Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-19 00:00:00

Позивач звернулись до суду з вказаним позовом. Мотивував свої вимоги тим, що 07.10.2013 року він між нею та відповідачем було укладено попередній договір про укладення в майбутньому договору купівлі - продажу 1-ї квартири [ADDRESS]. В подальшому було укладено Договір про забезпечення виконання зобов'язань № МЗК/01/106/07.10-13/117. 29.11.2013 року між сторонами спору було укладено договір про розірвання попереднього договору від 07.10.2013 року та Договору про забезпечення виконання зобов'язань № МЗК/01/106/07.10-13/117. Позивач зазначає, що відповідно до зазначеного договору про розірвання вказаних договорів від 29.11.2013 року ТОВ «ВІА-АВТО» зобов'язався не пізніше 24 листопада 2014 року перерахувати їй грошові коти які були нею сплачені за договором про забезпечення виконання зобов'язань № МЗК/01/106/07.10-13/117 від 07.10.2013 року у розмірі 66143 гривні 75 копійок. Позивач вказує, що перші платежі почали надходити з 17.12.2014 року і на момент звернення з позовом до суду не були сплачені у повному обсязі. Позивач з посиланням на ст. 625 ЦК України, просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь суму основного боргу у розмірі 23000 гривень, три процента річних від простроченої суми у розмірі 9871.16 гривень, суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, яка становить 28746.96 гривень та штраф у розмірі 2967.06 гривень і вирішити питання про судові витрати. В судовому засіданні позивач підтримав вимоги позовної заяви та просив її задовольнити у повному обсязі з посиланням на розрахунки долучені до матеріалів справи та вирішити питання про судові витрати. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог з посиланням на письмові заперечення що долучені до матеріалів справи. Зокрема зазначив, що відповідно до Акту звірки станом на 20.09.2016 року зобов'язання було виконано і грошові кошти сплачені у повному обсязі 07.12.2015 року, а тому підстав для стягнення суми боргу та штрафних санкцій немає. Просив суд ухвалити рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог повністю. Заслухавши представників сторін, дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов наступних висновків. 07.10.2013 року між [PERSON] та ТОВ «ВІА-АВТО» було укладено попередній договір про укладення в майбутньому договору купівлі - продажу 1-ї квартири [ADDRESS]. В той же день між [PERSON] та ТОВ «ВІА-АВТО» було укладено Договір про забезпечення виконання зобов'язань № МЗК/01/106/07.10-13/117. 29.11.2013 року між [PERSON] та ТОВ «ВІА-АВТО» було укладено договір про розірвання попереднього договору від 07.10.2013 року та Договору про забезпечення виконання зобов'язань № МЗК/01/106/07.10-13/117, відповідно до умов якого ТОВ «ВІА-АВТО» зобов'язався не пізніше 24 листопада 2014 року перерахувати їй грошові коти які були нею сплачені за договором про забезпечення виконання зобов'язань № МЗК/01/106/07.10-13/117 від 07.10.2013 року у розмірі 66143 гривні 75 копійок. З матеріалів акту звіряння та пояснень сторін встановлено, що відповідачем повністю виконано перед позивачем грошове зобов'язання, хоча і не своєчасно. Натомість, позивач не надав суду належних розрахунків на підтвердження обґрунтованості позовних вимог. В судовому засіданні позивач зазначив, що дійсно розрахунки надані до матеріалів справи здійснені без урахування періодів за які частками поверталися грошові кошти боржником ТОВ «ВІА-АВТО». Суд вважає, що сума пред'явлена до стягнення не доведена доказами наданими позивачем,а розрахунки не є обґрунтованими і вірними, у зв'язку з чим суд вважає такі неналежними. Відповідно до ч. 1 ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність відмовити в задоволенні позову повністю.

Outcome: dismissed