Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

Позивачі 23.03.2015 року звернулися до суду з позовом до Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, третя особа: [PERSON] про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права на спадкування. Свої вимоги обґрунтовують тим, що 10.11.2001 року помер їх дід [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку, розташованого за адресою: Одеська область, м.Білгород-Дністровський, вул. Орджонікідзе, 55. Після смерті [PERSON] до нотаріальної контори звернулась його дружина- Шелестян М.М., але право власності на спадкове майно нею оформлено не було. 08.08.2005 року померла [PERSON], яка залишила заповіт на імя [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Позивачі стверджують, що разом з [PERSON] був зареєстрований їх батько [PERSON], а тому саме він вважається особою, що фактично прийняла спадщину, оскільки інші спадкоємці [PERSON] та [PERSON] не заявляли своїх вимог щодо спадщини після смерті [PERSON] у визначений законодавством строк. 27.05.2007 року помер [PERSON]. Позивачі, посилаючись на те, що починаючи з 2003 року проживали разом з батьком [PERSON], але зареєстровані не були просять суд: встановити факт прийняття спадщини після смерті [PERSON] у вигляді житлового будинку, розташованого за адресою: Одеська область, м.Білгород-Дністровський, вул. Орджонікідзе,55 [PERSON], встановити факт прийняття спадщини після смерті [PERSON] у вигляді житлового будинку, розташованого за адресою: Одеська область, м.Білгород-Дністровський, вул. Орджонікідзе, 55 [PERSON] та [PERSON], а також визнати право на спадкування житлового будинку, розташованого за адресою: Одеська область, м.Білгород-Дністровський, вул. Орджонікідзе, 55 за [PERSON] та [PERSON] Представник позивачів в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з підстав, наведених в позові. Представники третьої особи в судовому засіданні просили відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі через його необгрунтованість та недоведеність. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надавши до суду заяву про перенесення розгляду справи на іншу дату (ас.143). Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 10.11.2001 року помер [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на належне йому майно у вигляді житлового будинку, розташованого за адресою: вул. Орджонікідзе, 55, м.Білгород-Дністровський, Одеської області (а.с.11,68,69,70). Після смерті [PERSON] із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори звернулася його дружина [PERSON] (а.с.33). Інші спадкоємці після смерті [PERSON] [PERSON], [PERSON], [PERSON]П.в нотаріальному порядку відмовилися від прийняття спадщини після смерті батька на користь [PERSON] (а.с.34,35). 08.06.2005 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖД № 019680, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Білгород-Дністровський Білгород-Дністровського МУЮ Одеської області (а.с.54). За життя 04.05.2002 року [PERSON] склала заповіт, яким усе належне їй майно заповідала [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.62). 27.05.2007 року помер [PERSON], а 31.01.2014 року помер [PERSON], що підтверджено відповідними свідоцтвами про смерть (а.с.64,65). 17.02.2015 року [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ? частку житлового будинку, розташованого за адресою: вул. Орджонікідзе, 55, м.Білгород-Дністровський, Одеської області (а.с.71). Позивачі у своєму позові зазначають, що їх батько [PERSON] фактично прийняв спадщину після смерті [PERSON], оскільки проживав та був зареєстрований разом з померлою на час відкриття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON] помер 27.05.2007 року , а отже в момент смерті втратив правосуб'єктність, що включає в себе цивільну правоздатність - здатність мати цивільні права та обов'язки (ст. 25 ч.1 ЦК України), та дієздатність - усвідомлювати значення своїх дій та можливість керувати ними. Закон не передбачає встановлення судом фактів належності будинків за померлими особами, що має місце в даному випадку, тож суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON]с. та [PERSON] в частині встановлення факту прийняття спадщини після смерті [PERSON] у вигляді житлового будинку, розташованого за адресою: Одеська область, м.Білгород-Дністровський, вул. Орджонікідзе,55 [PERSON] Стосовно вимог позивачів про встановлення факту прийняття ними спадщини після смерті [PERSON] суд приходить до настпного. У відповідності до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 2 ст.1220 ЦК України, час відкриття спадщини є днем смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У відповідності до ст.1261 ЦК України ,у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Так, відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. \~Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст..1270 ЦК України). Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Інформаційним листом № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 розяснено, що місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться. Заяви про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини в порядку окремого провадження підлягають задоволенню судом, якщо у паспорті спадкоємця відсутня відмітка про місце реєстрації особи. Враховуючи вищевикладене, а саме те, що позивачі по справі не були зареєстровані з батьком [PERSON] на момент його смерті, а також те, що матеріали справи не містять рішення суду про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем тож у сенсі положеннь ст. 29,1268 ЦК України не можна їх визнати такими, що фактично прийняли спадщину. Юридично позивачі також спадщину не прийняли, оскільки під час судового розгляду встановлено, що до нотаріальної контори з приводу оформлення своїх спадкових прав вони не зверталися. Таким чином, вимоги позивачів про встановлення факту прийняття ними спадщини після смерті [PERSON] задоволенню не підлягають. Визнання права на спадкування житлового будинку, розташованого за адресою: Одеська область, м.Білгород-Дністровський, вул. Орджонікідзе, 55 за [PERSON] та [PERSON] є похідними вимогами, та підлягають задоволенню лише у разі задоволення основної частини позову про встановлення факту прийняття ними спадщини.

Outcome: dismissed