overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, посилаючись на те, що він є власником житлового будинку в [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку серії НРЕ №969207 від 20.07.2021 року. У зазначеному вище житловому будинку зареєстроване місце проживання [PERSON] , [INFO] . Позивач просив визнати [PERSON] , таким що втратив право на користування жилим приміщенням, що в [ADDRESS] , посилаючись на те, що він після укладення договору купівлі-продажу зобов`язувався звільнити житловий будинок та знятися з місця реєстрації до липня 2021 року, однак у добровільному порядку не виписуються з нього. Ухвалою Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 31.05.2021 року відкрито провадження по справі та справу призначено до підготовчого судового засідання на 19.10.2021 року. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, направив письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, направив письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав та не заперечував щодо їх задоволення. Судом встановлено, що позивач являється власником будинку, який знаходиться в [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку серії НРЕ №969207 від 20.07.2021 року. (а.с. 8-11). За вказаною адресою, згідно довідки за №1977 від 11.08.2021 року (а.с.14), зареєстрований [PERSON] .. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрований у житлі позивача, але згідно договору купівлі-продажу, а саме п. 22 зазначено, що продавець зобов`язується звільнити житловий будинок, сплатити заборгованість по комунальним платежах та знятись з реєстрації місця проживання з вказаного житлового будинку до липня 2021 року, однак у добровільному порядку не виписуються з нього. Згідно статті 405 ч.2 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом, а відповідно до ст.107 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Виходячи з викладеного та зважаючи на те, що відповідач позовні вимоги визнав та не заперечував щодо їх задоволення, а позивач згідно ст.391 ЦК України має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, суд знаходить, що позовні вимоги про визнання відповідача таким, що втратив право проживання в будинку позивача підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 64, 107 ЖК України, ст.ст.391, 405 ЦК України ст.ст.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-31 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, посилаючись на те, що вона є власником житлового будинку в [ADDRESS] , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №80269220 від 14.02.2017 року. У зазначеному вище житловому будинку зареєстроване місце проживання [PERSON] , [INFO] . Позивач просила визнати [PERSON] , таким що втратив право на користування жилим приміщенням, що в [ADDRESS] , посилаючись на те, що він є сином позивача, та тривалий час не проживає у будинку однак у добровільному порядку не виписуються з нього. Ухвалою Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 22.07.2021 року відкрито провадження по справі та справу призначено до підготовчого судового засідання на 14.09.2021 року, також 14.09.2021 року закрито підготовче судове засідання та справу призначено до судового розгляду на 05.10.2021 року, також 05.10.2021 року перенесено судовий розгляд справи на 01.11.2021 року. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, направила письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений судом належним чином. Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, суд знаходить можливим здійснити розгляд справи без участі відповідача та ухвалити заочне рішення. Судом встановлено, що позивач являється власником будинку, який знаходиться в [ADDRESS] , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №80269220 від 14.02.2017 року. (а.с.7). За вказаною адресою, згідно довідки за №1485 від 22.06.2021 року (а.с.8), зареєстрований [PERSON] , [INFO] . Судом встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрований у житлі позивача, але за місцем реєстрації відсутній з 2019 року, що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 29.06.2021 року №634. (а.с. 9) Згідно статті 405 ч.2 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом, а відповідно до ст.107 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Виходячи з викладеного та зважаючи на те, що відповідач змінив місце проживання вибувши з житлового будинку позивача і вже більше одного року в цьому житлі не проживає, а позивач згідно ст.391 ЦК України має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, суд знаходить, що позовні вимоги про визнання відповідача таким, що втратив право проживання в будинку позивача підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 64, 107 ЖК України, ст.ст.391, 405 ЦК України ст.ст.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, посилаючись на те, що вона є власником житлового будинку в [ADDRESS] , що підтверджується витягом про реєстрацію права власності №25679695 від 25.03.2010 року. У зазначеному вище житловому будинку зареєстроване місце проживання [PERSON] , [INFO] . Позивач просила визнати [PERSON] , таким що втратив право на користування жилим приміщенням, що в [ADDRESS] , посилаючись на те, що він є онуком позивача, та тривалий час не проживає у будинку однак у добровільному порядку не виписуються з нього. Ухвалою Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 31.05.2021 року відкрито провадження по справі та справу призначено до підготовчого судового засідання на 12.07.2021 року, також 12.07.2021 року закрито підготовче судове засідання та справу призначено до судового розгляду на 27.07.2021 року, також 27.07.2021 року перенесено судовий розгляд справи на 29.09.2021 року. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, направила письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений судом належним чином. Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, суд знаходить можливим здійснити розгляд справи без участі відповідача та ухвалити заочне рішення. Судом встановлено, що позивач являється власником будинку, який знаходиться в [ADDRESS] , що підтверджується витягом про реєстрацію права власності №25679695 від 25.03.2010 року.. (а.с.6). За вказаною адресою, згідно довідки за №998 від 22.04.2021 року (а.с.9), зареєстрований [PERSON] . Судом встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрований у житлі позивача, але за місцем реєстрації відсутній з 2005 року, що підтверджується актом-підтвердження від 19.04.2021 року №461. (а.с. 8) Згідно статті 405 ч.2 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом, а відповідно до ст.107 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Виходячи з викладеного та зважаючи на те, що відповідач змінив місце проживання вибувши з житлового будинку позивача і вже більше одного року в цьому житлі не проживає, а позивач згідно ст.391 ЦК України має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, суд знаходить, що позовні вимоги про визнання відповідача таким, що втратив право проживання в будинку позивача підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 64, 107 ЖК України, ст.ст.391, 405 ЦК України ст.ст.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим будинком, зазначила, що вона є власником житлового будинку в [ADDRESS] . У зазначеному вище житловому будинку зареєстроване місце проживання [PERSON] , [INFO] . Позивач просила визнати відповідача, таким що втратив право на користування житловим приміщенням, що в [ADDRESS] , посилаючись на те, що він є чоловіком позивача, та тривалий час не проживає у будинку однак у добровільному порядку не виписуються з нього. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, її представник [PERSON] направив письмову заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] , в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений судом належним чином. Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, суд знаходить можливим здійснити розгляд справи без участі відповідача та ухвалити заочне рішення. Судом встановлено, що позивач являється власником будинку, який знаходиться в [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку від 17.02.2011 року. За вказаною адресою, згідно довідки за №997 від 01.03.2021 року, зареєстрований [PERSON] . Судом встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрований у житлі позивача, але за місцем реєстрації відсутній з 2016 року, що підтверджується актом-підтвердження від 01.03.2021 року №03. Згідно статті 405 ч.2 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом, а відповідно до ст.107 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Виходячи з викладеного та зважаючи на те, що відповідач змінив місце проживання вибувши з житлового будинку позивача і вже більше одного року в цьому житлі не проживає, суд знаходить, що позовні вимоги про визнання [PERSON] таким, що втратив право проживання в будинку позивача підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 64, 107 ЖК України, ст.ст.391, 405 ЦК України ст.ст.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є власником житлової квартири [ADDRESS] . Право власності на квартиру зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. У вищевказаній квартирі зареєстровані громадяни [PERSON] , та [PERSON] . Відповідачі самостійно зніматися з реєстраційного обліку не мають наміру. Факт реєстрації відповідачів, які не є членами сім?ї позивачки, порушують її право на вільне розпорядження і користування майном. Тому просила визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Позивач [PERSON] в судовому засіданні просила позов задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] які належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися, про причину неявки суду не повідомили. Згідно ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними,суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником житлової квартири [ADDRESS] житловою площею 27,7 кв.м., договір посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Бєлоусовою В.О. та зареєстровано в реєстрі за № 162. [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] зареєстровані у вказаній квартирі, але не проживають в ній. Відповідно до вимог ст. 72 Житлового Кодексу України - визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно ст.ст.319, 321, 391 ЦК України - власник житла має право вимагати усунення будь яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права. Верховний Суд України в Постанові від 16 листопада 2016 року у справі № 6-709 цс 16 зазначив, що положення статей 383, 391 ЦК України передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на жиле приміщення, будинку, квартиру тощо, від будь яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сім`ї, а положення статті 405 ЦК України, статей 150, 156 ЖК України регулюють взаємовідносини власника жилого приміщення та членів та членів його сім`ї, у тому числі у випадку втрати права власності власником, припинення з ним сімейних відносин або відсутності члена сім`ї власника без поважних причин понад один рік. Оскільки відповідачі не проживають у зазначеній квартирі, зазначене є підставою для задоволення позову. Питання про розподіл судових витрат позивачем не заявлено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що їй на праві власності, на підставі нотаріально посвідченого договору дарування від 24.05.2000 року, що був зареєстрований у КП БТІ м. Словянська 25.05.2000 року, належить трьохкімнатна квартира [ADDRESS] «Б» м. Словянська Донецької області. У даній квартирі зареєстрований її син [PERSON], [INFO]. Зазначає, що її син [PERSON] у 2014 році у звязку із бойовими діями у м. Словянську, виїхав до м. Сочі Російської Федерації де і мешкає на теперішній час. Вона має намір розпорядитися своєю власністю, а саме продати вищевказану квартиру, але реєстрація її сина не надає їй такої можливості, тому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартири № 69 у будинку № 2 «Б» по вул. Г. Батюка м. Словянська Донецької області. Представник позивача [PERSON], яка діє на підставі довіреності будучи повідомленою належним чином про дату та час судового розгляду справи, у судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, вказала, що заявлені вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Згідно ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, також на підставі ст.ст. 224, 225, 226 ЦПК України, суд в праві постановити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Так у ході судового засідання з достовірністю було встановлено, що: Відповідно до договору дарування від 24 травня 2000 року, [PERSON] є власником квартири № 69 в будинку № 2 «Б» по вул. Г.Батюка м. Словянська Донецької області. В даній квартирі зареєстрований та проживає син позивача [PERSON], [INFO], що підтверджується записом на сторінці паспорту в графі «Місце проживання» останнього , а також довідкою ТОВ «Цидило і К» № 268 від 17 травня 2017 року. Згідно акту комітету мікрорайону «ЖЕУ 3» № 232 від 16 травня 2017 року слідує, що: [PERSON], [INFO] не проживає в квартирі № 69 будинку № 2 «Б» по вулиці Г. Батюка м. Словянська Донецької області з 2014 року та по теперішній час. Особистих речей [PERSON] у вказаній квартирі немає. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України слідує, що: «Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом». Приймаючи до уваги, що відповідач у спірній квартирі не проживає, добровільно виїхав на інше постійне місце проживання, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги [PERSON] та визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартири № 69 в будинку №2 «Б» розташованого по вулиці Г. Батюка м. Словянська Донецької області. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що вона є власником житлового будинку в [ADDRESS] , що підтверджується витягом про реєстрацію права власності №238750354 від 24.12.2020 року. У зазначеному вище житловому будинку зареєстроване місце проживання [PERSON] , [INFO] . Позивач просила визнати [PERSON] , таким що втратив право на користування житловим приміщенням, що в [ADDRESS] , посилаючись на те, що він є онуком позивача, та тривалий час не проживає у будинку однак у добровільному порядку не виписуються з нього. Ухвалою Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 20.01.2021 року відкрито провадження по справі та справу призначено до підготовчого судового засідання на 17.02.2021 року, також 17.02.2021 року закрито підготовче судове засідання та справу призначено до судового розгляду на 15.03.2021 року. В судове засідання позивач [PERSON] направила письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] , в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений судом належним чином. Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, суд знаходить можливим здійснити розгляд справи без участі відповідача та ухвалити заочне рішення. Судом встановлено, що позивач являється власником будинку, який знаходиться в [ADDRESS] , що підтверджується витягом про реєстрацію права власності № [NUMBER] від 24.12.2020. (а.с.6). За вказаною адресою, згідно довідки за №6850 від 28.12.2020 року (а.с.7), зареєстрований [PERSON] . Судом встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрований у житлі позивача, але за місцем реєстрації відсутній з 2000 року, що підтверджується актом-підтвердження від 07.10.2020 року №380. (а.с. 8) Згідно статті 405 ч.2 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом, а відповідно до ст.107 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Виходячи з викладеного та зважаючи на те, що відповідач змінив місце проживання вибувши з житлового будинку позивача і вже більше одного року в цьому житлі не проживає, а позивач згідно ст.391 ЦК України має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, суд знаходить, що позовні вимоги про визнання відповідача таким, що втратив право проживання в будинку позивача підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 64, 107 ЖК України, ст.ст.391, 405 ЦК України ст.ст.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що вона на підставі договору дарування житлового будинку є власником житлового будинку [ADDRESS] . В названому житловому будинку зареєстровано місце проживання відповідача [PERSON] , [INFO] . Позивач просила визнати [PERSON] , [INFO] таким, що втратив право на користування житловим будинком, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 21.09.2020 року відкрито провадження по справі та справу призначено до підготовчого судового засідання на 05.10.2020 року, також 05.10.2020 року підготовче провадження було закрито та призначено справу до розгляду по суті на 03.11.2020 року. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, однак, направила письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила суд позов задоволити. Відповідач [PERSON] , в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений судом належним чином. Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, суд знаходить можливим здійснити розгляд справи без участі відповідача та ухвалити заочне рішення. Судом встановлено, що на підставі договору дарування житлового будинку позивач є власником житлового будинку [ADDRESS] (а.с.6) За вказаною адресою, згідно довідки за №1511 від 13.08.2020 року виданої виконавчим комітетом Великокучурівської сільської ради (а.с.8), зареєстрований [PERSON] , [INFO] , відповідач по справі. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрований у житлі позивача, але за місцем реєстрації відсутній з 2013 року, що підтверджується актом обстеження від 05.08.2020 року (а.с. 9). Згідно статті 405 ч.2 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом, а відповідно до ст.107 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Виходячи з викладеного та зважаючи на те, що відповідач змінив місце проживання вибувши з житлового будинку позивача і вже більше одного року в цьому житлі не проживає, а позивач згідно ст.391 ЦК України має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, суд знаходить, що позовні вимоги про визнання [PERSON] таким, що втратив право проживання в житловому будинку позивача підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 64, 107 ЖК України, ст.ст.391, 405 ЦК України ст.ст.

Outcome: approved