Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом у якому просить розірвати шлюб з відповідачем. Заяву мотивує тим, що вона зареєструвала шлюб із [PERSON] 31.07.2013 року. Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Позивач в обґрунтування вимог зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, вони досить тривалий час разом як подружжя не проживають та спільного господарства не ведуть. Також вказує, що причиною розладу в їхній сім'ї вважає несумісність характерів, різні погляди на побутові проблеми та обов'язки подружжя в сім'ї. З багатьох питань, що стосуються їхньої сім'ї вони не можуть досягти взаєморозуміння. Намагання змінити в сім'ї стосунки на краще ні до чого не призвели. Вони з відповідачем мають різні погляди на вирішення побутових проблем та мають різні плани на майбутнє, а тому підстав для збереження шлюбу не має, а примирення не можливе. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 04.12.2018 року відкрите провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначене підготовче судове засідання на 08.01.2019 року (а.с. 9-10). 08 січня 2019 року Дніпровським районним судом м. Києва постановлено ухвалу якою підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с. 14-15). В судове засідання сторони не з'явились. Позивач до суду подала заяву з проханням розглянути справу без її участі, в заяві вказала, що позов підтримує, строк для примирення просить не надавати. Відповідач до суду подав заяву у якій просить провести розгляд справи у його відсутності, зазначив, що позовні вимоги визнає, строк для примирення просить не надавати. З урахуванням вищевикладеного суд вважає за можливе розглянути справу без участі позивача та відповідача на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Як убачається із матеріалів справи, сторони уклали шлюб 31.07.2013 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по місту Бердянську реєстраційної служби Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області зроблено актовий запис № 391 (а.с. 4). Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Відповідно до ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що рішення позивача про розірвання шлюбу є виваженим та свідомим, причини з яких позивач наполягає на задоволенні позову є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї стали неможливими, спільного господарства сторони не ведуть, взаєморозуміння між ними відсутнє, шлюб існує формально, позивач наполягає на розлученні, оскільки поновлювати сімейно-шлюбні відносини позивач наміру не має і вважає, що збереження шлюбу бути не може, разом з тим суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення, або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків і можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України, відповідач позов визнає, тому суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача сплачений останньою судовий збір в дохід держави в сумі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved