Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення страхового відшкодування. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що 31.01.2014 сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої її автомобіль «КІА Спортедж», д.н.з. [NUMBER] отримав механічні пошкодження. Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 27.02.2014 року винним у вчиненні ДТП визнано [PERSON], цивільно-правова відповідальність якого застрахована за полісом №АС/3948973 у ПрАТ «Страхова компанія «Україна». 03.02.2014 позивач та [PERSON] письмово повідомили відповідача про ДТП та надали для огляду транспортні засоби «КІА Спортедж» та «Сітроен», д.н.з. [NUMBER], яким керував [PERSON], за результатами якого складено акт огляду транспортних засобів. У відповідь на неодноразові запити по телефону представник відповідача повідомляв, що ним встановлено розмір страхового відшкодування 14 062,30 грн. та виплата буде здійснена не пізніше 11.06.2014 року. В подальшому, без будь-якого пояснення, відповідач в односторонньому порядку знизив розмір відшкодування до 9 166,99 грн., які 19.08.2014 року перерахував на рахунок позивача. У зв`язку із вказаним порушенням відповідачем порядку розрахунку, позивачем було проведено у незалежного оцінювача експертне оцінювання вартості матеріальної шкоди, спричиненої ДТП, за результатами якого встановлено, що вартість збитку станом на 28.08.2014 року становить 27 223,14 грн. 10.10.2014 року відповідачу було направлено претензію з вимогою сплатити різницю відшкодування в розмірі 18 056,15 грн., однак на день подачі позову претензія залишається проігнорованою відповідачем. У зв`язку із різким зростанням курсу валюти, від чого залежить вартість деталей імпортного автомобіля, було проведено додатковий перерахунок заподіяної шкоди, розмір якої склав 33 004,65 грн. Таким чином позивач просить стягнути з відповідача страхове відшкодування з урахуванням проведеного розрахунку в сумі 23 837,66 грн., 3 256,20 інфляційних втрат, 4 068,07 грн. пені, 494,03 грн. - 3% річних, 3 000 грн. матеріальної шкоди, витрати, пов`язані з проведенням оцінки заподіяної шкоди, в розмірі 1 200 грн., витрати на правову допомогу в сумі 3 382 грн. та судовий збір в сумі 346,57 грн. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, з заявами чи клопотаннями про неможливість розгляду справи у його відсутність до суду не звертався (а.с.72-74). Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1, ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів сторонами по справі встановив наступні факти та правовідносини. Позивач [PERSON] є власником автомобіля «КІА Спортедж», д.н.з. [NUMBER], сірого кольору(а.с.37). У відповідності до ч.1, ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Як зазначає ч.1, ст.631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. У відповідності до ч.4, ст.60 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. 31.01.2014 року сталася дорожно-транспортна пригода. Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 27.02.2014 року встановлено, що 31.01.2014 року приблизно о 10 год. 05 хв. [PERSON], керуючи автомобілем «Сітроен», д.н.з. [NUMBER], по просп. Ватутіна, 11 в м. Києві, не вибрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем «КІА», д.н.з. [NUMBER] (д.н.з. [NUMBER]), водій якого [PERSON], від чого вказаний автомобіль здійснив зіткнення з автомобілем «Деу», д.н.з. [NUMBER], водій якого [PERSON], внаслідок чого вказаний автомобіль здійснив зіткнення з автомобілем «Хюндай», д.н.з. [NUMBER], водій якого [PERSON], заподіявши пошкодження транспортних засобів, чим порушив п.п. 2.3б, 12.1, 13.1 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Постановою суду правопорушника визнано винним у вчиненні вказаного правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. (а.с.43). Автомобіль, яким керував правопорушник [PERSON] застрахований у ПрАТ «СК «Україна» за договором страхування №АС/3948973 від 02.09.2013 року, за яким ліміт відповідальності на одного потерпілого 100 000 грн., та за шкоду, заподіяну майну - 50 000 грн., розмір франшизи нуль. (а.с.39). Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. За змістом п.3, ч.1, ст.988 ЦК України страховик зобов'язаний: у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Як передбачає ч.1, ст.990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Згідно п.33.1.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» учасники дорожньо-транспортної пригоди зобов'язані: вжити заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика, з яким було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або, у випадках, передбачених цим Законом, МТСБУ про настання дорожньо-транспортної пригоди. Як встановлено у судовому засіданні, 03.02.2014 позивач та [PERSON] письмово повідомили відповідача про ДТП та надали для огляду транспортні засоби «КІА Спортедж» та «Сітроен», д.н.з. [NUMBER], яким керував [PERSON] (а.с.40), за результатами якого складено акт огляду транспортних засобів (а.с.41), У відповідь на неодноразові запити по телефону представник відповідача повідомляв, що ним встановлено розмір страхового відшкодування 14 062,30 грн. та виплата буде здійснена не пізніше 11.06.2014 року. 19.08.2014 року відповідач сплатив позивачу 9 166,99 грн., про що вказує сама позивач. 23.01.2015 року незалежним експертом було проведено оцінку вартості збитку, нанесеного позивачу, та складено звіт №110/08/14, з якого вбачається, що вартість відновлювального ремонту автомобіля «КІА Спортедж», д.н.з. [NUMBER], становить 33 004,65 грн., при цьому величина втрати товарної вартості автомобіля становить 1 580,45 грн. (а.с.24-30). Відповідно до ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відповідач зобов'язаний був протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування, яке повинно було бути виплачено позивачу, але в будь-якому випадку не пізніше 90 днів з дня отримання відповідної заяви, прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його. Проте, як зазначає, позивач цих коштів вона та і не отримала, як і власне відповідь на свою заяву. Згідно п.22.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Поскільки цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована у ПрАТ «СК «Україна», тому сума страхового відшкодування відповідно до звіту №110/08/14 за мінусом сплаченої відповідачем суми та величини втрати товарної вартості автомобіля позивача в розмірі 22 257,21 грн. (33 004,65 грн. - 9 166,99 грн. - 1 580,45 грн. (ВТВ) = 22 257,21 грн.) підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Так як позивачем для встановлення суми завданої шкоди, проводилось експертне оцінювання, вартість якого становить 1 200 грн., що підтверджується копіями товарних чеків (а.с.8-9), вказану суму необхідно стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування завданих збитків. Положення п.36.5 ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яким встановлено, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на таке відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, яка діє у період, за який нараховується пеня, регулюють відносини страховика і страхувальника за договором страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Таку позицію сформував Верховний Суд України при розгляді справ про стягнення пені за полісом страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у постанові від 26.09.2012 р. Відповідно до ст.360-7 Цивільного процесуального кодексу України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України. Оскільки страхувальником за полісом №АС/3948973 є [PERSON], а не позивач, який є потерпілою особою, тому підстав для стягнення пені з відповідача немає, і в цій частині вимог необхідно відмовити. Відповідно до вимог ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до вимог ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, а ч. 2 ст. 625 цього кодексу визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу із врахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Проте, до правовідносин, що склалися між сторонами у справі не можуть бути застосовані правові наслідки, що передбачені ст. 526, ст.625 ЦК України, оскільки між цими сторонами відсутні договірні правовідносини, а відтак і невиконання зобов'язань за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не несе правових наслідків. За правилами ст. 5 Закону порядок та умови здійснення страхового відшкодування при настанні страхових випадків за договорами (полісами) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються саме цим Законом. Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 № 4 при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу страхувальника зобов'язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 526, частина друга статті 625 ЦК). Оскільки позивач не є страхувальником за полісом, а є потерпілою особою, тому вимоги щодо сплати збитків від інфляції, 3% річних є необґрунтованими і безпідставними, і в такому випадку задоволенню не підлягають. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Вимога позивача з приводу відшкодування моральної шкоди не знайшла свого підтвердження у судовому засіданні, тому у її задоволенні також необхідно відмовити. Згідно ст.79; 88 ЦПК України поскільки суд задовольняє позовні вимоги позивача, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 243,60 грн. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду, 3 392 грн. вартості послуг правової допомоги.

Outcome: partial