Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Орлівщинської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, третя особа - Приватний нотаріус Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що [INFO] померла її бабуся - [PERSON]. Після її смерті залишилося спадкове майно - житловий будинок та земельна ділянка, розташовані за адресою: [ADDRESS]. Спадкоємцем першої черги після смерті бабусі був [PERSON], як син спадкодавця, який не встиг прийняти спадщину, однак вступив в фактичне управління майном та помер [INFO]. Після смерті батька вона звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті бабусі, однак листом приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області від 25 грудня 2013 року їй було відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] в зв'язку з тим, що нею пропущений строк звернення з відповідною заявою, внаслідок чого, просить суд встановити факт, того, що [PERSON] прийняв спадщину після смерті матері [PERSON], померлої [INFO]. Позивач просить визнати за нею право власності на житловий будинок «А» житловою площею 23,8 кв.м., загальною площею 57,9 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами: прибудова літ. «а», погріб літ. «ПГ», убиральня літ. «В», літній душ літ. «Г», сарай (тимчасовий) літ. «Д», навіс (тимчасовий) літ. «Е», колодязь літ. «К», огорожа № 2, хвіртка № 5, ворота № 6, Огорожі № 7-8, розташований по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO]. Визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,149 га, кадастровий номер 1223285000:02:003:0379, розташовану по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO]. Позивач та її представник в судове засідання не з'явилися, надавши суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, просив розглядати справу за відсутності представника, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Третя особа в судове засідання не з`явилась, підстав неявки не повідомила. Про дату час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, з наступного. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], яка, згідно свідоцтва про народження [PERSON], свідоцтва про народження [PERSON], свідоцтва про шлюб [PERSON] є рідною бабусею позивача та матір`ю [PERSON] /а.с.7, 8, 9, 10/. За життя [PERSON] належали житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], що в цілому складається з: житловий будинок «А» житловою площею 23,8 кв.м., загальною площею 57,9 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами: прибудова літ. «а», погріб літ. «ПГ», убиральня літ. «В», літній душ літ. «Г», сарай (тимчасовий) літ. «Д», навіс (тимчасовий) літ. «Е», колодязь літ. «К», огорожа № 2, хвіртка № 5, ворота № 6, Огорожі № 7-8, що підтверджується дублікатом свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 15 липня 2008 року серія САА №205223 /а.с.15/ та земельна ділянка площею 0,149 га, кадастровий номер 1223285000:02:003:0379, передана для обслуговування житлового будинку, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії ДП НВ 006034 /а.с.14/. У відповідності до Акту Орлівщинської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області від 30 серпня 2013 року, [PERSON] після смерті [PERSON] доглядав за подвір`ям та земельною ділянкою, розташованою за адресою: [ADDRESS], проживаючи при цьому за адресою: [ADDRESS]. [INFO] помер батько позивача - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [PERSON], свідоцтвом про народження [PERSON], свідоцтвом про шлюб [PERSON] /а.с.7, 8, 11/. За життя [PERSON] склав заповіт, засвідчений секретарем Акту Орлівщинської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області 12 листопада 2012 року за реєстровим номером 132, згідно якого все майно заповів [PERSON] та [PERSON]. У відповідності до копії спадкової справи, після смерті [PERSON], іншими спадкоємцями [PERSON] є [PERSON] та [PERSON], які подали заяви про відмову від прийняття спадщини на користь [PERSON], яка звернулася до Приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] із заявою про прийняття спадщини. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25 листопада 2013 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з відсутністю документів на підтвердження права власності спадкодавця на спадкове майно. Листом приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області від 25 грудня 2013 року № 79/01-16 позивачу відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини після померлої [PERSON] у зв`язку з пропуском встановленого законодавством строку для прийняття спадщини. Згідно відповіді приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області від 16 квітня 2014 року, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. Стаття 3 Конституції України визначає, що людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1222, ч. 1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Водночас, листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що норми п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК, згідно з якими цей ЦК застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким з спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, слід розуміти таким чином, що правила книги шостої ЦК може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 1 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм статей 529 - 531 ЦК УРСР. Згідно ст.549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Матеріали справи підтверджують той факт, що [PERSON] після смерті [PERSON] доглядав за майном [PERSON], доглядав за подвір`ям, тобто фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. У відповідності до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, не заборонених законом. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. У відповідності до ч.1, 3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, зазначені в заповіті. Згідно ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. В зв'язку з тим, що матеріалами справи в їх сукупності підтверджено факт належності на праві приватної власності [PERSON] на зазначені вище земельну ділянку та нерухоме майно - домоволодіння, спадкоємцем якого був [PERSON], який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав, доказів наявності інших правочинів щодо права власності на означене майно, вчинених до дати смерті спадкодавця судом не встановлено та позивач згідно заповіту, з урахуванням ? частки, від якої відмовився [PERSON] має право на означене майно в порядку спадкування за заповітом, спадкоємець за законом не заперечив проти прийняття нерухомого майна позивачем, інших спадкоємців судом не встановлено - право власності на зазначене майно повинно бути визнане за позивачем в порядку спадкування за заповітом.

Outcome: approved