Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 27.12.2003 року вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO] та доньку - [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні. На даний час відповідач проживає окремо від сім'ї, з іншою жінкою. На протязі останніх років сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи постійно виникають сварки, свідком яких нерідко ставали їх діти. Позивач вважає, що збереження їх сім'ї та подальше спільне проживання є неможливим, а тому просить розрівати з відповідачем шлюб. Крім того, просить судові витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача. Позивач в попереднє судове засідання не з'явилася, однак надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю. Також просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач в попереднє судове засідання не з'явився, однак надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги визнав повністю. Згідно ч.4 ст.130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 174 і 175 цього Кодексу. При визнанні позову суд ухвалює рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд, згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також обставини життя подружжя та наявність неповнолітніх дітей , приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки вони визнані сторонами та підтверджуються матеріалами справи : копією свідоцтва про одруження, серія [NUMBER], згідно якого 27.12.2003 року одружилися [PERSON] та [PERSON]; копією свідоцтв про народження [PERSON], [INFO], серії [NUMBER] [PERSON], [INFO], серії [NUMBER], з яких вбачається, що їх батьками є сторони по справі; довідкою про склад сім'ї від 19.11.2013 року; копією паспорта [PERSON], серії [NUMBER]; копією паспорта [PERSON], серії [NUMBER]. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам дітей або одного з подружжя. Згідно ст..113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої вимоги встановленою, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, як обгрунтовані та підтверджені документально. Крім того, згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного та ст.ст.110-112,113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved