overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивувала тим, що 02.11.2007року між нею та відповідачем було укладено шлюб. З 2013 року шлюбні стосунки між ними припинені, спільного господарства не ведеться. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем суперечить інтересам сім'ї. За таких обставин збереження шлюбу та подальше сумісне життя, як і примирення є неможливим. В судове засідання позивач надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності та позовні вимоги про розірвання шлюбу просила задовольнити на підставах, зазначених в позовній заяві. Не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про поважність причин своєї неявки суд не повідомив, тому суд приходить до висновку про можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у відповідності до ст. 224 ЦПК України, оскільки позивач не заперечувала проти вирішення справи таким чином. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає встановленими наступні обставини та відповідні ним правовідносини. [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 02.11.2007року, про що Лівобережним відділом реєстрації шлюбів в. Києва з Державним Центром розвитку сім»ї зроблено актовий запис № 2411 /а.с.8/. Від шлюбу сторони дітей не мають. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Позивач посилається на те, що з 2013 року сторони не підтримують подружні стосунки, не ведуть спільне господарство, про що з боку відповідача письмових заперечень до суду не надійшло, тому суд вважає, що збереження сім'ї є неможливим, оскільки це буде суперечити інтересам подружжя. Таким чином, враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивувала тим, що 02 серпня 2003 року було укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні відносини припинені з 2010 року через відсутність взаєморозуміння. Просить розірвати шлюб. Позивачка у судове засідання не зявилася, про місце і час розгляду справи повідомлена належним чином. До суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання не зявився, про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином. До суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідив матеріали справи, суд встановив наступні правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 02 серпня 2003 року відділом реєстрації актів цивільного стану Соломянського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 909 (а.с.3). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину доньку сина [PERSON], [INFO] (а.с.4). Шлюбні відносини припинені з 2010 року через відсутність взаєморозуміння. Сторони спільно не проживають, не господарюють. Сімя фактично розпалася і надалі спільне проживання і збереження сімї неможливе. У відповідності зі ст.112 ч.2 Сімейного Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу , якщо буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка і жінки і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Судом встановлені саме такі обставини, тому вимоги позивача підлягають задоволенню. При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп., відповідно до ч.2 ст.4 Закону України Про судовий збір (а.с.1). Відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір немайнового характеру на користь позивача в сумі 487 грн. 20 коп. У звязку з вищевикладеним, суд вважає необхідним судові витрати покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивувала тим, що 07 листопада 2003 року було укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO] . Фактично шлюбні відносини припинені через відсутність взаєморозуміння. Просить розірвати шлюб. Позивач у підготовче судове засідання не з`явилася, про місце і час розгляду справи повідомлена належним чином. До суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.\~ Відповідач у підготовче судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином. До суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. За таких обставин суд вважає за можливе справу по суті розглянути за відсутності позивача та відповідача в судовому засіданні на підставі наявних\~справі доказів без фіксування судового засідання технічними засобами на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України. Дослідив матеріали справи, суд встановив наступні правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 07 листопада 2003 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Нахімовського районного управління юстиції м. Севастополя, актовий запис № 591 (а.с. 15). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO] (а.с. 16). Шлюбні відносини припинені через відсутність взаєморозуміння. Сторони спільно не проживають, не господарюють. Сім`я фактично розпалася і надалі спільне проживання і збереження сім`ї неможливе. У відповідності зі ст. 112 ч.2 Сімейного Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка і жінки і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України,\~за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп., відповідно до ч.2 ст.4 Закону України Про судовий збір. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З урахуванням викладеного суд приходить висновку про повернення позивачу 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме у розмірі 384,20 грн. Відповідно до ст.ст.133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір немайнового характеру на користь позивача в сумі 384,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивувала тим, що 13 листопада 1999 року було укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні відносини припинені через відсутність взаєморозуміння. Просить розірвати шлюб. Позивач у підготовче судове засідання не з`явилася, про місце і час розгляду справи повідомлена належним чином. До суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач у підготовче судове засідання не з'явився, про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином. До суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. На підставі ст. 247 ч.2 ЦПК України справа розглянута за відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідив матеріали справи, суд встановив наступні правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 13 листопада 1999 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1459 (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO] (а.с.11). Шлюбні відносини припинені через відсутність взаєморозуміння. Сторони спільно не проживають, не господарюють. Сім'я фактично розпалася і надалі спільне проживання і збереження сім'ї неможливе. У відповідності зі ст.112 ч.2 Сімейного Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка і жінки і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп., відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» (а.с. 1). Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З урахуванням викладеного суд приходить висновку про повернення позивачу 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме у розмірі 352,40 грн. Відповідно до ст.ст.133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір немайнового характеру на користь позивача в сумі 352 грн. 40 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивувала тим, що 13 січня 2001 року було укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні відносини припинені через відсутність взаєморозуміння. Просить розірвати шлюб. Позивач у підготовче судове засідання не з`явилася, про місце і час розгляду справи повідомлена належним чином. До суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач у підготовче судове засідання не з'явився, про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином. До суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. На підставі ст. 247 ч.2 ЦПК України справа розглянута за відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідив матеріали справи, суд встановив наступні правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 13 січня 2001 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 24 (а.с. 23). Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO] (а.с.40). Шлюбні відносини припинені через відсутність взаєморозуміння. Сторони спільно не проживають, не господарюють. Сім'я фактично розпалася і надалі спільне проживання і збереження сім'ї неможливе. У відповідності зі ст.112 ч.2 Сімейного Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка і жінки і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп., відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» (а.с. 1). Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З урахуванням викладеного суд приходить висновку про повернення позивачу 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме у розмірі 352,40 грн. Відповідно до ст.ст.133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір немайнового характеру на користь позивача в сумі 352 грн. 40 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивувала тим, що 18 серпня 2010 року було укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не скаладається, так як подружжя має протилежні погляди на сім'ю. Відповідач не хоче розуміти проблем, які виникають у позивача, не здатний підтримувати нормальну атмосферу в сім'ї, піклуватися про побудову сімейних відносин. Просить розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не з'явилася, про місце і час розгляду справи повідомлена належним чином. До початку судового засідання надала письмову заяву з проханням розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала та строк на примирення просила не надавати. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином. До початку судового засідання надійшла заява з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнає. Додатково зазначив, що шлюб припинено 15 січня 2015 року. Ніяких інцестів на передодні не було, серйозні сварки були, але набагато раніше з боку дружини, мотивуючи тим, що так далі продовжуватись не може. Не заперечує, щоб дитина проживала разом з матір'ю. Строк на примирення просить не надавати, тому що не вбачає нормального сімейного життя без сварок. На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідив матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню на таких підставах. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 18 серпня 2010 року Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім'ї, актовий запис № 1511 (а.с.5). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. (а.с.4). Шлюбні відносини припинені з 15 січня 2015 року через постійні сварки. через постійні сварки, втрату взаємопорозуміння та поваги, на підставі цього виникнення неприязних відносин. Сторони спільно не проживають, не господарюють. Сім'я фактично розпалася і надалі спільне проживання і збереження сім'ї неможливо. У відповідності зі ст.112 ч.2 Сімейного Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу , якщо буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка і жінки і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Судом встановлені саме такі обставини, тому вимоги позивача підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивувала тим, що 19.02.1989року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Шлюбні стосунки між ними припинені, спільного господарства не ведеться. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем суперечить інтересам сім'ї. За таких обставин збереження шлюбу та подальше сумісне життя, як і примирення є неможливим. В судове засідання позивач надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності та позовні вимоги про розірвання шлюбу просила задовольнити на підставах, зазначених в позовній заяві. Не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про поважність причин своєї неявки суд не повідомив, тому суд приходить до висновку про можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у відповідності до ст. 224 ЦПК України, оскільки позивач не заперечував проти вирішення справи таким чином. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає встановленими наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 19.02.1989року, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького РУЮ м. Києва зроблено актовий запис № 583. Від шлюбу сторони мають дітей: син- [PERSON], [INFO] та донька - [PERSON], [INFO] Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Позивач посилається на те, що сторони не підтримують подружні стосунки, не ведуть спільне господарство, життя не склалося з причини протилежних поглядів на подальше життя та повне нерозуміння один одного, про що з боку відповідача письмових заперечень до суду не надійшло. Враховуючи викладене вбачається, що розлад між подружжям носить не тимчасовий характер. Тривалий час сторони не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства. За таких обставин суд вважає, що сім'я сторін розпалась остаточно та поновлена бути не може, оскільки подальше збереження шлюбу буде суперечити їх інтересамта інтересам їх неповнолітніх дітей.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивувала тим, що 20.10.2011року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Зазначила, що протягом останніх двох років стосунки сильно погіршились, шлюбні стосунки між ними припинені, спільного господарства не ведеться, проживають окремо. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем суперечить інтересам сім'ї. За таких обставин збереження шлюбу та подальше сумісне життя, як і примирення є неможливим. В судове засідання позивач надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності та позовні вимоги про розірвання шлюбу просила задовольнити на підставах, зазначених в позовній заяві. Не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про поважність причин своєї неявки суд не повідомив, тому суд приходить до висновку про можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у відповідності до ст. 224 ЦПК України, оскільки позивач не заперечував проти вирішення справи таким чином. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає встановленими наступні обставини та відповідні ним правовідносини. [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 20.10.2011року, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського РУЮ у м.Києві зроблено актовий запис № 1653 /а.с.7/. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] /а.с.6/. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Позивач посилається на те, що сторони не підтримують подружні стосунки, не ведуть спільне господарство, проживають окремо, про що з боку відповідача письмових заперечень до суду не надійшло, тому суд вважає, що збереження сім'ї є неможливим, оскільки це буде суперечити їх інтересам та інтересам їх неповнолітньої дитини. Таким чином, враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивувала тим, що 21 січня 2010 року було укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні відносини припинені через відсутність взаєморозуміння. Просить розірвати шлюб. Позивач у підготовче судове засідання не з`явилася, про місце і час розгляду справи повідомлена належним чином. До суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач у підготовче судове засідання не з'явився, про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином. До суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. На підставі ст. 247 ч.2 ЦПК України справа розглянута за відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідив матеріали справи, суд встановив наступні правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 21 січня 2010 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 55 (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] (а.с.8). Шлюбні відносини припинені через відсутність взаєморозуміння. Сторони спільно не проживають, не господарюють. Сім'я фактично розпалася і надалі спільне проживання і збереження сім'ї неможливе. У відповідності зі ст.112 ч.2 Сімейного Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка і жінки і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп., відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» (а.с. 1). Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З урахуванням викладеного суд приходить висновку про повернення позивачу 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме у розмірі 352,40 грн. Відповідно до ст.ст.133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір немайнового характеру на користь позивача в сумі 352 грн. 40 коп.

Outcome: approved