Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить стягнути аліменти з відповідача на утримання дітей. Вимоги обґрунтувала тим, що сторони мають трьох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відповідач не надає в добровільному порядку матеріальної допомоги на їх утримання, домовленості між батьками про участь відповідача в утриманні дітей, які знаходяться на утриманні матері, не досягнуто. Позивач просить стягнути аліменти в розмірі Ѕ частини із всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до повноліття дітей. Позивач в судове засідання не з`явилася, представник надала клопотання про розгляд справи без її участі, підтримала вимоги позову, не заперечує проти заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, як і не надав заяви про розгляд справи без його участі, відзив на позовну заяву не надав. Згідно ухвали Знам`янського міськрайонного суду розгляд цивільної справи проводиться заочно. Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Повно, всебічно та об`єктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за таких підстав. Від спільного проживання сторони мають трьох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , батьком яких являється відповідач згідно з копіями свідоцтв про народження. На даний час, сторони припинили подружні відносини, діти знаходяться на утриманні матері та проживають разом з нею. У добровільному порядку відповідач на утримання дітей матеріальної допомоги не надає, у зв`язку з чим позивач вимушена звернутися із даним позовом до суду. Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, при цьому даний обов`язок є особистим, індивідуальним обов`язком як матері, так і батька. В силу статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Конвенція ООН про права дитини (прийнята й відкрита для підписання, ратифікації та приєднання резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 року, набула чинності для України з 27 вересня 1991 року), визначає пріоритет у суспільстві інтересів дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей та фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стаття 6 Конвенції містить принцип щодо необхідності забезпечення у максимально можливій мірі виживання та здорового розвитку дитини. Відповідно до ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджується за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Частина 2 статті 182 сімейного Кодексу України передбачає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, згідно частини 2 статті 183 сімейного Кодексу України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Враховуючи вищевикладене те, що позивач позов підтримує, а відповідач не надав заперечення проти його задоволення, відсутні дані стосовно незадовільного стану здоров`я відповідача чи знаходження на його утриманні інших дітей або непрацездатних членів сім`ї, яких він зобов`язаний утримувати, враховуючи ненадання відповідачем матеріальної допомоги на утримання дітей, які знаходяться на повному утриманні позивача проживаючи із нею, матеріальне становище позивача, суд вважає за необхідне позов задовольнити відповідно до сімейного законодавства, стягнувши із відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей в розмірі відповідно до ч.2 ст. 183 сімейного кодексу України. Відповідно до частини першої та другої ст. 141 ЦПК України із відповідача необхідно стягнути судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved