Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів, в якому просила виселити відповідачів з належної їй квартири [ADDRESS] та зобов'язати Оболонський відділ ГУ ДМС України в м. Києві зняти відповідача [PERSON] з реєстраційного обліку у належній позивачці квартирі. В подальшому позивачка уточнила позовні вимоги (а.с.65-66) та просила усунути їй перешкоди у здійсненні права власності, зняти з реєстраційного обліку відповідача [PERSON] з правом подальшого проживання в квартирі з дитиною до досягнення дитиною повноліття, зобов'язати відповідача [PERSON] оплачувати використані комунальні послуги, виселити відповідача [PERSON] з належної позивачці квартири та заборонити їй зазначати вказану квартиру в якості місця проживання іноземної особи при продовженні терміну перебування на території України, зобов'язати Оболонський РВ ГУ ДМС України в м. Києві зняти відповідача [PERSON] з реєстраційного обліку у належній позивачці квартирі. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що вказана квартира на праві власності належить позивачу та її сину [PERSON] Відповідач [PERSON] зареєстрована та проживає в квартирі, є колишньою дружиною сина позивача, а відповідач [PERSON] - її мати, яка проживає в квартирі без згоди власників з 21 січня 2013 року. Відповідачі користуються комунальними послугами, проте їх не оплачуюють, не допомагають позивачу в утриманні квартири. Відповідачі постійно влаштовують сварки та бійки, ображають позивача, висловлюються нецензурними словами, що відображається на здоров'ї позивача, який змушений постійно лікуватися. Проживання відповідачів у квартирі перешкоджає позивачам у вільному користуванні та розпорядженні нею. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала. Зазначила, що [PERSON] просила її, щоб її мати [PERSON] пожила у неї три дні до переїзду в куплений будинок, проте з 21 січня 2013 року [PERSON] живе в її квартирі постійно, виселятись не бажає, хоча ні, вона, н її син дозволу їй на вселення та постійне проживання не давали. Коли вони з сином намагаються її виселити, вона чинить супротив. Вони зверталися за допомогою до міліції, проте там їм повідомили, що необхідно звертатися за захистом своїх прав до суду. Позивач також вказала, що [PERSON] проживає в кімнаті з дочкою [PERSON] та внуком, користується кухнею, ванною кімнатою, туалетом, при цьому постійно вчиняє сварки, внаслідок яких у позивача погіршилось здоров'я. Відповідачі, який належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилися, причини неявки суду не повідомили. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи за відсутності відповідачів. Позивач проти заочного розгляду справи не заперечувала. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні позов та всі пояснення позивача підтримав та просив позов задовольнити. Представник третьої особи - Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] вказала, що є рідною сестрою позивача. Зазначила, що [PERSON] приїжджала до позивача в квартиру у 2012 році, побула три місяці і поїхала. У січні 2013 року [PERSON] попросила позивача дозволити привезти маму [PERSON] в квартиру на кілька днів, з того часу вона постійно проживає у маленькій кімнаті разом з онуком позивача і її неможливо виселити з квартири. Свідок [PERSON], допитана в судовому засіданні, пояснила, що вона є подругою позивача. Вказала, що у позивача живе колишня невістка [PERSON] з дитиною, яка у січні 2013 року привезла свою маму [PERSON] до квартири позивача, яка там відтоді постійно проживає. Свідок зазначила, що [PERSON] з ними не вітається, а [PERSON] не дозволяє їм приходити в гості до позивача, постійно свариться з ними, лається нецензурними словами, виганяє їх, а одного разу вона навіть розбила [PERSON] голову кружкою. Кілька разів вони викликали міліцію, проте там їм роз'яснюють, що необхідно звертатися до суду. Заслухавши пояснення позивача, третьої особи [PERSON], покази свідків [PERSON] та [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 15 грудня 1994 року [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності в рівних долях належить квартира [ADDRESS] Згідно довідки форми №3 від 17 січня 2014 року в квартирі, крім позивача та її сина, зареєстровані малолітній онук позивача [PERSON], [INFO], та [PERSON] - колишня дружина сина позивача [PERSON], з якою відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серія [NUMBER] шлюб було розірвано 05 жовтня 2010 року. Відповідач [PERSON] зареєстрована в квартирі 07 листопада 2002 року. Згідно довідки Управління Пенсійного фонду України в Оболонському районі м. Києва №5077/08 від 09 квітня 2014 року [PERSON] отримує пенсію за віком в розмірі 1204 грн. 64 коп. Як вбачається з довідки ЖЕК-508 КП «Житлосервіс «Оболонь» Оболонського району м. Києва від 17 квітня 2014 року розмір плати за житлово-комунальні послуги по квартирі [ADDRESS] з урахуванням пільг становить 753 грн. 17 коп. З пояснень позивача, її сина, показань свідків [PERSON] та [PERSON] вбачається, що відповідач [PERSON] (мати [PERSON]), [INFO], яка є громадянкою Республіки Вірменія, проживає у квартирі позивача з січня 2013 року без дозволу власників цієї квартири, без реєстрації, тобто без будь-яких законних підстав, та не бажає виселятися з квартири в добровільному порядку. Доказом проживання у квартирі відповідача [PERSON] є також та обставина, що відповідач отримує за вказаною адресою судові повістки про виклик до суду. Відповідно до вимог ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 3 ст. 116 ЖК УРСР осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині виселення відповідача [PERSON] з квартири [ADDRESS]. Суд не вбачає підстав для заборони відповідачу [PERSON] зазначати квартиру позивача як місце проживання іноземної особи при продовженні терміну перебування на території України, оскільки така заборона не створить юридичних наслідків. Крім того, метою цивільного судочинства є захист порушеного права особи, а не запобігання вчинення відповідачем можливих порушень прав позивача в майбутньому. Щодо вимоги про зняття відповідача [PERSON] з реєстраційного обліку з правом подальшого проживання в квартирі з дитиною до досягнення дитиною повноліття та зобов'язання Оболонського РВ ГУ ДМС України в м. Києві зняти відповідача [PERSON] з реєстрації суд зазначає наступне. За змістом ч.4 ст. 156 ЖК УРСР припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє колишніх членів власника будинку (квартири) права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені ст. 162 ЖК УРСР. Відповідно до ст. 162 ЖК УРСР плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. З пояснень позивача та третьої особи вбачається, що самими власниками квартири фактично не заперечується право проживання [PERSON] в квартирі. Враховуючи викладене, у суду відсутні підстави для зняття відповідача [PERSON] з реєстраційного обліку та зобов'язання Оболонського РВ ГУ ДМС України в м. Києві зняти відповідача [PERSON] з реєстрації. Крім того, вимоги про зняття особи з реєстраційного обліку є похідними від вирішення питання про право користування особи жилим приміщенням. Не підлягають задоволенню вимоги позивача про зобов'язання відповідача [PERSON] сплачувати за використані комунальні послуги, оскільки на даний час власниками квартири не надано доказів врегулювання вказаного питання відповідно до положень 162 ЖК УРСР, зокрема встановлення плати за користування жилим приміщенням та плати за комунальні послуги угодою сторін чи доказів відмови відповідача в укладенні такої угоди чи від виконання її умов. Крім того, позивач не позбавлений права звернутися до суду з позовом до [PERSON] про часткове відшкодування витрат, понесених позивачем на оплату житлово-комунальних послуг. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача слід стягнути сплачений позивачем судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial