Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-03 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулись до суду із позовом про визнання за ними права власності на нерухоме майно. Свої позовні вимоги, мотивують тим, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] померла [PERSON] . Померлі [PERSON] та [PERSON] були подружжям. Зазначають, що після смерті [PERSON] залишилось наступне спадкове майно: 1\\6 частини житлового будинку [ADDRESS] . Крім цього зазначають, що [PERSON] заповіту не складала, а [PERSON] склав заповіт в користь [PERSON] заповіт . Вказують, що коли [PERSON] звернулась до нотаріальної контори то нотаріус видала їй постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки у її батька відсутнє право власності на 1\\6 частину житлового будинку. Інших спадкоємців крім [PERSON] у батьків Позивача [PERSON] не було. Крім цього вказують, що станом на 30.06.1990 року відповідно до довідки Крехівської сільської ради у колгоспному дворі в [ADDRESS] (на даний час [ADDRESS] ) значились наступні члени господарства: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . [PERSON] змінила своє прізвище на « [PERSON] », у зв`язку з одруженням. Просять задоволити позов. Позивачі в підготовче засідання не з`явились, однак подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять такі задоволити. \~ \~ \~ \~Представники відповідача та третьої особи в судове засідання не з`явились, хоча про час та місце розгляду справи були належно повідомлені. Однак, відповідачем Крехівською сільською радою, третьою особою Жовківською ДНК надіслано до суду листи про відсутність заперечень проти позовних вимог позивачів та розгляд справи у відсутності їх представників. \~ \~ \~ \~Оскільки сторони в підготовче засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксація підготовчого засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги належить задовольнити з наступних підстав. Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. З копії свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 22.03.1999 р. вбачається, що [INFO] померла [PERSON] . Свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 14.03.2011 р. стверджується, що [INFO] помер [PERSON] . Померлі [PERSON] та [PERSON] були подружжям. З матеріалів справи вбачається, що після смерті [PERSON] залишилось наступне спадкове майно: 1\\6 частини житлового будинку [ADDRESS] . Окрім цього з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] заповіту не складала, а [PERSON] склав заповіт в користь [PERSON] заповіт. Коли ж [PERSON] звернулась до нотаріальної контори, то нотаріус видала її постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки у [PERSON] . відсутнє належним чином зареєстроване право власності на 1\\6 частину житлового будинку. Інших спадкоємців крім [PERSON] у її батьків не було. Свідченням того, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] є свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 11.02.2014 року Своє прізвище Позивач [PERSON] змінила з « [PERSON] » на « [PERSON] » у зв`язку з одруженням, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія [NUMBER] від 11.10.2007 р. Станом на 30.06.1990 року відповідно до довідки Крехівської сільської ради у колгоспному дворі по [ADDRESS] значились наступні члени господарства: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Таким чином, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , мають право на 1/6 частину згаданого вище будинку кожен. Разом з тим суд приходить до висновку, що оскільки [PERSON] проживала разом з своїми батьками до дати їх смерті то є такою, що спадщину прийняла, тому на дату подання позову має право 2/6 частини згаданого вище будинку. Відповідно до ст. 120 Цивільного кодексу Української РСР, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Таким чином судом встановлено, що всі вище перелічені особи, являються співвласниками даного будинковолодіння в рівних частинах. Відповідно п.6 до постанови Пленуми Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» № 20 від 22.12.1995 р. до правовідносин, що виникли раніше, застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і зберіглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору. Розмір частки члени двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та не працездатних. Таким чином, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] мають право на 1\\6 частину згаданого вище будинку кожен. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. \~ \~ \~ \~Незважаючи на внесення записів у по господарські книги , більшість громадян своє право власності в БТІ не оформили. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.3 ст.3 Закону України від 01.07.2004р. «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.4 ст.3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсним у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрації, передбаченої цим Законом, за таким умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства України, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок. Позивач [PERSON] звертався до реєстратора з питань державної реєстрації речових прав на нерухоме майно щодо реєстрації права власності на частку в майні колгоспного двору, але їй було відмовлено. Відповідно до п.4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого наказом МЮ України від 22.02.12 № 296\\5 за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу Української РСР, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Згідно ст. 529 Цивільного кодексу Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках, діти дружина і батьки померлого. Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до ст. 1269 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкоємцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно ст. 1270 Цивільного кодексу України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Відповідно ст. 1272 Цивільного кодексу України якщо спадкоємець протягом встановленого строку не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття такого права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. З огляду на зазначене суд приходить до висновку, що оскільки, позивач проживала зі своїм родичами на час їх смерті, фактично прийняла у користування спадкове майно, яке було зареєстроване в погосподарській книзі, то вважає, що належним способом захисту порушеного права є визнання права власності на вказане у позові нерухоме майно. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать\~про те,\~що у\~суду є\~ всі\~підстави для\~ задоволення\~позовних вимог [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] .

Outcome: approved