Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-15 00:00:00

позивач звернулася до суду із позовом про визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини за батьком [PERSON] , який помер [INFO] . Свої позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на все належне йому майно, зокрема будинок по [ADDRESS] . Вона, як донька [PERSON] , відповідно до ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги, відтак, маючи намір прийняти спадщину за ним, 04 червня 2021 року звернулася до Перечинської державної нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину. Разом з цим, у прийнятті заяви їй було відмовлено у зв`язку із пропуском строку на прийняття спадщини та роз`яснено можливість визначення додаткового строку у судовому порядку. Так, зазначений строк вона пропустила на два дні через те, що батько її чоловіка [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з ними, тривалий час хворів, внаслідок чого потребував стороннього догляду, медичних обстежень та здачі аналізів, що також потягло за собою значні фінансові витрати. Оскільки її батько проживав у будинку один, тому просить позов задовольнити. У підготовче судове засідання позивач [PERSON] та її представник - адвокат Муругов В.О. не з`явилися, однак подали до суду заяви, в якій просили справу розглянути без їх участі, задовольнити позов у повному обсязі та не вирішувати питання розподілу понесених позивачем судових витрат. Представник Перечинської міської ради Закарпатської області як відповідача в підготовче судове засідання також не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі та не заперечив щодо задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. Встановлено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Перечинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) 02 грудня 2020 року (а. с. 4-5, 6-8). Також встановлено, що згідно довідок Перечинської міської ради Закарпатської області, [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , був забудівником та головою домогосподарства по [ADDRESS] , де на момент смерті був одноосібно зареєстрований (а. с. 10-12). Крім цього встановлено, що згідно заповіту від 24 квітня 2020 року, посвідченого в.о. старости с. Сімерки та зареєстрованого в реєстрі за № 04, [PERSON] на випадок смерті все своє майно, яке належатиме йому на день його смерті, в тому числі належний житловий будинок з усіма господарськими і побутовими будовами та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] , і взагалі все те, що на день його смерті буде йому належати і на що він за законом матиме право, заповів [PERSON] , [INFO] (а. с. 39, 42). Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 66576747 від 24 вересня 2021 року спадкова справа стосовно спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] , відсутня (а. с. 38). Відповідно до повідомлення в.о. завідувача Перечинською державною нотаріальною конторою за вих. № 68/01-16 від 04 червня 2021 року позивачу [PERSON] було відмовлено у оформленні спадщини за спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] , оскільки відповідно до ст. 1272 ЦК України вона вважається такою, що не прийняла спадщину (а. с. 14). Таким чином, згідно ст. 1272 ЦК України позивач вважається такою, що не прийняла спадщину (а. с. 12). Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України суд може за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Відповідно до результатів мультиспіральної комп`ютерної томографії № 25526 від 31 січня 2021 року, виписки карти пацієнта № 15938 від 24 травня 2021 року, актів від 24 травня 2021 року про надані медичні послуги для пацієнта [PERSON] , 1952 року народження (батька чоловіка позивача, який згідно витягу про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 93 від червня 2021 року, проживає разом з ними у будинку по [ADDRESS] ), встановлено, що останній тривалий час проходив обстеження та знаходився на лікуванні у медичних закладах області (а. с. 13, 15-19). Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи вищенаведене, визнання позову відповідачем та те, що позивач після відкриття спадщини за батьком [PERSON] була вимушена тривалий час доглядати за батьком чоловіка [PERSON] , який через важкий стан здоров`я проходив лікування у різних закладах області, суд вважає, що встановлений ст. 1270 ЦК України строк пропущений нею з поважних причин, тому може визначити їй додатковий двомісячний строк для прийняття спадщини, який буде достатнім для подання відповідної заяви. Крім цього, у судовому засіданні встановлено, що згідно квитанції № 0612410127 від 24 червня 2021 року позивачем [PERSON] сплачено 908 грн. судового збору (а. с. 20). Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Як вбачається з поданих позивачем та її представником заяв, останні, з врахуванням принципу диспозитивності, просять не вирішувати питання розподілу понесених [PERSON] судових витрат, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що оскільки таке волевиявлення не суперечить вимогам закону та не порушує права відповідача, тому може бути задоволене судом. На підставі викладеного та

Outcome: approved