Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання. Свою позовну вимогу мотивує тим, що з відповідачем перебувала у шлюбі, від якого мають доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач виплачував аліменти на період навчання дочки з 05 березня 2013 року до закінчення навчання (І-ІV курс), тобто до 30 липня 2016 року. На даний час дочка продовжує навчання на пятому курсі Університету митної справи та фінансів, та потребує матеріальної допомоги. Відповідач отримує пенсію та виплати з фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, аліменти нікому не сплачує, але матеріальної допомоги на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, добровільно не надає. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON], яка продовжує навчання, у розмірі 30% від усіх видів його доходів щомісячно на період навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років, допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах платежу за один місяць. Позивач надала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити та стягувати аліменти на її користь, а також розглядати справу за її відсутності, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки в судове засідання суду не повідомив. Тому згідно ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення. Третя особа надала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити та розглядати справу за її відсутності У звязку з чим, згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності приходить до наступних висновків. Відповідно до ст.ст.10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема, звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обгрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. У відповідності до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Згідно ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому суд приходить до висновку, що відповідач повідомлений належним чином про час і місце судового засідання, та зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст. 224 ЦПК України. Згідно ст. 191 Сімейного Кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до ч.1 ст. 199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч. 1 ст. 200 Сімейного Кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Так, в судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO]. Згідно довідки факультету управління Університету митної справи та фінансів від 13 вересня 2016 року № 243, [PERSON] є студентом факультету управління Університету митної справи та фінансів денної форми навчання, термін навчання до 31 червня 2017 року. У звязку з навчання [PERSON] потребує матеріальної допомоги. Але, при визначені розміру аліментів, що мають бути стягнуті, судом приймається до уваги, що в матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу своїй доньці, а також та обставина, що позивачем в позовній заяві не обгрунтовано, з яких причин позивач просить стягнути з відповідача аліменти саме в розмірі 30% всіх видів його доходів щомісяця. За таких обставин у суду є всі підстави для часткового задоволення позовних вимог позивача та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача щомісячно, починаючи з 20 вересня 2016 року та до закінчення нею навчання, тобто до 31 червня 2017 року. Згідно ст.367 ЦПК України суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення в частині виплати аліментів за один місяць, про що просить позивач в позовній заяві. Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України та ст.ст. 4, 5 Закону України «Про судовий збір» підлягає до стягнення з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial