Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання права власності на земельну ділянку у порядку спадкування за заповітом, посилаючись на те, що Гребінківською державною нотаріальною конторою Полтавської області їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, видачі свідоцтва про право на спадщину, на підставі того, що відсутній оригінал правовстановлюючого документу на спадкову земельну частку (пай) та документально не підтверджений факт родинних відносин між спадкоємцем та спадкодавцем. Просить встановити факт належності правовстановлюючих документів та визнати за нею право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом. У судове засідання позивач не з'явилася, згідно заяви просила розглядати справу за її відсутності, заявлені вимоги підтримала, просила задовольнити. Представник відповідача, Овсюківської сільської ради Гребінківського району Полтавської області у судове засідання не з'явився, надіславши до суду заяву, із якої вбачається, що проти задоволення позову не заперечує, просить справу розглянути без його участі. Дослідивши матеріали справи та перевіривши фактичні обставини справи у межах наданих письмових доказів, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, [INFO] в с. Покровщина Гребінківського району Полтавської області померла [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданим Овсюківською сільською радою 01 лютого 2002 року, актовий запис № 17 ( а.с.10) . На час смерті [PERSON] мала у власності земельну частку (пай) розміром 4,08 в умовних кадастрових гектарах, що знаходиться у землі КСП «Україна» с. Покровщина Гребінківського району Полтавської області, що підтверджується витягом з книги реєстрації та видачі сертифікатів відділу держземагенства у Гребінківському районі Полтавської області (а.с.12). Так, із даних внесених до книги вбачається, що [PERSON] отримала Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданий на підставі рішення Гребінківської районної державної адміністрації № 30 від 08.02.2000 року (а.с.13). Згідно з правовою позицією пленуму Верховного суду України, викладеною у постанові від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно з ч. 1 ст. 534 ЦК УРСР, кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державам, кооперативним та іншим громадським організаціям. За час свого життя [PERSON] склала заповіт, згідно з яким все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що за законом вона матиме право, заповідано [PERSON] (а.с.11). У відповідності з ч. 1 ст. 548 ЦК УРСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 549 Кодексу, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Факт родинних відносин між [PERSON] та її матір'ю [PERSON] та бабою [PERSON]; факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] як рідних сестер; факт прийняття позивачем спадщини після смерті [PERSON], - підтверджується довідками Овсюківської сільської ради, з яких вбачається, що [PERSON] за час свого життя була зареєстрована та проживала одна за адресою в [ADDRESS]. Проте, в останні роки життя спадкодавця позивач доглядала за нею, опікувалася її здоров'ям. Після смерті [PERSON], здійснила її поховання, користувалась та розпоряджалась належним їй житловим будинком, інвентарем, присадибною земельною ділянкою, іншим рухомим майном, а отже вважалася такою, що прийняла спадщину (а.с.14-16). Після смерті [PERSON] позивач фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. Тому, в силу вимог ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу УРСР вважається такою, що прийняла спадщину. Дітей та чоловіка [PERSON] не мала. Інші спадкоємці, які б мали право на обов'язкову частку у спадковому майні відсутні. Тому я являюсь єдиним спадкоємцем за заповітом. Згідно з ч. 1 ст. 1296, ч. 1 ст. 1297, ч. 1 ст. 1298 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 11 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). З метою отримання свідоцтва про право на спадщину [PERSON] звернулася до Гребінківської державної нотаріальної контори. Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом нотаріусїй відмовила, мотивуючи свої дії тим, що відсутній правовстановлюючий документ на спадкову земельну частку (пай) та документально не підтверджується факт родинних відносин між спадкоємцем та спадкодавцем ( а. с. 22). У відповідності з ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення юридичних фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» … . - при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. У відповідності до статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового та майнового права та інтересу.

Outcome: approved