Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 40 на вул. Некрасова, 8 в м. Львові. Позов мотивує тим, що у вказаній квартирі проживає та є зареєстрованою з 20 вересня 1972 року. Відповідач у зазначеній квартирі зареєстрований з 10 червня 2003 року, як член сімї позивача, а саме чоловік. 20 грудня 2013 року шлюб між сторонами було розірвано. Відповідач більше двох років в спірній квартирі не проживає, участі в її утриманні не приймає. Як на підставу позову посилається на положення ст. 71, 72 ЖК України, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». Ухвалою суду від 12 липня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. В судовому засіданні позивач [PERSON] і її представник [PERSON], який діяв на підставі ордеру серії ЛВ № 048670 від 27 липня 2018 року позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини, викладені в позові, просили позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судові засідання 18 вересня 2018 року, 18 жовтня 2018 року та 9 листопада 2018 року не зявився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце їх проведення, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву та клопотання про відкладення розгляду справи не подав. За таких обставин, відповідно до ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести судове засідання у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі доказів, які знаходяться в матеріалах справи, відносно чого сторона позивача не заперечила. Заслухавши пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких мотивів. \~ Згідно з ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. У відповідності до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 64 ЖК України до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач і члени його сім'ї. Стаття 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначає, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. В судовому засіданні встановлено, що позивач зареєстрована та проживає в квартирі № 40 в будинку № 8 на вулиці Некрасова в місті Львові з 20 вересня 1972 року. Відповідач як член сімї позивача почав проживати в спірній квартирі та був в ній зареєстрований 10 червня 2003 року. Вказані обставин стверджуються довідкою ЛКП «Господар» від 21 травня 2018 року № 2485. З свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-СГ № 087066 від 20 грудня 2013 року вбачається, що шлюб між сторонами було розірвано 20 грудня 2013 року. З актів ЛКП «Господар» від 12 грудня 2016 року, 23 листопада 2017 року, 18 травня 2018 року вбачається, що [PERSON] не проживає в квартирі № 40 в будинку № 8 на вулиці Некрасова в місті Львові з серпня 2016 року. Таким чином, судом встановлено, що в квартирі № 40 в будинку № 8 на вулиці Некрасова в місті Львові проживає позивач з 20 вересня 1972 року. Відповідач зареєстрований у вказаній квартирі, проте перестав бути членом сімї позивача та не проживає в даній квартирі понад шість місяців, а тому його слід визнати втратившим право на користування вказаним житловим приміщенням. При цьому, у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню в користь позивача понесені нею судові витрати в розмірі 704,8 гривень судового збору.

Outcome: approved