Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-22 00:00:00

позивач звернулася до суду із позовними вимогами до відповідача [PERSON], третьої особи,та згідно із заявою про зменшення позовних вимог від 20.07.2017, просить позбавити відповідача батьківських прав, відносно його неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], стягнення судових витрат. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Однак, спільне життя не склалося і у вересні 2014 року вони розірвали шлюб, за рішенням суду дочка залишилася проживати з нею у будинку її батьків по [ADDRESS]. З часу розірвання шлюбу, відповідач не приймає участі у вихованні та утриманні дитини, не спілкується з нею, не цікавиться її життям та не надає коштів на її утримання.А тому вважає позовні вимоги підставними. Ухвалою суду від 22.06.2017 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні. З різних причин, розгляд справи відкладався. У зв'язку із припиненням 13.09.2017 повноважень судді Атаманюка Р.І., у відповідності до вимог ст. 11-1 ЦПК України автоматизованою системою документообігу суду було визначено суддю Бучинського А.Б. для розгляду зазначеної справи. Ухвалою суду від 15.09.2017 суддею Бучинським А.Б. дану цивільну справу прийнято до свого провадження та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Пояснила, що на час коли народила дитину, з відповідачем не проживала, так як пішла від нього проживати до своїх батьків. Дочку вона народила сама і самостійно займалася її вихованням. Коли дитині виповнилося 1 рік і 6 місяців, вона вийшла на роботу, а через два місяці примирилася з відповідачем та повернулася проживати до нього. Однак він її побив і вона з дочкою знову переїхали до своїх батьків, після чого подала на розлучення. Рішенням суду шлюб було розірвано, а також стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки, які він відповідач надав кілька разів, а потім припинив сплачувати такі. Відповідач не цікавиться дочкою, останній раз бачився з нею в 2015 році на її день народження, не відвідує її в садочку, не телефонує. Інколи приходив в стані алкогольного сп'яніння вночі, однак вона не підпускала його до дитини. На даний час вона створила нову сім'ю, а саме 14.02.2017 уклала шлюб із [PERSON], спільно з яким виховує дитинуі дочка [PERSON] вважає її теперішнього чоловіка батьком. За час, який судом було надано відповідачу для відновлення стосунків з дитиною, він жодного разу не прийшов та не відвідав дочку, а тому просить позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні 09.11.2017, висловлював свою позицію з приводу заявлених позовних вимог, вказав, що припинив бачитися з дитиною з того часу, як позивачка вдруге вийшла заміж. Однак він бажає спілкуватися з дочкою, відвідувати її, а тому просив суд надати йому строк для того щоб він міг відновити спілкування з дочкою та визначити дати побачень з нею. Судом було задоволено клопотання відповідача та відкладено розгляд справи строком на два місяці. В судове засідання 23.02.2018 відповідач [PERSON] повторно не з'явився, причин неявки суду не повідомив, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, а тому суд вважає за можливе завершувати розгляд справи у його відсутності. Представник третьої особи - служби у справах дітей Верховинської районної державної адміністрації Маротчак М.Ю. в судовому засіданні відносно задоволення позовних вимог [PERSON] не заперечила. Пояснила, що дане питання розглядалося на засіданні комісії органу опіки та піклування, де було встановлено, що відповідач не бере участі у вихованні дитини, не провідує її, матеріально не підтримує, не цікавиться навчанням та розвитком. Зазначила, що на даний час неповнолітня дочка проживає з матір'ю та її чоловіком [PERSON], якого вважає батьком. А тому, органом опіки було винесено рішення від 22.08.2017 №8 про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO]. Доповнила, що за час, на який судом відкладався розгляд справи, відповідач до служби у справах дітей із проханням визначення способів побачення і спілкування з дитиною не звертався. Суд, заслухавши пояснення сторін, третьої особи, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які сторони та інші учасники посилаються, позов задовольняє з таких підстав. У відповідності до ч.2,3 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Крім цього, статтею 18 Конвенції про права дитини визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Статтею 59 Закону України «Про освіту», статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачені обов'язки та відповідальність батьків за виховання та розвиток дитини, відповідно до яких батьки зобов'язані виховувати дітей в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров'я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, поважати гідність дитини, готувати до самостійного життя, забезпечити здобуття повної загальної середньої освіти та ін. Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Крім цього, як роз'яснив у своїй постанові Пленум Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно з свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER], виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Верховинського районного управління юстиції Івано-Франківської області (а.с.5), батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON] Рішенням Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 12.09.2014 (а.с.6-8) шлюб між сторонами було розірвано, неповнолітню дочку [PERSON] за спільною згодою батьків залишено проживати з матір'ю [PERSON] Також даним рішенням суду стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дочки [PERSON] у розмірі ? частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Внаслідок укладення шлюбу із [PERSON] 14.02.2017, згідно із свідоцтвом про шлюб (а.с.20), позивач змінила дошлюбне прізвище «[PERSON]» на «[PERSON]». В судовому засіданні безспірно встановлено, що починаючи з 2014 року неповнолітня [PERSON] проживає із матір'ю [PERSON] за адресою [ADDRESS] та знаходиться на її матеріальному утриманні. Відповідач з дитиною не проживає. Як вбачається із акту обстеження матеріально-побутових умов проживання від 24.02.2017 (а.с.25), довідки Верховинської селищної ради від 02.02.2017 про склад сім'ї (а.с.27), неповнолітня [PERSON] проживає однією сім'єю із своєю матір'ю [PERSON], яка самостійно займається вихованням дочки та забезпечує всім необхідним. З розрахунку по аліментах з гр.[PERSON] на користь [PERSON] станом на 01.02.2017 (а.с.24) борг по аліментах становив 6889,20 грн. Згідно із характеристиками Верховинського ДНЗ «Сонечко»№11 та №12 від 09.02.2017 виданими на позивачку [PERSON] та дитину [PERSON] (а.с.21, 22), вихованням неповнолітньої [PERSON], [INFO] займається мати [PERSON], яка за місцем роботи характеризується позитивно, працює на посаді вихователя у Верховинському ДНЗ «Сонечко», відповідально відноситься до своїх посадових обов'язків, користується авторитетом як серед колег так і серед батьків. Допитана в судовому засіданні, в якості свідка [PERSON] пояснила, що вона являється матір'ю позивачки. Їй відомо, що починаючи з 2014 року дитина постійно проживає з її дочкою, рідний батько не цікавиться дитиною, матеріальної допомоги не надає, не провідує її в садочку. Вказала, що теперішнього чоловіка [PERSON] дитина називає батьком, а про біологічного батька ніколи не згадує. Свідок [PERSON] суду показала, що являється сестрою [PERSON] і їй відомо, що відповідач не цікавиться дитиною, не відвідує її, не надає коштів на її утримання. Дитина проживає з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Свідок [PERSON] суду показала, що вона являється колегою по роботі [PERSON], працює в садочку вихователем у групі, яку відвідує дитина [PERSON] і за весь час не бачила, щоб біологічний батько дитини приходив до неї або цікавився нею, дитина про нього ніколи не згадує. Крім цього, з висновку органу опіки та піклування оформленого у формі рішення засідання комісії з питань захисту прав дитини Верховинської районної державної адміністрації від 22.08.2017 за №8 (а.с.58) вбачається, що [PERSON] не приймає участі у вихованні дитини, матеріально її не забезпечує, не цікавиться фізичним, духовним та культурним розвитком дочки, аліменти своєчасно не сплачує. А тому орган опіки та піклування прийшов до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно малолітньої дочки, [INFO]. З врахуванням наведеного, оскільки відповідач [PERSON] з 2014 року ухилявся від виконання своїх обов'язків по вихованню та матеріальному забезпеченню малолітньої [PERSON], за час який йому надавався судом для визначення способу його участі у вихованні дочки, не цікавився дитиною, не проявляв інтересу до стану здоров'я, не цікавився її фізичним, моральним і духовним розвитком, а тому суд приходить до висновку про наявність підстав для позбавлення його батьківських прав стосовно малолітньої дитини [PERSON], а тому позовні вимог слід задовольнити. Крім цього, за правилами частин 2 та 3 статті 166 Сімейного кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Однак, як встановлено судом, на підставі рішення Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 12.09.2014 з відповідача на користь позивача вже стягуються аліменти на утримання дочки [PERSON] у розмірі ? частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення дитиною повноліття, а тому немає необхідності стягувати їх знову. Задовольняючи позовні вимоги, слід вирішити питання про розподіл судових витрат між сторонами відповідно до вимог ст.141 ЦПК України. Також, слід повернути [PERSON] зайво сплачений судовий збір при зверненні до суду в сумі 640,00 грн.

Outcome: approved