Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про визнання виконавчого напису нотаріусу таким, що не підлягає виконанню та просила суд визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі № 81273 від 24.10.2020 року, вчинений Приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем про стягнення з [PERSON] , [INFO] , 19 833, 90 грн. В обґрунтування позовної заяви зазначено, що у квітня 2021 року позивачу стало відомо про винесення стосовно неї постанови про звернення стягнення на заробітну плату. Із вказаної постанови позивач дізналася, що Приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.П. 24.10.2020 року було видано виконавчий напис № 81273. На підставі виконавчого напису приватний виконавець Богатиренко А.І. 18.03.2021 року відкрив виконавче провадження № 64878513. У виконавчому написі вказано, що строк платежу за кредитним договором № 985173106 від 27 квітня 2019 року настав, боржником допущено прострочення платежів, стягнення проводиться за період з 05.08.2020 року по 05.08.2020 року, сума заборгованості складає 18 633, 90 грн. Позивач вважає, що спірний виконавчий напис вчинений із порушенням Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за №282/20595, Постанови КМУ «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» №1172 від 29.06.1999. Окрім того приватним нотаріусом при вчиненні виконавчого напису не дотримано вимог щодо безспірності заборгованості, оскільки позивач жодних кредитних договорів з відповідачем не укладав. Строк стягнення у виконавчому написі перевищує загальний строк позовної давності. Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 11 травня 2021 року справу передано за підсудністю до Фрунзенського районного суду м.Харкова. Ухвалою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 08 червня 2021 року відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала. Представник відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Онлайн фінанс» у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомлено. Третя особа - приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомлено. Третя особа - приватний виконавець Богатиренко А.І. у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомлено. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. вчинено виконавчий напис № 81273 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС», яке є правонаступником ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», за кредитним договором 985173106 від 27.04.2019 року, заборгованості за період з 05 серпня 2020 року по 05 серпня 2020 року в сумі 18 633,90 грн, яка складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту - 5000,00 грн, прострочена заборгованість по невиплаченим відсоткам за користування кредитом - 9 348,90 грн, строкова заборгованість за штрафами і пенями - 4 285, 00 грн. За вчинення виконавчого напису стягнуто плати в розмірі 1200,00 грн (а.с. 18). 18 березня 2021 року приватний виконавець Богатиренко А.І. відкрив виконавче провадження № 64878513 на виконання вказаного вище виконавчого напису (а.с. 15). Відповідно п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Відповідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до п.п. 1.1, 3.1, 3.2, 3.3, 3.4, 3.5 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Згідно з пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» стягнення заборгованості здійснюється за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1цього переліку). Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Так, належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо. Відповідно Постанови Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі за № 6-887цс17 суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. З матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні напису нотаріус отримував від ТОВ Фінансова компанія «Онлайн фінанс» первинні документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо). Також не встановлено, що при винесені виконавчого напису нотаріусом встановлено, що заборгованість є безспірною. Виходячи із вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Також позивач просила суд покласти на відповідача судові витрати, які складаються з судового збору - 908,00 грн, 454,00 грн. Відповідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша - друга статті 133 ЦПК України). Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Outcome: approved