Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеною позовною заявою 16.05.2014 року та просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказувала на те, що з 16 вересня 2007 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають двох малолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин, вони мають протилежні погляди на шлюб та сім'ю. Протягом останніх років спільне господарство вони разом не ведуть. Позивач вважає, що сім'я розпалася остаточно і примирення не бажає, спору щодо поділу спільного майна та про місце проживання дітей не має. Тому позивач просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 16.09.2007 року виконкомом Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис №29. 13.06.2014 року ухвалою Криворізького районного суду Дніпропетровської області подружжю призначено строк для примирення терміном на 3 місяці. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі, пояснюючи, що їх сімейні відносини не можливо зберегти та протягом наданого їм строку на примирення в їх сім'ї нічого на краще не змінилося. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач [PERSON] в судовому засіданні вимоги позивача визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував, оскільки наданий їм судом строк для примирення ніяких результатів не дав. Суд, вислухавши сторони, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, згідно матеріалів справи, сторони перебувають у шлюбі, який укладений 16 вересня 2007 року та зареєстрований виконкомом Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 29, дошлюбне прізвище позивача «[PERSON]», про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що вбачається з копій свідоцтв про народження, відповідно, серії [NUMBER] від 10.07.2008 року та серії [NUMBER] від 10.06.2010 року (а.с.6, 7). Суд не застосовує положення ст. 111 СК України, оскільки в ході розгляду справи знайшли підтвердження викладені в позові обставини, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими, почуття любові та взаємоповаги зникло, а подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Відповідно до ст. 112 ч.2 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Суд дійшов висновку, що сім'я розпалася остаточно, примирення неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, у зв'язку із чим шлюб зареєстрований між сторонами, повинен бути розірваний. З урахуванням думки позивача після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача на її користь 350 грн. в рахунок відшкодування витрат за надання правової допомоги, то суд дійшов до висновку, що ці вимоги також підлягають задоволенню, в силу ст. 61, п. 2 ч. 3 ст. 79, ст. 84, ч. 1 ст. 88 ЦПК України, оскільки документально підтверджені актом виконаних робіт з надання юридичних послуг адвокатом [PERSON], де на складання позовної заяви затратив 1 годину, тобто надавав правову допомогу та згідно розрахунку, складеного відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави», де погодинна оплата праці дорівнює 40 % розміру мінімальної заробітної плати за годину роботи адвоката у цивільній справі витрати склали 487,20 грн., але позивач сплатила 350,00 грн. за знижкою адвоката (а.с. 8,9), які і підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Оскільки рішення постановляється на користь позивача, то згідно з ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені нею та документально підтверджені судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved