Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, у якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 11 листопада 2013 року вона розірвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO] Дитина проживає з нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач проживає окремо від сім'ї і зовсім не надає на утримання сина коштів. Крім того, зазначила, що їй відомо про те, що відповідач має нормальний стан здоров'я, є працездатним та немає на утриманні інших осіб. В судовому засіданні позивач дала пояснення аналогічні, викладеним в позовній заяві, і доповнила, що син проживає з нею і знаходиться на її утриманні. Вона несе витрати на харчування, лікування сина, на одяг. Відповідач проживає окремо, кошти на дитину не дає. Просить позов задоволити. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду, у судове засідання не з'явився, причин своєї неявки суду не повідомив, а тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у його відсутності в заочному порядку, на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи про права та взаємовідносини сторін, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України, проти чого позивач не заперечила. Заслухавши пояснення позивача, з'ясувавши дійсні обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав. З копії рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 11.11.2013 року вбачається, що шлюб між сторонами розірвано (а.с.7). З копії свідоцтва про народження, виданого Долішненською сільською радою Стрийського району Львівської області 03.03.2014 р., вбачається, що у сторін [INFO] народився син [PERSON] (а.с.5). Ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч.1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно ч. 3 цієї ж статті за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Позивач наполягає на стягненні з відповідача аліментів на утримання сина у частці від його доходу. На підставі наведеного, врахувавши розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку; те що обов'язок утримувати дитину до досягнення повноліття покладений на обох батьків; витрати позивача на дитину, на які вона покликалася, суд вважає, що позов слід задоволити. Стягувати з відповідача в користь позивача на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 24.04.2014 року і до досягнення сином [PERSON] повноліття. Крім того, з відповідача підлягає стягненню на користь держави 243,60 грн. судового збору, оскільки позивач при зверненні до суду була звільнене від сплати такого на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року.

Outcome: approved