Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення 72800 грн.боргу . Надалі подала заяву про зменшення розміру позовних вимог і просила стягнути 29300грн. боргу та стягнути судові витрати. В обґрунтування позову зазначила, що 19.05.2015 року між нею та [PERSON] було укладено договір позики, за яким було надано кошти в сумі 3000 євро. В договорі вказано строк повернення коштів 31 грудня 2015 року та на зворотній стороні розписки вказана сума боргу, яку повернуто в сумі 400 євро. Договір позики укладено відповідно до ст. 1047 ЦК України. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Борг відповідачем частково повернуто в розмірі 1500 Євро за рахунок переданого позивачу відповідачем торгівельного місця та реалізованого за цю суму в рахунок боргу , а тому просить стягнути борг саме в розмірі , що залишився до сплати по курсу НБУ станом на 09.12.16 року ( день звернення до суду з позовом). В судовому засіданні позивач позов підтримала , зазначила , що в неї склалися тяжкі життєві обставини у зв»язку з чим потребує повернення зазначених коштів. Відповідач позов не визнала повністю, зазначила , що передала торгове місце позивачу саме в рахунок погашення всього боргу за даним договором позики , а те , що позивач його реалізувала за 1500 Євро , а не за більшу суму , то право позивача. Стверджує , що на даний час не мала іншої можливості повернути борг. Просить в задоволенні позову відмовити повністю. Судом встановлено наступні факти. Сторони перебували в договірних відносинах, ними 19.05.15 року було укладено договір позики , що підтверджується розпискою ( а.с. 27), відповідач зобов»язазася повернути позику до 31.12.2015 року . 16.01.16 року відповідач своєю розпискою підтвердила факт отримання даних коштів та свій обов»язок щодо їх повернення ( а.с. 26). Згідно пояснень сторін та свідка [PERSON]Є частина боргу була повернена , що в еквіваленті сторони визначили в розмірі 400 Євро. 1500 Євро позивач отримала від реалізації торгівельного місця на ринку , переданого позивачу відповідачем в рахунок заборгованості, зазначене підтверджується розпискою ( а.с. 31) та показами свідка [PERSON] Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Окрім прав за ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк зазначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика, надана за договором безпроцентної позики, може бути повернена позичальником достроково, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на йо банківський рахунок. Відповідно до ст. ст. 525,526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином, одностороння відмова від виконання зобовязання є неприпустимою. Дану справу, суд розглядає відповідно до ст.11 ЦПК України на підставі наданих суду доказів та в межах заявлених вимог. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін , свідка , оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку щодо задоволення позову повністю, оскільки відповідачем не виконуються взяті на себе зобов»язання, відповідно до умов укладеного договору . Відповідач не заперечує факт укладення договору, отримання нею коштів, що підтверджується свідком [PERSON] При цьому, заперечення відповідача , що нею передано торгівельне місце в рахунок всього боргу є безпідставним та необґрунтованим. Жодного доказу наявності домовленості між сторонами , щодо передачі торгівельного місця в рахунок всього боргу, відповідачем суду не надано, сторони не визначали вартості об»єкта , ціни продажу , що підтвердила в судовому засіданні свідок [PERSON], яка безпосередньо була свідком всіх домовленостей , передачі коштів та проведення розрахунків по даному договору. Таким чином , позов є доведеним і підлягає задоволенню повністю, доводи відповідача не спростовують встановлених судом обставин в судовому засіданні.

Outcome: approved