чином, позивач відповідно до заповіту є спадкоємцем на вказану земельну ділянку, через відсутність державного акту на яку вона не може оформити право на спадщину на цю земельну ділянку, іншим шляхом, ніж через суд, вона не може захистити своє право на спадкове майно, тому суд вважає за необхідне визнати за нею право власності на вказану земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом. На підставі викладеного,

Outcome: approved