Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до відповідачів, про встановлення факту та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову посилаючись на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який було зареєстровано 17 лютого 1981 року, від якого спільних дітей не мають. [PERSON], відповідач по справі, є сином [PERSON] від попереднього шлюбу. На підставі рішення народного суду Амур-Нижньодніпровського району м.Дніпропетровська від 9 жовтня 1965 року і додаткового рішення народного суду Амур-Нижньодніпровського району м.Дніпропетровська від 16 квітня 1984 року за [PERSON] було визнано право особистої власності на 1/2 частину домоволодіння [ADDRESS]. В користування [PERSON] було виділено 1/2 частину домоволодіння [ADDRESS], яка складається, в будинку А-1 з житлової кімнати 1-6, площею 6,2 кв.м і житлової кімнати, площею 13,1 кв.м, загальною площею 19,3 кв.м, сараю В, погрібу під В, вбиральні Г, огорожі №1. Право власності на спірне домоволодіння [ADDRESS] зареєстровано в КП ДМТБІ 30 березня 1990 року в реєстрову книгу за №222-46. Рішенням виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної ради народних депутатів м.Дніпропетровська Дніпропетровської області 14.08.1992 року про узаконення прибудов та будівель до будинку по [ADDRESS] було узаконено за [PERSON] сарай Д і сіні а-1 по [ADDRESS] в м.Дніпропетровську. Позивач зазначає, що вона з 1981 року разом з чоловіком мешкали в зазначеному домоволодінні, але вона не була зареєстрована за цією адресою. [INFO] року [PERSON] помер, після його смерті відкрилась спадщина. Позивач та відповідач по справі, [PERSON], є спадкоємцями першої черги. Позивач, посилаючись на те, що вона з 1981 року мешкала із спадкодавцем в домоволодінні [ADDRESS] і після смерті [PERSON] залишилася проживати в цьому домоволодінні, а також розпорядилася особистими речами спадкодавця, отримала після його смерті в спадщину пам'ятні речі, годинник, нагороди, предмети домашнього вжитку та обстановки, документи: військовий квиток, пенсійне посвідчення, свідоцтво про народження, документи про право власності на частину домоволодіння, трудову книжку, квитанції та інше, прийняла спадщину шляхом вступу в її управління. Для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, позивач звернулася до Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак постановою державного нотаріуса Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12 вересня 2015 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS], після смерті [PERSON], померлого [INFO] року, у зв'язку з неможливістю визначити коло спадкоємців за законом. У зв'язку з цим позивач просить суд встановити факт прийняття нею спадщини після смерті чоловіка [PERSON], померлого [INFO] року та визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON], померлого [INFO] року на 1/2 частину домоволодіння [ADDRESS], яка складається з наступних приміщень: в будинку літ.А-1 квартири №1 - №1-1 - кухні, площею 8,6 кв.м; №1-2 - житлової кімнати, площею 12,7 кв.м; №1-3 - житлової кімнати, площею 5,9 кв.м, всього житловою площею 18,6 кв.м, загальною площею 27,2 кв.м., літньої кухні літ.В, сарай літ.Д Представник позивача у судове засідання не з'явилася, надавши заяву з проханням слухати справу в її відсутності, на задоволені позову наполягала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надавши заяву з проханням слухати справу в його відсутності, не заперечував проти позову. Представник відповідача - Дніпровської міської ради у судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, про причини не явки суду не повідомив. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який було зареєстровано 17 лютого 1981 року, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу серія [NUMBER]. [INFO] року [PERSON] помер, після смерті якого відкрилась спадщина, яка складається з ? частини домоволодіння по [ADDRESS] в м.Дніпрі, яка складається з наступних приміщень: у будинку літ. А-1 приміщень: №1-1 - кухні, площею 8,6 кв.м; №1-2 - житлової кімнати, площею 12,7 кв.м; №1-3 - житлової кімнати, площею 5,9 кв.м, всього, житловою площею - 18,6 кв.м, загальною площею - 27,2 кв.м, літньої кухні літ.В, сарай літ.Д, що підтверджується технічним паспортом від 22 вересня 2017 року. Факт набуття права власності спадкодавця на зазначене майно підтверджено рішенням народного суду Амур-Нижньодніпровського району м.Дніпропетровська від 9 жовтня 1965 року і додаткового рішення народного суду Амур-Нижньодніпровського району м.Дніпропетровська від 16 квітня 1984 року, а також рішенням виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної ради народних депутатів м.Дніпропетровська Дніпропетровської області 14.08.1992 року про узаконення прибудов та будівель до будинку по [ADDRESS], яким було узаконено за [PERSON] сарай Д і сіні а-1 по [ADDRESS] в м.Дніпропетровську. Позивач з 1981 року мешкала із спадкодавцем в домоволодінні [ADDRESS], що підтверджується довідкою №213627 від 26.02.2015 року, після смерті [PERSON] залишилася проживати в цьому домоволодінні, а також розпорядилася особистими речами спадкодавця, отримала після його смерті в спадщину пам'ятні речі, годинник, нагороди, предмети домашнього вжитку та обстановки, документи: військовий квиток, пенсійне посвідчення, свідоцтво про народження, документи про право власності на частину домоволодіння, трудову книжку, квитанції та інше, прийняла спадщину шляхом вступу в її управління. Згідно статті 548 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року, чинного на момент відкриття спадщини), для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Згідно статті 548 Цивільного кодексу УРСР. визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Бажаючи оформити своє право власності на спадкове майно позивач звернулася до Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак постановою державного нотаріуса Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12 вересня 2015 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS], після смерті [PERSON], померлого [INFO] року, у зв'язку з тим, що місце реєстрації спадкодавця на час смерті не виявлено, через втрату домової книги, у зв'язку з чим неможливістю визначити коло спадкоємців за законом. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що оскільки іншим порядком, крім судового, неможливо захистити права позивача, то позовні вимоги позивача є законними та обґрунтованими, а отже такими, що підлягають задоволенню та за позивачем підлягає визнанню право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO] року, на 1/2 частину домоволодіння [ADDRESS], яка складається з наступних приміщень: в житловому будинку літ А-1 приміщень №1-1 - кухні, площею 8,6 кв.м; №1-2 - житлової кімнати, площею 12,7 кв.м; №1-3 - житлової кімнати, площею 5,9 кв.м, всього житловою площею 18,6 кв.м, загальною площею 27,2 кв.м., літньої кухні літ.В, сарай літ.Д В порядку розподілу судових витрат та згідно зі ст.141 ЦПК України судові витрати слід віднести на рахунок позивача.

Outcome: approved