Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою в якій вказує, що 27 грудня 2013 року помер її батько [PERSON], який постійно мешкав за адресою: Донецька область, м. Словянськ, провул. Вокзальний (Свердлова), буд. 47. Після його смерті відкрилася спадщина, а саме житловий будинок, розташований за вищевказаною адресою. У відповідності до ст. 1270 ЦК України позивач [PERSON] прийняла спадщину шляхом подання відповідної заяви до Першої Словянської державної нотаріальної контори. Спадкоємцем першої черги за законом був також брат позивача [PERSON], який помер 04 квітня 2015 року в м. Ялта. Останній був зареєстрований за місцем проживання батька, однак на час відкриття спадщини за місцем реєстрації не проживав. Крім того, з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], [PERSON] до нотаріальної контори не звертався, в звязку з чим, позивач [PERSON] вважає, що останній спадщину не прийняв. Відповідач по справі [PERSON] є сином [PERSON] Враховуючи те, що [PERSON] спадщину після смерті [PERSON] не прийняв, позивач вважає, що й [PERSON] не має права на спадщину, що відкрилася після смерті [PERSON] Тому просить суд заявлені нею позовні вимоги задовольнити та визнати за нею право власності на ? частку дому з надвірними будівлями, розташованого за адресою: Донецька область, м. Словянськ, провул. Вокзальний (Свердлова), будинок 47, що складається з житлового будинку під літерою А-1, 1 кімнати, обладнаної газом, площею 9,2 м.кв., 2 санвузла площею 3,2 м. кв., 3 житлової кімнати площею 12,8 м. кв., 4 житлової кімнати площею 9,4 м. кв., 5 житлової кімнати площею 9,6 м. кв., 6 кухні площею 13,0 м. кв., тамбуру площею 1,2 м. кв., загальною площею 58,4 м. кв., житловою площею 31,8 м. кв. та підсобних приміщень прибудови а, тамбуру а1, літньої кухні Б, погрібу під частиною будинку б1, ганку б, сараю В, сараю Д, літнього душу Е, вбиральні Ж, водопроводу № 1, в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], померлого 27 грудня 2013 року, який постійно проживав до смерті у м. Словянськ, провул. Вокзальний (Свердлова), будинок 47. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не зявилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, надали суду заяви про розгляд справи в їх відсутність, в яких позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не зявилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, надали суду заяви про розгляд справи в їх відсутність, в яких просили суд прийняти рішення відповідно до закону. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Відповідно довідки Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» № 450-2/0.45/01 від 01 березня 2016 року право власності на житловий будинок, розташований в м. Словянську по провулку Свердлова, 47 (колишній № 41), станом на 01.01.2013 року зареєстроване за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Першою словянською Державною нотаріальною конторою 19 вересня 1967 року, р/№ 6256. Дата реєстрації 25 вересня1967 року, номер запису 3237 в книзі 23а-49. 14 червня 2007 року [PERSON] було складено заповіт, посвідчений Приватним нотаріусом Словянського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 3620, відповідно до якого із належного йому майна належні йому на праві власності земельну ділянку і житловий будинок з прилеглими до нього господарськими та побутовими будівлями й спорудами, що знаходяться в місті Словянську по провулку Свердлова під № 47 [PERSON] заповів [PERSON]. 03 червня 2008 року помер [PERSON], про що 05 червня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Словянську Словянського міськрайонного управління юстиції Донецької області було видано свідоцтво про смерть, серія І-НО № 303778, актовий запис 1012. 27 грудня 2013 року помер [PERSON], про що 30 грудня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Словянську реєстраційної служби Словянського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області було видано свідоцтво про смерть, серія І-НО, № 746411, актовий запис № 1834. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Отже, враховуючи те, що на час відкриття спадщини, тобто на 27 грудня 2013 року [PERSON], визначений вищевказаним заповітом як спадкоємець помер, а також те, що нового заповіту [PERSON] не складав, після смерті останнього має місце спадкування за законом. Згідно з ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Так, позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, [PERSON] ІІ-УР № 746369, відповідно до якого [PERSON] є батьком позивача, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 25 січня 1961 року було зроблено відповідний запис № 89. Прізвище позивачем було змінено з [PERSON] на [PERSON] на підставі свідоцтва про шлюб, зареєстрованого Словянським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції 21 серпня 1982 року, повторно виданого Словянським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції 07 червня 2005 року, серія І-НО, № 010137, актовий запис 790. 30 квітня 2014 року до Першої словянської державної нотаріальної контори звернулась позивач [PERSON] з заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] З матеріалів спадкової справи № 239/2014 до майна померлого 27 грудня 2013 року [PERSON], наданої на запит суду Першою словянської державною нотаріальною конторою, вбачається, що [PERSON] не звертався до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] Відповідно до акту обстеження домоволодіння № 47, розташованого по провул. Свердлова у м. Словянськ Донецької області, складеного у присутності свідків сусіда [PERSON] та сусіда [PERSON], підписаного керівником комітету мікрорайону Ж/Д № 2 м. Словянська [PERSON] від 08 серпня 2016 року, [PERSON], який є сином померлого [PERSON] та зареєстрований разом з ним за адресою: Донецька область, м. Словянськ, провул. Свердлова, буд. 47, з березня 2013 року по день смерті батька [PERSON] фактично проживав у м. Ялта, де 04 квітня 2015 року помер та був похований. З медичного свідоцтва про смерть, серія 35, № 006577, виданого 06 квітня 2015 року Ялтинським відділенням ГБУЗ РК «КРБ СМЕ», вбачається, що [PERSON] помер 04 квітня2015 року в м. Ялта. Частиною 1 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Таким чином, оскільки позивачем [PERSON] було подано заяву про прийняття спадщини у встановлений діючим законодавством строк, а [PERSON] з відповідною заявою не звертався, то суд приходить до переконання, що спадщина, яка відкрилась після смерті [PERSON], була прийнята [PERSON] однак не була прийнята [PERSON] 16 квітня 2016 року Державним нотаріусом Першої словянської державної нотаріальної контори [PERSON] була надана відповідь [PERSON] та [PERSON] за № 888/02-14 щодо заходів, необхідних для отримання свідоцтва про право на спадщину. Що стосується можливості відповідача [PERSON] бути спадкоємцем після смерті [PERSON], то суд виходить з наступного. Так, відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Отже, оскільки позивач по справі [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON], натомість відповідач по справі [PERSON] не є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON], а також враховуючи відсутність підстав, передбачених ч. 2 ст. 1258 ЦК України, які б надавали [PERSON] право на спадкування після смерті [PERSON], суд. приходить до висновку, що відповідач [PERSON] не має право на спадкування після смерті [PERSON] Таким чином, позовні вимоги [PERSON] в судовому засіданні знайшли своє підтвердження, а тому є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Виходячи з вищевикладеного та

Outcome: approved