Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання. На підтвердження своїх позовних вимог позивач в позовній заяві вказала, що з відповідачем вони перебували у зареєстрованому шлюбі з 2001р. по 2004р. Від шлюбу мають повнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , який навчається в Українській медичній стомотологічній академії в м.Полтава на денній формі навчання на контрактній основі. У зв`язку з навчанням, дитина потребує матеріальної допомоги, коштів на проїзд, проживання, одяг, харчування та інше. Позивачка не може самостійно утримувати дитину. Відповідач працює, має регулярний дохід, тому має можливість сплачувати додаткові витрати на утримання сина. Позивачка в судове засідання не з`явилася, надавши до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та про підтримання позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з`явився, надавши відзив про часткове визнання позову, та просив розгляду справи проводити у його відсутність. З досліджених\~наявних в\~матеріалах справи\~письмових доказів встановлено, що [PERSON] ,\~ [INFO] є\~сином відповідача(згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] ). Згідно довідки Української медичної стомотологічної академії в м.Полтава [PERSON] є здобувачем вищої освіти та строк навчання становить до червня 2024 року. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатній і взаємний зв`язок\~доказів у їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до\~ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. Відповідно до роз`яснень, наданих у п. 17\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Позивач зазначає, що дитина перебуває на її утриманні. Згідно з вимогами\~ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. У відповідності до ч.1\~ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 3\~ст. 181 СК України\~передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу його матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1\~ст. 183\~СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до роз`яснень наданих в п.20)\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дітей суд враховує такі обставини: стан здоров`я та матеріальне становище повнолітніх дочки, сина; стан здоров`я й матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших дітей; можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дітьми; інші обставини, що мають істотне значення. Матеріальне становище повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, визначається з врахуванням вартості навчання, навчального обладнання, навчальних матеріалів, проїзду. З`ясувавши обставини справи, враховуючи значний розмір витрат, які несе позивач у зв`язку з навчанням сина, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання сина\~ [PERSON] у розмірі 1/4 частини його заробітку. На думку суду такий розмір аліментів буде достатнім для утримання дитини, яка продовжує навчання, так як відповідно до положень\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», саме батьки несуть відповідальність за створення умов необхідних для всебічного розвитку дитини, забезпечення її права на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Оскільки право на утримання повнолітньої дитини невід`ємно пов`язане із її навчанням, то стягненню з відповідача на користь позивача підлягають аліменти на утримання сина до закінчення ним навчання. Згідно довідки наданої 02.09.2020 року навчальним закладом, терміном закінчення навчання є червень 2024 року (а.с. 6). Частиною 1\~ст. 191 СК України\~передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким є 18.09.2020 року (а.с. 1). Окрім стягнення аліментів позивач просить стягнути з відповідача додаткові витрати понесені нею на навчання сина. Статтею 185 СК України\~визначено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. У даній справі суд вбачає особливі обставини, які потягнули додаткові витрати на дитину у вигляді оплати за навчання. Крім того, весь тягар оплати навчання покладено на матір дитини (позивача), яка мала віднайти кошти на ці цілі. Розмір додаткових витрат підтверджений довідкою навчального закладу, розмір участі батька у цих витратах суд вважає має бути співрозмірним з витратами, які несе позивач, тобто у рівних частинах. Належних доказів, що свідчили б про відсутність у відповідача можливості надавати матеріальну допомогу сину, який продовжує навчання, відповідач суду не надав.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Судовий збір, від сплати якого позивач звільнена при звершенні з розглядуваним позовом до суду, слід стягнути на доход держави з відповідача у відповідній сумі. На підставі наведеного,

Outcome: approved