Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до суду, мотивуючи тим, що з відповідачем по справі проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу з 2010 року по 2013 рік. Від спільного проживання сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Сумісне життя не склалося, сторони припинили спільне ведення господарства, проживають окремо, рішенням Петрівського районного суду Кіровоградської області від 16.01.2014 року відповідача було зобовязано сплачувати на користь позивача аліменти на утримання доньки у розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку(доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. На даний момент відповідач офіційно ніде не працевлаштований і здійснювати відрахування аліментів у частці від заробітку неможливо та в даний час розмір раніше стягнутих аліментів є недостатнім, так як з часу присудження аліментів істотно зріс і прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. Хоча офіційно відповідач не працює, але являється працездатним, отже спроможний сплачувати аліменти на дитину у більшому розмірі ніж визначено попереднім рішенням суду, оскільки належне утримання дитини являється обовязком не тільки матері, але і батька, тому позивач просить змінити спосіб стягнення аліментів та розмір аліментів та стягувати на її користь аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 850 гривень, щомісячно з моменту предявлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач позов визнав частково, мотивуючи це тим, що він до цього часу сплачував аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] за рішенням суду в розмірі 400- 450 гривень на місяць. Крім цього він має на утриманні неповнолітнього сина - Дениса, [INFO]. На даний час він не працює так, як здійснює догляд за хворою матірю, тому не має можливості сплачувати аліменти в сумі 850 гривень на місяць. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу з 2010 року по 2013 рік. Від спільного проживання сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-НМ №207596 виданого 26.06.2012 року Конюшківською сільською радою Рогатинського району Івано - Франківського виконавчого комітету Конюшківської сільської ради (а. с. 3). Сумісне життя не склалося, сторони припинили спільне ведення господарства, проживають окремо. Рішенням Петрівського районного суду Кіровоградської області від 16.01.2014 року відповідача було зобовязано сплачувати на користь позивачки аліменти на утримання доньки у розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку(доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку (а. с. 4). Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно зі ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ч.1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідач в своїх поясненнях, щодо позовних вимог, посилався на те, що він не працює так, як здійснює догляд за хворою матірю, тому не має можливості сплачувати аліменти в сумі 850 гривень на місяць, але доказів того, що на його утриманні перебуває хвора матір, за якою він здійснює догляд, позивачем суду надано не було. Тобто, враховуючи матеріальний стан відповідача, суд вважає за необхідне позов задовольнити та змінити спосіб та розмір стягнення аліментів і стягнути відповідача на користь позивача в аліменти на утримання неповнолітньої доньки, у твердій грошовій сумі в розмірі 850 гривень, щомісячно до досягнення повноліття дитиною. Вказані правовідносини регулюються ст.ст.180, 181, 182, 183, 184, 191 Сімейного кодексу України.

Outcome: approved