Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, у якому просить визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право на користування квартирою [ADDRESS] . В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що на підставі договору найму житла він проживає в квартирі [ADDRESS] . До цього основним наймачем вказаної квартири була його мати [PERSON] , яка померла [INFO] . За життя матір`ю у спірній квартирі з метою оформлення паспортів громадян України було зареєстроване місце проживання його старшої сестри [PERSON] та її дочки (його племінниці) [PERSON] . Обидві відповідачки постійно проживають у квартирі [ADDRESS] . Спірною квартирою жодна з них не користується. Мати за життя неодноразово зверталась до [PERSON] та [PERSON] з проханням знятися з реєстрації, чого останні не зробили. У зв`язку з відмовою відповідачів від добровільного зняття з реєстрації мати зверталась до суду з позовною заявою про визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, однак у зв`язку зі смертю матері було закрито провадження у справі. Рішеннями Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16.11.2015 року та 27.06.2016 року йому було відмовлено у задоволені позовних вимог про визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Крім цього, рішенням від 27.06.2016 року було задоволено зустрічний позов відповідачів про усунення перешкод в користування житлом шляхом вселення до вказаної квартири та зобов`язав його надати [PERSON] ключі від спірної квартири. Незважаючи на набрання рішенням законної сили відповідачі до нього з вимогою про надання доступу до спірної квартири або надання ключів не звернулися. З моменту ухвалення рішення відповідачі в квартирі жодного разу не були, не проявляли наміру щодо вселення в неї. Відповідачі понад шість місяців не проживають у спірній квартирі, жодних дій спрямованих на вселення до неї не вчинили, тому є підстави для визнання їх такими, що втратили право на користування житлом. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися. Представник позивача подав до суду заяву, у якій просив судове засідання провести без їх участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, відзиву, заяв і клопотань від них не надходило, причина неявки суду не відома. Третя особа у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, будь-яких заяв чи клопотань не подала, причина неявки суду не відома. За відсутності заперечень позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців та у відповідності до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться у судовому порядку. В п. 10 Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року зі змінами та доповненнями «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» роз`яснено, що по справам про визнання наймача чи членів його сім`ї такими, що втратили право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК) необхідно встановити причини відсутності відповідача вище встановленого строку. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] є наймачем квартири [ADDRESS] , що підтверджується договором найму житла НЖ/2015 від 07.12.2015 року. Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27.06.2016 року було відмовлено в задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Підставою відмови стало те, що позивач звернувся до суду через три місяці з дня укладення з ним договору найму спірної квартири, не надав доказів, що відповідачі мають інше житло та не несуть витрат на утримання спірної квартири. Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21.02.2018 року було відмовлено в задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням і задоволено зустрічні позовні вимоги [PERSON] про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом вселення до квартири та передачі [PERSON] ключів від квартири. Відповідно до довідки КП «Житлогосп» від 31.10.2018 року №953, [PERSON] дійсно зареєстрований в [ADDRESS] як наймач. Разом з ним зареєстровані [PERSON] племінниця, [PERSON] сестра, [PERSON] сестра. Реєстрація відповідачів також підтверджується адресними довідками наданим на запит суду Управлінням дозвільно-погоджувальних процедур та адміністративних послуг Олександрійської міської ради від 30.10.2019 року №2199/147/16 згідно якої [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , та від 30.10.2019 року №2901/147/16 згідно якої [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Згідно акту-розпорядження вих.№709 від 31.10.2018 року затвердженого директором КП «Житлогосп», складеного в присутності сусідів, при обстеженні квартири [ADDRESS] було встановлено, що [PERSON] , [PERSON] в квартирі не проживають з лютого 2018 року. На момент перевірки 31.10.2018 року [PERSON] , [PERSON] в квартирі були відсутні, особистих речей не має. Отже, судом встановлено, що відповідачі понад рік без поважних причин не проживають в спірній квартирі, власних речей не зберігають, обов`язки по утриманню житла не здійснюють, дій спрямованих на вселення до квартири не вчинили, суд вважає, що реєстрація відповідачів в житловому приміщенні за вищевказаною адресою фактично перешкоджає позивачу в реалізації його прав наймача жилого приміщення, яке підлягає відновленню шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право на користування жилим приміщенням. Згідно вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідачів на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved