Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини - доньки [PERSON], [INFO]. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що у неї з відповідачем під час спільного проживання без реєстрації шлюбу народилася спільна дитина: [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Домовленості щодо сплати аліментів між нею та відповідачем не досягнуто. В цей час відповідач не приймає участі в утриманні дитини і оскільки ухиляється від свого обов'язку її утримувати, позивач змушена звернутися з позовом до суду про стягнення аліментів. Позивач зазначає, що відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, тому на підставі ст.184 СК України просить суд визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, а саме в розмірі по 614 гривень на утримання доньки [PERSON]. Позивач вважає, що аліменти мають стягуватися саме у такій сумі, оскільки з 01 травня 2016 року в Україні прожитковий мінімум, встановлений Законом України «Про державний бюджет на 2016 рік» на одну особу віком до 6 років становить 1228 гривень. Тобто для нормальної життєдіяльності кожної людини такого віку щомісячно необхідно витрачати не менше вказаної суми. При визначені розміру аліментів, позивач просить суд врахувати, що дитині необхідне нормальне харчування, одяг та інші речі для забезпечення нормального фізичного та духовного розвитку. Позивач [PERSON], яка належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, у судове засідання 19 жовтня 2016 року не з'явилась, надавши суду письмову заяву (а.с.21), за якою просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання 19 жовтня 2016 року не з'явився, заявою просив розглянути справу за його відсутності, позов визнав частково у розмірі 400 гривень, оскільки він не працює, має мінливий дохід, тому не в змозі сплачувати аліменти у розмірі в якому прохає позивачка (а.с.18). У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд у відповідності з ч.2 ст.197 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутності сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно ст.ст. 180-182 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані матеріально утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Судом встановлено, що батьками малолітньої дитини [PERSON], [INFO] є сторони по справі (а.с.3), які не перебувають у зареєстрованому шлюбі. Згідно акту обстеження від 26 серпня 2016 року, складеного за участю депутата селищної рада (а.с.5) та довідки №3147 виконавчого комітету Солонянської селищної ради від 29 серпня 2016 (а.с.6) дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини позивачці не надає, хоча зобов'язаний це робити, при цьому будь-якої домовленості щодо утримання спільної дитини між сторонами не досягнуто, у зв'язку з чим аліменти необхідно стягнути з відповідача в примусовому порядку від дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття, оскільки права та обов'язки кожного з батьків щодо утримання дітей є рівними за законом. Суд при визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 СК України, враховує матеріальне становище платника аліментів, який не надав до суду доказів отримання щомісячного доходу, як стан здоров'я відповідача, так і стан здоров'я дитини, її вік та потреби і вважає необхідним відповідно до ст.184 СК України стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини у твердій грошовій сумі, а саме в розмірі 614 гривень 00 копійок щомісячно до досягнення дитиною повноліття. При цьому суд зазначає, що права та обов'язки кожного з батьків є рівними за законом, в тому числі і по утриманню дітей, а тому позивач також зобов'язана матеріально утримувати дитину, а з 01 травня 2016 року до цього часу в Україні прожитковий мінімум, встановлений Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» на одну особу віком до 6 років становить 1 228 гривень. При цьому відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а відповідачем не надано до суду будь-яких доказів, які б надавали суду право визначити розмір аліментів у мінімальному розмірі та які передбачені ч. 1 ст. 182 СК України. Будь-яких інших доказів на підтвердження матеріального стану, стану здоров'я як відносно дитини, так і відносно відповідача, сторонами не надано, а відповідачем не надано суду доказів щодо наявності у нього інших утриманців, зазначених в п. 3 ч. 1 ст. 182 СК України або існування інших обставин, що мають істотне значення для визначення розміру стягуваних судом аліментів. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Обов'язок суду вирішити питання про розподіл судових витрат передбачений ст. ст. 214, 215 ЦПК України. При цьому суд зазначає, що норми ст. ст. 88, 214, 215 ЦПК України є нормами процесуального права, носять імперативний характер та не можуть бути змінені за згодою сторін (за виключенням випадків укладання мирової угоди). Таким чином, у зв'язку із частковим задоволенням позову, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір, оскільки позивачка при зверненні з позовом до суду звільнена від цих витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved