overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-11 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до суду і враховуючи змінені позовні вимоги просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання [PERSON] [INFO], в розмірі 1/4 частини доходів відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця і до повноліття дитини. В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги і просила їх задовольнити. В судовому засіданні відповідач змінені позовні вимоги визнав. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача та дослідивши матеріали справи, з'ясував наступне. 13.10.2012 року сторони по справі уклали шлюб. Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 27 січня 2016 шлюб між сторонами розірвано. Від спільного подружнього життя сторони мають дочку - [PERSON] [INFO]. Позивач працює, однак коштів на утримання дочки не вистачає. У ч.9 ст.7 СК України закріплено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Частиною 1 ст.180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В силу ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, у ст.182 СК України закріплено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. З огляду на встановлене, на підставі ст.ст.180, 181, 182, 184, 192 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-12 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до суду і враховуючи змінені позовні вимоги просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO], в розмірі 1000 гривень щомісячно, до досягнення сином повноліття. В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги і просила їх задовольнити. Відповідач позов визнав. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача та дослідивши матеріали справи, з'ясував наступне. 20.06.2003 року сторони зареєстрували шлюб. 07.05.2012 року рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області було розірвано шлюб між сторонами по справі. Від спільного подружнього життя сторони мають сина - [PERSON], [INFO]. Позивач працює, однак коштів, що вона отримує, не вистачає для забезпечення всіх потреб сина. Відповідач не працює, проживає за рахунок тимчасових заробітків. У ч.9 ст.7 СК України закріплено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Частиною 1 ст.180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В силу ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, у ст.182 СК України закріплено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. З огляду на встановлене, на підставі ст.ст.180, 181, 182, 184, 192 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до суду і просить визнати [PERSON] та [PERSON] такими що втратили право на користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю і просила їх задовольнити. Відповідачі позов визнали. З пояснень позивача, відповідачів, представника відповідачів та досліджених по справі доказів встановлено наступне. [PERSON] являюсь власником в рівних долях з [PERSON] квартири [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право власності на житло Серії 272962 від 23.10.2007 року та зареєстрованого Переяслав-Хмельницьким бюро технічної інвентаризації 25.10.2007 року. [INFO] помер [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть Серії [NUMBER]. З 2007 року в даній квартирі зареєстрований відповідачі по справі, брат померлого чоловіка - [PERSON], та його дружина [PERSON], котрі вже понад шість років не проживають в даній квартирі, не сплачують комунальні платежі, не отримують кореспонденцію за даною адресою, особистих речей їх в квартирі також не має. Перешкод в користуванні квартирою я відповідачам не чинила. Вони добровільно обрали собі інше місце проживання і вищевказаною квартирою не користуються без поважних причин. Домовленостей між нами про їх проживання в даному приміщенні в майбутньому не було. Дана обставина підтверджується актами депутата від 25.03.2013 року, 26.04.2014 року, та показами свідків [PERSON] та [PERSON] Таким чином відповідачі порушив вимоги ст.71 житлового кодексу України. На підставі ст. 71 Житлового кодексу України ст. 509, 510, 526 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до суду і просить визначити їй додатковий двомісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини після померлої [INFO] її матері [PERSON] в Переяслав-Хмельницьку районну державну нотаріальну контору Київської області. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона є спадкоємцем за заповітом. Строк для прийняття спадщини вона пропустила у зв'язку з тим, що хворіла. В попередньому судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала. Від відповідача - Циблівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області - до суду надійшла письмова заява про визнання позову та слухання справи у відсутності їх представника. Від Переяслав-Хмельницької районної державної нотаріальної контори Київської області до суду надійшла письмова заява про слухання справи у відсутності її представника. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України визнання позову відповідачем у попередньому судовому засіданні є підставою для ухвалення судового рішення у справі. За правилами ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З'ясувавши зміст позовних вимог та докази, якими вони обґрунтовуються судом було встановлено наступне. [INFO] померла мати позивача - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER]. На день її смерті відкрилась спадщина на житловий будинок з надвірними побудовами по [ADDRESS] Позивач своєчасно не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, а тому нотаріус своєю постановою від 10.12.2013 року за №3074/02-31 відмовив їй у вчиненні нотаріальної дії пов'язаної з оформленням спадкових прав. Згідно виписки з медичної картки амбулаторного хворого виданої Комунальним закладом Переяслав-Хмельницької ради «Переяслав-Хмельницький центр первинної медико-санітарної допомоги» від 16 грудня 2013 року [PERSON] перебувала на амбулаторному лікуванні з 01.10.2013р.по 10.10.2013р., тобто у шестимісячний строк після смерті [PERSON]. Такі обставини перешкодили їй вчасно прийняти спадщину. В силу ст. 1217 ЦК України позивач має право на спадкування за законом. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З урахуванням обставин справи, суд дійшов до висновку про поважність причин пропуску позивачем строку для прийняття спадщини. На підставі ст.1217, ч. 3 ст. 1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-19 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до суду і просить виселити відповідача, як тимчасового жильця, із належної їй на праві приватної власності квартири [ADDRESS]. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач вселився в квартиру за її мовчазної згоди як тимчасовий жилець, однак на її вимогу про виселення належним чином не реагує. Проживаючи в квартирі він порушує правила співжиття, створює неможливі умови для проживання, вчиняє конфлікти. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач позову не визнав, зазначив про надуманість позовних вимог та відсутність у нього іншого місця проживання. Судом було встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 17.12.2004 року та копією договору дарування ? частини квартири від 02.03.2007 року. В даній квартирі зареєстроване місце проживання позивача та третьої особи по справі [PERSON], що підтверджується довідкою від 09.11.2015 р. № 7008, виданою КП «Виробниче управління житлово-комунального господарства». Відповідач проживає у належній позивачу квартирі без реєстрації, що підтверджується актом від 19.11.2015 №1, складеним депутатом Переяслав-Хмельницької міської ради. За період з лютого 2015 року по жовтень 2015 року позивач неодноразово зверталася до міліції із заявами щодо протиправної поведінки відповідача під час проживання в квартирі. Виходячи із загальних засад захисту права власності, що визначені ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Позивач, як власник квартири, вправі вимагати в судовому порядку захисту свого права на житло від дій відповідача. Відповідач, за своїм статусом, є тимчасовим жильцем у належній позивачу квартирі. Відповідно до ч. 3 ст. 98 ЖК УРСР тимчасові жильці на вимогу наймача або членів сімї, які проживають разом з ним, зобовязані негайно звільнити приміщення, а в разі відмовлення підлягають виселенню в судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. Між сторонами по справі є родинні відносини: позивач доводиться бабою відповідачу. Проте між ними склалися вкрай неприязні стосунки і добровільно спір вирішено бути не може, так само відсутня можливість мирного врегулювання спору. Доказів наявності у відповідача на праві власності іншого житла в судовому засіданні не здобуто. Однак, як вбачається із адресної довідки місцем реєстрації його проживання зазначено: [ADDRESS]. Сторони визнали, що це житло, де проживає мати відповідача. Відповідач не має наміру проживати за місцем реєстрації свого проживання. Враховуючи вищевикладене, відповідно до ст. 98 ЖК УРСР відповідач підлягає виселенню з належної позивачу квартири без надання іншого жилого приміщення. З огляду на вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-04 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до суду і просить розірвати шлюб із відповідачем, зареєстрований Улянівською сільською радою Переяслав-Хмельницького району Київської області від 19.02.1994, актовий запис № 1, у зв'язку з тим, що сімейне життя у них не склалось, вони припинили подружні стосунки, проживають окремо в різних населених пунктах. Мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу проживатиме із позивачем. Спору матеріального характеру не мають. В суді позивач свій позов підтримала і просила його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до абз. 3 п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ч.9 ст.7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на вищевикладене, позицію сторін, з огляду на те, що судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам та інтересам їхніх дітей,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до суду і просить розірвати шлюб із відповідачем у зв'язку з тим, що сімейне життя у неї з відповідачем не склалось, через несумісність характерів, шлюбні стосунки вони припинили. Примирення та збереження сім`ї між ними неможливе. В судовому засіданні позивач свій позов підтримала і просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час проведення судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Суд за згодою позивача ухвалив проводити заочний розгляд справи та вирішити її на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27.01.2005 (свідоцтво про укладення шлюбу серія [NUMBER] видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вишгородського районного управління юстиції у Київській області 19.11.2013). Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вишгородського районного управління юстиції у Київській області 19.11.2013), дочку [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вишгородського районного управління юстиції у Київській області 19.11.2013). Сторони припинили фактичні шлюбні відносини, спільним побутом не пов`язані, мають окремі бюджети, шлюб їх має формальний характер. Зважаючи на вищевикладене, позицію сторін, з огляду на те, що судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам та інтересам їх дітей,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до суду і просить розірвати шлюб із відповідачем у зв'язку з тим, що сімейне життя у неї з відповідачем не склалось, через несумісність характерів, шлюбні стосунки вони припинили. Примирення та збереження сім`ї між ними неможливе. В судовому засіданні позивач свій позов підтримала і просила його задовольнити. Судові витрати покласти на відповідача. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час проведення судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Суд за згодою позивача ухвалив проводити заочний розгляд справи та вирішити її на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22.01.1994 (свідоцтво про укладення шлюбу серія [NUMBER], видане Березанською міською радою Баришівського району Київської області 22.01.1994). Від шлюбу мають повнолітню дитину: дочку [PERSON], [INFO]. Сторони припинили фактичні шлюбні відносини, спільним побутом не пов`язані, мають окремі бюджети, шлюб їх має формальний характер. Зважаючи на вищевикладене, позицію сторін, з огляду на те, що судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-29 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до суду і просить розірвати шлюб із відповідачем у звязку з тим, що сімейне життя у неї з відповідачем не склалось, через несумісність характерів, шлюбні стосунки вони припинили та з 2009 року однією сім`єю не проживать. Примирення та збереження сім`ї між ними неможливе. Дітей в даному шлюбі не мають. У судове засідання позивач не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. В матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без її участі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Судові витрати просила покласти на неї.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-28 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до суду і просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на її утримання, в розмірі 1/4 частини від всіх видів його доходу, до досягнення [PERSON] трирічного віку. В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги і просила їх задовольнити. Відповідач позов визнав. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача та дослідивши матеріали справи, з'ясував наступне. 06.05.2006 року сторони уклали шлюб. Від спільного подружнього життя сторони мають дочку - [PERSON] [INFO]. Позивач не працює, перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною. Відповідач працює на посаді начальника сектору кадрового забезпечення Переяслав-Хмельницького МВ. У ч.9 ст.7 СК України закріплено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Крім того, у ч.2 ст.84 СК України закріплено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. В силу ч.2 ст.75 СК України, право на утримання (аліментів) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. З огляду на встановлене, на підставі ст.ст.75,84 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до суду і просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання [PERSON] [INFO], в розмірі 1000 гривень щомісячно, до досягнення [PERSON] 23 років, або до закінчення навчання. В суді позивач свій позов підтримала і просила його задовольнити, аргументувала його тим, що відповідач є батьком [PERSON] який навчається на 2 курсі академії безпеки ім.. Героїв Чорнобиля, та вона фактично несе витрати пов'язані з його проїздом до місця проживання, та витрати пов'язані із соціально - побутовими потребами дитини, оскільки [PERSON] є студентом та не має самостійного заробітку. Відповідач в судовому засіданні позов визнав визнав частково на суму 250 гривень, оскільки він не має постійного місця роботи, що підтверджується довідкою Переяслав-Хмельницького міськрайонного центру зайнятості від 12.05.2014 року №1090. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача та дослідивши матеріали справи, з'ясував наступне. Шлюб між сторонами по справі було розірвано 12.11.1996 року Переяслав-Хмельницьким відділом реєстрації актів громадянського стану, про що зроблено запис № 131. Згідно з наданої копії свідоцтва про народження, серії [NUMBER] вбачається, що сторони мають сина - [PERSON], [INFO]. У даному свідоцтві про народження зазначено, що батьком дитини являється відповідач - [PERSON] [PERSON] є студентом 2 курсу академії безпеки ім.. Героїв Чорнобиля денного відділення, що підтверджується довідкою наявною в матеріалах справи. Позивач самостійно оплатити навчання сина, та кошти на проїзд та забезпечення всіх потреб не в змозі. Відповідач не працює, сину матеріально не допомагає. Статтею 182 СК передбачено, що мінімальний розмір аліментів на дитину не може бути меншим ніж тридцять відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У силу ст. 199 СК України якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Беручи до уваги названі норми закону, позицію сторін, їх матеріальне становище та стан здоров'я, а також інші обставини, що мають істотне значення по справі, зокрема, вік сторін, їх працездатність, можливість заробляти, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково. На основі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до суду і просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання [PERSON] [INFO], в розмірі 1/3 частини від всіх видів його доходу до досягнення [PERSON] повноліття. В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги і просила їх задовольнити. Відповідач позов визнав. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача та дослідивши матеріали справи, з'ясував наступне. 13.06.2013 року сторони уклали шлюб. Від спільного подружнього життя сторони мають дочку - [PERSON] [INFO]. Позивач не працює перебуває в декретній відпустці Відповідач працює, на посаді старшого оперуповноваженого відділу карного розшуку Переяслав-Хмельницького МВ ГУМВС України в Київській області. У ч.9 ст.7 СК України закріплено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Частиною 1 ст.180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В силу ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, у ст.182 СК України закріплено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. З огляду на встановлене, на підставі ст.ст.180, 181, 182, 184, 192 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до суду і просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання [PERSON] [INFO], в розмірі 1/4 частини від всіх видів його доходу, але не менше 1/3 частини прожиткового мінімуму, до досягнення [PERSON] повноліття. В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги і просила їх задовольнити. Відповідач позов визнав. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача та дослідивши матеріали справи, з'ясував наступне. 27.06.2009 року сторони уклали шлюб. Від спільного подружнього життя сторони мають дочку - [PERSON] [INFO]. Позивач працює, на посаді медичної сестри в Українському державному медико-соціальному центрі ветеранів війни. Відповідач працює на посаді слюсаря Переяслав-Хмельницького ВУКГ. У ч.9 ст.7 СК України закріплено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Частиною 1 ст.180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В силу ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, у ст.182 СК України закріплено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. З огляду на встановлене, на підставі ст.ст.180, 181, 182, 184, 192 СК України,

Outcome: approved