Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-09 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до відповідача про стягнення трьох відсотків річних та інфляційних витрат за час прострочення виконання рішення суду, посилаючись на те, що рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 25 січня 2013 року у справі № 2-3441/12 її позов до КС «Фенікс-Черкаси» про стягнення коштів задоволено. Стягнуто з КС «Фенікс-Черкаси» на її користь кошти в сумі 10 500 грн. вкладу, 6 300 грн. невиплачених відсотків, 4 500 грн. пайового внеску, а всього 21 300 грн. Рішення суду набрало чинності 13 лютого 2013 року. На виконання вказаного рішення 28 лютого 2013 року Соснівським районним судом м. Черкаси видано виконавчий лист, який неодноразово пред`являвся на виконання до Центрального відділу державної виконавчої служби міста Черкаси, проте на даний час рішення суду не виконане. Зокрема, 11 жовтня 2019 року постановою державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби виконавчий лист повернуто у зв`язку з відсутністю майна боржника, на яке може бути звернуто стягнення, а розшук такого майна виявився безрезультатним. Боржник КС «Фенікс-Черкаси» на сьогодні продовжує здійснювати свою діяльність. У зв`язку з тим що рішення відповідачем не виконано, просить стягнути з відповідача на її користь за прострочення виконання рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 25 січня 2013 року у справі № 2-3441/12 три відсотки річних та інфляційні втрати за період прострочення з 13 лютого 2013 року по 05 грудня 2019 рік в сумі 53 616 грн. 68 коп. 06 грудня 2019 року ухвалою суду було відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін та призначено судове засідання. Позивач до судового засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила їх задоволити, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Представник відповідача до судового засідання не з`явився, причини неявки суду не відомі, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. У зв`язку з неявкою сторін фіксація технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалася. З письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства. В судовому засіданні встановлено, що 06 серпня 2010 року між [PERSON] та КС «Фенікс-Черкаси» був укладений депозитний договір № 354Д-9/10 про внесення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок «Мирний» строком на 12 місяців в сумі 10 500 грн. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 25 січня 2013 року у справі № 2-3441/12 стягнуто з КС «Фенікс-Черкаси» на користь [PERSON] кошти в сумі 10 500 грн. вкладу, 6 300 грн. невиплачених відсотків, 4 500 грн. пайового внеску, а всього 21 300 грн. Рішення суду набрало чинності 13 лютого 2013 року.. На виконання вказаного рішення суду 28 лютого 2013 року Соснівським районним судом було видано виконавчий лист, який перебував на виконанні в Центральному відділ ДВС міста Черкаси ГТУЮ в Черкаській області. Старшим державним виконавцем Центрального відділу ДВС міста Черкаси ГТУЮ в Черкаській області 11 жовтня 2019 року винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з відсутністю майна боржника, на яке може бути звернено стягнення, а розшук такого майна виявився безрезультатним. Як зазначає позивач в позовній заяві, рішення суду не виконується, заборгованість відповідачем не виплачена. Ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу України. Відповідно до ч.1 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом (ч.2 ст.18 ЦПК України). Статтею 625 ч. 1 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливості виконання ним грошового зобов`язання. Боржник який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. (ч.2 с.625 ЦК України). Позивач скористалась своїм правом на звернення до суду з відповідним позовом. За розрахунком позивача, розмір інфляційних втрат становить за період з 13 лютого 2013 року по 05 грудня 2019 - 49 262 грн. 72 коп., а 3% річних - в сумі 4 353 грн. 96 коп., а всього 53 616 грн. 68 коп., які підлягають стягненню з відповідача. Суд погоджується з наданим позивачем розрахунком заборгованості інфляційних втрат та трьох відсотків річних. Оскільки при подачі позову позивач звільнений від сплати судових витрат, тому на підставі ст.141 ЦПК України до стягнення з відповідача в дохід держави підлягає судовий збір в сумі 2 102 грн.

Outcome: approved