Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Запорізької міської ради про звільнення з-під арешту належного її батькам [PERSON], чия смерть сталася 24 червня 1999 року, і [PERSON], яка померла 21 січня 2015 року, житлового будинку № 26 по вул. Червонопрапорній ([PERSON]) в м. Запоріжжі. Після смерті батька позивач і її рідний брат [PERSON] отримали свідоцтва про право на спадщину за законом на 9/20 частин будинку, що належить кожному із спадкоємців. При зверненні до нотаріальної контори після смерті матері із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом 21 липня 2015 року позивач зясувала, що спадкове майно перебуває під арештом, зареєстрованим Запорізьким обласним державним нотаріальним архівом 25 червня 2005 року на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя. Звернення до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя та до першої Запорізької державної нотаріальної контори, за відомостями в письмовому реєстрі якої за 1962 рік перенесено запис до Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, позитивних наслідків не дали, оскільки відомості за 1962 рік не збереглися. Отримати свідоцтво про право на спадщину позивачу не сталося можливим через вказані обставини. У звязку з викладеним позивач просить звільнити майно, право власності на частку в якому належить їй, з-під арешту. В судове засідання позивач не зявилася, надавши письмове звернення, яке містить прохання про задоволення позову та розгляд справи у її відсутність, а також згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді справи. З аналогічною заявою, яка містить повне визнання позову, звернувся представник відповідача. Зазначені обставини в силу ст. ст. 158, 169 ЦПК України є підставою для вирішення справи без участі сторін і їхніх представників. Представник третьої особи, належним чином повідомленої про час та місце вирішення справи, до суду не зявився, повідомлення про згоду на участь у справі не надав, що в силу ст. 36 ЦПК України є підставою для проведення судового розгляду без участі представника нотаріальної контори. Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, з наступних міркувань. Судом встановлено, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна за реєстраційним номером 2126711 від 25.06.2005 року Запорізьким обласним державним нотаріальним архівом зареєстрований арешт на будинок № 26 по вул. Червонопрапорній ([PERSON]) в м. Запоріжжі на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 07.06.1962 року (а. с. 8). Відомості про це внесені до письмового реєстру заборон відчуження жилих будинків та арештів, накладених на житлові будинки та автомобілі, першої Запорізької державної нотаріальної контори (а. с. 11). Цивільна справа, по якій винесено вказане процесуальне рішення, в архіві Жовтневого районного суду м. Запоріжжя не збереглася у звязку з її знищенням за спливом строку зберігання (а. с. 9). Постановою державного нотаріуса пятої Запорізької державної нотаріальної контори від 21.07.2015 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] у звязку з наявністю арешту на спадкове майно (а. с. 12-13). Згідно із ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні, а із змісту ст. 391 ЦК України випливає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права володіння та розпорядження своїм майном. Оскільки на теперішній час судом вирішений спір, при розгляді якого було застосовано забезпечення позову в описаний спосіб, разом з тим наявність арешту позбавляє позивача права на отримання спадщини, суд знаходить підстави для захисту права позивача в обраний нею спосіб та звільнення з-під арешту майна особи, спадкоємцем якої першої черги вона є. Крім описаних міркувань, суд враховує і ту обставину, що позивачеві належить право власності на 9/20 частин будинку, підданого арешту, що підкріплює переконання суду в необхідності задоволення позову і застосування судового захисту права позивача як власника на вільне розпорядження своїм майном. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved