Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом та уточнивши позовні вимоги просить визнати протиправним та скасувати акт Відкритого акціонерного товариства «Стрийський завод КПО» від 1998 року в частині передачі гуртожитку за адресою вул.Січових Стрільців, 5 на баланс ДП «Добробут» ВАТ «Стрийський завод ковальсько-пресового обладнання» та зобов'язати Відкрите акціонерне товариство «Стрийський завод ковальсько-пресового обладнання» та [PERSON] підприємство «Добробут» Відкритого акціонерного товариства «Стрийський завод ковальсько-пресового обладнання» забезпечити неухильне виконання законодавства України та рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 12.05.2011 р. по справі № 2-158/2011 та подальшої передачі всієї технічної документації до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що Відкрите акціонерне товариство «Стрийський завод ковальсько-пресового обладнання» було створене в процесі корпоратизації згідно наказу Міністерства машинобудування військово-промислового комплексу і конверсії України № 1477-в від 22.11.1994 року. При цьому, в статутний фонд ВАТ «Стрийський завод КПО» було включено будівлю гуртожитку Стрийського заводу ковальсько-пресового обладнання за адресою м.Стрий, вул.С.Стрільців, 5, що вказано в п.17 переліку майна, переданого до статутного фонду відкритого акціонерного товариства «Стрийський завод ковальсько-пресового обладнання». На даний час позивачка є мешканкою гуртожитку за адресою м.Стрий, вул.С.Стрільців, 5, який вказано в п.17 переліку майна, переданого до статутного фонду відкритого акціонерного товариства «Стрийський завод ковальсько-пресового обладнання» та проживає в спірному гуртожитку, місце яке для проживання їй було надано заводом. Відповідно до рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 12 травня 2011 року у справі №2-158/2011, яке набрало законної сили, визнано частково недійсним наказ Міністерства машинобудування військово-промослового комплексу і конверсії України №1751 від 27 грудня 1994 року «Про передачу акцій ВАТ «Стрийський завод КПО» державному органу приватизації в частині включення гуртожитку, що знаходиться за адресою м. Стрий, вул. Січових Стрільців, 5, в статутний фонд ВАТ «Стрийський завод КПО», пункту 17 переліку майна переданого до статутного фонду ВАТ «Стрийський завод КПО» в частині включення у статутний фонд будівлі гуртожитку та послідуючої передачі цього гуртожитку в статутний фонд дочірнього підприємства ДП «Добробут» ВАТ «Стрийський завод КПО», приватизацію гуртожитку Стрийського заводу КПО по вул. Січових Стрільців, 5 в м. Стрию відкритим акціонерним товариством «Стрийський завод ковальсько-пресового обладнання». Наслідком виконання вказаного рішення суду мало б бути повернення у власність держави та наступної його передачі у відповідності до вимог Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» у власність територіальної громади м. Стрия і приватизацією мешканцями займаних житлових кімнат. Ігноруючи рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 12.05.2011 року ВАТ «Стрийський завод КПО» не лише не зняло із свого балансу спірний гуртожиток, але й передало його на утримання Дочірньому підприємству «Добробут». На даний час ДП «Добробут» ВАТ «Стрийський завод КПО» незаконно володіє гуртожитком та використовує житлові та нежитлові приміщення будівлі для отримання доходу. Після набрання чинності вищезгаданим рішення суду ним були переплановані підвальні приміщення, без будь-якого дозволу порушений фундамент та зроблений окремий вхід в підвальні приміщення з фасаду будівлі для магазину. Також ДП «Добробут» в особі директора [PERSON] не будучи власником житлового приміщення, та не маючи ніяких угод, вимагає від мешканців гуртожитку оплату за проживання в гуртожитку. Перебування спірного гуртожитку на утриманні ДП «Добробут» ВАТ «Стрийський завод КПО» підтверджується, зокрема, довідкою виконавчого комітету Стрийської міської ради №3.14/64 від 08.04.2014 року, згідно якої будівля гуртожитку за адресою м. Стрий, вул. Січових Стрільців, 5, є на балансі ВАТ Стрийського заводу КПО та на обслуговуванні та утриманні ДП «Добробут». Позивач та інші мешканці гуртожитку звертались у Державне агенство України з управління державними корпоративними правами та майном з метою витребування в користь держави гуртожитку. Проте, Державне агенство України з управління державними корпоративними правами та майном листом вих.№20/1-2-208 від 21.08.2013 року повідомило, що ВАТ «Стрийський завод КПО» не передає технічну документацію на гуртожиток та не приймає рішення про його передачу територіальній громаді. Для вирішення питання приватизації мешканцями житла у гуртожитку, останній повинен бути знятий з балансу підприємства і віднесений на позабалансовий рахунок з відміткою «державна власність».Після чого власник гуртожитку має надати Державному агенству України з управління державними корпоративними правами та майном належним чином оформлені та завірені наступні документи: копію свідоцтва права власності за державою на гуртожиток, копію технічного паспорту гуртожитку, копію інвентаризаційної картки на гуртожиток. ДП «Добробут» ВАТ «Стрийський завод КПО», як підприємством, на балансі якого перебуває гуртожиток, не підготовлено відповідний пакет документів про виключення будівлі гуртожитку зі статутного капіталу, не знято будівлю з балансу, не віднесено на позабалансовий рахунок, відповідно, не вчинено жодних дій, спрямованих на ініціювання передачі гуртожитку в комунальну власність, а тому позивач змушена звернутися до суду за захистом своїх прав та просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримали, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини та просять позов задоволити. Прокурор Романів О.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, вважає їх обгрунтованими та просить позов задоволити. Представник відповідача та третьої особи [PERSON] в судовому засіданні позов заперечив та пояснив, що 12.05.2011 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області ухвалив рішення по визнання частково недійсним наказу Мінмашпром України № 1753 від 27.12.1994 року в частині включення Гуртожитку в статутний фонд ВАТ «Стрийський завод КПО», п. 17 переліку майна переданого до статутного фонду ВАТ «Стрийський завод КПО» та послідуючої передачі цього Гуртожитку на баланс ДП «Добробут» ВАТ «Стрийський завод КПО». Відкрите акціонерне товариство «Стрийський завод КПО» було створено в процесі корпоратизації згідно наказу Міністерства машинобудування та військово- промислового комплексу і конверсії України від 27.12.1994 року шляхом корпоратизації Стрийський завод ковальсько - пресового обладнання згідно Указу президента України від 15.06.1993року № 210/93 про корпоратизацію підприємства та відповідно положення про порядок корпоратизації підприємств, затвердженого постановою КМУ від 05.07.1993 року № 508. Оцінка вартості майна здійснювалась відповідно до методики оцінки вартості майна об'єктів приватизації, затвердженої постановою КМ України від 08.09.1993р. № 717. Наказ № 1751 від 27,12.1994р. стосується тільки передачі акцій ВАТ «Стрийський завод КПО» державному органу приватизації. ДП «Добробут» ВАТ «Стрийський завод КПО» створено рішенням зборів акціонерів у 1998 році. Визнання противоправним та скасування акту ВАТ «Стрийський завод КПО» від 1998 року в частині передачі гуртожитку за адресою вул.Січових Стрільців, 5 на баланс ДП «Добробут» ВАТ КПО відноситься до виключної компетенції загальних зборів акціонерів. Також ВАТ «Стрийський завод КПО» зазначає, що даним позовом порушуються права та інтереси 1523 акціонерів товариства, які у сукупності володіють 201 400 акціями. Визначення кількості та вартості акцій проводилося на підставі акту оцінки цілісного майнового комплексу при приватизації підприємства, перелік майна якого включено в спірний гуртожиток. Таким чином включений до вартості Статуного капіталу обєкту (гуртожиток) впливає на розміри та частки кожного акціонера, при вилученні їх із Статутного фодну ВАТ «Стрийський завод КПО» розмір частки кожного акціонера пропорційно зменшиться, та зменшиться в цілому розмір Статутного капіталу товариства. Ст.2 п.2 Закон України «Про приватизацію державного житлового фонду» (2482-12) 19.06.1992р. встановлено перелік обєктів, що не підлягають приватизації, серед яких є і кімнати у гуртожитках. Згідно ст.8.п.9 Закону (2482-12) в разі банкрутства підприємств, зміни форми власності або ліквідації підприємств, установ, організацій у повному господарському віданні яких перебуває державний житловий фонд, останній (крім гуртожитків) одночасно передається у комунальну власність відповідних міських, селищних, сільських Рад народних депутатів. На виконання цієї норми Закону постановою КМ України від 06.11.1995р. № 891 було затверджено Положення про порядок передачі в комунальну власність загальнодержавного житлового фонду, що перебував у повному господарському віданні або оперативному управлінні підприємств, установ та організацій згідно п.2 якого передачі в комунальну власність підлягають житлові будинки відомчого житлового фонду (крім гуртожитків). Зміни до зазначеного п. 2 Положення щодо передачі в комунальну власність відомчого житлового фонду в т.ч. гуртожитків були внесені постановою КМУ № 695 від 26.05.2004р. лише через 11 років. Системний аналіз зазначених законодавством норм дає підстави для висновку, що гуртожитки у спірний період не відносились до обєктів державного житлового фонду, який би підлягав приватизації громадянами України або підлягав передачі у комунальну власність, а тому просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Представник третьої особи Міністерства економічного розвитку і торгівлі України в судове засідання не зявився, однак подав письмове пояснення, з якого вбачається,що у процесі корпоратизації до статутного фонду відповідача у даній справі Міністерства машинобудування військово-промислового комплексу і конверсії України №1751 від 27.12.1994 року «Про передачу акцій ВАТ «Стрийський завод КПО» було включено гуртожиток за адресою м.Стрий, вул.С.Стрільців, 5. Враховуючи, що чинним на момент корпоратизації законодавством заборонялось таке включення, рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 12.05.2011 року у справі «2-158/11 визнано частково недійсний наказ Міністерства машинобудування військово-промослового комплексу і конверсії України №1751 від 27 грудня 1994 року в частині включення спірного гуртожитку в статутний фонд ВАТ «Стрийський завод КПО», пункту 17 переліку майна переданого до статутного фонду ВАТ «Стрийський завод КПО» в частині включення у статутний фонд будівлі гуртожитку та послідуючої передачі цього гуртожитку в статутний фонд дочірнього підприємства ДП «Добробут». Таким чином, спірне майно не увійшло до статутного фонду акціонерного товариства та залишається в державній власності. Проте, незважаючи на встановлений судом факт незаконної передачі гуртожитку в статутний фонд дочірнього підприємства, спірне майно до Мінекономрозвитку не повернуто. Балансоутримувачем здійснена часткова перебудова гуртожитку та здійснюється його нецільове використання, а саме частина приміщень здається в оренду. Таке використання спірного майна є протиправним, оскільки імперативними приписами чинного законодавства передбачено передавання гуртожитків до комунальної власності з можливістю їх подальшої приватизації мешканцями. Мінекономрозвитку у ситуації з вказаним гуртожитком не може реалізувати свої повноваження та здійснити його передачу до комунальної власності, чим порушується також право позивачки на приватизацію. Позовні вимоги вважає обгрунтованими та просить позов задоволити. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються змінені позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Судом встановлено, що рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 12 травня 2011 року, яке набрало законної сили, визнано частково недійсним наказ Міністерства машинобудування військово-промослового комплексу і конверсії України №1751 від 27 грудня 1994 року «Про передачу акцій ВАТ «Стрийський завод КПО» державному органу приватизації в частині включення гуртожитку, що знаходиться за адресою м. Стрий, вул. Січових Стрільців, 5, в статутний фонд ВАТ «Стрийський завод КПО», пункту 17 переліку майна переданого до статутного фонду ВАТ «Стрийський завод КПО» в частині включення у статутний фонд будівлі гуртожитку та послідуючої передачі цього гуртожитку в статутний фонд дочірнього підприємства ДП «Добробут» ВАТ «Стрийський завод КПО», приватизацію гуртожитку Стрийського заводу КПО по вул. Січових Стрільців, 5 в м. Стрию відкритим акціонерним товариством «Стрийський завод ковальсько-пресового обладнання». Відповідно до акту передачі майна дочірньому підприємству «Добробут» відкритим акціонерним товариством «Стрийський завод ковальсько-пресового обладнання» від 1998 року було передано будинок гуртожитку за адресою м.Стрий, вул.Січових Стрільців, 5. Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», сфера дії цього Закону поширюється на громадян, які не мають власного житла, більше п'яти років на законних підставах зареєстровані за місцем проживання у гуртожитках. Відповідно до ч.2 ст.4 Закону «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», громадяни, які на законних підставах проживають у гуртожитках державної форми власності, набувають право на приватизацію житлових приміщень у таких гуртожитках після їх передачі у власність відповідної територіальної громади. Згідно з п.4 ч.1 ст.3 цього Закону, гуртожитки, що були включені до статутних капіталів товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації), передаються у власність територіальних громад з урахуванням особливостей, визначених цим Законом. Статтями 127131 Житлового кодексу УРСР та пунктом 3 Примірного положення про гуртожитки, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 03.06.1986 №208, передбачено, що гуртожитки - це спеціально споруджені або переобладнані для цієї мети жилі будинки. Враховуючи те, що такі жилі будинки належали підприємствам на праві повного господарського відання, то гуртожитки слід відносити до об'єктів державного житлового фонду. Таким чином, гуртожитки як об'єкти державного житлового фонду не підлягали приватизації відповідно до Закону України «Про приватизацію державного майна». Оскільки рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 12.05.2011 року визнано недійсним наказ Міністерства машинобудування військово-промослового комплексу і конверсії України №1751 від 27 грудня 1994 року в частині включення спірного гуртожитку в статутний фонд ВАТ «Стрийський завод КПО», пункт 17 переліку майна переданого до статутного фонду ВАТ «Стрийський завод КПО» в частині включення у статутний фонд будівлі гуртожитку та послідуючої передачі цього гуртожитку в статутний фонд дочірнього підприємства ДП «Добробут», тому спірне майно не увійшло до статутного фонду акціонерного товариства «Стрийський завод ковальсько-пресового обладнання» та залишається в державній власності. Передача спірного майна третій особі та фактичне користування ним порушує право позивачки на приватизацію. Факт незаконного володіння третьою особою спірним майном встановлений Стрийським міськрайонним судом Львівської області у рішенні від 12.05.2011 року у справі №2-158/11 та доказуванню не підлягає, тому будь-які рішення прийняті відповідачем відносно спірного майна є незаконними, а тому суд вважає необхідним визнати противоправним та скасувати акт ВАТ «Стрийський завод КПО» від 1998 року в частині передачі гуртожитку за адресою вул.Січових Стрільців, 5 на баланс ДП «Добробут» ВАТ «Стрийський завод ковальсько-пресового обладнання». Згідно ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Згідно ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 12.05.2011 року у справі №2-158/2011, яке набрало законної сили, є обовязковим для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягає виконанню на всій території України. Невиконання вказаного судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Тому незрозумілою є вимога позивача, в якій вона просить зобовязати ВАТ Стрийський завод ковальсько-пресового обладнання та [PERSON] підприємство Добробут ВАТ Стрийський завод ковальсько-пресового обладнання забезпечити неухильне виконання законодавства України та рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 12.05.2011 року по справі №2-158/2011, тому в цій частині позову слід відмовити за безпідставністю позовних вимог. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача в користь позивача судові витрати.

Outcome: approved