Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-12 00:00:00

Позивач з врахуванням уточнених позовних вимог звернулася до відповідача про стягнення аліментів, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що [PERSON] є батьком їх спільної дитини, [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач допомогу на утримання дитини не надає та ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, знаючи, що його син, [PERSON], потребує батьківської уваги і допомоги. Позивач на даний перебуває в декретній відпустці, але враховуючи незначний розмір доходу, який отримує на дитину, вона не може самостійно забезпечувати достатні умови для виховання та проживання своєї дитини, тому просить суд стягувати з відповідача на утримання дитини аліменти в розмірі 1/4 частини з усього його заробітку (доходу) щомісячно, на дитину відповідного віку, до досягнення ним повноліття, починаючи з 06 березня 2017 року. Сторони в судове засідання не з'явилися. Позивач звернулася до суду із заявою в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує, наполягає на їх задоволенні та просить суд розгляд справи провести у її відсутність. Відповідач звернувся до суду із заявою в якій зазначив, що позовні вимоги [PERSON] визнає, не заперечує проти їх задоволення та просить розгляд справи провести в його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та в повному обсязі проаналізувавши всі обставини справи, належність та допустимість доказів, вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом України. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, [PERSON] та [PERSON] є батьками дитини, [PERSON], [INFO]. Крім того, судом також встановлено, що на підставі рішення Іванківського районного суду Київської області від 05 липня 2012 року з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини його заробітку щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитини відповідного віку. Як вбачається з довідки виданої інспектором СКЗ Вишгородського ВП ГУ НП в Київській області 12.04.2017 року, [PERSON] з 07.04.2017 року призначений на посаду слідчого відділення поліції Вишгородського відділу поліції ГУ НП в Київській області. Згідно статті 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, доньки, сина; інші обставини, які мають суттєве значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідач довідки про свої доходи суду не надав, оскільки тільки влаштувався. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З матеріалів справи слідує, що позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом 06 березня 2017 року, тому суд вважає за можливе присудити аліменти на утримання дитини з 06 березня 2017 року. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачі за позовами про стягнення аліментів звільняються від сплати судового збору. У відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, суд покладає обов'язок зі сплати судового збору у сумі 640 гривень на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved