Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів, яким просила: визнати недійсним та скасувати дублікат свідоцтва про право власності на житло від 20.05.2014 року на квартиру [ADDRESS]; скасувати запис №16775423 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про право власності [PERSON] на вказану квартиру, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 1047880448101. Позивач посилається на те, що дублікат свідоцтва про право власності на житло від 20.05.2014 року на квартиру, за умовами якого [PERSON] став власником цієї квартири, є нікчемним правочином, оскільки порушує публічний порядок та спрямований на незаконне заволодіння майном комунальної власності територіальної громади м. Миколаєва. Вказаний дублікат свідоцтва управлінням комунального майна Миколаївської міської ради не видавався, міським органом приватизації не виносилось рішень щодо приватизації квартири, в квартирі зареєстровані малолітні - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], а відповідач [PERSON] у цій квартирі ніколи не був зареєстрований. За такого, дублікат свідоцтва про право власності на житло від 20.05.2014 року є нікчемним, а запис про реєстрацію його права власності на квартиру підлягає скасуванню. Позивач у судовому засіданні підтримала позовні вимоги. Відповідач [PERSON] проти задоволенні позову не заперечував, зазначив, що не має відношення до спірної квартири, свідоцтва про право власності на квартиру не отримував. Відповідач Прасолова Л.М. у судове засідання не з'явилась, про причини неявки суду не повідомила, про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників справи, суд дійшов до наступного. Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 11 лютого 2016 року задоволена заява [PERSON] та [PERSON] про усиновлення малолітніх дітей та внесено відповідні зміни до актових записів про народження [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6-7). [PERSON] та [PERSON] записані батьками [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], свідченням чого є свідоцтва про їх народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] (а.с. 8, 9). Малолітні діти - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстровані в квартирі [ADDRESS], що підтверджується довідкою житлово-комунального підприємства Миколаївської міської ради «Південь» від 25.10.2017 року №6048 (а.с. 14-15). З дубліката свідоцтва про право власності на житло, виданого управлінням з використання та розвитку комунальної власності Миколаївської міської ради 20.05.2014 року, вбачається, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. Дублікат виданий у зв'язку з втратою оригіналу, видавник: Управління з використання та розвитку комунальної власності Миколаївської міської ради, начальник управління Болотній В.В. (а.с. 10). 06 жовтня 2016 року державним реєстратором Миколаївської районної державної адміністрації Миколаївської області Прасоловою Л.М. внесений запис про право власності №16775423 на вказану квартиру за [PERSON] на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень з індексним номером 3175331 від 06.10.2016 року, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 1047880448101 (а.с. 11). Довідкою Управління комунального майна Миколаївської міської ради від 20.10.2017 року встановлено, що за період з 2000 року по даний час міським органом приватизації не виносилось рішень (розпоряджень) про приватизацію квартири [ADDRESS]. Щодо проведення приватизації колишнім власником будинку - Одеською залізницею - інформація відсутня. Дублікат свідоцтва про право власності на зазначену квартиру міським органом приватизації (станом на 2014 рік - управлінням з використання та розвитку комунальної власності Миколаївської міської ради) не видавався (а.с. 12). Листом за вих. №1291 від 25.10.2017 року житлово-комунальне підприємство Миколаївської міської ради «Південь» повідомлено, що по даним картотеки ЖЕК-14 [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не був зареєстрований (а.с. 13, 14, 15). У судовому засіданні відповідач зазначив, що ніколи не отримував свідоцтва про право власності на вказану квартиру, про її існування та те, що за ним зареєстровано право власності дізнався лише з позовної заяви. Згідно ч. 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи викладене суд вважає обґрунтованою вимогу позивача щодо визнання недійсним дубліката свідоцтва про право власності на квартиру. Частиною 2 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відповідно до якої у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записові про проведену реєстрацію прав, а також у випадку передбаченому пп. «а» п. 2 ч. 6 ст. 37 Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Оскільки скасування державної реєстрації здійснюється на підставі рішення суду про скасування документу, який став підставою для внесення відповідного запису, вимога про скасування запису в Державному реєстрі є похідною від вимоги про скасування свідоцтва про право власності, а тому позов в цій частині задоволенню не підлягає. З огляду на вищевказане, суд вважає позовну заяву такою, що підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial