Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. Заявлені вимоги мотивує тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] . Після смерті останнього залишилося спадкове майно - житловий будинок з господарськими будівлями, який позивач не має можливості успадкувати через відсутність відповідних правовстановлюючих документів, у зв`язку з чим нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину. Позивач є спадкоємцем майна померлого за законом, яка прийняла спадщину. Посилаючись на викладене, позивач просила суд, визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] . У підготовче судове засідання позивач не з`явилася, належним чином повідомлена про дату, час та місце проведення судового розгляду, направила заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала та прохала його задовольнити. Представник відповідача в підготовче судове засідання не з`явився, подав до суду заяву в якій просив справу розглядати за його відсутності та вказав, що заперечень проти позову не має. Представник третьої особи в підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за її відсутності, заперечень проти позову не має. Відповідно до ч. 1 ст. 198 ЦПК України підготовче судове засідання проводиться за правилами, встановленими главою 6 цього розділу, з урахуванням особливостей підготовчого засідання, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Глобинського районного управління юстиції Полтавської області 02 грудня 2008 року. До складу спадкового майна входить житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: про [ADDRESS] . [PERSON] , (позивач) звернулася до державного нотаріуса Глобинської державної нотаріальної контрори Полтавської області Погрібної С. С., для оформлення спадкових прав та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, на майно, що належало померлому [INFO] [PERSON] . 19 квітня 2019 року державний нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва, оскільки позивачем не було подано правовстановлюючий документ, який підтверджує право власності померлого на спадкове майно. Як вбачається з дослідженої в судовому засіданні копії спадкової справи, після померлого [INFO] [PERSON] в державного нотаріуса Погрібної С.С. заведена спадкова справа № 77/09 за 2009 рік, заяву про прийняття спадщини подала жінка [PERSON] , були подані заяви [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про відмову від прийняття спадщини на користь [PERSON] Інших спадкоємців за законом чи заповітом не має. Спадщина відумерлою не визнана. Згідно виписки з погосподарської книги від 26.04.2019 року № П-02-25/1158 наданої виконавчим комітетом Глобинської маської ради Полтавської області, вбачається, що в по господарській книзі Глобинської селищної ради за 1975-1976 р. р. № 88 с.39 за [PERSON] значиться домогосподарство в селищі Глобине Глобинського району за адресою : [ADDRESS] , будинок 1954 року побудови. Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок [ADDRESS] від 20.04.2018 житловий будинок літ. «А, А1, а» площею 88,70 кв.м., загальною площею 69,5 кв.м., житловою площею 43,3 кв.м., сарай літ. «Б» площею 19,90 кв.м., літня кухня - гараж літ. «В» - площею 50,90 кв.м., погріб літ. «Г» площею 10,00 кв.м., вбиральня літ. «Д» - площею 1,40 кв.м., ворота №1, огорожа № 2,3 - збудовані без істотних порушень діючих будівельних норм та правил. Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. У відповідності до ст. ст. 1217, 1218 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 5 статті 1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. На час будівлі спадкодавцем будинку (у 1954 році) питання набуття права власності регулювалися Указом Президії Верховної ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» і прийнятою відповідно до цього Указу постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків». Ці правові акти не пов`язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації. Запис в погосподарській книзі сільської ради про належність домоволодіння певній особі, був офіційним доказом права власності даної особи на це домоволодіння. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] за життя на передбачених законом підставах набув право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] . Приймаючи до уваги, що позивач є особою, яка прийняла спадщину за законом, позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved