Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-25 00:00:00

Позивач звернуся до суду із вказаним позовом, в обґрунтування позовних вимог, з урахуваннм уточненої позовної заяви від 05.04.2021 р., зазначив, що 11.11.2019 р. між позивачем та [PERSON] (відповідачем-1) був укладений кредитний договір №59 Р/19, згідно з умовами якого позичальник отримав кредит у сумі 100 000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а відповідач-1 зобов`язався повернути позивачу кредит та проценти за користування кредитом. Строк дії кредитного договору становить на 24 місяців, з кінцевим терміном повернення до 11.11.2021 р. та сплатою за користування кредитом процентів. В забезпечення виконання зобов`язання за вказаним кредитним договором, між позивачем та [PERSON] (відповідачем-2), [PERSON] (відповідачем-3), [PERSON] (відповідачем-4) та [PERSON] (відповідачем-5) були укладені договори поруки б/н від 11.11.2019 р., відповідно до яких відповідачі-2,3,4,5 прийняли на себе зобов`язання перед позивачем відповідати у повному обсязі за зобов`язанням відповідача-1. Позивач, як кредитор, свої зобов`язання перед позичальником виконав та відповідно до видаткових касових ордерів № 472 від 11.11.2019 р., №474 від 12.11.2019 р. та №478 від 13.11.2019 р. відповідач-1 отримав кредитні кошти в розмірі 100 000 грн., проте позичальник порушив умови кредитного договору по погашенню кредиту, сплати відсотків, внаслідок чого станом на 05.04.2021 р. утворилася заборгованість у розмірі 55476,28 грн. з яких: 42107,09 грн. - заборгованість по кредиту; 13 369,19 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, у позові й заявлено відповідну вимогу про стягнення солідарно з відповідачів на користь позивача вказаної суми заборгованості, а також понесені судові витрати в розмірі 2270,00 грн. Представник позивача в оремо поданій заяві позов підтримала повністю та просила його задовольнити, не заперечуючи проти заочного розгляду справи. Відповідачі не скористалися правом брати участь в судових засіданнях та силу ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів. Як встановлено судом на підставі доказів, наданих суду у порядку ст.ст. 76-80, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, 11.11.2019 р. між КС «Добробут» та [PERSON] (відповідачем-1) був укладений кредитний договір №59 Р/19, згідно якого позичальник отримав кредитні кошти в сумі 100 000 грн., строком на 24 місяців з 11.11.2019 р. по 11.11.2021 р. (а.с. 18). Виконання КС «Добробут» зобов`язань за кредитним договором щодо видачі кредитних коштів підтверджується копіями видаткових касових ордерів від № 472 від 11.11.2019 р., №474 від 12.11.2019 р. та №478 від 13.11.2019 р., які містять підписи одержувача [PERSON] (а.с.7, 7 звор.). Згідно до п.5.1 кредитного договору сторони домовилися про графік щомісячного погашення кредиту. 11.11.2019 р. між КС «Добробут» та [PERSON] (відповідачем-2), [PERSON] (відповідачем-3), [PERSON] (відповідачем-4) та [PERSON] (відповідачем-5) були укладені договори поруки б/н, відповідно до умов яких поручителі прийняли на себе зобов`язання відповідати як солідарні боржники за повне та своєчасне виконання позичальником взятих на себе зобов`язань за кредитним договором №59 Р/19 від 11.11.2019 р. (а.с. 21, 23, 25, 26). Згідно умов п. 3.2 договору поручитель та позичальник несуть солідарну відповідальність перед кредитором. Поручитель відповідає по зобов`язаннях позивальника в повному обсязі, тобто, повернення суми кредиту та виплату відсотків за користування кредитом на умовах кредитного договору. У зв`язку з невиконанням відповідачем-1 своїх зобов`язань за кредитним договором, станом на 05.04.2021 р. його заборгованість перед позивачем становить 55476,28 грн. з яких: 42107,09 грн. - заборгованість по кредиту; 13 369,19 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом. Правовідносини між сторонами в даній справі виникли з договірних правовідносин (кредитного договору), що підтверджується кредитним договором №59 Р/19 від 11.11.2019, підписаним сторонами, розрахунком заборгованості станом на 05.04.2021. Дослідив докази в межах заявлених суду позовних вимог, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають із підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України). Зобов`язання перестає діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України), та ці підстави зазначені в ст. ст. 599, 600, 601, 604 - 609 ЦК України, та за відсутності інших підстав припинення зобов`язання, передбачених договором або законом, зобов`язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Належним виконанням зобов`язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов`язки сторін зобов`язання. Згідно зі змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (ст. 527 ЦК). Статтею 629 ЦК України, передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Згідно з вимогами ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч. 1 ст. 598, ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За змістом ст. 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватись порукою. Статтею 554 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Як встановлено судом, з боку відповідачів було допущено порушення умов виконання зобов`язання, що призвело до утворення заборгованості, тому порушені права позивача підлягають поновленню в обраний в даному позові спосіб (ст. 16 ЦК). З урахуванням вищенаведеного для суду наявні підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі та стягнення солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованості станом на 05.04.2021 у розмірі 55476,28 грн. з яких: 42107,09 грн. - заборгованість по кредиту; 13 369,19 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом. Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до ч. 2 ст. 133, ч. 1 ст. 141, п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України.

Outcome: approved