Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом у якому просить розірвати шлюб з відповідачем. Позовні вимоги мотивує тим, що вона зареєструвала шлюб із [PERSON] [INFO] року. Від шлюбу мають двох дітей, серед яких неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позивач в обґрунтування вимог зазначає, що з 2011 року вони з відповідачем разом не проживають. Також вказує, що у відповідача на даний час вже інша сім`я та дитина, шлюбні стосунки вони не підтримують та спільного господарства не ведуть, оскільки сім`я розпалася остаточно, а тому розірвання шлюбу відповідатиме її інтересам та інтересам їх дитини. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 19.09.2019 року відкрите провадження у справі у порядку загального позовного провадження та призначене підготовче судове засідання на 18.10.2019 року (а.с. 27-28). В підготовче судове засідання сторони не з`явились. Позивачем до суду подано заяву в якій вказує, що позовні вимоги підтримує, справу просить розглянути у її відсутності. Відповідачем до суду подано заяву у якій просить провести розгляд справи у його відсутності, в заяві вказав, що позовні вимоги визнає. За нормою ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Як убачається із матеріалів справи, сторони уклали шлюб 25.10.1997 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів Лівобережного відділу реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї зроблено актовий запис № 1413 (а.с. 24). Від шлюбу сторони мають двох дітей, серед яких неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 25). Відповідно до ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що рішення позивача про розірвання шлюбу є виваженим та свідомим, причини з яких позивач наполягає на задоволенні позову є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя та збереження сім`ї стали неможливими, спільного господарства сторони не ведуть, взаєморозуміння між ними відсутнє, шлюб існує формально, проживають за різними адресами, позивач наполягає на розлученні, оскільки поновлювати сімейно-шлюбні відносини позивач наміру не має і вважає, що збереження шлюбу бути не може, разом з тим суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення, або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків і можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України, відповідач позов визнає, тому суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Положеннями ч. 1 ст. 142 ЦПК України визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що також кореспондується з частиною 3 статті 7 Закону України «Про судовий збір». Позивачем судовий збір у розмірі 770,00 грн. сплачений на підставі квитанції № 0.0.1419857531.1 від 25.07.2019 року на рахунок 31212206026005 УК у Дніпровському районі, банк отримувача 899998, код отримувача 38012871 (а.с. 1). Натомість судовий збір підлягав сплаті у розмірі 768,40 грн. У зв`язку з цим [PERSON] з державного бюджету підлягає поверненню 50 відсотків від встановленого законом розміру судового збору, що становить у розмірі 384 грн. 20 коп. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача сплачений останньою судовий збір в дохід держави в сумі 384 грн. 20 коп.

Outcome: approved