Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу за договором позики та просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] борг в сумі 500 000 грн. за договором позики від 10.01.2017 року. Позивач надала до суду письмову заяву в якій просить здійснити розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Відповідач надала до суду письмову заяву, відповідно до якої позовні вимоги [PERSON] визнає, просить розгляд справи здійснити у її відсутності. Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON], 01.01.2017 року надала у борг [PERSON] грошові кошти у розмірі 500 000 грн., строком на три місяці, на підтвердження чого відповідачем була складена розписка. Проте, до цього часу відповідач не повернула позивачу вказані кошти, чим порушує умови, які були досягнуті в розписці та користується грішми без достатніх правових підстав. За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості (стаття 1046 Цивільного кодексу України). Згідно ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Статтею 638 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ст. 629 ЦК договір є обов'язковим для виконання сторонами. Як вказує ст.526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст.1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 611 Цивільного кодексу України, встановлено, що в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідач не оспорювала розмір боргу та визнала позовні вимоги позивача, що у відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України є підставою для задоволення позовних вимог позивача. Беручи до уваги вищевикладене, проаналізувавши всі обставини справи та враховуючи законодавчо закріплені імперативні норми щодо виконання сторонами позикового зобовязання, суд вважає повністю обґрунтованою та правомірною вимогу позивача щодо стягнення з [PERSON] суми заборгованості в розмірі 500 000 грн. У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню документально підтверджений, сплачений позивачем судовий збір у розмірі 5000 грн. На підставі викладеного і у відповідності з ст.ст. 611, 625, 1046, 1049, 1050 ЦК України, ст.ст. 3, 84, 118, 119, 120, 213-215 ЦПК України, суд -

Outcome: approved