Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою до відповідача, в якій просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , який зареєстрований 09.08.1991 року Відділом запису актів громадського стану Виконавчого комітету Львівської міської Ради народних депутатів, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено актовий запис №2142. В обґрунтування поданого позову покликається на те, що 09.08.1991 року між позивачем [PERSON] та відповідачем, Відділом запису актів громадського стану виконавчого комітету Львівської міської Ради народних депутатів було зареєстровано шлюб за актовим записом №2142, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 09.08.1991 року. За час перебування у шлюбі в них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Підставою для розірвання шлюбу є те, що сімейне життя у позивача та відповідача не склалося, у зв`язку з різницею характерів, а відсутність взаєморозуміння і довіри призвели до того, що після досягнення молодшою дочкою 14 років між ними постійно почали виникати сварки на побутовому рівні, які призвели до погіршення сімейних відносин. З грудня 2019 року по теперішній час позивач та відповідач проживають окремо, спільного господарства не ведуть, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Шлюб носить формальний характер і на переконання позивача подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини з відповідачем немає, оскільки в них діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Спільні діти, які народилися за час перебування у шлюбі, є повнолітніми, а старша дочка вже створила свою сім`ю. [PERSON] зазначає, що подальше спільне життя з відповідачем, як подружжя, та збереження шлюбу суперечить як її інтересам, так і [PERSON] . Просить позовні вимоги задовольнити. Ухвалою суду від 02.04.2021 року у справі відкрито спрощене позовне провадження /а.с. 8/. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, надав суду пояснення аналогічні викладеним у мотивах позову, та просить позов задовольнити. Проти розгляду спраив у заочному порядку не заперчив. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання. Відзиву на позов, заяв про поважні причини неявки чи розгляд справи без участі відповідача до суду не надходило. Тому у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив справу розглядати у заочному порядку. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, з огляду на наступне. У відповідності до положень ч.2 ст.104, ч.3 ст.105, ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд встановив, що 09.08.1991 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] , Відділом запису актів громадського стану Виконавчого комітету Львівської міської Ради народних депутатів було зареєстровано шлюб за актовим записом №2142, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 09.08.1991 року /а.с.3/. За час спільного проживання в них народилося двоє дітей: дочка - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 01.04.1994 року народження, дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] /а.с.4-5/. Зі змісту позовної заяви вбачається, що сімейне життя між позивачем та відповідачем не склалося, через різні погляди на шлюб та сім`ю. Шлюбних відносин не підтримують, припинили вести спільне господарство, почали проживати окремо один від одного з грудня 2019 року, внаслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу стало неможливе та суперечить їх інтересам. Жодних спроб зміцнити сім`ю не роблять. Шлюб носить формальний характер, примирення не можливе. Як роз`яснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя №11 від 21.12.2007 р., проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Враховуючи вказане та те, що сторони подружніх відносин не підтримують, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам сторін, тому суд доходить висновку, що позов слід задовольнити. Судові витрати, згідно ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до задоволення позовних вимог.

Outcome: approved