Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 07.04.2010 року між нею та [PERSON] був укладений шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Синельникове Синельниківського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, за актовим записом № 26. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який мешкає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Шлюб з відповідачем розпався з 09 березня 2014 року. Причиною розпаду сім'ї стало те, що погляди на сумісне життя не співпадали по різним причинам, що в подальшому привело до відчуження, втрати довіри, почуття любові та взаємної поваги один до одного. З дня припинення сімейних відносин ніхто з сторін спроби примиритися не робив, однією родиною сторони не проживають. За таких обставин збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересам сім'ї та унеможливлює примирення з відповідачем. Спору, щодо розподілу спільного майна подружжя, між сторонами немає. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. До початку судового засідання позивач надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просить суд задовольнити справу розглянути без її участі. До початку судового засідання відповідач надав суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі зазначив, що позовні вимоги не визнає, просить надати максимальний строк для примирення з позивачем. Факт перебування сторін у шлюбних правовідносинах підтверджується копією свідоцтва про шлюб виданого 07.04.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Синельникове Синельниківського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, за актовим записом № 26. Судом встановлено, що підтверджується поясненнями сторін - між сторонами склалися конфліктні стосунки, які перешкоджають встановленню порозумінню між партнерами. В судовому засіданні 16 травня 2014 року позивачка надавала пояснення, що конфлікти та суперечки з чоловіком виникають, із-за складного характеру чоловіка, який завжди наполягає на своїх рішеннях, не здатний шукати компроміс та прислуховуватися до думки дружини, або враховувати інтереси її та дітей. В тому числі, конфлікти виникали із-за неналежного ставлення відповідача до неповнолітнього сина позивачки від першого шлюбу, це негативно впливає на виховання дитини; відповідач пригнічує хлопця, ображає його та позивачку; крім того виникають спори і суперечки із-за майнових питань. В судовому засіданні 16 травня 2014 року відповідач не заперечував фактичні обставини справи, але наполягав на тому , що спори виникають з вини позивачки, яка з будь-якого приводу вчиняє скандали, збільшує значимість цих подій, дуже емоційно ставиться до будь- яких обставин. Вважає, що він правильно ставиться до сімейних питань , в тому числі виховання дітей. Зазначав, що він любить дружину і бажає зберегти сімейні відносини заради дитини. З урахуванням обставин справи та пояснень сторін в судовому засіданні- судом був наданий строк на примирення два місяці, який суд вважав достатнім для врегулювання сімейного конфлікту. Письмові пояснення відповідача, які були надані к судовому засіданню 16 липня 2014 року - свідчать про те, що примирення між сторонами не відбулося; відповідач не намагався встановити порозуміння з дружиною та дітьми, а був зосереджений на вирішенні питань майнового характеру. Із пояснень відповідача суд не вбачає, що ним були вжиті заходи для примирення. Наявність спору майнового характеру між сторонами - не є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог про розірвання шлюбу, оскільки ці питання можуть бути вирішені в порядку іншого судового провадження. Суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої вимоги встановленою. Суд, вивчивши письмові пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином суд приходить до висновку про те, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки та її неповнолітніх дітей. На підставі викладеного,

Outcome: approved