Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача грошових коштів як відповідальності за невиконання грошового зобовязання В позові зазначила, що рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 08.09.2016 року, яке набрало законної сили, з відповідача на її користь стягнуто заборгованість за договором позики у сумі 25669 грн. 20 коп. У Шевченківському відділі державної виконавчої служби м. Запоріжжя головного територіального управління юстиції у Запорізькій області знаходиться виконавче провадження з виконання зазначеного рішення суду. До теперішнього часу рішення суду не виконано. Зазначені обставини зумовили звернення позивача до суду, в якому позивач просить стягнути з відповідача на її користь проценти за користування її грошовими коштами у сумі 7863 грн. 01 коп., виходячи з того, що п. 6 договору позики між сторонами від 21.10.2015 року передбачено стягнення з позичальника на користь позикодавця суми боргу, а також вісімдесяти процентів річних від простроченої суми, які станом на 26 грудня 2016 року становлять вказану суму. Крім того, з боржника має бути стягнуто інфляційні витрати за період з 7 червня 2016 року по 26 грудня 2016 року у сумі 2516 грн. 76 коп., а також три проценти річних від простроченої суми, стягнення яких передбачено статтею 625 ЦК України, в розмірі 602 грн. 27 коп. Крім вказаних сум просить покласти на відповідача видатки зі сплати судового збору, попередньо понесені нею, у сумі 551 грн. 20 коп. В судове засідання позивач не зявилася. ЇЇ представник надав суду письмове звернення, яке містять прохання про задоволення позову і вирішення справи без його участі, а також згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді справи. Наведені обставини в силу ст. ст. 158, 169 ЦПК України є підставою для проведення судового розгляду у відсутність позивача і його представника. Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце вирішення справи, до суду не зявися з невідомих причин, заперечень проти позову, заяви про розгляд справи у його відсутність не надав. За згаданих обставин зі згоди представника позивача, висловленої у його письмовому зверненні, суд у відповідності до ст. 224 ЦПК України ухвалює про вирішення спору при заочному розгляді. Оцінивши доводи заяви, зясувавши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд доходить висновку про необхідність часткового задоволення позову, виходячи з таких міркувань. Судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 08.09.2016 року, яке набрало законної сили 20 вересня 2016 року, з відповідача на користь позивача стягнуто заборгованість у сумі 25669 грн. 86 коп. і судовий збір у сумі 551 грн. 20 коп. (а. с. 7). 4 жовтня 2016 року головним державним виконавцем державної виконавчої служби м. Запоріжжя головного територіального управління юстиції у Запорізькій області відкрито виконавче провадження за виконавчим листом на виконання згаданого рішення суду (а. с. 8). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання повинно виконуватися належним чином згідно до вимог договору та цивільного законодавства. В силу ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Вирішуючи вимоги про притягнення відповідача до відповідальності, встановленої статтею 625 ЦК України, суд знаходить всі підстави для їх задоволення, оскільки у відповідача існує встановлене рішенням суду невиконане грошове зобовязання перед позивачем, тому, на думку суду, є всі підстави для покладення на відповідача цієї відповідальності. Строк, за який відповідача належить притягнути до відповідальності зі сплати річних, охоплює період з 7 червня 2016 року, тобто з наступного за днем, по який стягнуто цей вид відповідальності на підставі рішення суду, дня по 26 грудня 2016 року. Стягнення витрат від інфляції охоплюється періодом з 6 листопада 2015 року, тобто з наступного за кінцевим днем виконання зобовязання за договором дня, по 26 грудня 2016 року. При цьому суд не вбачає підстав для стягнення трьох відсотків річних, оскільки така питома вага від наявної заборгованості у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України стягується, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. І оскільки договором між сторонами встановлений розмір річних, що становить 80 процентів, суд не вбачає підстав для покладення на відповідача подвійної відповідальності за невиконання грошового зобовязання. Судовий збір, попередньо оплачений позивачем, відповідно до правил цивільного процесуального законодавства підлягає стягненню з відповідача на його користь в розмірі, пропорційному розміру позовних вимог.

Outcome: partial