Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, у якому просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON], який зареєстрований 01 грудня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Ялтинського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим, Україна, за актовим записом № 757. Вимоги мотивовані тим, що 01 грудня 2006 року вона вступила у шлюб з відповідачем. Від спільного шлюбу вони мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. За час їх спільного проживання між ними постійно виникали сварки та скандали, у зв'язку з різними поглядами на ведення сумісного побуту, виховання дитини. С серпня 2013 року вони не підтримуються подружні стосунки, разом не проживають. На примирення вона не згодна. Їх сім?я розпалася, почуття поваги та любові між ними втрачені, спільного господарства не ведуть та подальше збереження їх сім?ї неможливо. Їх брак носить лише формальний характер. Спору про розділ майна подружжя не мають. Позивач у судове засідання не з'явилася, про час і місце судового засідання повідомлена належним чином, передала суду телефонограму про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причини своєї неявки суду не надав. Від його представника надійшла письмова заява про розгляд справи за її відсутності та відсутності відповідача, проти позову не заперечує. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами відповідно до положень ч.2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши докази, які є у матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України (далі - СК України), шлюб припиняється у наслідку його розірвання. Згідно ч. 3 ст. 109 СК України, - суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка та що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Судом встановлено, що 01 грудня 2006 року між [PERSON] та [PERSON] відділом реєстрації актів цивільного стану Ялтинського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим, Україна, за актовим записом № 757 був зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.6). Від спільного шлюбу сторони мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO], що випливає із копії свідоцтва про народження (а.с.7). Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом достовірно встановлено, що сторони з серпня 2013 року не підтримують шлюбні відносини, спільного бюджету не мають, сумісного господарства не ведуть, не мають бажання зберегти сім'ю. Брак існує формально, та його збереження неможливе. Крім того, шлюб це вільне волевиявлення чоловіка та жінки, у даному випадку підтримувати шлюб сторони бажання не мають. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, підстав для вживання заходів до примирення подружжя не має, тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved