Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-31 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, у якому зазначає, що 11 вересня 2010 року вона уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1713, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 11.09.2010р. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 25 лютого 2014року. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що сімейне життя з відповідачем не склалося, оскільки у них різні інтереси та погляди на життя, із-за чого між ними почали виникати суперечки. На теперішній час сторони проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують, загальне господарство не ведуть. Окрім того, позивач зазначила, що дитина проживає разом з нею та повністю знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, у зв*язку з чим вона бажає отримувати аліменти за рішенням суду та просить стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1000грн. щомісячно до досятгення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву про слухання справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримала, та просила суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. 30.08.2018 року позивач звернулась до суду з вище зазначеним позовом. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюб фактично припинився, шлюбні відносини не підтримуються та спільне господарство не ведеться і позивач відновлювати це не збирається. Враховуючи викладене, суд вважає, що сім'я сторін розпалася, примирення на теперішній час неможливе , а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до до ст.. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя в частині від заробітку /доходу/ другого з подружжя та /або/ у твердій грошовій сумі. Згідно ст.. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в долі від доходу його матері, батька і (чи) у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що відповідач є батьком дитини, на теперішній час працює. При визначенні розміру аліментів суд виходить з матеріального становища відповідача, і вважає, що він у стані виплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів його доходів.. Відповідно до ст..79 СК України, аліменти присуджуються з моменту пред'явлення позову. Згідно зі ст..430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Суд вважає за необхідне, на підставі п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, стягнути з відповідача витрати пов'язані з оплатою судового збору.

Outcome: approved