Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів про стягнення компенсації вартості частки у спільному майні. Свої вимоги мотивує тим, що її доньці [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.07.2011 року № 973 належить 1/6 частина житлового будинку [ADDRESS]. Також на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.07.2011 року № 972 [PERSON] належить 1/6 частина магазину промислових товарів [ADDRESS]. На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.07.2011 року № 974 [PERSON] належить 1/6 частина цеху бляшаних виробів [ADDRESS]. Крім того, донька також успадкувала 1/6 частину кожної із земельних ділянок на яких розташовані вищевказані об'єкти нерухомого майна. Так, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 798860 від 28.05.2012 року [PERSON] належить 1/6 частина земельної ділянки, кадастровий номер: 2122786801:00:103:0104, загальною площею 0,0793 га, розташованої в [ADDRESS], призначеної для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. На підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 779803 від 05.01.2012 року [PERSON] належить 1/6 частина земельної ділянки, кадастровий номер: 2122786801:00:001:1159, загальною площею 0,0304 га, розташованої в [ADDRESS], призначеної для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості. На підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЛ № 761452 від 05.01.2012 року [PERSON] належить 1/6 частина земельної ділянки, кадастровий номер: 2122786801:00:001:1593, загальною площею 0,0199 га, розташованої в [ADDRESS], призначеної для будівництва та обслуговування будівель торгівлі. Також на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.07.2011 року № 978 [PERSON] належить 1/6 частина транспортного засобу марки «VOLKSWAGEN», модель «TRANSPORTER», 1999 року випуску, шасі (кузов, рама), № [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]. Співвласниками інших частин вищевказаного майна є [PERSON], якій належить 4/6 частки вищевказаного майна, та [PERSON], якій належить 1/6 частка вищевказаного майна. У зв'язку з тим, що відповідачі категорично відмовляються в позасудовому порядку вирішити питання щодо викупу належних [PERSON] часток у вищевказаному майні та створюють перешкоди у користуванні та розпоряджанні цим майном, вирішення даного питання можливе лише в судовому порядку. Оскільки частка [PERSON] в майні є незначною, та відповідно така не може бути виділена в натурі, а тому відповідно до ст. 364 ЦК України [PERSON] має право на отримання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості частки, а відтак просить суд стягнути з відповідачів на користь [PERSON] грошову компенсацію її часток в майні, припинити право власності на частку [PERSON] в майні та відповідно визнати право власності на таке майно за відповідачами. В ході судового розгляду представником уточнювалися позовні вимоги відповідно до яких крім перерахованого вище майна на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 779792 від 22.02.2012 року [PERSON] також належить 1/6 частина земельної ділянки, кадастровий номер: 2122786801:00:001:2159, загальною площею 0,0082 га, розташованої в [ADDRESS], призначеної для будівництва та обслуговування будівель торгівлі. Крім того, частину майна, яке належало відповідачу [PERSON], остання подарувала відповідачу [PERSON], а відтак власником 5/6 частини усього майна є [PERSON] Із урахуванням уточнених позовних вимог, позивач просила стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію її часткок в майні та визнати за [PERSON] право власності на це майно. В судовому засіданні представник позивача уточнені позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Представник відповідачів [PERSON] в судовому засідання позовні вимоги визнав та не заперечив проти їх задоволення. Представник органу опіки та піклування Мукачівської районної державної адміністрації [PERSON] в судовому засідання позовні вимоги підтримав. Заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, дослідивши матеріали справи, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд встановив наступне. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 3-4 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 06.04.2009 року батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.07.2011 року № 972 [PERSON] належить 1/6 частина магазину промислових товарів [ADDRESS]. Згідно з висновку про вартість майна, ринкова вартість зазначеного майна в цілому становить 804271 грн. На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.07.2011 року № 974 [PERSON] належить 1/6 частина цеху бляшаних виробів [ADDRESS]. Згідно з висновку про вартість майна, ринкова вартість зазначеного майна в цілому становить 367415 грн. На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.07.2011 року № 973 [PERSON] належить 1/6 частина будинку [ADDRESS]. Згідно з висновку про вартість майна, ринкова вартість зазначеного майна в цілому становить 412770 грн. Також на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.07.2011 року № 978 [PERSON] належить 1/6 частина транспортного засобу марки «VOLKSWAGEN», модель «TRANSPORTER», 1999 року випуску, шасі (кузов, рама), № [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]. Крім того, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЛ № 798860 від 28.05.2012 року [PERSON] належить 1/6 частина земельної ділянки кадастровий номер: 2122786801:00:103:0104, загальною площею 0,0793 га, розташованої в [ADDRESS], призначеної для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Згідно з висновку про вартість земельної ділянки, ринкова вартість зазначеного майна в цілому становить 49348,39 грн. На підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЛ № 779803 від 05.01.2012 року [PERSON] належить 1/6 частина земельної ділянки кадастровий номер: 2122786801:00:001:1159, загальною площею 0,0304 га, розташованої в [ADDRESS], призначеної для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості. Згідно з висновку про вартість майна, ринкова вартість зазначеного майна в цілому становить 23815,36 грн. На підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЛ № 761452 від 05.01.2012 року [PERSON] належить 1/6 частина земельної ділянки, кадастровий номер: 2122786801:00:001:1593, загальною площею 0,0199 га, розташованої в [ADDRESS], призначеної для будівництва та обслуговування будівель торгівлі. Згідно висновку про вартість майна, ринкова вартість зазначеного майна в цілому становить 18097,06 грн. На підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 779792 від 22.02.2012 року [PERSON] також належить 1/6 частина земельної ділянки, кадастровий номер: 2122786801:00:001:2159, загальною площею 0,0082 га, розташованої в [ADDRESS], призначеної для будівництва та обслуговування будівель торгівлі. У силу положень ст.ст. 21, 24, 41 Конституції України, ст.ст. 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності. Відповідно до ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Як передбачено ч.ч. 1-3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно до ст. 361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Згідно з ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Відповідно до ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Верховний Суд України, розглядаючи цивільний спір роз'яснив, що при вирішенні справ про стягнення грошової компенсації вартості частки квартири, що знаходиться у спільній частковій власності, крім вказаної спеціальної норми суду слід врахувати і загальні засади цивільного законодавства (стаття 3 ЦК України) щодо справедливості, добросовісності та розумності з врахуванням прав та інтересів усіх співвласників. При цьому суду слід ретельно вивчити обставини справи з метою з'ясувати, чи не зловживає позивач, який бажає виділу частки зі спільного майна шляхом отримання грошової компенсації вартості частки в майні та чи реалізація цього права не порушить прав інших осіб, які не мають змоги сплатити співвласнику грошову компенсацію вартості його частки. Обмежуючи право позивача на грошову компенсацію вартості частки квартири, якою фактично володіють та користуються лише відповідачі, і виходячи при цьому з інтересів останніх (їх скрутного матеріального становища), суду слід перевірити можливості сплати відповідачами такої компенсації і враховувати, що правовий режим спільної часткової власності має враховувати інтереси всіх її учасників і забороняє обмеження прав одних учасників за рахунок інших (постанова від 19.02.2014 року, справа № 6-4ц14). Таким чином в судовому засіданні встановлено, що частка [PERSON] у майні є незначною, оскільки становить 1/6 від цілої частини, а відтак таке майно не може бути виділено в натурі. Також як пояснив в судовому засіданні представник відповідача, [PERSON] є власником 5/6 частин від усього вище зазначеного майна та має можливість сплатити грошову компенсацію вартості часток в майні, належних [PERSON] З врахуванням вищенаведеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, беручи до уваги визнання представником відповідача, а також те, що стягнення грошової компенсації вартості частки в майні не порушує права [PERSON], яка має змогу сплатити співвласнику грошову компенсацію вартості його частки, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] в інтересах [PERSON] до [PERSON] про стягнення компенсації вартості частки у спільному майні слід задовольнити. Враховуючи те, що [PERSON] не є власником спірного майна, в задоволенні пред'явленого до неї позову слід відмовити. Відповідно до ст. 82 ЦПК України у випадку відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі, такі судові витрати стягуються за судовим рішенням, а тому з [PERSON] слід стягнути на користь держави 2885,88 грн. судових витрат.

Outcome: approved