Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом і просить визнати за нею право власності на земельну ділянку №0039 загальною площею 3,0789 га, яка складається із ділянки площею 2,6777 га кадастровий номер 3223384000:04:017:0053 та ділянки площею 0,4012 га кадастровий номер 3223384000:03:019:0139, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Козлівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, в порядку спадкування за заповітом, після смерті 25 березня 2014 року [PERSON] та якій ділянки належали відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-КВ №081870 від 21.08.2002. В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, направив заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав. Третя особа свого представника в судове засідання не направила, надіслала заяву про розгляд справи у відсутності представника, позовні вимоги підтримує. Вислухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено наступне. 25.03.2014 в с.Козлів Переяслав-Хмельницького району Київської області померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ОК № 296832, виданого Виконкомом Козлівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області. Відповідно до копії державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-КВ №081870 від 21.08.2002, померлій [PERSON] належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 3,0789 га, яка складається із ділянки площею 2,6777 га кадастровий номер 3223384000:04:017:0053 та ділянки площею 0,4012 га кадастровий номер 3223384000:03:019:0139, що розташована на території Козлівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області. Заповітом від 16.02.2011 [PERSON] заповіла все своє майно своїм синам відповідачам [PERSON] та [PERSON] Відповідно до іншого заповіту спадкоємцем на зазначену вище земельну ділянку після смерті [PERSON] є позивач по справі [PERSON], що підтверджується копіями заповіту від 24.12.2013, свідоцтв про її народження, про укладення шлюбів та про розірвання шлюбу. Вказані заповіти на даний час не скасовні і не змінені. Позивач та відповідачі у шестимісячний строк звернулися до Переяслав-Хмельницької районної державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, на підставі яких нотаріусом була відкрита спадкова справа № 179 за 2014 рік. Державний нотаріус Переяслав-Хмельницької районної державної нотаріальної контори [PERSON] видав відповідачам свідоцтва про право на спадщину за заповітом, відповідно до якого вони успадкували по ? частці кожен земельної ділянки площею 0,25 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, загальною вартістю 115625 грн та грошові вклади в сумі 4023,60 грн. Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 02.03.2015, за [PERSON] визнано право власності на ? частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, в порядку спадкування за заповітом від 16.02.2011, після смерті [PERSON] Загальна вартість зазначеного майна становить 48264 грн. Таким чином загальна вартість успадкованого відповідачами майна становить 167912,60 грн, відповідно ? частка кожного з них 83956,30 грн. Постановою № 3411/02-31 від 30.09.2015 нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з тим, що відповідач [PERSON] не погоджується із таким оформленням і бажає, щоб йому було виділено обов`язкову частку. Зазначена позиція обгрунтована тим, що на момент відкриття спадщини він був непрацездатним, і як спадкоємець першої черги за законом, який має право на обов`язкову частку у спадщині, повинен отримати ? частку земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно з ч.1 ст.1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Відповідно до п.5.9 Глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012, право на обов`язкову частку у спадщині виникає у спадкоємця, передбаченого ч.1 ст.1241 ЦК України, у випадках, якщо у заповіті містяться положення про усунення його від спадкування або цьому спадкоємцеві заповідана частка спадщини, яка є меншою від належної йому обов`язкової частки. Також, згідно з п.5.11 Глави 10 цього порядку при визначенні розміру обов`язкової частки враховується все спадкове майно, яке заповідане, так і те, що не охоплене заповітом, а також речі звичайної домашньої обстановки та вжитку. До складу спадкового майна входить і право на вклад у банку (фінансовій установі) незалежно від того, зроблено розпорядження у заповіті чи безпосередньо у банку (фінансовій установі). Пунктом 5.12 Глави 10 зазначеного порядку передбачено, якщо заповідана лише частина спадкового майна, обов`язкова частка визначається виходячи із вартості всього спадкового майна, але виділяється обов`язковому спадкоємцю з тієї частки спадкового майна, що залишилася поза заповітом. Якщо частка майна, що залишилася не заповіданою, менша порівняно із розміром обов`язкової частки у спадщині, обов`язковий спадкоємець отримує частку, якої не вистачає, яз заповіданої частини спадкового майна. Враховуючи викладені обставини, загальна вартість спадкового майна, становить 271167,60 грн., з яких 103255 грн. вартість спірної земельної ділянки відповідно до витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку змельної ділянки від 02.10.2015 № 34-1014-0.3-2930/2-15. Відповідач [PERSON] успадкував за заповітом майно (1\\2 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, 1\\2 частину земельної ділянки пл.0,25 га та ? частину грошових вкладів) на суму 83956,30 грн., а вартість ? частки від всього спадкового майна (обов`язкова частка) становить 67791,90 грн. Оскільки відповідач [PERSON] успадкував за заповітом майно, вартість якого перевищує обов`язкову частку, яка належала б у разі спадкування за законом, то право на обов`язкову частку у спадщині він не має і виділення йому із заповіданої позивачу земельної ділянки будь-якої частки не передбачено вищевказаним приписом законодавства. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 328, 1223, 1241, 1269, 1270 ЦК України,

Outcome: approved