Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про визнання права власності на земельну ділянку (земельний пай), обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що після роботи в КСП АФ ім. Т.Г. Шевченка (Совхоз ім. Т.Г. Шевченка), внаслідок його розпаювання, отримала у власність земельні ділянки: 1) площею 3.04 га (для ведення товарного сільськогосподарського виробництва); 2) площею 0.75 га (кормових угідь), що підтверджує виданий державний акт [NUMBER]. Однак, як було встановлено, земельна ділянка позивача накладалась на сусідню земельну ділянку [PERSON], яка йому належить на підставі державного акту [NUMBER]. За взаємною згодою, ДП «Полтавський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», виконав обміри моєї земельної ділянки площею 3.04 га по фактичному розміщенню і встановлено що її площа повинна складати 2.7110 га. та видав відповідну технічну документацію із землеустрою №10-2414 від 25.10.2014. Внаслідок накладки, яка порушує право [PERSON] на вільне користування та розпорядження його земельною ділянкою, Відповідно до заочного рішення Полтавського районного суду від 28.10.2014 справа: №545/4753/13-ц, був скасований держаний акт про право власності на землю [NUMBER], який посвідчував право власності на земельну ділянку позивача. Оскільки орган та КСП АФ ім. Т.Г. Шевченка (Совхоз ім. Т.Г. Шевченка), які приймали рішення про розпаювання, визначення розмірів та надання права власності на відповідні земельні ділянки вже не існують, позивач був змушений звернутися до суду. У судове засіданні позивач не з'явився, попередньо надавши суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з'явились, попередньо надавши суду заяви про розгляд справи без участі їх представників, проти позову не заперечували. В судове засідання третя особа не з'явились, попередньо надавши суду заяви про розгляд справи без участі їх представників, проти позову не заперечували. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи подані заяви, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку, що визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що позивач [PERSON], працювала у КСП АФ ім. Т.Г. Шевченка (Совхоз ім. Т.Г. Шевченка), що підтверджується трудовою книжкою та після розпаювання його земель отримала у власність земельні ділянки: 1) площею 3.04 га (для ведення товарного сільськогосподарського виробництва); 2) площею 0.75 га (кормових угідь), що підтверджує виданий державний акт [NUMBER]. Відповідно заочного рішення Полтавського районного суду від 28.10.2014 справа: №545/4753/13-ц, через технічну помилка, а саме накладку на земельну ділянку [PERSON] держаний акт про право власності на землю [NUMBER] був скасований. Згідно обмірів земельної ділянки площею 3.04 га (для ведення товарного сільськогосподарського виробництва) позивача, які виконав за взаємною згодою, ДП «Полтавський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», встановив, що по фактичному розміщенню її площа повинна складати 2.7110 га. та видав відповідну технічну документацію із землеустрою №10-2414 від 25.10.2014. Відповідно до ст. 25 Земельного кодексу України, позивачу [PERSON] гарантується право на отримання земельної частки (паю): 1.При приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій земельні ділянки передаються працівникам цих підприємств, установ та організацій, працівникам державних та комунальних закладів освіти, культури, охорони здоров'я, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонерам з їх числа з визначенням кожному з них земельної частки (паю). 2.Рішення про приватизацію земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій приймають органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень за клопотанням працівників цих підприємств, установ та організацій. 3. Землі у приватну власність особам, зазначеним у частині першій цієї статті, передаються безоплатно. Судом встановлено, що скасування державного акту внаслідок технічної помилки (накладки на іншу земельну ділянку) не позбавляє позивача гарантованого законом права на одержання своєї земельної ділянки (паю), виділену в натурі (на місцевості). Згідно ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що позивач [PERSON] має право власності на земельну ділянку площею 2.7110 га (для ведення товарного сільськогосподарського виробництва), а тому позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного, та

Outcome: approved