Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно до досягнення 23 років за умови продовження навчання. На обґрунтування вимог позивач в позовній заяві зазначила, що сторони мають спільну дочку [PERSON], [INFO]. Сторони проживають окремо. Дочка знаходиться на утриманні позивачки та навчається на третьому курсі Миколаївського національного аграрного університету на денній формі навчання. Добровільно відповідач не надає допомогу на утримання повнолітньої дочки, що продовжує навчання. Посилаючись на викладене, позивач просила про задоволення позову та необхідність стягнення з відповідача аліментів в твердій грошовій сумі, що становить 2000 грн щомісячно. Від позивача надійшла заява про підтримання позову та розгляд справи за її відсутності. Відповідач до суду не зявився, про час слухання справи повідомлявся рекомендованим листом з рекомендованим повідомленням. До суду не надійшло відзиву на позов. Від третьої особи [PERSON] до суду надійшла заява про підтримання позову та розгляд справи за її відсутності. З огляду на те, що сторони належним чином повідомлені, відповідач не зявився в судове засідання та не подав відзив, суд ухвалив про заочний розгляд справи. Дослідивши наявні у справі матеріали, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог і можливість задоволення позову. На підставі наявних у справі документів (копії свідоцтва про розірвання шлюбу; довідки Миколаївського національного університету від 23.01.2019 року № 2542; копії свідоцтва про народження) в судовому засіданні встановлено, що сторони мають спільну повнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні позивачки та є студентом денної форми навчання Миколаївського національного аграрного університету зі строком закінчення навчання у червні 2019 року. Сторони не досягли домовленості про участь відповідача в утриманні повнолітньої дочки, що продовжує навчання. Зазначені правовідносини врегульовані ст.ст. 198-201 Сімейного Кодексу України, із змісту яких слідує, що батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надати матеріальну допомогу. Вирішуючи питання про можливість стягнення аліментів з відповідача на утримання повнолітньої дочки [PERSON], яка продовжує навчання, суд враховує те, що остання навчається на денній формі навчання Миколаївського національного аграрного університету, що свідчить про те, що вона потребує матеріальної допомоги. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд виходить з наступного. Згідно з ч.1 ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~ст. 182 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 182 Сімейного кодексу України При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, суду не надано відомостей, що відповідач не має змоги надавати допомогу повнолітній дочці, яка продовжує навчання. Комплекс вказаних обставин свідчить про те, що відповідач за своїм віком станом здоровя, може і повинен надавати допомогу своїй повнолітній дочці, яка продовжує навчання та потребує допомоги. При цьому, при визначенні розміру аліментів з відповідача суд також бере до уваги можливість надання [PERSON] утримання її матірю, позивачем по справі. З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку про можливість часткового задоволення позовних вимог і стягнення аліментів з відповідача на користь позивача в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно, оскільки саме вказаний розмір аліментів буде відповідати визначеним законом вимогам. Своїми діями відповідач порушує право повнолітньої дочки, що продовжує навчання, на одержання утримання та матеріальної підтримки від батька. Зазначене є підставою для задоволення позову. При цьому, ст. 199 СК України передбачає обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку (сина) то саме на їх користь належить стягувати аліменти, а не на користь матері, оскільки дочка сторін досягла повноліття, наділена повною цивільно-правовою дієздатністю та не є дитиною в контексті ст. 6 СК України та на вказані правовідносини ст. 179 СК України не поширюється. В даному випадку мати відповідно до ч.3 ст. 199 СК України має право лише на предявлення позову в інтересах повнолітньої дочки, але отримувачем аліментів відповідно до ст. 199 СК України є саме дочка. Оскільки за даною категорією справ позивач звільнений від сплати судового збору та позов підлягає частковому задоволенню, тому з відповідача на підставі ч.1 ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір на користь держави. На підставі ст.ст. 198-201 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved