Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-15 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в інтересах неповнолітньої дитини [PERSON] звернулись до суду в порядку цивільного судочинства з даним позовом мотивуючи свої вимоги тим, що після смерті [PERSON] [INFO] відкрилась спадщина на нерухоме майно до якого входять: житловий будинок з відповідною надвірною будівлею та спорудою, загальною площею 90,0 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; земельна ділянка площею 0,0392 гектара, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (кадастровий номер: 8000000000:69:234:0011); земельна ділянка площею 0.6500 гектара, кадастровий номер 3222486200:04:001:5102; земельна ділянка площею 0.5000 гектара, кадастровий номер - 3222486200:04:001:5103; земельна ділянка площею 0.1000 гектара, кадастровий номер - 3222486200:04:001:5104;земельна ділянка площею 0.7494 гектара, кадастровий номер - 3222486200:04:001:5105; земельна ділянка площею 0.2000 гектара, кадастровий номер - 3222486200:04:001:5106, з цільовим призначенням для ведення фермерського господарства, що розташовані в межах території Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області. [PERSON] в різний період часу склав 3 (три) заповіти від 07.10.2003 року, 30.05.2008 року та 08.10.2018 року, на належний йому житловий будинок та земельні ділянки. Позивачами зазначено, що перший заповіт від 07 жовтня 2003 рокуне суперечить та не уточнює наступні два, тому питання щодо встановлення ідеальних часток у спадковому майні, а саме житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , не виносилося. На житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , державним нотаріусом Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори 10.03.2020 року було видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 07.10.2003 року в рівних частках по ⅓ частки спадщини на ім`я [PERSON] та [PERSON] . На земельну ділянку площею 0,0392 гектара, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (кадастровий номер: 8000000000:69:234:0011) державним нотаріусом Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори 10.03.2020 року було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом в рівних частках по ⅓ частки спадщини на ім`я [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Також цим заповітом спадкодавець заповідав трьом своїм дітям земельну ділянку загальною площею 2,2 га, що розташована на території Софіївсько - Борщагівської сільської ради, Києво - Святошинського району Київської області, в наступних частках: 12/44 (дванадцять сорок четвертих) частин - [PERSON] ; 15/44 (п`ятнадцять сорок четвертих) частин - [PERSON] ; 17/44 (сімнадцять сорок четвертих) частин - [PERSON] . Другим заповітом від 30 травня 2008 року спадкодавець заповідав - правнуці [PERSON] , [INFO] , з земельної ділянки площею 2,200 га, що розташована на території Софіївсько - Борщагівської сільської ради, Києво - Святошинського району Київської області - 1/22 (одну двадцять другу) частину земельної ділянки. Третім заповітом від 08 жовтня 2018 року спадкодавець заповідав -правнуці [PERSON] , [INFO] , з земельної ділянки площею 0,2000 га, кадастровий номер - 3222486200:04:001:5106 - 1/2 (одну другу) частку у праві власності на земельну ділянку. Після смерті [PERSON] , у встановлений законом строк, позивачі, (спадкоємці першої черги): [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , та представник правнуки - [PERSON] в інтересах малолітньої [PERSON] звернулися до Державного нотаріуса Київської дев`ятої державної нотаріальної контори Бочкової Ніни Георгіївни з заявами про прийняття ними спадщини за вказаними заповітами та за законом після смерті спадкодавця. 10.03.2020 року Державний нотаріус Київської державної нотаріальної контори Бочкова Ніна Георгіївна склала Постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, оскільки спадкодавець за життя зробив розподіл земельної ділянки на п`ять окремих земельних ділянок та зробив три заповіти, тому визначити кому із спадкоємців і у яких частках заповідане спадкове майно належить немає можливості. Позивачі позбавлені можливості вирішити питання оформлення спадщини в позасудовому порядку, оскільки неможливо визначити кому із спадкоємців і у яких частках заповідане спадкове майно, яке складається з п`ятьох земельних ділянок загальною площею 2,2 га, що розташовані на території Софіївсько - Борщагівської сільської ради, Києво-Святошинського району Київської області. Тому Позивачі звернулися з даним позовом про встановлення ідеального розміру часток у спадковому майні, що є спільною сумісною власністю. В судове засідання позивач не з`явився. До суду позивач направив заяву про слухання справи у його відсутність. Позов підтримав в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечував.. Відповідач в судове засідання не з`явився. Про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду невідомі. Письмовий відзив до суду не надходив. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За відсутності заперечень позивача суд ухвалив, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Суд, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній докази, знаходить що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Вивченням матеріалів встановлено, що земельна ділянка загальною площею 2,2 га, що розташована на території Софіївсько-Борщагівської сільської ради, Києво - Святошинського району Київської області, за життя спадкодавця була поділена на п`ять земельних ділянок, тому спадщина була відкрита на всі п`ять земельних ділянок (кадастрові номери: 3222486200:04:001:5102 площею 0.6500 гектара, 3222486200:04:001:5103 площею 0.5000 гектара, 3222486200:04:001:5104 площею 0.1000 гектара, 3222486200:04:001:5105 площею 0.7494 гектара, 3222486200:04:001:5106 площею 0.2000 гектара,) які в сукупності складають земельну ділянку загальною площею 2,2 га. Як вбачається із матеріалів справи, [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 11.09.2019 року серії [NUMBER] . Згідно матеріалів справи, [PERSON] в різний період часу за життя склав 3 (три) заповіти від 07.10.2003 року, 30.05.2008 року, 08.10.2018 року. До складу спадкового майна увійшло 5 (п`ять) земельних ділянок, які в загальній сукупності складають 2,2 гектара. Земельна ділянка, площею 2,200 га, яка розташована на території Софіївсько - Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області належала померлому [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р3 № 316896, який виданий на підставі розпорядження Києво - Святошинської районної державної адміністрації від 25.10.2002 року № 381 та зареєстрованого 16 грудня 2002 року в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 39251. 10.03.2020 року Державний нотаріус Київської державної нотаріальної контори Бочкова Ніна Георгіївна склала Постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій. За правилами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ст. 1222 цього Кодексу спадкоємцями за заповітом і законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. У відповідності до ч. 1 ст. 1245 ЦК України частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах. До числа цих спадкоємців входять також спадкоємці за законом, яким інша частина спадщини була передана за заповітом. У ч. 2 та 4 ст. 1236 ЦК України передбачено, що заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини. Згідно аб.3 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 р., у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. За загальним правилом, частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними (ст.1278 Цивільного кодексу України). Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Стаття 81 ЦПК України визначає що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог. Зважаючи на вищевикладене, відповідно до ст.ст. 1218, 1220, 1221, 1222, 1225 1268 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», та

Outcome: approved