Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом, в якому просить визнати недійсними укладені між [PERSON] і [PERSON] договори купівлі-продажу автомобілів. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем [PERSON], під час якого ними також було придбано автомобілі марки «Infiniti FX35» і «Toyota Land Cruiser». Зазначила, що в квітні 2014 року вказані автомобілі було знято з реєстрації та продано [PERSON] на користь [PERSON] Вказані дії відповідача [PERSON], позивач вважає незаконними та такими, що порушують її права оскільки вона не надавала свою згоду на продаж зазначених автомобілів, які є спільною сумісною власністю подружжя. Представник позивача в судовому засіданні підтримав вимоги заяви з викладених у ній підстав та просив їх задовольнити. Пояснив, що дії відповідача [PERSON] за відсутності згоди дружини на відчуження спільного майна, порушують режим здійснення права власності щодо нього на засадах взаємної згоди. Представник відповідача в судовому засіданні зазначив, що розпорядившись спірними автомобілями, позивач діяв в інтересах подружжя, оскільки отримані від продажу вказаного майна грошові кошти було витрачено на потреби сім'ї. Посилаючись на ту обставину, що, у такому випадку, згода дружини на розпорядження спільним майном є необов'язковою, просив відмовити в задоволенні позову. Крім того, пояснив, що [PERSON] надала усну згоду на продаж вказаних автомобілів. Сторони в судове засідання е прибули. Заслухавши пояснення представників сторін, допитавши свідка [PERSON] та дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд встановив наступні обставини. [PERSON] і [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі (а.с. 4). Згідно даних облікової картки № 38490860 від 17.04.2014 року та реєстраційної картки ТЗ [PERSON] був власником автомобілів марки «Infiniti FX35» і «Toyota Land Cruiser» (а.с. 7, 8), що також підтверджується копіями свідоцтв про право власності на автомобілі. Факт їх придбання в період шлюбу, учасники процесу не заперечили. На підставі Довідки-рахунку ТОВ «Прогрес автотрейд» Серії ВІА № 402256, [PERSON] було продано і видано автомобіль марки «Toyota Land Cruiser», вартістю 100 000 гривень (а.с. 67). На підставі Довідки-рахунку ТОВ «Прогрес автотрейд Київ» Серії ВІА № 410489, [PERSON] було продано і видано автомобіль марки «Infiniti FX35» вартістю 110 000 гривень (а.с. 68). Режим розпоряджання майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя визначено нормами статті 65 СК України, як передбачає, що дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою; при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя; дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового; для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово; згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена; договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї. Як встановлено в судовому засіданні з показань свідка [PERSON], в квітні 2013 року він позичив [PERSON] грошові кошти в сумі 50 000 доларів США зі строком повернення до 01.04.2014 року. При передачі коштів [PERSON], вони перебували у останнього вдома, де також знаходилась і дружина [PERSON]. В квітні 2014 року в середині місяця [PERSON] повністю повернув йому борг, як йому відомо з грошових коштів отриманих від продажу належний йому двох автомобілів. Представник відповідача підтвердив обставини щодо існування боргу [PERSON] перед [PERSON], який було повернуто за рахунок грошових коштів отриманих від продажу спірних автомобілів. Відповідно до ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Представник позивача в судовому засіданні не заперечив проти доводів представника відповідача щодо надання позивачем усної згоди на продаж спірних автомобілів. Отже, слід зробити висновок, що [PERSON] розпорядився майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою із дружиною, а тому, вважається, що при укладенні договорів купівлі-продажу автомобілів, він діяв за згодою [PERSON]. Вказані договори купівлі-продажу автомобілів не потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а тому згода другого з подружжя не потребує письмової форми та нотаріального засвідчення. Оскільки, на підставі показань свідка, судом встановлено, що отримані від продажу автомобілів марки «Infiniti FX35» і «Toyota Land Cruiser» грошові кошти, [PERSON] використав для повернення боргу іншій особі, тобто майно (грошові кошти), одержані за цими договорами, використане в інтересах сім'ї, суд приходить до висновку, що спірні договори, укладені [PERSON] в інтересах сім'ї, а тому, створюють обов'язки для другого з подружжя. Підстав недійсності спірних правочинів відповідно до статті 215 ЦК України, судом не встановлено. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed