Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-17 00:00:00

Позивач звернулись до Полтавського районного суду Полтавської області з позовом до відповідача, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. У судове засідання представник позивач не з`явився, попередньо надавши до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач та треті особи до суду не з`явились з невідомих суду підстав, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового засідання. Розглянувши подані заяви, дослідивши матеріали по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що 15.03.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, Хара Н.С. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі № 12690, за яким стягнуто з позивача - [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрезерв плюс» (правонаступник), заборгованості за кредитним договором № 009-16513-051112 від 05.11.2012 у сумі 31154,31 грн. Також встановлено, що приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області, Скрипник В.Л., відкрито виконавче провадження ВП 65980868 від 06.07.2021 з примусового виконання виконавчого напису № 12690, виданого 15.03.2021 року. Позивач окрім постанови приватного виконавця, інших документів, які б вказували на виниклу заборгованість та права вимоги отримання заборгованості не отримував, що дає підстави вважати про те, що виконавчий напис нотаріуса № 12690 від 15.032021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., безпідставно та в супереч вимог Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та Закону України «Про виконавче провадження», а тому являється такими, що не підлягає виконанню з наступних підстав. Статтями 34, 87, 88 ЗУ «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчий напис за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується документами, передбаченими затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса і якщо з дня виникнення права на вимогу минуло не більше трьох років. Підпунктами 3.1, 3.2 глави 16 Порядку вчинення дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих документів. Такими документами, згідно Переліку, є нотаріально посвідчена угода, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. При цьому, згідно п.1 цього Переліку для одержання виконавчого напису подаються оригінал нотаріально посвідченої угоди, а також документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Тобто, із вказаних норм права вбачається, що така заборгованість або інша відповідальність боржника має бути безспірною і не потребує додаткового доказування. Також слід зазначити, що позивач не має будь яких кредитних відносин з Відповідачем та зобов`язань щодо сплати грошових коштів, оскільки на адресу позивача не надходили листи, вимог чи інші документи які б вказували на необхідності проведення сплати вищевказаних коштів. Отже можливо зробити висновок про те, що нотаріусом при вчиненні виконавчого напису у порушення вимог вищеназваних нормативних актів, не була перевірена безспірність заявлених вимог. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, а згідно ст. 4, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. З огляду на вищенаведене, беручи до уваги всі докази подані сторонами, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved