Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом, який представник підтримала у судовому засіданні, та вимоги мотивує тим, що вона, [PERSON] , у порядку спадкування за законом після померлого [INFO] сина [PERSON] , є власником 17/48 частин житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, а також земельної ділянки, кадастровий номер 5910136600:23:004:0001, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Власником інших 31/48 частин садибного (індивідуального) житлового будинку за вищевказаною адресою та земельної ділянки, кадастровий номер 5910136600:23:004:0014, є [PERSON] . На час звернення до суду, спір між співвласниками стосовно порядку користування земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] , відсутній. Разом з тим, залишається неподіленим спільне домоволодіння, оскільки відповідач не бажає у добровільному порядку здійснювати розподіл житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, у зв`язку з чим між сторонами постійно виникають непорозуміння. З метою вирішення питання відносно поділу житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , сторони звернулися до спеціаліста інженера-проектувальника, фізичної особи-підприємця [PERSON] (сертифікат кваліфікованого спеціаліста серія АЕ №002513), який зазначив про технічну можливість поділу спірного домоволодіння та запропонував варіант такого розділу. Тому позивач просить суд поділити в натурі житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , виділивши [PERSON] частину житлового будинку літ. «А-1», із прибудовою літ. «а», прибудовою літ. «а2», прибудовою літ. «а5», загальною площею 50,6 кв.м, житловою площею 26,3 кв.м, а саме: коридор «1-1», площею 2,6 кв.м, коридор «1-2», площею 6,3 кв.м, кухня «1-3», площею 2,9 кв.м, житлова кімната «1-4», площею 6,2 кв.м, житлова кімната «1-5», площею 12,4 кв.м, житлову кімнату «1-6», площею 7,7 кв.м, кухня «1-7», площею 7,3 кв.м, санвузол «1-8», площею 5,2 кв.м, та господарські споруди: погріб літ. «пг», сарай літ. «Б», душ літ. «Е», убиральня літ. «З», огорожа №1,2,4,5; виділивши [PERSON] частину житлового будинку літ. «А-1», із житловою прибудовою літ. «А1-1», прибудовою літ. «а3», прибудовою літ. «а4», загальною площею 69,8 кв.м, житловою площею 33,6 кв.м, а саме: санвузол «2-1», площею 6,5 кв.м, житлова кімната «2-2», площею 18,5 кв.м, кухня «2-3», площею 10,8 кв.м, коридор «2-4», площею 10,1 кв.м, житлова кімната «2-5», площею 15,1 кв.м, веранда «2-6», площею 8,8 кв.м, та господарські споруди: погріб літ. «пг1», сарай літ. «ж1», сарай літ. «Ж», сарай літ. «И», душ літ. К», убиральня літ. «Л», гараж літ. «М», сарай літ. «Н», огорожа №3, припинивши право спільної часткової власності сторін. Ухвалою суду від 21.10.2021 року відкрито загальне позовне провадження в даній цивільній справі та призначено підготовче судове засідання на 09:30 год. 18.11.2021 року з участю сторін. Відповідач [PERSON] , повідомлений належним чином про час та місце судового розгляду справи, у судове засіданні не з`явився, надав суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі та зазначив про визнання позовних вимог у повному обсязі. Представник Сумської міської ради, будучи сповіщений про час та місце розгляду справи, до суду не прибув, про причини неявки не повідомив, будь-яких пояснень з приводу заявлених вимог не надав, що не перешкоджає розгляду справи по суті у його відсутність. Згідно із ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, заслухавши думку представника позивача та вивчивши матеріали справи у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного. Так, [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ), у порядку спадкування за законом після смерті сина [PERSON] , який помер [INFO] , є власником 17/48 частин житлового будинку, загальною площею 120,4 кв.м, житловою площею 59,9 кв.м, з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Крім того, [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка, кадастровий номер 5910136600:23:004:0001, площею 0,033 га, за адресою: [ADDRESS] , із цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Даний факт підтверджується Технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок, Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, і встановлений рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 05.08.2019 року по справі №592/15643/18 (а.с.19-20,22-29). Власником інших 31/48 частин житлового будинку, загальною площею 120,4 кв.м, житловою площею 59,9 кв.м, з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , є [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ). Останньому на праві власності також належить земельна ділянка, кадастровий номер 5910136600:23:004:0014, площею 0,0639 га, за адресою: [ADDRESS] , із цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (а.с.10-18,24-25). Спір між співвласниками стосовно порядку користування земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] , відсутній. Разом з тим, залишається неподіленим спільне домоволодіння, оскільки, за твердженням позивача, [PERSON] не бажає у добровільному порядку здійснювати розподіл житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, у зв`язку з чим між сторонами постійно виникають непорозуміння. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до положень ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною 1 ст. 355 ЦК України передбачено, що майно, яке перебуває у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Згідно ч. 1 ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до вимог ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть\~домовитися про\~порядок володіння\~та користування\~майном,\~що є\~їхньою спільною\~частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Згідно положень ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Отже, кожен учасник права спільної часткової власності має суб`єктивне цивільне право на виділ своє частки. Юридичне значення виділу полягає в тому, що учасник отримує у натурі певне майно, яке відповідає його частці, а у разі неможливості компенсацію за нього, у власність. При цьому право спільної власності щодо суб`єкта, який виділив свою частку у натурі, припиняється. Якщо з учасників спільної часткової власності після здійснення виділу залишився тільки один суб`єкт, природно, що право спільної власності припиняється взагалі. Проте якщо після виділу суб`єктів-співвласників залишилося хоча б двоє, право спільної часткової власності продовжує існувати з перерозподіленими частками та, як правило, з видозміненим складом майна, яке перебуває у спільній частковій власності. Відповідно до п. 6 та п. 7 Постанови Пленуму ВСУ №7 від 04.10.1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). В спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. При поділі жилого будинку суд зобов`язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена (ізольована після переобладнання) частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також, які підсобні будівлі передаються власнику. Згідно ст. ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається з Висновку № б/н щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] , виготовленого 23.12.2019 року фізичною особою-підприємцем [PERSON] , за технічними показниками об`єкт нерухомого майна може бути поділений без проведення будівельних робіт, утворивши: - Об`єкт №1 (власник [PERSON] ) у складі: частини житлового будинку літ. «А-1», із прибудовою літ. «а», прибудовою літ. «а2», прибудовою літ. «а5», загальною площею 50,6 кв.м, житловою площею 26,3 кв.м, а саме: коридор «1-1», площею 2,6 кв.м, коридор «1-2», площею 6,3 кв.м, кухня «1-3», площею 2,9 кв.м, житлова кімната «1-4», площею 6,2 кв.м, житлова кімната «1-5», площею 12,4 кв.м, житлову кімнату «1-6», площею 7,7 кв.м, кухня «1-7», площею 7,3 кв.м, санвузол «1-8», площею 5,2 кв.м, та господарські споруди: погріб літ. «пг», сарай літ. «Б», душ літ. «Е», убиральня літ. «З», огорожа №1,2,4,5; - Об`єкт [ADDRESS] (власник [PERSON] ) у складі: частини житлового будинку літ. «А-1», із житловою прибудовою літ. «А1-1», прибудовою літ. «а3», прибудовою літ. «а4», загальною площею 69,8 кв.м, житловою площею 33,6 кв.м, а саме: санвузол «2-1», площею 6,5 кв.м, житлова кімната «2-2», площею 18,5 кв.м, кухня «2-3», площею 10,8 кв.м, коридор «2-4», площею 10,1 кв.м, житлова кімната «2-5», площею 15,1 кв.м, веранда «2-6», площею 8,8 кв.м, та господарські споруди: погріб літ. «пг1», сарай літ. «ж1», сарай літ. «Ж», сарай літ. «И», душ літ. К», убиральня літ. «Л», гараж літ. «М», сарай літ. «Н», огорожа №3. Вказані об`єкти є відокремленими і самостійними, мають окремі виходи, виділені в натурі (а.с.21). Відповідно до положень ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. 22.10.2021 року до канцелярії суду надійшла заява [PERSON] про визнання заявлених позовних вимог у повному обсязі, у якій відповідач зазначив про обізнаність відносно наслідків задоволення позову і відсутність заперечень проти поділу будинку. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок наданих позивачем доводів у їх сукупності, враховуючи наявність технічної можливості поділу спірного домоволодіння з виділенням новоутворених об`єктів та зважаючи на відсутність заперечень сторін проти запропонованого варіанту поділу житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , суд приходить до висновку про необхідність задоволення заявлених вимог у повному обсязі, виділивши сторонам частини будинку згідно розмірів належних їм часток у праві власності, припинивши право спільної часткової власності.

Outcome: approved