Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що від шлюбу з відповідачем має дочку [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу вона залишилася проживати разом з позивачем. На теперішній час дочка навчається в Житомирському державному університеті імені [PERSON], у звязку з чим вона потребує матеріальної допомоги на час навчання. Відповідач має постійну роботу, через що може надавати матеріальну допомогу на утримання дочки, але добровільно її не надає. Тому просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання доки [PERSON] на період її навчання в розмірі 1/4 частки його доходу щомісячно до досягнення дитиною 23-річного віку. У судовому засідання позивач вимоги позову підтримала, обґрунтовуючи їх викладеними в ньому обставинами, пояснивши, що вона має невеликий розмір пенсії та не може забезпечити дочку всім необхідним. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що є пенсіонером та працює, заборгованості з виплати аліментів не має, добровільно надає дочці матеріальну допомогу на навчання і не відмовлявся її надавати, на утриманні інших дітей не має, з дочкою у нього склалися добрі відносини. Суд, заслухавши сторони, свідка, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1, 3 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Частиною 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. За правилами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який рішенням Богунського районного суду міста Житомира від 09.04.2012 року у справі № 2-1951/2012 було розірвано. Сторони мають повнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка має зареєстроване місце проживання разом із батьками за адресою: [ADDRESS], підтвердженням чому є копія свідоцтва про її народження, копія паспорта позивача та відомості адресно-довідкового підрозділу УДМС України в Житомирській області від 27.03.2015 року щодо зареєстрованого місця проживання відповідача. Зі змісту виданої Житомирським державним університетом імені [PERSON] довідки № 380 від 16.02.2015 року вбачається, що [PERSON] є студентом першого курсу денної форми навчання навчально-наукового інституту філології та журналістики, закінчення навчання в червні 2018 року, форма навчання - державна. Допитана в судовому засіданні в якості свідка дочка сторін [PERSON] надала показання про те, що проживає разом з матірю та між ними постійно виникають конфлікти. Матір погрожує їй розправою та вигнати з дому, зловживає спиртними напоями, інколи запиває. Батько ніколи не відмовляв у наданні їй особисто матеріальної допомоги за її проханням, у тому числі й на навчання, і на теперішній час допомагає їй, надаючи кошти. А в разі стягнення аліментів судом кошти будуть витрачені матірю не на неї, а на власні потреби матері. Відповідач є пенсіонером та отримує пенсію за вислугу років згідно копії пенсійного посвідчення серії ААЗ № 500978. Досліджені судом докази та встановлені обставини свідчать про те, що відповідач є батьком повнолітньої [PERSON], яка продовжує навчання в Житомирському державному університеті імені [PERSON] на державній формі навчання, а відповідач є непрацездатною особою, оскільки він є пенсіонером. Позивачем не доведено належними, допустимими та достатніми доказами понесення нею витрат, повязаних із навчанням повнолітньої дочки [PERSON] в зазначеному навчальному закладі. Суд не приймає до уваги посилання позивача на те, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дочки на період її навчання, так як вони спростовуються показаннями допитаної в судовому засіданні в якості свідка дочки сторін [PERSON] За наведених обставин суд вважає позов безпідставним та таким, що не ґрунтується на вимогах закону і тому відмовляє в його задоволенні. Враховуючи викладене та

Outcome: dismissed