Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 28 грудня 2013 року Виконавчим комітетом Єлизаветівської сільської ради Лозівського району Харківської області між нею та відповідачем був укладений шлюб, актовий запис № 04. Від даного шлюбу мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. З листопада 2014 року з відповідачем разом не проживають. Спільне життя з відповідачем не склалося по причині різних поглядів на життя. Постійні сварки та скандали призвели до втрати почуття поваги та кохання один до одного. Відповідач ніде не працює, байдуже ставиться до неї і до сина. Спільне господарство не ведеться. Подальше спільне життя з відповідачем та збереження сім'ї неможливе. Спору про розподіл майна, яке являється їхньою спільною власністю немає. У зв'язку з вищевикладеним, позивач просить суд, розірвати шлюб між нею - [PERSON], [INFO] та відповідачем [PERSON], [INFO], який був зареєстрований Виконавчим комітетом Єлизаветівської сільської ради Лозівського району Харківської області, актовий запис № 04. При розірванні шлюбу залишити прізвище «[PERSON]». Позивач у судове засідання не з'явилася, однак подала до суду письмові заяви, в яких просить розглянути справу без її присутності. На позовних вимогах наполягає та просить їх задовольнити в повному обсязі. У разі неявки відповідача у судове засідання, просить винести заочне рішення (а.с. 17, 22). Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчать матеріали справи (а.с. 16, 26, 27), причину неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності або заперечення на позов не надавав, у зв'язку з чим зі згоди позивача та на підставі ст.ст. 169 ч. 4, 224, 225 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних доказів. Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 28 грудня 2013 року, який зареєстровано Виконавчим комітетом Єлизаветівської ради Лозівського району Харківської області, актовий запис № 04, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], Виконавчим комітетом Єлизаветівської ради Лозівського району Харківської області 28 грудня 2013 року (а.с. 5). Спільне життя з відповідачем не склалося по причині різних поглядів на життя. Шлюбні відносини між ними припинені з листопада 2014 року. Спільне господарство не ведуть. Від вказаного шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого Виконавчим комітетом Єлизаветівськоої сільської ради Лозівського району Харківської області 20 червня 2014 року (а.с. 6), який проживає з матір'ю і буде проживати з нею і після розлучення. Спору про розподіл майна, що є спільною власністю подружжя немає. В зв'язку з викладеним позивачка звернулась до суду і просить розірвати їх з відповідачем шлюб. Викладене підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім'ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам та інтересам дітей. Так як позивач скористалася своїм правом на вибір прізвища після розірвання шлюбу в порядку статті 113 Сімейного Кодексу України, то суд вважає на необхідним після розірвання шлюбу позивачу відновити своє дошлюбне прізвище - [PERSON]. За ч. 4 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає. Відповідно до ч. 1 ст. 160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Враховуючи, що сторони досягли згоди щодо місця проживання дитини з матір'ю, суд вважає за необхідне встановити місце проживання дитини - [PERSON], [INFO] разом з [PERSON]. Беручи до уваги вищевикладене,

Outcome: approved