Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом у якому просить розірвати шлюб з відповідачем. Позовні вимоги мотивує тим, що вона зареєструвала шлюб із [PERSON] 13.12.2013 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позивач в обґрунтування вимог зазначає, що близько двох років стосунки між нею та відповідачем стали поганими, між ними постійно виникають сварки з побутових проблем, відповідач не бажає працювати постійно, хоча за станом здоров`я та віком має можливість це робити, не надає стабільної матеріальної допомоги, а тому весь тягар утримання сім`ї перекладено не неї. Також вказує, що спільного господарства вони з відповідачем не ведуть, кожен із них має свій бюджет, шлюбні стосунки не підтримують. Неодноразові спроби налагодити сімейні стосунки не призвели до позитивного результату. Таке відношення відповідача до неї негативно пливає на її моральний стан, а тому сім`я вже фактично припинила своє існування і подальше її збереження неможливе. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 18.02.2019 року відкрите провадження у справі у порядку загального позовного провадження та призначене підготовче судове засідання (а.с. 16-17). 18 березня 2019 року Дніпровським районним судом м. Києва постановлено ухвалу якою сторонам надано строк для примирення до 23.05.2019 року та зупинено провадження у справі (а.с. 24-25). Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 19.06.2019 року поновлено провадження у справі та призначено підготовче судове засідання (а.с. 33). 23 вересня 2019 року Дніпровським районним судом м. Києва постановлено ухвалу якою підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 21.10.2019 року (а.с. 54). Позивач в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила. Відповідач в судове засідання не з`явився, до суду подав заяву в якій просить провести розгляд справи у його відсутності, в заяві вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі. З урахуванням вищевикладеного суд вважає за можливе розглянути справу без участі позивача та відповідача на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Як убачається із матеріалів справи, сторони уклали шлюб 13.12.2013 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції зроблено актовий запис № 1676 (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 5). Відповідно до ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що рішення позивача про розірвання шлюбу є виваженим та свідомим, причини з яких позивач наполягає на задоволенні позову є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя та збереження сім`ї стали неможливими, спільного господарства сторони не ведуть, взаєморозуміння між ними відсутнє, шлюб існує формально, позивач наполягає на розлученні, оскільки поновлювати сімейно-шлюбні відносини позивач наміру не має і вважає, що збереження шлюбу бути не може, разом з тим суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення, або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків і можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України, відповідач позов визнає, тому суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача сплачений останньою судовий збір в дохід держави в сумі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved