Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про зміну розміру аліментів, які стягуються з відповідача на її користь на утримання дитини [PERSON], [INFO], з ј частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили. Відповідач не вчасно сплачує аліменти, а іноді взагалі не платить. Призначених судом аліментів позивачу не вистачає на утримання дитини, адже останнім часом дитина дуже хворіє. [PERSON] має на утриманні ще одну дитину. Відповідачем подано відзив на позовну заяву, якою останній заперечує про заявлених позивачем позовних вимог, просить суд відмовити в повному обсязі. Мотивуючи, зазначає, що завжди по мірі своїх можливостей сплачує аліменти та наданий момент заборгованості немає. Під час проходження обстежень сином сплатив вартість аналізів. Під час лікування сина в період 16.02 - 07.03.2018 рок та 20.03.-30.03.2018 року він навідував сина та купував ліки. Під час навчання сина [PERSON] у Миколаївській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів №20 купував зошити, одяг, взуття. А з 02.11.2016 по 25.01.2018 син проживав разом з матір'ю відповідача в селі Лозоватка і навчався в Тарасівській загальноосвітній школі І-ІІ ступенів Первомайського району, Миколаївської області, та перебував на повному утриманні відповідача. В цей період стягнення аліментів не припинялось. Окрім того відповідач зазначає, що він перебуває у шлюбі та на його утриманні є неповнолітня донька [PERSON], [INFO]. Тому збільшення розміру аліментів поставить відповідача у вкрай невигідне становище. Позивачем подано відповідь на відзив, яким вона не згодна із запереченнями відповідача, вважає їх безпідставними. З'ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 29 квітня 2006 року по 22 вересня 2009 року. Шлюб між сторонами розірвано, свідченням чого є свідоцтво про розірвання шлюбу від 22 вересня 2009 року (а.с. 8). Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], свідченням чого є свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с. 7). Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 02 лютого 2009 року, стягнуто з [PERSON], [INFO] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO] аліменти у розмірі ј частини всіх видів доходів щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 26.11.2008 року до її повноліття. Згідно довідки про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб вбачається, що за адресою: [ADDRESS] окрім іншин, зареєстровані [PERSON] - позивач, син - [PERSON], син - [PERSON]. Позивачем до матеріалів справи долучені виписки із медичної картки стаціонарного хворого [PERSON], результати обслідувань щитовидної залози, результати лабораторних дослідів, чим підтверджує наявність проблем із здоров'ям у дитини. Згідно довідки виданої [PERSON] Департаментом праці та соціального захисту Управління соціальних виплат і компенсацій Інгульського району від 11 травня 2018 року, в тому що вона знаходиться на обліку в УСВК Інгульського району ДПСЗН ММР і отримує державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям у розмірі 2041,99 грн. за липень 2017 року, 2203,29 грн. за грудень 2017 року, 1961,87 грн. за січень 2018 року, 1961,87 грн. за лютий, березень, квітень, травень 2018 року. Згідно довідки про отримання аліментів від 04.07.2018 року [PERSON] дійсно отримує від [PERSON] аліменти за період з 01.01.2018 по 01.07.2018 (січень, лютий, березень, квітень, травень 2018 року - сплачено у кожному місяці 0,00 грн., червень 2018 року в сумі 4750,00 грн.) згідно з виконавчим листом №2-1330 від 30.03.2011 року виданого Корабельним районним судом м.Миколаєва. Згідно довідки від 04.06.2018 №7523 видана [PERSON] у тому, що він працює в ТОВ «Елпромпроект» з 30.01.2018 року та дохід з 30.01.2018 по 31.05.2018 склав 19247,62 грн. Відповідачем надано копії квитанцій про сплату аліментів за січень 2018 - 950 грн., лютий 2018 - 950 грн., за березень 2018 - 950 грн., квітень 2018 - 950 грн., травень 2018 - 950 грн., листопад 2018 - 1000 грн. Згідно довідки про дохід від 15.01.2018 року, вбачається, що відповідач працював в ТОВ «Єлектрим-2000» з 01.02.2003 року по 05.12.2017 рік, на посаді начальника монтажної дільниці, та його заробітна плата складала з січня 2015 по грудень 2017 рік - 146441,08 грн., сума утримання податку з доходів - 24279,65 грн., сума утриманих аліментів - 32792,18 грн., сума зарплати без податку - 85183,69 грн. Окрім того відповідачем надано довідки від 19.09.2018 р. №260 виданої Тарасівською сільською радою, про те що [PERSON] дійсно проживав без реєстрації в [ADDRESS] з бабусею [PERSON] з 02.11.2016 року по 25.01.2018 року, та довідка від 19.09.2018 №45 видана Тарасівським навчально-виховним комплексом «дошкільний навчальний заклад-загальноосвітній навчальний заклад І-ІІ ступенів» Первомайської районної ради Миколаївської області, [PERSON], в тому, що він дійсно навчався у Тарасівському НВК Первомайського району Миколаївської області з 02.11.2016 року по 25.01.2018 рік, дані факти позивачем у відповіді на відзив не заперечуються. Згідно звіту про здійснені відрахування та виплати ТОВ «Елпромпроект» щодо [PERSON], за постановою від 03.07.2018 р. ВП №12192557, виданою за виконавчим листом №2-1330 від 19.02.2009 за період з 01.08.2018 по 12.10.2018 рік було здійснено відрахування у розмірі 25% від заробітної плати, що становить за серпень 2018 - 1046,50 грн., вересень 2018 року - 1046,50 грн., жовтень 2018 - 1139, 12 грн., з приміткою звільнено з 12.10.2018 згідно наказу №1210-5КО від 12.10.29018 року. Також, згідно свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], серії [NUMBER], підтверджує факт, що у відповідача окрім сина [PERSON] є ще неповнолітня донька, яка теж потребує належного утримання. Статтею 192 Сімейного кодексу України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). З аналізу вказаних норм чинного законодавства вбачається, що для збільшення/зменшення розміру аліментів або зміни способу їх стягнення потрібна наявність певних умов, зміна матеріального стану платника або одержувача аліментів, зміна стану здоров'я, тощо. У відповідності з ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної [PERSON] України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Позивачем не надано належних та достовірних доказів, які б підтвердили наявність, визначених статтею 192 СУ України, для збільшення розміру аліментів. Наявність витрат пов'язаних з лікуванням, навчанням дитини, придбанням одежі, іграшок та інших необхідних для життя та гармонійного розвитку дитини речей, може бути підставою для стягнення додаткових витрат на дитину в порядку визначеному статтею 185 СК України. Також суд бере до уваги те, що у відповідача на утриманні є неповнолітня дитина, добровільну участь відповідача в утриманні сина [PERSON], окрім обов'язкової сплати аліментів. Враховуючі відсутність визначених законодавством підстав для збільшення розміру аліментів, надані позивачем та відповідачем докази в їх сукупності, суд вважає що позов задоволенню не підлягає. Згідно приписів статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог, інші судові витрати у разі відмови в задоволенні позову покладаються на позивача. Згідно із ч. 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: dismissed