Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду, посилаючись на те, що на підставі обмінного ордеру 12 жовтня 1989 року вони обміняли своє житло в м. Дніпродзержинську на квартиру [ADDRESS]. Обмін відбувся з [PERSON], в вищезазначеній квартирі також проживали її батьки, які померли у 1988 році. На теперішній час позивачі звернулися до нотаріуса з метою укладання договору купівлі-продажу, але нотаріус відмовила у вчиненні нотаріальної дії, оскільки виявилося, що на квартиру накладено арешт за ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 06 квітня 1989 року і цей арешт стосується батьків [PERSON] [PERSON] та [PERSON] Записи внесено до Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна Першою Харківською державною нотаріальною конторою та Харківським обласним державним нотаріальним архівом. Таким чином, на належне позивачам майно безпідставно накладено арешт, чим порушено їх майнові права щодо розпорядження власністю. У звязку із тим, що ухвала Червонозаводського районного суду міста Харкова від 06 квітня 1989 року стосується вже померлих осіб та не стосується власності на квартиру, належну позивачам, вони просили зняти арешти на квартиру [ADDRESS], які зареєстровані в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна за № 5514022 та № 6729114 та були накладені на підставі ухвали Червонозаводського районного суду міста Харкова б/н від 06.04.1989 року, виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна запис від 20.08.2007 року № 5514022 про арешт квартири [ADDRESS], виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна запис від 05.03.2008 року № 6729114 про арешт квартири [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач [PERSON], який також представляє інтереси позивачів [PERSON] та [PERSON], а також представник позивача [PERSON] [PERSON] повністю підтримали заявлені позовні вимоги, просили їх задовольнити, надали судові аналогічні пояснення. Позивач [PERSON] в судове засідання не прибула, належним чином повідомлена про дату та місце судового засідання, про причину неявки су не сповістила. Представник відповідача Міністерства юстиції України [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала та пояснила судові, що повноваження, основні завданні і порядок діяльності Міністерства юстиції України врегульовано Положенням про Міністерства юстиції України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.07.2014 року за № 228. Відповідно до положень Закону України «Про нотаріат» державні нотаріальні контори та державні нотаріальні архіви є окремими юридичними особами, а отже самостійно представляють свої інтереси в судах. Крім того, відносини, що виникають у сфері державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, забезпечення визнання та захисту державною таких прав урегульовано Законом України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Тобто зміст та обсяг повноважень, закріплених Положенням та чинним законодавством не наділяє Міністерство юстиції України правом на вчинення дій, повязаних з реєстрацією прав та їх обтяжень, накладенням арешту на майно, забороною відчуження та звільненням майна з-під арешту. Тому Міністерство юстиції України не є належним відповідачем у справі, у звязку із чим представник відповідача просила у задоволенні позовних вимог, предявлених до Міністерства юстиції України відмовити та ухвалити законне та обґрунтоване рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказах. Представник відповідача Першої Харківської державної нотаріальної контори в судове засідання не прибув, подав до суду письмові заперечення проти позову, в яких зазначив, що під час реєстрації на паперових носіях заборони на квартиру [ADDRESS] на підставі ухвали суду від 06 квітня 1989 року 1 ХДНК була реєстратором накладених відповідними органами заборон та арештів по місту Харкову. Після введення в дію Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна було проведено перенесення всіх раніше зареєстрованих заборон відчуження нерухомо майна та арештів на нерухоме майно в єдину компютерну мережу, вказану роботу проводила спеціальна робоча група, яка складалася з інженерів та операторів ДП «Інформаційний центр України». Також представник відповідача зазначив, що 1 ХДНК було проведено не накладення арешту, а реєстрацію арешту. Представник відповідача Харківського обласного державного нотаріального архіву в судове засідання не прибув, подав до суду заперечення проти позову, в яких зазначив, що пунктом 10 Положення про державний нотаріальний архів, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 870/5 від 18.05.2009 року законодавчо визначено функції, які виконує нотаріальний архів, відповідно до покладених на нього завдань, в тому числі це є видача дублікатів документів, видача архівних довідок, довідок про вчинення нотаріальних дій та копій документів, що зберігаються в архіві тощо. За наявними в архіві даними виконано запис № 27931 від 07.04.1989 року про реєстрацію заборони вчинення нотаріальних дій щодо оформлення спадкових справ та видачі свідоцтва після померлих [PERSON] та [PERSON]О, які померли у 1988 році. Записом № 6729114 від 05.03.2008 року виконано редагування інформації щодо реєстрації заборони арешту у звязку з перенесенням заборони/арешту до Єдиного реєстру заборон відчуження з паперових носіїв в компютерну мережу. Суд, вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні на підставі обмінного ордеру № 961, серії И, виданого 12 жовтня 1989 року виконкомом Дніпродзержинської міської ради народних депутатів [PERSON] та особи, що з нею проживають, набули право на вселення в квартиру [ADDRESS] у порядку обміну з [PERSON] / а. с. 6/. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого 21 листопада 2001 року відділом приватизації житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Головного управління економіки та комунального майна виконкому Харківської міської ради [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] мають на праві спільної сумісної власності квартиру [ADDRESS] / а. с 7/. На теперішній час позивачі звернулися до нотаріуса з метою укладання договору купівлі-продажу, але нотаріус відмовила у вчиненні нотаріальної дії, оскільки виявилося, що на квартиру накладено арешт за ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 06 квітня 1989 року і цей арешт стосується батьків [PERSON] [PERSON] та [PERSON] Як вбачається з витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна 20 серпня 2007 року за № 5514022 реєстратором - Першою Харківською державною нотаріальною конторою зареєстровано обтяження арешт квартири [ADDRESS] на підставі ухвали б/н від 06.04.1989 року Червонозаводського районного суду м. Харкова, власником якої є [PERSON] / а. с. 5/. 05 березня 2008 року за № 6729114 реєстратором Харківським обласним державним нотаріальним архівом зареєстровано обтяження арешт квартири [ADDRESS] на підставі ухвали б/н від 06.04.1989 року Червонозаводського районного суду м. Харкова, власником якої є [PERSON] / а. с. 5 об/. Відповідно до ухвали б/н Червонозаводського районного суду м. Харкова від 06 квітня 1989 року судом було накладено арешт на виконання нотаріальних дій Першою Харківською державною нотаріальною конторою по оформленню спадкових справ та видачі свідоцтв про право власності після смерті [PERSON] та [PERSON], які проживали в [INFO] та померли у 1988 року. Дану ухвалу було винесено судом в рамках розгляду цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на частину грошового вкладу в порядку спадкування за законом. / а. с. 28/. Таким чином, арешт на спірну квартиру було накладено у зв»язку із розглядом цивільної справи з метою забезпечення позову, він стосувався спадкових прав після смерті батьків особи, з якою позивачі обміняли житло, [PERSON] [PERSON] та [PERSON], які померли у 1988 році. Тобто даний арешт нерухомого майна не стосується особистих майнових прав позивачів, які у встановленому законом порядку здійснили обмін житла та у 2001 році приватизували спірну квартиру, отримавши її у спільну сумісну власність. Суд вважає, що діями відповідачів - Міністерства юстиції України, Першої Харківської державної нотаріальної контори, Харківського обласного державного нотаріального архіву при здійсненні реєстрації арешту на нерухоме майно не було порушено права позивачів, однак іншим шляхом, крім звернення до суду, позивачі не мають змоги поновити своє порушене право власності, а саме розпорядження належним їм майном, тому суд приходить до висновку, що позивачі обрали належний спосіб захисту своїх порушених прав. При цьому суд звертає увагу, що згідно ухвали суду від 06 квітня 1989 року судом було накладено арешт на виконання нотаріальних дій, повязаних з оформленням спадкових справ та свідоцтв про право на спадщину, а не на спірну квартиру . Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснення ним права користування та розпорядження своїм майном. Оскільки арешт та заборона відчуження майна порушує права позивачів як власників нерухомого майна, суд вважає за необхідне зняти арешти на квартиру [ADDRESS], які зареєстровані в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна за № 5514022 та № 6729114 та були накладені на підставі ухвали Червонозаводського районного суду міста Харкова б/н від 06.04.1989 року, виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна запис від 20.08.2007 року № 5514022 про арешт квартири [ADDRESS] та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна запис від 05.03.2008 року № 6729114 про арешт квартири [ADDRESS]. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved