Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-04 00:00:00

Позивач звернулася з дійсним позовом до Сватівського районного суду Луганської області. В обґрунтування вимог зазначила, що перебуває з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 31 серпня 2019 року. Сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося і вони останній рік з січня 2020 року припинили фактичні відносини, перестали розуміти один одного, втратили почуття любові та поваги один до одного, разом не проживають, відповідач проживає у своїх батьків. Примирення між ними не можливе, оскільки кожен планує створити іншу сім`ю. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 31 серпня 2019 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Сватівському району та місту Голубівка Головного територіального управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 49 та визначити місце проживання спільної дитини [PERSON] , [INFO] , з матір`ю [PERSON] . Ухвалою суду від 03 березня 2021 року було відкрито провадження по справі та призначене підготовче судове засідання на 05 квітня 2021 року. В судове\~засідання позивач\~ [PERSON] \~не з`явилася,\~надала до\~суду \~заяву,\~згідно якої\~ просила\~розглянути справу\~за її\~відсутності та\~наполягає на\~задоволенні позову\~(а.с.24). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, до суду надав заяву, у якій зазначив, що позов визнає, не заперечує щодо розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини, та просить проводити розгляд справи за його відсутності (а.с. 23). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей Сватівської районної державної адміністрації уповноваженого представника до зали суду не направили, на адресу суду надали заяву, в якій просять розгляд справи проводити без їхньої участі(а.с. 21). Відповідно до ч.ч. 3, 4\~ст.200 ЦПК України\~\~за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтями 206 цього Кодекс. Згідно частини четвертої\~статті 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Вирішуючи питання щодо наявності законних підстав для визнання позову відповідачем та задоволення позову у зв`язку з цим, суд дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні взаємостосунки подружжя, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] [INFO] та [PERSON] , [INFO] , 31 серпня 2019 року зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 49. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 31 серпня 2019 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Сватівському району та місту Голубівка Головного територіального управління юстиції у Луганській області (а.с.5). Сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданого 03 січня 2020 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Сватівському району та місту Голубівка Головного територіального управління юстиції у Луганській області, де батьком вказаний [PERSON] та матір`ю вказана [PERSON] (а.с.9). Шлюб позивача з відповідачем не склався. Шлюбні відносини між сторонами припинилися. Суд бере до уваги положення ст. 24 СК України, яка визначає однією з основних ознак шлюбу його добровільність, передбачивши, що примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Як вбачається із п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя»\~ проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. У ст. 17 Закону України № 3477-IV від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Частина перша ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Поняття «приватного та сімейного життя» ЄСПЛ не є чітко визначеним, і охоплює широкий спектр питань, серед яких, зокрема, є права особи на приватний простір, право визначати своє приватне життя (справа «Пек проти Сполученого Королівства» від 28 січня 2003 року, заява №44647\\98). При вирішенні спору про розірвання шлюбу суд враховує, що позивач та відповідач уже тривалий час не проживають сім`єю, мають різні погляди на життя на сімейні цінності, між сторонами припинилися шлюбні стосунки, вони перестали вести спільне господарство й проживають окремо. За таких обставин суд приходить до висновку, що причини, які викликали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше сумісне проживання подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, їх сім`я існує формально. Суд вважає, що сім`я розпалась, а тому шлюб між ними слід розірвати. Відповідно до ч. 3\~ст. 105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2\~ст. 114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3\~ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги в частині розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1\~ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до ч.1\~ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Згідно копії витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання № 333683-2019 від 30.10.2019 року, [PERSON] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.8). У відповідності до довідки, виданої Сватівською міською радою за №87 від 28.01.2021 року, [PERSON] проживає без реєстрації в [ADDRESS] разом із донькою [PERSON] з 01 січня 2019 року (а.с.11). З огляду на зазначені обставини, судом встановлено, що малолітня дитина [PERSON] , проживає з позивачем матір`ю [PERSON] , відповідач [PERSON] не заперечує щодо визначення місця проживання дитини з позивачем, тому суд дійшов висновку, що після розірвання шлюбу, малолітню дитину слід і надалі залишити проживати з позивачем. Таким чином, з урахуванням встановлених судом обставин справи, вимоги позивача про визначення місця проживання дитини, відповідають вимогам закону та підлягають задоволенню. Відповідно до частини 1\~статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судовий збір за позовну вимогу про розірвання шлюбу та визначення місця проживання малолітньої дитини, слід покласти на відповідача, відтак з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 1 816 грн. 00 коп. На підставі викладеного, та

Outcome: approved