Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вищевказаною позовною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] , за життя батько склав заповіт, згідно якого, все своє майно заповідав позивачу. Після його смерті, окрім іншого, відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 10,11 га наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Знам`янської сільської ради Іванівського району Одеської області. Вказана земельна ділянка складається з двох земельних ділянок: площею 4,79 га з кадастровим номером 5121884200:01:001:0181 та площею 5,32 га з кадастровим номером 5121884200:01:001:0065. На земельну ділянку площею 4,79 га позивач отримала свідоцтво про право на спадщину, однак отримати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку площею 5,32 га позивач не може, у зв`язку з тим, що в державному акті та як наслідок в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вказаний невірний кадастровий номер земельної ділянки площею 5,32 га 5121884200:01:001:0065 замість вірного 5121884200:01:001:0665, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру, отже видати свідоцтво про право на спадщину на вказане майно неможливо. Внести виправлення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, окрім іншого, як за рішенням суду є неможливим, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з чим позивач вимушена звернутися до суду. Позивач у судове засідання не з`явилася, проте надала до суду заяву про слухання справи у її відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягала. Державний реєстратор Центру надання адміністративних послуг при Іванівській райдержадміністрації Одеської області у судове засідання не з`явилася, проте надала до суду заяву про визнання позовних вимог про скасування державної реєстрації земельної ділянки та визнання права власності на спадкове майно. Просила справу розглядати у її відсутність. Представник Знам`янської сільської ради Іванівського району Одеської області у судове засідання також не з`явився, однак надав на адресу суду заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Оскільки сторони надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, то їх неявка в судове засідання, згідно з ч. 3 ст.218 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч.3, 4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.ст.206, 207 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до абзацу 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. В судовому засіданні відповідно до матеріалів справи встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 10,11 га наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Знам`янської сільської ради Іванівського району Одеської області. Вказана земельна ділянка складається з двох земельних ділянок: площею 4,79 га з кадастровим номером 5121884200:01:001:0181 та площею 5,32 га з кадастровим номером 5121884200:01:001:0065, що підтверджується копією державного акту та витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно. За життя [PERSON] склав заповіт, згідно якого все своє майно заповідав [PERSON] , тобто позивачу, що підтверджується копією заповіту. Відповідно до ч.1 ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч.1 ст.1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Позивач прийняла спадщину, оскільки звернулась до нотаріуса у встановленому законом порядку, що підтверджується матеріалами спадкової справи, копії якої долучена до матеріалів справи. Однак, вирішити питання оформлення спадкового майна позивачка не може з наступних підстав. Для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька позивач звернулася до нотаріуса, проте отримала відмову у вчиненні нотаріальної дії в частині отримання свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 5,32 га, кадастровий номер 5121884200:01:001:0065 у зв`язку з тим, що у державному акті та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно кадастровий номер вказаної земельної ділянки вказаний як 5121884200:01:001:0065, в той час згідно з витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку кадастровий номер зазначений 5121884200:01:001:0665 та було рекомендовано звернутися до суду з метою скасування державної реєстрації вказаної земельної ділянки. Відповідно до ч.2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Відповідно до ст. 42 Закону України «Про нотаріат», п.п. 4.15., 4.18. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 22.02.2012 року № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за №7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Отже запис від 05.12.2014 року про державну реєстрацію земельної ділянки площею 5.32 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Знам`янської сільської ради Іванівського району Одеської області, кадастровий номер 5121884200:01:001:0065, що належить [PERSON] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 541278551218 підлягає скасуванню, оскільки внесений з помилкою. Згідно з ч.1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Таким чином, за умови прийняття позивачкою спадщини після смерті [PERSON] у встановлений законом строк та спосіб, а також неможливості іншим шляхом оформити спадкові права, суд доходить висновку, що право позивача на визнання права власності на земельну ділянку у порядку спадкування за заповітом підлягає захисту у судовому порядку шляхом його визнання. За таких обставин суд вважає за можливе позовну заяву задовольнити.

Outcome: approved