Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-24 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом, у якому прохає розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем [PERSON] 27 жовтня 1993 року у відділі запису актів громадянського стану виконавчого комітету Ковельської міської ради народних депутатів Волинської області, актовий запис №492. Позовні вимоги обґрунтовуються наступними обставинами сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27 жовтня 1993 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Шлюб між сторонами існує формально. Відповідач зневажливо ставиться до неї, на грунті ревнощів влаштовує сварки, погрожує фізичною розправою. Позивач упевнена у тому, що відновлення подружніх стосунків з відповідачем неможливе, а формальне перебування з відповідачем у шлюбі суперечить її інтересам. Відповідач не бажає розірвати шлюб у позасудовому порядку, що спонукало позивача звернутись з даним позовом до суду. Позивач [PERSON] будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи в підготовче судове засідання не з`явилася, подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує і прохає задовольнити. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи в підготовче судове засідання не з`явився, подав суду заяву у якій не заперечує проти задоволення позову. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підставний і підлягає задоволенню. Згідно ч. ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд, в силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України ухвалює рішення про задоволення позову. Факт реєстрації шлюбу між сторонами укладений 27 жовтня 1993 року у відділі запису актів громадянського стану виконавчого комітету Ковельської міської ради народних депутатів Волинської області, доводиться відповідним свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 27 жовтня 1993 року. Згідно ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік повинен утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Чоловік і жінка зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. У ході судового розгляду встановлено, що шлюб між сторонами існує лише формально. Сторони упродовж тривалого часу не підтримують подружні стосунки і остаточно втратили почуття любові та взаємоповаги. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України підставою для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя є те, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. У ході розгляду справи суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. На підставі ст. ст. 12-13, 19, 141,247,206, 258-259,264, 265 ЦПК України, ст. ст55-56, 110, 112 Сімейного кодексу України, суд -

Outcome: approved