Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою і просить стягнути з відповідача аліменти на її користь в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) на утримання повнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], в зв'язку з її навчанням, мотивуючи тим, що після розірвання шлюбу відповідач сплачував аліменти на утримання доньки. На даний час їй виповнилося 18 років і в 2018 році вона поступила на навчання до Київського національного університету технологій та дизайну. Донька навчається і потребує матеріальної допомоги, так як стипендію вона не отримує і проживає в гуртожитку, плата за який становить 5200 грн. за рік проживання. Крім цього, вона надає їй гроші на харчування, а також забезпечує одягом та взуттям. Донька приїздить додому за продуктами харчування і багато грошей іде на проїзд. Відповідач в свою чергу має регулярний дохід у вигляді пенсії, однак ухиляється від утримання доньки, матеріальної допомоги добровільно не надає, хоча відповідно до ст. 199 СК України зобов'язаний утримувати дитину до виповнення їй 23 років і змогу це зробити він має. Розгляд справи проводиться відповідно до положень ст.279 ЦПК України в порядку спрощеного провадження, з повідомленням учасників справи. В судове засідання позивач не з'явилася, але надала заяву, в якій просить справу розглянути без її участі. Позовні вимоги підтримала, зазначивши, що вона щодо стягнення аліментів в розмірі 300 грн. заперечує, так як у відповідача є стабільний дохід - пенсія, розмір якої може змінюватися. Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав відзив на позов, в якому зазначив, що він є інвалідом 3 групи загального захворювання, ніде не працює, з пенсії по інвалідності йому потрібно купувати ліки та економити кошти на своє існування. Його пенсія по інвалідності становить 1452 грн., а тому він може платити позивачеві на утримання дитини на час її навчання до 23-років аліменти у твердій грошовій сумі 300 грн.. Позивач не надала суду довідки про свої доходи, не вказала, що він є пенсіонером по інвалідності та позбавлений батьківських прав. Дослідивши докази по справі та врахувавши письмові доводи сторін, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. [PERSON], [INFO], є донькою відповідача, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 26.12.2000. Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно довідки Київського національного університету технологій та дизайну №725 від 31.01.2019 [PERSON] є студенткою БШМК-18 денного відділення 1 курсу факультету дизайну Київського національного університету технологій та дизайну. Термін закінчення навчання - 30.06.2022. Копія квитанції №7 від 30.08.2018 підтверджує розмір плати за проживання в гуртожитку - 5200 грн. в рік. Будь-яких інших доказів, які б підтверджували затрати на утримання доньки та її потребу в матеріальній допомозі саме в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача позивачем суду надано не було. Однак, суд враховує, що [PERSON] потребує окрім затрат на оплату за проживання в гуртожитку також затрат на харчування, проїзд, придбання приналежностей для навчання, одягу, та вважає, що донька відповідача потребує матеріальної допомоги. Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує серед іншого стан здоров'я та матеріальне становище дитини і стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів. В судовому засіданні встановлено, що відповідач є інвалідом третьої групи загального захворювання і йому протипоказана важка фізична праця та робота з психо-емоційним перевантаженням. Він перебуває на обліку в Овруцькому об'єднаному управлінні Пенсійного фонду і отримує пенсію по інвалідності, яка склала за липень - грудень 2018 року від 726 грн. до 748 грн. 50 коп.. Вказані обставини підтверджуються копіями довідки до акта огляду МСЕК серії 12ААБ №108624 від 01.11.2018 та довідки Овруцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області №86/02 від 23.01.2019. Посилання відповідача на факт позбавлення його батьківських прав, як на підставу для відмови у задоволенні позову, суд не може покласти в основу прийняття рішення, зважаючи на наступне. В ст. 166 СК України законодавець закріпив правові наслідки позбавлення батьківських прав. Так, особа, позбавлена батьківських прав: 1) втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов'язків щодо її виховання; 2) перестає бути законним представником дитини; 3) втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім'ям з дітьми; 4) не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; 5) не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов'язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); 6) втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Однак, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. В ст. 6 СК України закріплено лише правовий статус дитини. Аналізуючи зміст правових норм, що містяться в ст.ст.166, 199 СК України, суд звертає увагу, що досягнення дитиною повноліття ніяким чином не вливає на спорідненість особи, яка позбавлена батьківських прав, з дочкою, сином. Відповідно не звільняє і від обов'язку утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Відповідно до ст.191 СК України аліменти присуджуються з дня подачі заяви в суд. Аналізуючи зміст ст.ст.198, 199 та 200 СК України, в яких передбачено обов'язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги, суд вважає, що встановлений ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину в розмірі не менше 50% прожиткового мінімуму, не може бути застосований до гл.16 СК України, оскільки це буде суперечити положенням вищезазначених статей, а саме, що батьки повинні утримувати повнолітніх дітей тільки при умові, що вони можуть надавати матеріальну допомогу (наприклад отримують заробітну плату чи мають (можуть мати) інше джерело доходів). Таким чином, розглядаючи справу в межах наданих доказів, на засадах змагальності та диспозитивності, враховуючи стан здоров'я відповідача, розмір його пенсії, можливість надання утримання дитині і матір'ю, тобто позивачем, суд приходить до висновку про можливість відповідача надавати матеріальну допомогу доньці - [PERSON] в розмірі 1/5 частини його доходу (пенсії). Від сплати судового збору позивачка звільнена на підставі п.3 ч. 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір пропорційно розміру задоволених вимог, а саме в сумі (768,40х95%)=729 грн. 98 коп. в доход держави.

Outcome: partial