Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до територіальної громади Петрівсько-Роменської сільської ради Гадяцького району про визнання за нею права власності на квартиру [ADDRESS], вказуючи, що 06 серпня 1992 року вона купила ? частину будинку, яка в цілому складалася з жилого будинку та надвірних побудов: літня кухня, гараж, огорожа. У 1997 році їй було виділено земельну ділянку для будівництва сараю та погребу, які вона побудувала у тому ж році. 31 липня 2015 року її частині будинку було присвоєно поштову адресу квартира №1. На даний час вона вирішила розпорядитися своїм майном, але під час оформлення необхідних для цього документів з'ясувалося, що нею був втрачений правовстановлюючий документ на квартиру. Окрім того, збудовані нею сарай та погріб, не були введені в експлуатацію належним чином. Звернувшись до департаменту ДАБІ у Полтавській області з питанням прийняття в експлуатацію зазначених споруд їй було відмовлено, а тому вона звернулася до суду. В судове засідання позивач не з'явилася, але надала заяву, в якій просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача Петрівсько-Роменської сільської ради Гадяцького району в судове засідання не з'явився, до суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника, проти позовних вимог не заперечує. Представники третіх осіб: Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області та сектору містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства та будівництва Гадяцької РДА в судове засідання не з'явилися, до суду надійшли заяви про розгляд справи без участі представників, проти позовних вимог не заперечують. Суд вирішив можливим розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Судом встановлено, що 06 серпня 1992 року згідно копії договору купівлі-продажу, посвідченого секретарем Петрівсько-Роменської сільської ради та зареєстрованого за № 103 позивач [PERSON] купила ? частину жилого будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та складається в цілому з домоволодіння: жилого будинку А-1, жилою площею 29,9 кв. м. та надвірних побудов: літня кухня - Б, гаражу - В, огорожа №1-2. Згідно рішення виконкому Петрівсько-Роменської сільської ради Гадяцького району від 12 червня 1997 року позивачу [PERSON] було виділено земельну ділянку для будівництва сараю, розміром 5х6 кв. м. та вхідного погреба, розміром 3х4 кв. м. на земельній ділянці, що знаходиться біля будинку. Відповідно до рішення виконкому Петрівсько-Роменської сільської ради Гадяцького району № 125 від 31 липня 2015 року вирішено вважати ? частину житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS] власником якої є [PERSON], квартирою, та присвоїти даній квартирі номер 1. Згідно технічного паспорту на квартиру з господарськими будівлями [ADDRESS] виявлено самочинно збудовані сарай та погріб, які після будівництва не були введені в експлуатацію належним чином. Частиною 2 статті 331 ЦК України, встановлено, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Відповідно до п.27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами статті 376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва) № 6 від 30.03.2012р. розташовані на земельній ділянці поряд із житловим будинком господарсько-побутові будівлі й споруди: сараї, гаражі, літні кухні тощо відповідно до положень статей 186, 381 ЦК є приналежністю головної речі (будинку). У зв'язку із цим положення частини п'ятої статті 376 ЦК не є підставою для визнання за власником такого житлового будинку самостійного права власності на самочинно побудовані господарсько-побутові будівлі й споруди, що були зведені після набуття ним права власності на будинок чи садибу. Прийняття в експлуатацію таких об'єктів нерухомості має здійснюватися відповідною інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю. Як вбачається з роз`яснень Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області, позивачу [PERSON] відмовлено у прийнятті в експлуатацію самовільно збудованих господарських будівель, так як на даний час порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів визначений постановою Кабінету Міністрів України № 461 від 13.04.2014 року( в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 08.09.2015 року № 750). Відповідно до п. 10 зазначеної постанови, у випадку визнання права власності на самочинно збудований об'єкт за рішенням суду він приймається в експлуатацію згідно з цим порядком за умови можливості його надійної та безпечної експлуатації за результатами проведення технічного обстеження такого об'єкта. Згідно постанови № П-14-15 від 30.11.2015 року по справі про адміністративне правопорушення, позивача [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 96 КУпАП (порушення вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил та затверджених проектних рішень під час нового будівництва) та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, який позивачем сплачений згідно доданої копії квитанції. Позивач втратила правовстановлюючі документи на ? частину будинку, розташований по [ADDRESS], що унеможливлює їй скористатися своїм правом на відчуження нерухомого майна, а тому вона звернулася до суду. Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч.1, ч.5 ст. 376 ЦК України споруда вважається самочинним будівництвом, якщо вона збудована на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Згідно висновку сектору містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства та будівництва Гадяцької РДА самовільні побудовані господарські будівлі за адресою [ADDRESS] збудовані без відхилень від державних будівельних норм та правил ДБН 360-92** «Планування та забудова міських та сільських поселень». Як зазначено у повідомленні Гадяцького міжрайонного Управління Головного управління Держсанепідслужби у Полтавській області та Гадяцького РС ГУ ДСНС України у Полтавській області, самочинно збудовані будівлі, розташовані по [ADDRESS] не суперечать вимогам ДБН 360-92** додатку 3.1. Відповідно до листа ПАТ «Полтаваобленерго» електропостачання квартири [ADDRESS] здійснюється на підставі чинного договору № 61-72 про користування електроенергією від 05.08.2004 року, не порушує вимог ПКЕЕ та інших нормативних актів. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, так як повністю знайшли своє підтвердження належними доказами по справі, є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved