Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів. В обґрунтування позову зазначено, що відповідач є батьком малолітніх дітей [PERSON], 09.05. [INFO] та [PERSON], [INFO] та не надає належну матеріальну допомогу на утримання дітей та просить стягнути аліменти з відповідача на її користь на утримання кожної дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку /доходів/, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. До судового засідання позивач надала заяву про уточнення прохальної частини позову, а саме просить стягнути аліменти в розмірі 1/3 частини , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з всіх видів заробітку та підтримання позову повністю та розгляд справи у її відсутність (а. с.19,25 ). Відповідач в судове засідання не з»явився, про час і місце розгляду справи повідомлено рекомендованими листами (а. с.17,23), направленими за адресою реєстрації особи та повернулися до суду з відміткою за закінченням терміну зберігання, що розцінюється судом як небажання особи отримувати судові виклики. Згідно ст.169 ЦПК України, суд визнає причини неявки неповажними і вирішує справу розглядати за даної явки і наявних матеріалів у справі. Позивач згідно заяви не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Судом встановлено наступні факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва шлюбу від 03.12.2005 року (а. с. 7 ). Від шлюбу мають малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження ( а.с.5-6). Неповнолітні діти проживають разом з позивачем та знаходяться на її утриманні, що підтверджується довідкою (а. с.26 ). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. При ухиленні батьків від цього обовязку кошти на утримання дітей стягуються з них в судовому порядку. Відповідно до ст.51 Конституції України, батьки зобов»язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно до ст.150 СК України, батьки зобов»язані піклуватися про здоров»я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитини повної загальної середньої освіти; готувати її до самостійного життя. Згідно Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року передбачає, що кожна дитина має право на достатній життєвій рівень. При цьому, виховання в сім»ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за вихання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов»язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров»я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність людини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Одним iз способiв такого утримання дитини є сплата алiментiв тим з батьків, хто проживає окремо вiд дитини, на користь того з батькiв, хто проживає разом з дитиною. Зазначено позиція висловлена у постанові Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», батьки зобов'язані утримувати своїх дітей. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. У разі відсутності домовленості кошти на утримання дитини(аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і(або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров»я та матеріальне становище дитини, стан здоров» та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів, інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд дійшов висновку щодо задоволення позову повністю , оскільки відповідач не виконує свій батьківський обовязок по утриманню дітей, з нього на користь позивача підлягають до стягнення аліменти в розмірі 1/3 частини , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з всіх видів заробітку, щомісячно з 25.04.2017 року по 09.05.2024року та в розмірі 1/4 частини , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з всіх видів заробітку, щомісячно з 10.05.2024 року по 17.11.2032 року. Згідно ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави 640 грн. судового збору. На підставі ст.ст. 180-182, 187, 194 СК України,

Outcome: approved