Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вказаним вище позовом, посилаючись на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 14.01.2006 року по 04.04.2013 року. 11.09.2012 року ними було усиновлено дитину. Після розірвання шлюбу відповідач самоухилився від участі у вихованні сина, в його духовному та фізичному розвитку, не цікавиться його життям. Матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. У зв'язку із чим просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] та стягнути аліменти на утримання дитини. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала повноваження представнику. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, надала заяви про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з підстав зазначених в позові, надала згоду на ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Представник третьої особи в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, вважала доцільним та в інтересах дитини позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його сина [PERSON] За таких обставин враховуючи згоду представника позивача на заочний розгляд справи суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. ст.280, 281 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до частини 8 і 9 статі 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно до ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Декларацією прав дитини, проголошеною Генеральною Асамблеєю ООН від 20 листопада 1959року, визначила принципове положення, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Згідно до статті 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 14.01.2006 року, який рішенням Феодосійського міського суду в Автономній Республіці Крим від 04.04.2013 року розірвано. по 09.07.2009 року. 11.09.2012 року рішенням Центрального районного суду м. Сімферополя Автономної Республіки Крим [PERSON] та [PERSON] стали усиновлювачами малолітньої дитини, [INFO]. 19.10.2012 року на підставі рішення Центрального районного суду м. Сімферополя Автономної Республіки Крим від 11.09.2012 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції Автономної Республіки Крим внесено відповідні зміни до складено актового запису про народження та видано нове свідоцтво про народження, відповідно до якого батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Згідно довідки управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у місті Херсоні ради [PERSON] зареєстрована як внутрішньо переміщена особа з тимчасово окупованої території України - АРК Крим за адресою: [ADDRESS] Відповідно до ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав відносно дитини, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. З висновку Виконавчого комітету Дніпровської районної у мсті Херсоні ради від 17.09.2018 року № 2-49/1643 Виконавчий комітет Дніпровської районної у м. Херсоні ради, як органи опіки та піклування, вбачається, що [PERSON] після розірвання шлюбу проживає разом з малолітнім сном, самостійно займається його вихованням та утриманням, зі слів матері [PERSON] долею сина, його успіхами, станом здоров'я, підготовкою до самостійного життя не цікавиться, не спілкується з дитиною, матеріальної допомоги не надає, місцезнаходження його невідоме. Розглянувши питання на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Виконавчий комітет Дніпровської районної у м. Херсоні ради, орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Суд погоджується із наданим висновком органу опіки та піклування, оскільки він є достатньо обґрунтованим та відповідає інтересам дитини. Враховуючи викладене вище, свідоме ухилення відповідача від виконання обов'язків по вихованню дитини, суд приходить до висновку про доведеність позовних вимог про позбавлення батьківських прав. Окрім того, відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частині від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Ч.2 ст. 182 СК України, передбачає, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи викладене вище, стан здоров'я, матеріальне становище та потреби дитини, а також інші обставини, що мають істотне значення, суд вважає можливим позовні вимоги про стягнення аліментів задовольнити та стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі в розмірі 888, 50 грн., щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Також, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір у розмірі 704,80 грн. На підстави викладеного вище, ст.ст. 150, 164, 166, 180-183, 191 СК України,

Outcome: approved