Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-02 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом та просить визнати дійсним договір купівлі-продажу № Н7-462, укладений 04 серпня 1997 року між [PERSON] та [PERSON] на Біржі нерухомості та основних фондів «Україна» щодо 14/25 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель за адресою: [ADDRESS] ; визнати за позивачем право власності на 14/25 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель: погріб літ. Е; альтанка літ. Н, П; вбиральня літ. М; зливна яма літ. К4, К6, К3; водопровод літ. К, К5; огорожа №1-8; гаражі літ. И, З; сараї літ. Д, Л; літня кухня літ. О, за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . В обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що 04 серпня 1997 року на Біржі нерухомості та основних фондів «Україна» між [PERSON] та [PERSON] укладено договір № Н7-462 купівлі-продажу 14/25 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель за адресою: [ADDRESS] . 20 серпня 1997 року вищевказаний житловий будинок в частині 14/25 зареєстровано в Харківському міжміському БТІ на праві особистої власності за [PERSON] , реєстр № 1891 в реєстровій книзі № 15. Згідно архівних матеріалів КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» станом на 31 грудня 2012 року право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , в БТІ зареєстровано: в 14/25 частинах за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого біржою нерухомості та основних фондів «Україна» 04 серпня 1997 року, рег. № Н7-462 та в 11/25 частинах за [PERSON] на підставі договору дарування, що також зазначено в технічному паспорті на вищевказаний житловий будинок, виготовлений станом на 27 грудня 2017 року. [INFO] [PERSON] померла. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті останньої залишилися її діти - позивач по справі - [PERSON] та брат позивача - [PERSON] , який на спадщину не претендує, не прийняв її та подав до Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області заяву про відмову від прийняття спадщини. Позивач прийняла спадщину, оскільки у встановлений законом шестимісячний строк після смерті спадкодавиці звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] . Проте позивачу відмовлено в оформленні спадкових прав, оскільки відсутнє нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу № Н7-462, укладеного 04 серпня 1997 року між [PERSON] та [PERSON] на Біржі нерухомості та основних фондів «Україна». За вказаних обставин позивач змушена звернутися до суду з позовом. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 13 червня 2018 року відкрито провадження по справі. 26 лютого 2018 року за клопотанням позивача до матеріалів справи долучені додаткові докази. Представник позивача - [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав суду заяву, в якій підтримав вимоги позивача в повному обсязі, просив їх задовольнити, також просив розглянути справу без його участі. Представник Височанської селищної ради Харківського району Харківської області в судове засідання не з`явився, подав суду заяву, в якій проти позову не заперечував, просив розглянути справу за його відсутності. [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав суду заяву, в якій проти задоволення позову не заперечував, просив розглянути справу без його участі. Законний представник [PERSON] , [INFO] - його батько [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав суду заяву, в якій проти задоволення позову не заперечував, просив розглянути справу без його участі. Будь-яких інших заяв та клопотань сторонами не надано, тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників судового розгляду, на підставі наявних у суду матеріалів. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 04 серпня 1997 року на Біржі нерухомості та основних фондів «Україна» між [PERSON] ) та [PERSON] ( Покупець ) укладено договір рег. № Н7-462 купівлі-продажу 14/25 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель за адресою: [ADDRESS] . 20 серпня 1997 року [PERSON] зареєструвала у Харківському міжміському бюро технічної інвентаризації право власності на 14/25 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель за адресою: [ADDRESS] , запис в реєстровій книзі № 15, реєстр № 1891. За архівними матеріалами Комунального підприємства «Харківське районне бюро технічної інвентаризації», станом на 31 грудня 2012 року право власності на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано: в 14 / 25 частинах за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого біржою нерухомості та основних фондів «Україна» 04 серпня 1997 року, рег. № Н7-462 (в БТІ зроблено запис 20 серпня 1997 року в книзі № 15 номер запису 1891) та в 11/25 частинах за [PERSON] на підставі договору дарування, посвідченого 23 червня 2010 року приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Єнютіною В.Є., реєстр № 368; станом на 27 грудня 2017 року на земельній ділянці розташовано житловий будинок літ. «А-1», загальною площею 173, 20 кв.м., житловою площею 119,70 кв.м., сараї літ. «Л», «Д», літня кухня літ. «О», вбиральня літ. «М»; гаражі літ. «И», «З»; огорожа №1-8; погріб літ. «Е»; водопровод літ. «К», «К5»; альтанка літ. «Н», «П»; зливні ями літ. «К4», «К6», «К3»; самочинне будівництво та переобладнання відсутнє, про що свідчить лист КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» № 1679 від 17 січня 2018 року. Технічний паспорт на житловий будинок [ADDRESS] , виготовлений Комунальним підприємством «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» станом на 27 грудня 2017 року на ім`я [PERSON] (в частині 14/25) та [PERSON] (в частині 11/25). Відповідно ч. 2 до ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо всіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Таким чином, продавець [PERSON] та покупець [PERSON] домовилися щодо всіх істотних умов договору купівлі продажу нерухомості рег. № Н7-462 від 04 серпня 1997 року і відбулося повне виконання договору, продавець продала, а покупець купила 14/25 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель за адресою: [ADDRESS] , сплатила продавцю грошові кошти в розмірі визначеному договором та зареєструвала право особистої власності на придбану частину житлового будинку в Харківському міжміському БТІ, про що зроблено відповідний запис реєстр № 1891 в реєстровій книзі № 15. За вказаних обставин, суд на підставі ч. 2 до ст. 220 ЦК України, визнає дійсним договір купівлі-продажу рег. № Н7-462, укладений 04 серпня 1997 року на Біржі нерухомості та основних фондів «Україна» між [PERSON] та [PERSON] щодо 14/25 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель за адресою: [ADDRESS] . Оскільки судом визнано дійсним договір № Н7-462 від 04 серпня 1997 року, суд вважає доведеним, що 14/25 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель за адресою: [ADDRESS] , належить [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла, про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане 28 березня 2017 року виконавчим комітетом Височанської селищної ради Харківського району Харківської області, запис № 48 від 28 березня 2017 року. Спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] залишилися її діти: [PERSON] та [PERSON] Родинний зв`язок між [PERSON] та [PERSON] підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , що видано 10 жовтня 1975 року Палацом реєстрації новонароджених виконавчого комітету Харківської міської ради депутатів трудящих, де вказано, що [PERSON] народилася [INFO] , її батьками записано: батько [PERSON] ; мати [PERSON] , запис № 10773 від 10 жовтня 1975 року; даними витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00016622494, сформованого 06 травня 2016 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, про те, що 20 квітня 1996 року укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] , дружині після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище « [PERSON] », запис № 305 від 20 квітня 1996 року. Родинний зв`язок між [PERSON] та [PERSON] підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , що видано 01 жовтня 1970 року Палацом реєстрації новонароджених виконавчого комітету Харківської міської ради депутатів трудящих, де вказано, що [PERSON] народився [INFO] , його батьками записано: батько [PERSON] ; мати - [PERSON] , запис № 9789 від 01 жовтня 1970 року. [PERSON] спадщину після смерті матері не прийняв, а саме у встановлений законом шестимісячний строк з дня смерті спадкодавиці звернувся до Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області з заявою про відмову від прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Позивач прийняла спадщину після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , оскільки у встановлений законом шестимісячний строк з дня смерті спадкодавиці звернулася до Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області з заявою про прийняття спадщини. Постановою державного нотаріуса Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області від 25 січня 2019 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , оскільки заявником не надано документів, що стверджують факт наявності спадкового майна на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до листа Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області № 4132/02.14 від 22 листопада 2017 року, [PERSON] для вирішення питання можливості оформлення спадщини на 14/25 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель за адресою: [ADDRESS] , після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , запропоновано звернутися до суду, оскільки правовстановлювальний документ на спадкове майно - договір купівлі-продажу № Н7-462, укладений 04 серпня 1997 року на Біржі нерухомості та основних фондів «Україна» не посвідчений нотаріально, що тягне його недійсність. Також в якості доказів суду надано: витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 48145522, сформований 20 червня 2017 року Першою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області; свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , що видано 01 березня 2017 року, де вказано, що [PERSON] помер [INFO] року, запис № 33 від 01 березня 2017 року. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини за ч. 2 ст. 1220 ЦК України є день смерті особи. Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Статтями 1269 та 1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець який на час відкриття спадщини проживав постійно із спадкодавцем, вважається, що прийняв спадщину, якщо не подав заяву про відмову від спадщини, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з часу відкриття спадщини. Враховуючи, що позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , прийняла спадщину після смерті матері, оскільки у встановлений законом шестимісячний строк з дня відкриття спадщини звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, відповідач проти задоволення позову не заперечував, суд визнає за позивачем право власності на 14/25 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель: погріб літ. Е; альтанка літ. Н, П; вбиральня літ. М; зливна яма літ. К4, К6, К3; водопровод літ. К, К5; огорожа №1-8; гаражі літ. И, З; сараї літ. Д, Л; літня кухня літ. О, за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Таким чином, суд повністю задовольняє вимоги позивача.

Outcome: approved