Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до Адамівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті [PERSON], померлої 24.12.2007 року у вигляді земельної ділянки №48, масив №6 на території Адамівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області. Позивач надала до суду заяву, відповідно до якої просить справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача, Адамівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, у судове засідання не зявився, відповідно до письмової заяви просить справу розглядати у його відсутності, проти задоволення позовних вимог позивача не заперечує. Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 24 грудня 2007 року померла мати позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження позивача (а.с. 8); витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу, із якого вбачається, що померла змінила прізвище на [PERSON] (а.с. 7); копією свідоцтва про шлюб, відповідно до якого позивач змінила прізвище на Кондратюк (а.с. 9). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки №48, масив №6, розташованої на території Адамівської сільської ради, площею 7, 14 гектарів в межах згідно з планом, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлій на праві приватної власності на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №464478, виданого Адамівською сільською радою 28.09.2001 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державний актів на право власності на землю за №183. Згідно ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкоємство здійснюється за заповітом і за законом. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Отже, позивач є спадкоємцем першої черги майна померлої. Відповідно до ст. 81 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Після звернення позивача до державної нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, державним нотаріусом відповідно до листа №1404/02-17 від 19.07.2016 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно та пропущеним позивачем строком для прийняття спадщини, та рекомендовано звернутися до суду з позовною заявою про визнання права власності на земельну ділянку. Інших спадкоємців, які звернулися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] немає, що підтверджується відповіддю державної нотаріальної контори від 04.08.2016 року вих №1517/01-16. Згідно ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.41 Конституції України кожний громадянин має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності отримується в порядку, визначеному законом. Таким чином, судом встановлено, що позивач є спадкоємцем першої черги спадкування за законом та має право на отримання спадщини після смерті [PERSON], однак позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, оскільки відсутній оригінал Державного акту на право власності на земельну ділянку. Таким чином права позивача, як спадкоємця підлягають захисту шляхом задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Outcome: approved