Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, просить розірвати шлюб укладений між сторонами 20.01.2004 року та зареєстрований Стебницькою міською радою Львівської області, актовий запис №2.. В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що 20.01.2004 року уклала шлюб з відповідачем. Спільне життя з відповідачем не склалось, від даного шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Фактичні спільні відносини між ними припинено, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Шлюб носить лише формальний характер, подальше його збереження та примирення неможливе. Позивачка в судове засідання не з'явилася, подала заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розірвати шлюб. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутності, позов визнав. У зв'язку з неявкою в судове засідання сторін по справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Зясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 20 січня 2004 року, зареєстрований\~\~Стебницькою міською радою Львівської області, актовий запис №2, свідоцтво серії І-СГ № 112615 (а/с 6). Згідно копії свідоцтва про народження подружжя має спільну дочку [PERSON], [INFO] (а/с 7). Згідно копії свідоцтва про зміну імені від 12.05.2009 серії І-СГ № 006683 [PERSON] змінив імя на [PERSON] (а/ с 8). Статтею 24 СК України\~закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У відповідності до\~ст.110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Відповідно до ст.\~109\~СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно п.10\~постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України «Про\~практику застосування\~судами законодавства\~при розгляді\~справ про\~право на\~шлюб,\~розірвання шлюбу,\~визнання його\~недійсним та\~поділ спільного\~майна подружжя»\~№11\~від 21.12.2007\~року проголошена\~Конституцією України\~охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно зясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відтак, аналізуючи зібрані по справі докази і оцінюючи їх в сукупності, суд вважає, що оскільки сторони не підтримують подружніх відносин, їхній шлюб існує формально, примирення між ними не можливе, подальше спільне життя подружжя і розірвання шлюбу бажають обоє, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому є всі підстави для розірвання шлюбу.

Outcome: approved