Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на її утримання дружини до досягнення дитиною трьох років. В обґрунтування позову зазначено, що з відповідачем перебували в шлюбі з 15.08.2015 року. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Стверджується, що спільне проживання фактично припинено в липні 2017 року, після припинення сімейних стосунків та переїзду на інше місце проживання відповідач перестав надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, участі у вихованні дитини не бере, відповідач офіційно працевлаштований , має регулярний дохід, а тому може сплачувати аліменти на її утримання в розмірі 1/5 частини від заробітку ( доходу), щомісячно до досягнення дитиною [PERSON], 10.02.2016 року 3 років. До судового засідання представник позивач надала заяву про підтримку позовних вимог та розгляд справи без її участі (а. с. 16) . Відповідач надав заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутність ( а.с. 19). Згідно ст. 223ЦПК України, суд вирішує справу розглядати за даної явки і наявних матеріалів у справі. Судом встановлено наступні факти. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується, копією рішення суду від 19.03.2018 року (а. с.17,18 ). Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON] 10.02.2016р.н. , що підтверджується копією свідоцтва про народження ( а.с.6). Малолітня дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою № 102 від 14.02.2018року (а. с.5). Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Згідно статті 84 СК України «Право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини», ч.1 - дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; ч.2 - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; ч.3 - якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років; ч.4 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; ч.5 - аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду; ч.6 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Стаття 85 СК України регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов'язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, щодо задоволення позову повністю, оскільки виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, з урахуванням факту визнання позову відповідачем, суд вважає, можливим визначити розмір аліментів на утримання матері дитини до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі 1/5 частини від усіх видів його заробітку відповідача , щомісячно. Суд виносить рішення згідно ст. 13 ЦПК України щодо розгляду судом справ в межах заявлених вимог і на підставі доказів, наданих сторонами. Згідно ст. ст.134,142 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави 704,80 грн. судового збору.

Outcome: approved