Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-02 00:00:00

Позивачі 23 травня 2016 року звернулися до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з даним позовом (а.с. 3-7). В обґрунтування своїх позовних вимог зазначили, що [INFO] помер їх дід - [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на домоволодіння [ADDRESS], власником якого являвся померлий. Звернувшись до нотаріальної контори для належного прийняття спадщини після смерті дідуся, позивачі не змогли оформити належним чином спадкові права на домоволодіння [ADDRESS], так як за життя померлий не зареєстрував за собою право власності на дане домоволодіння, у зв'язку із чим, вони вимушені були звернутися до суду з даним позовом, в якому просять визнати по 1/2 частки права власності в порядку спадкування за законом на домоволодіння [ADDRESS], за [PERSON] та за [PERSON], які є спадкоємцями за законом після померлого [INFO] [PERSON], і яке складається з: літ. А-1- житлового будинку, житловою площею 43,1кв.м. загальною площею 66,0 кв.м., літ. а-1 - тамбуру, літ. а2-1 - тераси, під літ. а-1, під літ. А-1 - підвального поверху, під А-1 - вхід в погреб, під А-1 - погребу, літ. а1-ганку, літ. Б - сараю, літ. В - літньої кухні, літ. в - прибудови, літ. в'-ганку з козирком, літ. Г - літньої кухні, під Г - погребу, літ. Д - входу в погреб, літ. З - гаражу, Л під 3 - сараю, літ. з - сходів,літ. Ж - вбиральні, літ. И - душу, літ. К - навісу, № 1-18 огорожі, споруд, І - мостіння. Позивачі в особі свого представника за договором адвоката - Стасовської\~Є.А., в судове засідання не з'явились. Про день, час та місце судового розгляду повідомлялись належним чином. До суду представник надала письмову заяву, в якій просить справу розглядати без своєї присутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити (а.с. 100). Відповідач в особі свого законного представника за до суду не з'явився. Про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Про причини неявки свого представника не повідомляв. Письмових заяв про розгляд справи без участі свого представника не надсилав. Третя особа - Третя Дніпропетровська державна нотаріальна контора в особі свого представника в судове засідання не з'явилась. Про день, час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. До суду надіслала письмову заяву, в якій просила справу слухати без своєї присутності відповідно до діючого законодавства, у зв'язку із виробничою зайнятістю (а.с. 65). У відповідності до ст..1 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Тому з урахуванням викладеного, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю сторін, що не з'явились. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. За ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч.4 ст.55, ст.124 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст.13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства. Згідно ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом, зокрема із правочинів, вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст.328 ЦК України в редакції 2003 року). За змістом ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Суд, з'ясувавши обставини по справі, дослідивши їх наданими доказами вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. В ході судового засідання встановлено, що [PERSON] та [PERSON] являються онуками [PERSON] (а.с. 28,29,31,32). Їх батько, син [PERSON], - [PERSON] помер [INFO] (а.с. 27). Рішенням виконкому Ленінської районної ради депутатів трудящих від 1.02.1950 року [PERSON] дозволено будівництво будинку по [ADDRESS] (а.с.9). Рішенням виконкому Дніпропетровської міської Ради народних депутатів №418/4 від 19.12.1990 року закріплено за [PERSON] земельну ділянку площею 1000 м2 за адресою: [ADDRESS] та встановлено за ним право власності на житловий будинок розташований за даною адресою (а.с.10). Вулиця Молодіжна у м. Дніпропетровську, на підставі рішення виконкому Дніпропетровської міської Ради народних депутатів №467 від 25.06.1980 року, перейменована на вулицю Доблесна (а.с.34). Згідно відомостей КП «ДМБТІ» від 25.01.2016 року за адресою: [ADDRESS], відомості щодо реєстрації права власності відсутні (а.с.26). [INFO] [PERSON] помер (а.с.72). За життя [PERSON] належним чином не зареєстрував право приватної власності на домоволодіння [ADDRESS], у зв'язку із чим, правовстановлюючі документи на домоволодіння на його ім'я відсутні. Із матеріалів спадкової справи №17/2016 рік (а.с. 66-95) вбачається, що спадкоємцями після смерті [PERSON] являються його онуки - [PERSON] та [PERSON], які зареєстровані та мешкають за тією ж адресою, що і померлий: [ADDRESS] (а.с. 71). [PERSON] та [PERSON] звернулися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, але державним нотаріусом Третьої Дніпропетровської нотаріальної контори їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], померлого [INFO], у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на домоволодіння [ADDRESS], так як відсутні правовстановлюючі документи на нерухоме майно (а.с.80). У відповідності до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Як зазначено ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. З статті 1266 ЦК України вбачається, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Відповідно ст.. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно зі ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Так, відповідно до ст..316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. За ст..328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, суд оцінивши в сукупності наявні у справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON], [PERSON] є обґрунтованими, законними, в повному обсязі доведеними, на підставі чого суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved