Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом та просить позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у відношенні їх неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона рідною бабусею [PERSON], [INFO], батьками якого є відповідачі. З лютого 2015 року мати дитини залишила її на неї, поїхала проживати до м.Дніпра та не виконує жодного з покладеного на батьків обов'язку щодо утримання, виховання та розвитку дитини. 03.09.2015 року [PERSON] склала розписку про те, що довіряє виховання дитини позивачу та не буде мати жодних претензій у майбутньому. З того часу вона жодного разу не провідала сина. Батько дитини [PERSON] веде асоціальний спосіб життя, вживає наркотичні речовини, агресивно ставиться до неї та дитини, погрожуючи розправою, участі в вихованні та утриманні дитини не приймає взагалі. Дитина виховується виключно нею самостійно, знаходиться на її повному утриманні. У зв'язку з тим, що з батьком дитини [PERSON] у неї виникали постійні сварки, вона переїхала на постійне проживання разом з дитиною до с.Малинівка, Чугуївького району, Харківської області. Комісією було проведено перевірку та складено акт обстеження житлово-побутових умов сім'ї, у якій проживає дитина та встановлено, що для дитини створені всі необхідні умови для здорового та всебічного розвитку. В судовому засіданні позивач вимоги позовної заяви підтримала та просила її задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позові. Відповідач1 [PERSON] в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Відповідач2 [PERSON] в судовому засіданні позов визнала, проти його задоволення не заперечувала, посилаючись на те, що дійсно полишила дитину на бабусю та жодної участі у її вихованні не приймає та не збирається приймати. Представник третьої особи в судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримала, зазначила про доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, позивач [PERSON] є матір'ю відповідача [PERSON], [INFO]. [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON]. 03.09.2015 року відповідач [PERSON] склала розписку про те, що довіряє виховання свого сина [PERSON] його бабусі [PERSON]. Відповідно довідки КЗ «Дніпропетровський центр первинної медико-санітарної допомоги №2 Амбулаторія № 1» від 04.04.2016 року, [PERSON] на огляд лікаря прибував систематично з бабусею [PERSON], лише одного разу лікарню відвідала його матір [PERSON] Відповідно до ухвали слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 18.04.2013 року, [PERSON] було піддано запобіжному заходу в виді особистого зобов'язання у зв'язку з врученням повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України. Разом з цим, позивачем вироку суду у даному кримінальному провадженні не представлено. 24.04.2014 року Управлінням державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області було видано відповідачу [PERSON], засудженій Дніпропетровським районним судом Д/о вироком від 22.10.2013 року до 1 року обмеження волі з випробувальним строком в один рік, направлення до Бабушкінського районного центру зайнятості населення для сприяння у працевлаштуванні. 21.09.2016 року комісією Малинівської селищної ради Чугуївського району Харківської області здійснено огляд умов проживання [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS], встановлено, що у квартирі проживає двоє осіб, батьки дитини у квартирі не проживають, вихованням та утриманням дитини не опікуються, дитина знаходиться на повному утриманні бабусі - позивача по справі, яка створила дитині нормальні умови для фізичного, духовного, морального та матеріального розвитку. Квартира забезпечена усіма комунальними послугами, зроблений капітальний ремонт, загрози для здоров'я та життя дитини не має. Висновком Шевченківської районної у м.Дніпрі ради від 27.02.2017 року встановлено, що мати дитини [PERSON] 30.11.2011 року за рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська була позбавлена батьківських прав у відношенні іншої своєї дитини. На засідання комісії не дивлячись на запрошення не з'явилась, зі слів [PERSON] не проживає за адресою реєстрації. Батько дитини [PERSON] на засідання комісії також не з'явився, щодо нього неодноразово складались протоколи за ст.173-2 КУпАП та роз'яснювалось про недопустимість насильства в сім'ї. На підставі зібраних даних радою прийнято висновок про доцільність позбавлення обох батьків батьківських прав у відношенні [PERSON]. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини, дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.16 постанови №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (з послідуючими змінами та доповненнями), ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно зі ст.164 Сімейного кодексу України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст.165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Враховуючи викладене, зважаючи на те, що батьки дитини не опікуються її фізичним та духовним розвитком, навчанням, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, не спілкуються з дитиною взагалі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, проживають окремо, при цьому відповідач визнала позов та виявила намір виховувати дитину, самоусуваючись від виконання батьківських обов'язків, суд вважає, що обставини, викладені позивачем у позові віднайшли своє повне підтвердження, у зв'язку з чим, за обґрунтованістю позовних вимог, позов належить задовольнити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved