Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до Бердихівської сільської ради Яворівського району Львівської області про визнання права власності на житловий будинок [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування позову покликається на те, що після смерті матері - [PERSON] відкрилася спадщина на все її майно, а саме на житловий будинок [ADDRESS] . 29 листопада 2004 року [PERSON] склала заповіт, в якому заповіла все своє майно дочці - [PERSON] . На даний час позивач бажає оформити право власності на успадкований житловий будинок після смерті матері [PERSON] , однак це унеможливлюється відсутністю правовстановлюючих документів на даний будинок, тому просить у судовому порядку визнати її власником будинку [ADDRESS] . Ухвалою суду від 15.03.2019 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою від 22.08.2019 закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. Позивач у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності та задоволення позову. Відповідач - представник Бердихівської сільської ради Яворівського району Львівської області у підготовче судове засідання не з`явився, подав заяву у якій просить про розгляд справи у відсутності представника сільської ради, вирішити справу на розсуд суду. Представник третьої особи - Новояворівської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Згідно із ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Відповідно до ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. З`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача, дослідивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини та надав їм правову оцінку. Судом встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] числиться за померлою [PERSON] . 29 листопада 2004 року [PERSON] склала заповіт, в якому заповіла усе своє майно дочці - [PERSON] . Даний заповіт посвідчено секретарем Бердихівської сільської ради Яворівського району Львівської області Дидою В.І. та зареєстровано в реєстрі за № 83. [PERSON] померла [INFO] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Виконавчим комітетом Бердихівської сільської ради Яворівського району Львівської області, актовий запис № 16. Відповідно до довідки № 983 від 06.11.2018 року, виданої виконавчим комітетом Бердихівської сільської ради Яворівського району Львівської області житловий будинок [ADDRESS] числиться за померлою [PERSON] . Право власності на житловий будинок належним чином не оформлено, проте даний будинок відповідає технічним вимогам, що підтверджується технічним паспортом, який виготовлено 09.11.2018. Відповідно до ст. 16 ЦК України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом. Згідно зі ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.ст.1216, 1217, 1218, 1223 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У разі неприйняття спадщини або в разі відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом право на спадкування одержують спадкоємці за законом. Частиною 3 ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частиною 5 ст. 1268 ЦК України встановлено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Положеннями ч. 1 ст. 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Ознайомившись з матеріалами спадкової справи суд встановив, що спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку у спадковому майні - немає. Позивач звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , однак у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено. Судом встановлено, що [PERSON] є спадкоємицею на житловий будинок за заповітом [PERSON] від 29.11.2004, однак відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок унеможливлює належне оформлення спадкових прав, тому суд вважає, що за [PERSON] слід визнати право власності на житловий будинок [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом. За таких обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими належними доказами у справі, а тому підлягають до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved