Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування за законом. В своїй заяві позивач зазначила, що [INFO] померла її мати - [PERSON] , після смерті якої залишилося спадкове майно - житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в [ADDRESS] . Вона є спадкоємцем за законом, проте не має можливості успадкувати зазначений будинок через відсутність відповідних правовстановлюючих документів на спадкове майно, у зв`язку з чим державний нотаріус Градизької державної нотаріальної контори Глобинського району Полтавської області відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Інші спадкоємці, які прийняли спадщину, відсутні. Посилаючись на викладене, позивач просила суд визнати за нею в порядку спадкування за законом після померлої [INFO] [PERSON] право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] . У підготовче засідання позивач не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності та вказала, що позовні вимоги підтримує. Представники відповідача та третіх осіб в підготовче засідання не з`явилися, подали до суду заяви, в яких просили справу розглядати за їх відсутності та вказали, що заперечень проти позову не мають. Відповідно до ч. 1 ст. 198 ЦПК України підготовче судове засідання проводиться за правилами, встановленими главою 6 цього розділу, з урахуванням особливостей підготовчого засідання, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серія [NUMBER] , виданого Градизькою селищною радою Глобинського району Полтавській області 05 серпня 2003 року (а.с. 9). Згідно довідки виконавчого комітету Градизької сіелищної ради Глобинського району Полтавської області від 29 листопада 2019 року №4908 за померлою [PERSON] відповідно до запису погосподарської книги №3, сторінка 42, лічиться житловий будинок, збудований у 1967 році, розташований по [ADDRESS] , на неприватизованій земельній ділянці площею 0,0,34 га (а.с. 16). Позивач [PERSON] є рідною донькою [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження та про одруження (а.с. 36,37). Як вбачається із довідки виконавчого комітету Градизької селищної ради Глобинського району Полтавської області від 29 листопада 2019 року №4900 [PERSON] на день смерті - 04 [INFO] проживала одна в будинку за адресою: [ADDRESS] (а.с.10). Згідно копії спадкової справи №221, заведеної в Градизькій державній нотаріальній конторі Глобинського району Полтавської області 08 листопада 2009 року, спадкоємцем після померлої [INFO] [PERSON] є її донька - [PERSON] , інші спадкоємці, які прийняли спадщину, відсутні (а.с. 32-37). [PERSON] (позивач) звернулася до державного нотаріуса Градизької державної нотаріальної контори Глобинського району Полтавської області із заявою про видачу на її ім`я свідоцтва про право на спадщину на вказаний житловий будинок після померлої [INFO] [PERSON] . 28 листопада 2019 року нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва, оскільки заявником не було надано правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с.11). Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок, розташований по [ADDRESS] від жовтня 2018 року та висновку по будівництву №45/02-04 від 19 листопада 2019 року, житловий будинок літ. «А», загальною площею 41,7 кв. м; житловою площею 13,9 кв. м; допоміжною площею 27,8 кв. м, прибудова літ. «а» площею 7,30 кв. м, збудовані без істотних порушень діючих будівельних норм та правил (а.с. 13-15,17). Як вбачається із довідки КП «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації Кременчуцької міської ради Полтавської області» №61/5460 від 01 листопада 2019 року, за даними архівного обліку станом на 28.12.2012 року право власності на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] не зареєстровано, інформація про власника відсутня (а.с. 12). Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ч. 4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, тому позивач позбавлений можливості отримати дублікат правовстановлюючого документу на ім`я померлого. На час будівлі будинку , який є спадковим майно (у 1956 році) питання набуття права власності регулювалися Указом Президії Верховної ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» і прийнятою відповідно до цього Указу постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків». Ці правові акти не пов`язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації. Запис в погосподарській книзі сільської ради про належність домоволодіння певній особі, був офіційним доказом права власності даної особи на це домоволодіння. Правовідносини по спадкуванню майна після [PERSON] виникли на час дії Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року. Відповідно до ч. 1 ст. 524 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно ч. 1 ст. 529 Цивільного кодексу Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до ч.1, 2 ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] за життя на передбачених законом підставах набула право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в [ADDRESS] , позивач є спадкоємцем за законом першої черги, яка прийняла спадщину після померлої матері у встановленому законом порядку. Інші спадкоємці, які прийняли спадщину, відсутні. Приймаючи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що позов є законним та обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved