Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] в розмірі 1400 гривень щомісячно, [PERSON], [INFO] в розмірі 1300 гривень щомісячно та [PERSON], [INFO] в розмірі 1300 гривень щомісячно. На обґрунтування позову посилається на те, що з відповідачем у зареєстрованому шлюбі не перебували, але мають спільних дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], а відповідач добровільно матеріально їй та їхнім спільним дітям не допомагає або робить це не регулярно, що змушує її вирішити дану проблему в судовому порядку. Позивач зазначає, що вона одна не може в повному обсязі забезпечити їхніх спільних дітей, а при сплаті відповідачем аліментів в зазначеному нею розмірі буде забезпечуватися їхня рівність при несенні обовязку щодо їх утримання, оскільки відповідач працездатний, його стан здоровя дозволяє працювати, має стабільний доход - офіційно працевлаштований проходить військову службу за контрактом, на його утриманні ніхто не перебуває, інших дітей він не має. Тому позивач вважає, що він може сплачувати такий розмір аліментів. Позивач [PERSON] в судове засідання 27 березня 2018 року не зявилася, заявою просила розглянути справу за її відсутності, позов підтримала та просила його задовольнити (а.с.22). Відповідач [PERSON] в судове засідання 27 березня 2018 року не зявився, заявою просив розглянути справу за його відсутності, позов визнав в повному обсязі в розмірі 4000 гривень на всіх дітей (а.с.23-24). У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши докази, що маються у справі приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно ст.ст. 180-182 Сімейного кодексу України батьки зобовязані матеріально утримувати своїх неповнолітніх дітей. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтв про народження серії 1-КИ №444473, І-КИ №444352, І-КИ №492127, батьком малолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.7,8,9) є відповідач [PERSON]. Згідно акту обстеження житлово-побутових умов, складеного 26 лютого 2018 року депутатом Солонянської селищної ради Солонянського району Дніпропетровської області, спільні діти сторін проживають з позивачкою та знаходиться на її утриманні (а.с.10). Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей позивачці не надає, хоча зобовязаний це робити, у звязку з чим аліменти необхідно стягнути з відповідача в примусовому порядку від дня предявлення позову до досягнення дитиною повноліття, оскільки права та обовязки кожного з батьків, в тому числі і щодо утримання дитини, є рівними за законом. Суд при визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 СК України, враховує матеріальне становище платника аліментів, який не надав до суду доказів про своє працевлаштування та про розмір отримуваного ним заробітку, матеріальне становище позивачки, стан здоровя як відповідача, так і дітей, їх вік та потреби. Частиною 2 вказаної статті передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини , а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Так, при визначені розміру аліментів на дітей суд виходить з того, що з 01 січня 2018 року в Україні прожитковий мінімум, встановлений Законом України «Про державний бюджет України на 2018 рік» на одну особу віком до 6 років становить 1492 гривні, на одну особу віком від 6 років до 18 років 1860 гривень, а права та обовязки кожного з батьків є рівними за законом, в тому числі і по утриманню дітей. Тому суд вважає, що як позивач так і відповідач повинні нарівні матеріально забезпечувати своїх дітей. На підставі зазначеного суд приходить до висновку про те, що з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1400 гривень щомісячно, доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1300 гривень щомісячно та сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1300 гривень щомісячно, що буде достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей, оскільки відповідач визнав позов в загальній сумі 4000 гривень (а.с.23). Будь-яких інших доказів на підтвердження матеріального стану, стану здоровя як відносно дітей, так і відносно відповідача, сторонами не надано. Крім цього, у звязку із задоволенням позову відповіднодо вимог ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір, оскільки позивачка при зверненні з позовом до суду звільнена від цих витрат.\~ На підставі ст.ст.180-182,184 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved