Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу зареєстрованого з відповідачем 10 грудня 2013 року у Комінтернівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції , про що зроблено актовий запис № 975 ; визначення місця проживання дітей; та стягнення аліментів на утримання [PERSON],ям Юріївни, [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] , у розмірі 1000 грн. щомісячно на кожну дитину , до досягнення дітьми повноліття . В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі , від шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей : [PERSON],ям Юріївну, [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Шлюбно сімейні відносини між сторонами припинені в зв,язку з відсутністю взаєморозуміння , розходженням поглядів на сімейні відносини та обов,язки з ведення спільного господарства та виховання дітей. Відповідач влаштовує сварки та кривдить позивача фізично .Тягар по забезпеченню сім,ї лежить на плечах позивача . Відповідач почав зловживати наркотичними засобами , чим показує поганий приклад для дітей .Враховуючи байдуже та невідповідальне ставлення відповідача до своїх батьківських прав позивач вважає, що місце проживання дітей слід визначити з нею. Ухвалою судді від 31 січня 2019 року позивача звільнено від сплати судового збору. 31 січня 2019 року ухвалою судді позовну заяву прийнято до розгляду , відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження і справу призначено у підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 26 лютого 2019 року підготовче судове засідання у справі закрито та справу призначено до судового розгляду . У судовому засіданні позивач позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та розірвання шлюбу підтримала, просила задовольнити. Проти надання строку для примирення категорично заперечувала посилаючись на те, що нею дві до суду подавався позов про розірвання шлюбу з відповідачем , які потім були залишені без розгляду , в зв,язку зі спробами примирення . Крім того , вважає, що примирення не можливе ,оскільки відповідач наносить їй тілесні ушкодження , з приводу чого вона зверталася до органів поліції. Позовні вимоги в частині визначення місця проживання дітей просила залишити без розгляду . Відповідач у судовому засіданні проти позовних вимог про розірвання шлюбу заперечував, просив надати строк для примирення два місяця. Позовні вимоги , щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей визнав в повному обсязі. Проти залишення без розгляду позовних вимог про визначення місця проживання дітей не заперечував. Суд, заслухавши вступне слово учасників справи , вивчивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 10 грудня 2013 року у Комінтернівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції , про що зроблено актовий запис №975 . Від шлюбу мають неповнолітніх дітей : [PERSON],ям Юріївну, [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Як вбачається з заяви зареєстрованої Основ,янським ВП ГУНП в Харківській області , позивач зверталася до відділу поліції , щодо застосування заходів відносно неправомірних дій відповідача. Встановлено, що сторони не підтримують шлюбно-сімейних відносин, збереження родини - неможливе. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу , якщо буде встановлено , що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей , що мають істотне значення. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу заявлені обґрунтовано, тому підлягають задоволенню. Родина розпалася остаточно і відновлена бути не може. Судом також встановлено, що сторони мешкають окремо , відповідач матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей не надає, діти знаходиться на утриманні позивача. Як вбачається з копії посвідчення виданого комітетом у справах сім,ї, молоді та спорту по Немишлянському району [PERSON] та [PERSON] є багатодітними батьками. Відповідно до довідки з Реєстру територіальної громади міста Харкова позивач зареєстрована за адресою: [INFO] ,123, разом з позивачем за даною адресою зареєстровані її діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України , за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. У відповідності зі ст.181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. З матеріалів справи вбачається, що між позивачем і відповідачем по даній справі згоди на виконання обов'язків по утриманню дітей не досягнуто. Статтею 182 СК України, передбачено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Пленум Верховного Суду України у п. 17 постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснив, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Згідно до ст. 191 ч. 1 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином , суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі підлягають задоволенню в повному обсязі , суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], у розмірі 1000 (одна тисяча) грн. щомісячно на кожну дитину , починаючи з 17 грудня 2018 року і до повноліття дітей , або зміни матеріального становища сторін. Питання про судові суд вирішує відповідно до ст . 141 ЦПК України. Відповідно до вимог п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду. Таким чином, аналізуючи вищенаведене , суд прийшов до висновку , що позовні вимоги [PERSON] в частині визначення місця проживання неповнолітніх дітей підлягають залишенню без розгляду . На підставі викладеного,

Outcome: approved