Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що її матері [PERSON], яка померла 29.09.2002року, належала земельна ділянка площею 3,26 га, що розташована на території Крисовицької сільської ради Мостиського району Львівської області, відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай). Зазначає, що після смерті матері вказану земельну ділянку успадкував батько [PERSON] (чоловік спадкодавця), який помер 08.05.2005року. Крім того, батькові за життя також належала земельна ділянка площею 2,85 га, що розташована на території Крисовицької сільської ради Мостиського району Львівської області, відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай). Вказує, що за життя батько своїм майном не розпорядився. Вона (позивач) є спадкоємцем першої черги спадкування за законом та вважається такою, що прийняла спадщину після смерті батька, оскільки на час смерті батька проживала разом із ним. Однак, в позасудовому порядку оформити свої спадкові права позивач не має можливості, оскільки у вищевказаних сертифікатах, виданих на імя батьків, міститься виправлення, у звязку із чим позивач змушена звертатися до суду із цим позовом. З огляду на наведене, просить суд визнати за нею право власності на вищевказані земельні ділянки площею 3,26 га та 2,85 га, що розташовані на території Крисовицької сільської ради Мостиського району Львівської області, в порядку спадкування після смерті батька [PERSON] В судове засідання позивач не зявилася, проте подала заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності та зазначає, що позовні вимоги підтримує. Представник відповідача [PERSON] міської ради Львівської області (правонаступника Крисовицької сільської ради Мостиського району Львівської області) у судове засідання не зявився, однак подав заяву, в якій не заперечує проти позову та просить суд розглянути справу без його участі. Третя особа [PERSON] у судове засідання не зявився, проте подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності та зазначає, що проти позову не заперечує та не претендує на спірне спадкове майно після смерті його батьків. Представник третьої особи [PERSON] державної нотаріальної контори у судове засідання не зявився, проте подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності. Представник третьої особи [PERSON] районної державної адміністрації Львівської області, у судове засідання не зявився проте подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності. Представник третьої особи Відділу у [PERSON] районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, в судове засідання не зявився та не повідомив про причини своєї неявки, а також не надіслав до суду клопотання про розгляд справи у їх відсутності чи відкладення справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.4\~ст.206\~ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.\~ Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 23.09.2002року відкрилась спадщина внаслідок смерті [PERSON] (матері позивача). До складу даної спадщини входить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності ЗАТ «Каменяр», на території Крисовицької сільської ради Мостиського району Львівської області (правонаступником якої є [PERSON] міська рада Львівської області, розміром 3,26 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належала спадкодавцю [PERSON] на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН №451832 від 30.05.2016року (виданого взамін загубленого від 26.05.1997року серії ЛВ №1710). Як вбачається із матеріалів справи, за життя спадкодавець [PERSON] заповіту не складала, своїм майном не розпорядилася. Спадкоємцем першої черги спадкування за законом на час відкриття спадщини був чоловік померлої [PERSON], який фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, тобто у відповідності до\~ст.549 ЦК України\~в редакції 1963 року вчинив дії, які свідчать про прийняття ним спадщини після смерті дружини. Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №51679020 від 23.04.2018року вбачається, що спадкова справа після смерті спадкодавця [PERSON] в нотаріальній конторі не заводилася, що свідчить про те, що із заявою про прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті останнього до нотаріальної контори ніхто із спадкоємців не звертався. Тобто, інших спадкоємців після смерті [PERSON], які б прийняли спадщину чи претендували б на таку, крім її чоловіка [PERSON], не було. Отже, після смерті [PERSON] її право на спірну земельну частку за загальними правилами спадкування перейшло до чоловіка [PERSON] 08.05.2005року відкрилась спадщина внаслідок смерті [PERSON] (батька позивача). До складу даної спадщини входить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності ЗАТ «Каменяр», на території Крисовицької сільської ради Мостиського району Львівської області (правонаступником якої є [PERSON] міська рада Львівської області, розміром 2,85 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належала спадкодавцю [PERSON] на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН №451833 від 30.05.2016року (виданого взамін загубленого від 26.05.1997року серії ЛВ №1709). Як вбачається\~із матеріалів\~справи,\~за життя\~спадкодавець [PERSON]\~заповіту не\~складав,\~своїм майном\~не розпорядився.\~Спадкоємцями першої\~черги спадкування\~за законом\~є діти\~померлого:\~дочка [PERSON]\~(позивач\~у справі)\~та син\~[PERSON]\~(третя\~особа у\~справі),\~які у\~відповідності до\~ч.3\~ст.1268\~ЦК України\~обоє вважаються\~такими,\~що прийняли\~спадщину після\~смерті батька\~[PERSON],\~оскільки постійно\~проживали разом\~із ним\~на час\~відкриття спадщини\~та протягом\~встановленого законодавством\~строку не\~заявили про\~відмову від\~спадщини. Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №51679080 від 23.04.2018року вбачається, що спадкова справа після смерті спадкодавця [PERSON] в нотаріальній конторі не заводилася, що свідчить про те, що із заявою про прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті останнього до нотаріальної контори ніхто із спадкоємців не звертався. Тобто, інших спадкоємців після смерті [PERSON], які б претендували на спадщину, немає. В той же час, через наявність виправлень у правовстановлюючих документах на спірні земельні ділянки (у вищевказаних сертифікатах) спадкоємці не можуть в позасудовому порядку в повній мірі оформити свої спадкові права та одержати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на дане спадкове майно. Вказані обставини підтверджуються наявними у справі письмовими доказами, а саме: копіями свідоцтв про смерть спадкодавців [PERSON] та [PERSON]; копією Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН №451832 від 30.05.2016року (виданого взамін загубленого від 26.05.1997року серії ЛВ №1710); копією Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН №451833 від 30.05.2016року (виданого взамін загубленого від 26.05.1997року серії ЛВ №1709); копією довідки, виданої виконавчим комітетом Крисовицької сільської ради Мостиського району Львівської області №1549-1 від 07.10.2016року; інформаційними довідками зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину; заповіти/спадкові договори) щодо спадкодавців [PERSON] та [PERSON] та іншими матеріалами справи. В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно ст.15\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способом захисту цивільних прав та інтересів згідно ст.\~16\~цього Кодексу може бути, зокрема, визнання права. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Положення ст.ст.81,131\~Земельного кодексу\~України визначають, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, в тому числі на підставі спадкування. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом). У відповідності до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Правилами ст.1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч. 1 ст. 1297 ЦК України). Оскільки у даному випадку питання про право на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право спадщину, через наявність виправлень у правовстановлюючих документах на спірні земельні ділянки, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане спадкове майно за позивачем у порядку спадкування. Згідно ч.1 ст.1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Відповідно до положень ч.2 та ч.3 ст.1268 ЦК України не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Слід зазначити, що безумовність та беззастережність прийняття спадщини, які зазначені у ч.2 ст.1268 ЦК України, передбачають, що не можна поставити факт прийняття спадщини у залежність від настання або ненастання якої-небудь умови (наприклад, прийняття спадщини одним із спадкоємців за умови, що інші спадкоємці від спадщини відмовляються), рівно як і не допускається часткове прийняття спадщини з відмовою від прийняття тієї її частини, що залишилася. Прийняття спадкоємцем спадщини хоча б у частині свідчить про те, що спадкоємець прийняв її у цілому, незалежно від того, у чому полягає частина, що залишилася, і де вона знаходиться. Як вказано у п.3.14 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року прийняття і відмова від прийняття спадщини можуть мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину. З огляду на наведене та враховуючи встановлені судом обставини про те, що [PERSON] (третя особа у справі) на час смерті батька постійно проживав разом із ним, тому на підставі вищенаведених положень ст.1268 ЦК України, вважається таким, що прийняв спадщину і спадщина ним була прийнята у цілому. При цьому, подана до суду заява [PERSON] про те, що він не претендує на спірне спадкове майно після смерті батька не може братися судом до уваги як відмова від прийняття спадщини, оскільки така подана не у встановлений законом строк та порядок до нотаріуса за місцем відкриття спадщини. За таких обставин, суд приходить до висновку, що підстав для визнання за позивачкою [PERSON] у порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] права на спірні земельні ділянки (земельні частки) в цілому немає, оскільки 1/2 частка у спадщині належить іншому спадкоємцю за законом, який прийняв спадщину [PERSON], а тому позовні вимоги\~підлягають задоволенню частково.

Outcome: partial