Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вказаною позовною заявою, посилаючись на ті обставини, що 02.03.2012 року, 05.05.2012 року та 10.02.2013 року [PERSON] позичила у [PERSON] грошові кошти в сумі 50 000 грн., 50 000 грн. та 200 000 грн. Відповідач в обумовлені договорами строк кошти не повернула, тому позивач просить суд стягнути з [PERSON] на її користь борг в сумі 300 000 грн., а також судові витрати в розмірі 3 000 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву від 23.02.2015 року в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала, просила суд позов задовольнити по вищезазначеним обставинам. Представник відповідача в судове засідання не з'явилася, на адресу суду надала заяву від 23.02.2015 року, в якій просила розгляд справи провести за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. З розписок, написаних 02.03.2012 року та 05.05.2012 року, [PERSON], відповідачем по справі, вбачається, що остання отримала від [PERSON], позивача по справі, готівкою по 50 000 грн. та зобов'язалася повернути дані грошові кошти у строк до 01.06.2012 року та 01.09.2012 року. Відповідно договору позики від 10.02.2013 року [PERSON] позичила у [PERSON] грошові кошти в розмірі 200 000 грн., та з урахуванням розписок від 02.03.2012 року та 05.05.2012 року зобов'язалася повернути останній грошові кошти в загальній сумі 300 000 грн. до 01.09.2013 року. Згідно ч. 1 ст. 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні ( позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Зі змісту статті 1049 ЦК України, вбачається, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. У виниклих між [PERSON] та [PERSON] правовідносинах предметом позики є гроші. За таких обставин, у сенсі положень ч. 1 ст. 1046 та ч. 1 ст. 1049 ЦК України позивач передавши у власність відповідачу грошові кошти в сумі 300 000 грн. в праві як позикодавець, вимагати від [PERSON] повернення такої ж суми грошових коштів (суми позики), а остання, як позичальник, зобов'язана повернути отриманні в позику грошові кошти (суму позики). Відповідно до ч. 1 ст. 545 ЦК України, прийнявши виконання зобов'язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Відповідно до ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований та такий, що підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України із відповідача на користь [PERSON] підлягають стягненню понесені та документально підтвердженні судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 3 000 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved