overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду із указаним позовом, у якому зазначила, що 27.10.2006 року зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого мають двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що подружнє життя не склалося, шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведуть, з лютого 2020 року проживають окремо. Вважає, що примирення та збереження сім`ї неможливе, тому просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з`явилася, в прохальній частині позовної заяви просила розгляд справи проводити без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає. Частиною 3 статті 211 ЦПК України передбачено право учасників справи заявити клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у їхній відсутності на підставі наявних матеріалів справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 27.10.2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, актовий запис №2134, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Прізвище дружини після укладення шлюбу « [PERSON] ». Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною 2 статті 112 цього кодексу встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається із матеріалів справи, внаслідок непорозумінь сім`я сторін повністю розпалась, існує формально, подальше її збереження є неможливим, так як сторони однією сім`єю як чоловік і дружина не проживають, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків, а тому, на думку суду, наявні підстави для розірвання шлюбу. При вирішення питання щодо розподілу судових витрат між сторонами суд керується ч. 2 ст. 141 ЦПК України та ч. 1 ст. 142 ЦПК України та покладає на відповідача судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, та у зв`язку з визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду із указаним позовом, у якому зазначила, що 28.04.2018 року зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого мають доньку [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що подружнє життя не склалося, шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведуть, з березня 2019 року проживають окремо. Вважає, що примирення та збереження сім`ї неможливе, тому просить шлюб розірвати. Сторони в підготовче судове засідання не з`явилися, подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, позивач позовні вимоги підтримує, відповідач - визнає. Частиною 3 статті 211 ЦПК України передбачено право учасників справи заявити клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у їхній відсутності на підставі наявних матеріалів справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, враховуючи визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про те, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28.04.2018 року Житомирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, актовий запис №605, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Прізвище дружини після укладення шлюбу « [PERSON] ». Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною 2 статті 112 цього кодексу встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Внаслідок непорозумінь сім`я сторін повністю розпалась, існує формально, подальше її збереження є неможливим, так як сторони однією сім`єю як чоловік і дружина не проживають, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків, а тому наявні підстави для розірвання шлюбу. При вирішення питання щодо розподілу судових витрат між сторонами суд керується ч. 2 ст. 141 ЦПК України та ч. 1 ст. 142 ЦПК України та покладає на відповідача судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, та у зв`язку з визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду із указаним позовом, у якому зазначила, що 28.05.1996 року зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого мають дорослу дитину. Зазначає, що подружнє життя не склалося, шлюбні відносини припинені. Вважає, що примирення та збереження сім`ї неможливе, тому просить шлюб розірвати. Сторони в підготовче судове засідання не з`явилися, подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, позивач позовні вимоги підтримує, відповідач - визнає. Частиною 3 статті 211 ЦПК України передбачено право учасників справи заявити клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у їхній відсутності на підставі наявних матеріалів справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, враховуючи визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про те, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28.05.1996 року Житомирським міськвідділом реєстрації актів громадянського стану між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, актовий запис №550. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною 2 статті 112 цього кодексу встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Внаслідок непорозумінь сім`я сторін повністю розпалась, існує формально, подальше її збереження є неможливим, так як сторони однією сім`єю як чоловік і дружина не проживають, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків, а тому наявні підстави для розірвання шлюбу. При вирішення питання щодо розподілу судових витрат між сторонами суд керується ст.ст. 141, 142 ЦПК України та у зв`язку з визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті покладає на відповідача судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 50 відсотків судового збору, що становить 384,20 грн., який підлягає сплаті при зверненні до суду із позовом про розірвання шлюбу, який підлягає стягненню з відповідача на користь держави, оскільки позивач є особою з інвалідністю І групи, у зв`язку з чим звільнена від сплати судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду із указаним позовом, у якому зазначила, що 30.07.2014 року зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого спільних дітей не мають. Зазначає, що подружнє життя не склалося, шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Вважає, що примирення та збереження сім`ї неможливе, тому просить шлюб розірвати. У судове засідання позивач не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі, відзив на позовну заяву до суду не направляв. Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе за згодою позивача провести заочний розгляд справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 30.07.2014 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, актовий запис №212, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Прізвище дружини після укладення шлюбу « [PERSON] ». Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною 2 статті 112 цього кодексу встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Внаслідок непорозумінь сім`я сторін повністю розпалась, існує формально, подальше її збереження є неможливим, так як сторони однією сім`єю як чоловік і дружина не проживають, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків, а тому наявні підстави для розірвання шлюбу. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір, від сплати якого відповідно до ухвали суду від 04.10.2019 року була звільнена позивач при зверненні до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду і просить визначити їй додатковий строк один місяць для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що останній помер [INFO], але вона звернулась до нотаріальної контори після закінчення встановленого законодавством 6-ти місячного строку, оскільки не знала про наявність спадкового майна. Сторони в судове засідання не з'явились, надіслали заяви, в яких просять справу розглядати без їх участі, позивач позовні вимоги підтримує, представник відповідача щодо вирішення спору покладається на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. [PERSON] помер [INFO], позивач є дочкою померлого, що підтверджується копіями свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 22 травня 2013 року, свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21 грудня 1976 року, свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 16 травня 2004 року, а отже в силу статті 1261 ЦК України є спадкоємцем за законом першої черги після померлого. Статтею 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Частиною 1 статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (смерті спадкодавця), а тому строк на прийняття спадщини після смерті [PERSON] закінчився [INFO]. З постанови завідувача Народицької державної нотаріальної контори Житомирської області №350/02-31 від 27 червня 2018 року вбачається, що позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого батька, але у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, оскільки пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини. Згідно частини 3 статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що позивач не проживала з померлим батьком на день смерті останнього, у встановлений законом термін не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки не знала про існування спадкового майна. Інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] не звертались, що підтверджується листом Народицької державної нотаріальної контори Житомирської області №375/01-16 від 05 липня 2018 року та Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №52504812 від 05 липня 2018 року. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а отже позов слід. Позивач сплатила судовий збір в сумі 704 гривні 80 копійок, а тому відповідно до статті 141 ЦПК України зазначена сума підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду і просить визначити їй додатковий строк один місяць для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що останній помер [INFO], але вона звернулась до нотаріальної контори після закінчення встановленого законодавством 6-ти місячного строку, оскільки не знала про наявність спадкового майна. Сторони та третя особа в судове засідання не з'явились, сторони надіслали заяви, в яких просять справу розглядати без їх участі, позивач позовні вимоги підтримує, представник відповідача щодо вирішення спору покладається на розсуд суду, третя особа про причину неявки суд не повідомила, заперечень щодо позову не надала. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. [PERSON] помер [INFO], позивач є дочкою померлого, що підтверджується копіями свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 11 жовтня 2017 року, свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 06 червня 1959 року, свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 05 червня 1982 року, а отже в силу статті 1261 ЦК України є спадкоємцем за законом першої черги після померлого. Статтею 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Частиною 1 статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (смерті спадкодавця), а тому строк на прийняття спадщини після смерті [PERSON] закінчився 20 червня 2008 року. З постанови завідувача Народицької державної нотаріальної контори Житомирської області №691/02-31 від 25 жовтня 2017 року вбачається, що позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого батька, але у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, оскільки пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини, а також у зв'язку з відсутністю документа, що підтверджує право власності [PERSON] на земельну частку (пай). Згідно частини 3 статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що позивач не проживала з померлим батьком на день смерті останнього, у встановлений законом термін не звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки не знала про існування спадкового майна. Інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] не звертались, що підтверджується листом Народицької державної нотаріальної контори Житомирської області №797/01-16 від 21 листопада 2017 року та Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №49954188 від 21 листопада 2017 року. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а отже позов слід. Позивач сплатила судовий збір в сумі 640 гривень, а тому відповідно до статті 141 ЦПК України зазначена сума підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду і просить визначити їй додатковий строк один місяць для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що остання померла [INFO], але вона звернулася до нотаріальної контори після закінчення встановленого законодавством 6-ти місячного строку, оскільки не знала про наявність спадкового майна. Сторони в судове засідання не з'явились, але просять справу розглядати без їх участі, позивач позовні вимоги підтримує, представник відповідача щодо вирішення спору покладається на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. [PERSON] померла [INFO], позивач є дочкою померлої, що підтверджується копіями свідоцтва про смерть [NUMBER] від 07 травня 2007 року, свідоцтва про народження [NUMBER] від 23 вересня 1963 року, свідоцтва про шлюб [NUMBER] від 01 листопада 1986 року. Статтею 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Частиною 1 статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (смерті спадкодавця), а тому строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] закінчився 06 листопада 2007 року. З постанови завідувача Народицької державної нотаріальної контори Житомирської області №500/02-31 від 27 серпня 2018 року вбачається, що позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої матері, але у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, оскільки пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини. Згідно частини 3 статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що позивач не проживала з померлою матір'ю на день смерті останньої, що вбачається з довідки Народицької селищної ради №477 від 14 травня 2018 року, у встановлений законом термін не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки не знала про існування спадкового майна. Інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] не звертались, що підтверджується листом Народицької державної нотаріальної контори Житомирської області 546/01-16 від 01 жовтня 2018 року та Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №53498400 від 01 жовтня 2018 року. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а отже позов слід задовольнити. Позивач сплатила судовий збір в сумі 704 гривні 80 копійок, а тому відповідно до статті 141 ЦПК України зазначена сума підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду і просить визначити їй додатковий строк один місяць для подання заяви про прийняття спадщини після смерті рідного брата [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що останній помер [INFO], але вона звернулася до нотаріальної контори після закінчення встановленого законодавством 6-ти місячного строку, оскільки не знала про наявність спадкового майна. Сторони в судове засідання не зявились, просять справу розглядати без їх участі, позивач позовні вимоги підтримує, представник відповідача щодо вирішення спору покладається на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. [PERSON] помер [INFO], позивач є сестрою померлого, що підтверджується копіями свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 18 лютого 2008 року, свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 08 липня 1971 року, складеного російською мовою, свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 15 травня 1982 року, складеного російською мовою. Статтею 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Частиною 1 статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (смерті спадкодавця), а тому строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] закінчився 17 серпня 2008 року. З постанови завідувача Народицької державної нотаріальної контори Житомирської області №220/02-31 від 05 квітня 2019 року вбачається, що позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого брата, але у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, оскільки пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини. Згідно частини 3 статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що позивач не проживала з померлим братом на день смерті останнього, що вбачається з довідки Народицької селищної ради №239 від 15 березня 2019 року, у встановлений законом термін не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки не знала про існування спадкового майна. Інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] не звертались, що підтверджується листом Народицької державної нотаріальної контори Житомирської області 234/01-16 від 16 квітня 2019 року та Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №55874056 від 16 квітня 2019 року. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а отже позов слід задовольнити. Позивач сплатила судовий збір в сумі 768 гривень 40 копійок, а тому відповідно до статті 141 ЦПК України зазначена сума підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved