Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку, у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення донькою [PERSON], [INFO], трирічного віку, тобто до [INFO], посилаючись на те, що з відповідачем вона перебуває у шлюбі, від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з позивачем. Позивач знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною до трьох років й не працює. Джерел доходу, крім допомоги згідно Закону України «Про державну допомогу сім'я з дітьми», а саме допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, позивач не має. Між сторонами виникли непорозуміння, що призвело до того, що відповідач перестав надавати на утримання позивача та дитини грошові кошти в повному обсязі. Позивач вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на її утримання, як на мати, з якою проживає їхня спільна дитина, а тому звернулася до суду. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на її користь для її утримання, щомісячно по 1/6 частині від усіх видів заробітку (доходу), починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною трирічного віку. В судовому засіданні представник позивача просила задовольнити позовні вимоги з підстав ,викладених у позові. Представник відповідача проти позовних вимог не заперечувала в частині стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно з урахуванням того, що окрім позивача, у відповідача на утриманні знаходяться двоє неповнолітніх дітей та мати. Треті особи в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені судом своєчасно та належним чином, причини неявки суду не надали. Представник відповідача [PERSON] надала суду пояснення стосовно того, що [PERSON] та її представник повідомленні про час і місце розгляду справи №333/4954/14-ц безпосередньо в залі суду, під час розгляду справи № 333/2278/14-ц у відкритому судовому засіданні, яка проводилася під звукозапис, та знаходилася у провадженні судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя Тучкова С.С. Відповідно до вимог ст.169 ЦПК України неявка сторін та третіх осіб не перешкоджає розгляду справи. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі третіх осіб та їх представників. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, надані сторонами, суд приходить до наступних висновків. Згідно з ч.4 ст.174 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.3 ст.10 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. На підставі ст.57 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів. Згідно з ст.60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно зі свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER], виданим 01.06.2013 року Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, [PERSON] та [PERSON], 01.06.2013 року зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 321. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу змінене на [PERSON] (а.с. 5). Відповідно до свідоцтва про народження, серії [NUMBER], виданого Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції 07.11.2013р., про що складено відповідний актовий запис № 1117, встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO] (а.с.6). На підставі рішення Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 25.06.2013 року по справі №333/3104/13-ц, яке набуло законної сили 08.07.2014 року, з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на її утримання у розмірі 35% частини всіх доходів щомісячно, починаючи з 17.04.2013 року довічно. Постановою державного виконавця Комунарського ВДВС Запорізького міського управління юстиції від 23.08.2013 року відкрито виконавче провадження №39698913 за виконавчим листом №333/3104/13-ц, виданим 29.07.2013 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя на підставі зазначеного вище рішення (а.с. 16). На підставі рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 11.07.2014 року по справі № 333/2278/14-ц, яке набуло законної сили 22.07.2014 року, з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON], на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менш, ніж 30% прожиткового мінімуму відповідного віку дитини, починаючи з 31.03.2014 року і до повноліття дитини (а.с. 14-15). Згідно з довідкою ПрАТ «Київстар» за вих. № 4940/09/06/04 від 16.05.2014 року, [PERSON] працює в ПрАТ «Київстар» на посаді начальника сектору. Загальна сума отриманого [PERSON] доходу за період з 01.02.2014 року по 30.04.2014 року за винятком аліментів становить 35 011,86 грн. Позивач знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною до трьох років й не працює. Джерел доходу, крім допомоги згідно з Законом України «Про державну допомогу сім'я з дітьми», а саме допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, позивач не отримує. У зв'язку з виниклими між сторонами непорозуміннями, призвело до того, що відповідач перестав надавати на утримання її та дитини грошові кошти. Таким чином, добровільно відповідач [PERSON] матеріальної допомоги на утримання дружини [PERSON] та дитини [PERSON] не надає, хоча є працездатним. Відповідно до ст.84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. На підставі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 183 ч. 1 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно зі ст. 182 ч 2 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно зі ст.191 аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до розяснень Пленума Верховного Суду України даними у п.17 Постанови від 15.05.2006 №3 « Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» «Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення». При визначенні частки доходу відповідача, яка підлягає стягненню як аліменти, суд враховує, що [PERSON] має постійний дохід у вигляді заробітної плати, на його утриманні знаходиться матір - [PERSON], на користь якої за рішенням Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 25.06.2013 року відповідач сплачує аліменти у розмірі 35% частини всіх доходів щомісячно, починаючи з 14.04.2013 року довічно, малолітня дитина - [PERSON], [INFO], на користь якого за рішенням суду м. Запоріжжя від 11.07.2014 року з відповідача стягнуто аліменти у розмірі 1/8 частина всіх доходів щомісячно, починаючи з 31.03.2014 року, непрацездатна дружина [PERSON], що знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, малолітня дитина - [PERSON], [INFO]. Позов надійшов до суду 18.06.2014 року, а тому саме з цієї дати повинні бути присуджені аліменти. Таким чином, у зв'язку із викладеним, аналізуючи зібрані у справі докази та вимоги чинного законодавства, приймаючи до уваги положення ст.11 Цивільного процесуального кодексу України щодо розгляду справ в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виходячи з принципу розумності та якнайкращого забезпечення інтересів дитини, враховуючи обставини справи, а також те, що відповідач визнав уточнений позов повністю, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ґрунтуються на законі, підтверджуються зібраними у справі доказами та не порушують прав та інтересів третіх осіб, тому позов є обґрунтованим і підлягає частковому задоволенню. Вимоги позивача про стягнення аліментів на своє утримання у розмірі 1/6 частини усіх його щомісячних прибутків, до досягнення дитиною трирічного віку, при тому, що відповідач може надавати таку допомогу, підлягають частковому задоволенню, а саме, суд приймає до уваги працездатний вік відповідача, наявність у останнього інших дітей, та не працездатних батьків, а тому розмір щомісячних грошових коштів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки суд визначає у розмірі 1/8 частини усіх його щомісячних прибутків, починаючи з 18.06.2014 р.

Outcome: partial