Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом на частку в праві спільної часткової власності на нерухоме майно. В позові в обґрунтування своїх вимог зазначила, що є спадкоємцем за законом [PERSON] , яка доводилася позивачеві матір`ю і померла [INFO] . За життя спадкодавцеві належало право власності на 37/100 частин будинку [ADDRESS] з яких вона успадкувала після смерті [PERSON] , який доводився позивачеві батьком і помер [INFO] , а 37/200 частин набула як частку в праві спільної власності подружжя. Вказане право спадкодавця встановлено рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 06.04.2009 року, яке набрало законної сили. Після смерті спадкодавця позивач у встановлений законом шестимісячний строк звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Свідоцтво про право на спадщину на частку у вказаному нерухомому майні позивачем отримано не було, а її звернення до нотаріуса увінчалось винесенням постанови нотаріуса від 23.09.2020 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії через розбіжності у відомостях про нерухоме майно в правовстановлюючих документах. У зв`язку з викладеним просить визнати за нею право власності на 37/100 частин будинку [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [PERSON] . Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12.10.2020 року заяву прийнято до розгляду і відкрито провадження в справі за правилами загального позовного провадження. Заходи забезпечення позову в справі не вживалися. Суддею на підставі ухвали від 19.11.2020 року витребувано у пьятій Запорізкій державній нотаріальній конторі копію спадкової справи після смерті [PERSON] . На підставі ухвали суду від 19.11.2020 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. Позивач до суду не з`явилася, надавши суду письмове звернення, яке містить прохання про задоволення позовних вимог, вирішення справи без її участі, а також згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді справи. Заяви аналогічного змісту подали представники відповідача і третьої особи. Заява представника відповідача містить також повне визнання позову. Означені обставини в силу ст. ст. 211, 223 ЦПК України є підставою для розгляду справи у відсутність названих учасників справи. З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, з наступних міркувань. Судом встановлено, що позивач є донькою [PERSON] , чия смерть сталася [INFO] (а. с. 10). За життя спадкодавцеві належало право власності на 37/100 частин будинку [ADDRESS] на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 06.04.2009 року, яке набрало законної сили (а. с. 13-15). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. В силу ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а відповідно до ст. 1269 ЦК спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час її відкриття не проживав постійно разом із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Задовольняючи позов, суд зважає на ті обставини, що позивач, яка є спадкоємцем за заповітом [PERSON] у встановлений законом строк звернулась із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори (а. с. 49, зворотній бік). Звернувшись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , позивач здійснила право на спадщину. Інші спадкоємці померлої дій щодо прийняття спадщини не вчинили, як випливає з матеріалів спадкової справи (а. с. 48-70). За роз`ясненнями п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Звернення позивача до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця увінчалося винесенням постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а. с.67-68) через відсутність реєстрації за спадкодавцем права власності на 37/200 частин вказаного будинку. Разом з тим відсутність реєстрації права власності на частку в спадковому майні, яке визнано за спадкодавцем рішенням суду, що набуло сили закону, не повинна звужувати право учасника цивільних правовідносин, оскільки за правилами законодавства до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину, за змістом ст.1296 ЦК України. Діючи розумно і добросовісно, позивач здійснила дії, спрямовані на реалізацію права на спадкування, а неможливість отримання свідоцтва про право на спадщину з незалежних від її волі причин, не може бути підставою для відмови в отриманні судового захисту. Наявність згаданої судом постанови приватного нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] є підставою для звернення до суду, тому суд не вбачає перешкод для застосування захисту права позивача в обраний ним спосіб. Встановлені судом обставини справи і відповідні їм правовідносини підтверджуються сукупністю вивчених судом фактичних даних, що дає суду всі підстави \~ \~ \~ \~ для задоволення позову.

Outcome: approved