Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом, в якому просить визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна розташованого в [ADDRESS] , укладеного на товарній біржі «Сангай» 28 травня 1999 року між її чоловіком і [PERSON] і [PERSON] та визнати за нею і за [PERSON] право власності на Ѕ частину, за кожним, житлового будинку розташованого в [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 28 травня 1999 року між її чоловіком [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] , без наступного нотаріального посвідчення договору. Під час укладення договору сторони дійшли згоди про всі істотні його умови та виконали в повному обсязі всі зобов`язання одна перед одною. [INFO] її чоловік [PERSON] помер. Спадкоємцями за законом є вона та їх син [PERSON] . В передбачений законодавством строк вона звернулася до органів нотаріату з заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено в оформленні спадкових прав, в зв`язку з тим, що правовстановлюючі документи оформлені неналежним чином, оскільки вказаний договір є недійсним, так як його не посвідчено нотаріусом. Продавець за договором - [PERSON] померла. В зв`язку з цим позивач звернулася до суду з позовом і просить його задовольнити, оскільки сторони виконали усі умови договору. Однак, на тепер засвідчити його нотаріально не має можливості, оскільки сторони за договором померли. В підготовче судове засідання позивач не з`явилася, від неї надійшла заява, в якій вона просить справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві та просила їх задовольнити. Відповідач - Воскресенська селищна рада Вітовського району Миколаївської області в підготовче судове засідання свого представника не направила, надіслала заяву про визнання позову та розгляд справи за відсутності свого представника. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, надіслав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі та просив справу розглянути за його відсутності. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Вітовська державна нотаріальна контора Миколаївської області в судове засідання свого представника не направила, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - товарна біржа «Сангай» в судове засідання свого представника не направила, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином. Згідно частини 3 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності досліджені докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до Постанови Верховної Ради України від 19 травня 2016 року №1377-VІІІ «Про перейменування окремих населених пунктів та районів» Жовтневий район Миколаївської області перейменовано на Вітовський район. Відповідно до письмового договору купівлі-продажу за № 331, укладеного та зареєстрованого на товарній біржі « Сангай» 28 травня 1999 року, [PERSON] , який є членом біржи купив у [PERSON] , яка є членом даної біржи, ціле домоволодіння, розташоване в [ADDRESS]. Вказане домоволодіння належало [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на жилий будинок від 03 травня 1989р. (а.с.11, 57). 17 червня 1999 року [PERSON] зареєстрував даний договір в комунальному підприємстві «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» та отримав на своє ім`я реєстраційне посвідчення (а.с.11 зворотній бік). Відповідно до технічного паспорту, складеного комунальним підприємством «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації», власником житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS], зазначений [PERSON] (а.с. 34-37). Як вбачається зі свідоцтва про смерть, [PERSON] помер [INFO] (а.с.12). Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу, позивач [PERSON] є його дружиною, згідно свідоцтва про народження [PERSON] є сином померлого (а.с.13-14). Постановою державного нотаріуса Вітовської державної нотаріальної контори Миколаївської області від 03 липня 2019 року, позивачу [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] , на майно, яке складається з житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] - Вітовського ) району Миколаївської області, оскільки спадкоємцем надано договір купівлі-продажу нерухомого майна № 331, укладеного на товарній біржі «Сангай» 28 травня 1999 року, який є не дійсним відповідно до вимог ст. 227 ЦК Української РСР 1963 року, та сторони договору не є членами біржі ( а.с. 62). Дослідивши копію спадкової справи № 105/2015 року після смерті [PERSON] , судом встановлено, що 19 червня 2015 року позивач [PERSON] , звернулася до державного нотаріуса Вітовської державної нотаріальної контори Миколаївської області із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка [PERSON] . Окрім неї спадкоємцем є малолітній син спвадкодавця [PERSON] та донька спадкодавця [PERSON] , яка звернулася до нотаріуса з заявою про відмову від прийняття спадщини після смерті свого батька (а.с.91-108). Як вбачається зі свідоцтва про смерть продавець за договором [PERSON] померла [INFO] (а.с.70). Дослідивши копію спадкової справи № 433/2002 року після смерті [PERSON] , судом встановлено, що 16 вересня 2002 року відповідач [PERSON] звернувся до державного нотаріуса п`ятої Миколаївської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] (а.с.137-152). Аналізуючи надані докази, судом встановлено, що 28 травня 1999 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено письмовий договір купівлі-продажу житлового будинку, умови зазначеного договору сторони виконали: покупець прийняв від продавця домоволодіння, сплатив обумовлену суму коштів, а продавець передав його у власність позивачу. Відповідно до ч.1 ст.227 ЦК України ( в ред. 1963 р.) договір купівлі-продажу житлового будинку, земельної ділянки, де однією із сторін є громадянин, підлягає нотаріальному посвідченню. Недотримання цієї умови тягне за собою недійсність угоди. Однак, на підставі ч.2 ст.47 ЦК України ( в ред. 1963 р.) така угода може бути визнана судом дійсною, якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що має місце в даній справі, у зв`язку з чим вимоги позивача щодо визнання дійсним договору купівлі-продажу вищевказаного нерухомого майна суд визнає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Разом з тим вимоги щодо визнання права власності на вищевказане домоволодіння, задоволенню не підлягають. Як встановлено під час розгляду даної справи, договір купівлі-продажу вищевказаного нерухомого майна визнано дійсним цим рішенням суду. Отже, з урахуванням викладеного та наявності постанови державного нотаріуса Вітовської державної нотаріальної контори Миколаївської області про відмову у вчиненні нотаріальної дії лише з підстав недійсності договору купівлі-продажу житлового будинку відповідно до вимог ст.277 ЦК Української РСР 1963 року та відсутністю інших обставин, які б позбавляли позивачів можливості оформити право на спадщину в нотаріальному порядку, суд приходить до висновку про відсутність спору про право в частині визнання права власності за позивачами в порядку спадкування за законом, в зв`язку з чим зазначена вимога є передчасною, підстави для задоволення позову в цій частині відсутні.

Outcome: partial