Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму щомісяця. Позов мотивує тим, що 21 серпня 2004 року вона уклала шлюб з відповідачем який зареєстрований у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського обласного управління юстиції, актовий запис № 412. Від спільного шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем і знаходиться на її утриманні. Вказала, що в зв'язку з відсутністю взаємного порозуміння в серпні 2013 року вона була вимушена залишити відповідача та разом з сином переїхати жити до своїх батьків. Зазначила, що відповідач участі у вихованні дитини не приймає, його розвитком, та здоров'ям не цікавиться. Зазначила, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина в зв'язку з чим вона перебуває у важкому матеріальному становищі. В судове засідання позивач не з'явилась, надала заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги повністю підтримала, покладаючись на обставини викладені в позові, просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що від спільного проживання позивач та відповідач мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Згідно свідоцтва про народження [NUMBER], виданого 11 липня 2005 року Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського обласного управління юстиції, актовий запис про народження № 1200, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] (а.с.4). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі зазначеного, аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, враховуючи те, що судом достовірно встановлено, що відповідач [PERSON] матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, проживає окремо, дитина знаходиться на повному утриманні позивача по справі, при цьому суд враховує сімейний та матеріальний стан відповідача, а також те, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька дитини та відповідач має змогу надавати таку допомогу, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання дитини є обгрунтованими та підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України у разі, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved