Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на особисте утримання до досягнення дитиною трьохрічного віку, в якому зазначила, що перебуває з [PERSON] в зареєстрованому шлюбі з 17 квітня 2012 року . Від сумісного проживання сторони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем та перебуває на повному її утриманні. З липня 2014 року відповідач не допомагає позивачу в матеріальному утриманні дитини, що спонукало [PERSON] звернутися до суду з відповідним позовом. В судовому засіданні позивач підтримала заявлені нею вимоги та обґрунтувала їх обставинами, викладеними в позовній заяві, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 450 гривень щомісячно до повноліття сина та на своє утримання в розмірі 200 гривень щомісячно до досягнення сином трьох років. Додала, що єдиним джерелом її доходів є соціальна допомога на дитину, середньомісячний розмір якої становить 600 гривень . Проживає разом з сином в гуртожитку, власного житла не має. Стан здоров'я дитини задовільний. Стверджувала, що відповідач має задовільний стан здоров'я, не має постійного місця роботи, сплатою аліментів на користь інших осіб не обтяжений . Має власне житло . Доказів про джерела та розмір доходів [PERSON] не надала . Відповідач, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, поважних причин своєї неявки, заперечень проти позову та заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надав. Зважаючи на ті обставини, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим провести такий розгляд на підставі наданих позивачем доказів . Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини : 17.04.2012 року в Перчунівській сільській раді Добровеличківського району Кіровоградської області сторони зареєстрували шлюб, про що було вчинено актовий запис № 2. Від сумісного проживання сторони мають сина [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 04.09.2013 року, видане ВДРАЦС РС Добровеличківського РУЮ у Кіровоградській області ). З пояснень позивача встановлено, що на момент розгляду спору дитина сторін проживає разом з [PERSON] та перебуває на повному її утриманні . Позивач не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Єдиним джерелом її доходів є соціальна допомога на дитину, середньомісячний розмір якої становить 600 гривень . Проживає разом з сином в гуртожитку, власного житла не має. Стан здоров'я дитини задовільний. Відповідач має задовільний стан здоров'я, не має постійного місця роботи, сплатою аліментів на користь інших осіб не обтяжений . Має власне житло. Відповідно до вимог статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог частини 2 статті 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків , передбачених статтею 184 цього Кодексу . Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі . Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності, суд прийшов до висновку, що позивач, на утриманні якої знаходиться спільна з відповідачем дитина , має право вимагати стягнення з останнього аліментів, а відповідач зобов'язаний їх сплачувати, тому позовну вимогу про стягнення аліментів на утримання дитини слід задовольнити повністю . Відповідно до ч.2,4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина , має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу . За таких обставин, суд вважає, що відповідач зобов'язаний утримувати й дружину, до досягнення дитиною трьохрічного віку. Проте зважаючи на ті обставини, що позивачем не надано доказів про джерела та розмір доходів відповідача, суд вважає, що вимогу про стягнення з останнього на утримання позивача слід задовольнити частково, в розмірі 100 гривень . Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць . Відповідно до вимог ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від оплати судового збору , він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог . На підставі ст. ст. 180-184 СК України , ст. ст. 27, 28, 29 Конвенції про права дитини від 20.11. 1989 року ратифікованої 27.02. 1991 року,

Outcome: partial