overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-21 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом та просить розірвати з відповідачем шлюб зареєстрований 24 квітня 2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 441. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося, сімя розпалася по причині втрати любові, взаємоповаги та порозуміння. Сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть. Сімя розпалась остаточно та поновлена не може бути, шлюб носить формальний характер і його збереження суперечить інтересам позивача. На примирення позивач не згодна. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Позивач у судове засідання не зявилася, подала суду заяву, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, також просила розглядати справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, подав суду заяву, проти задоволення позову не заперечував, просив розірвати шлюб з позивачем, також просив розглядати справу за його відсутності. Враховуючи заяви позивача та відповідача, суд ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 24 квітня 2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 441 від 24 квітня 2010 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії 1-ВЛ № 138658, що видано 24 квітня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову Харківського міського управління юстиції. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про її народження. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка та примушування жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, враховуючи що сторони не бажають перебувати у шлюбі, на примирення не згодні, тому суд вважає що шлюб підлягає розірванню на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому за заявою позивача, суд вважає залишити їй прізвище після розірвання шлюбу «Туришова».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-06 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом та просить розірвати з відповідачем шлюб, зареєстрований 24 липня 1987 року у будинку одруження міста Фрунзе Аламединського району Киргизька РСР, актовий запис № 1714. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося, сімя розпалася по причині втрати любові, взаємоповаги, порозуміння. Шлюбні стосунки не підтримують з березня 2014 року і шлюб існує формально, сімя розпалась остаточно та поновлена бути не може, на примирення позивач не згодна. Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO], неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Позивач у судове засідання не зявилася, подала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, також просив справу розглядати без її участі. Відповідач в судове засідання не зявився, подав, суду заяву в якій позовні вимоги про розірвання шлюбу визнав в повному обсязі та просив розглядати справу без його участі. Враховуючи заяви позивача та відповідача, суд, ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 24 липня 1987 року у будинку одруження міста Фрунзе Аламединського району Киргизька РСР, актовий запис № 1714, що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІІ-ГС № 360460, що видане 24 липня 1987 року відділом (бюро) записів актів громадянського стану міста Фрунзе Аламединського району Киргизька РСР. Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO] та неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про її народження. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка та примушування жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, враховуючи що сторони не бажають перебувати у шлюбі, на примирення не згодні, тому суд вважає що шлюб підлягає розірванню на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача та відповідача. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому за заявою позивача суд вважає залишити їй прізвище після розірвання шлюбу Шленчак.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-09 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом та просить розірвати з відповідачем шлюб зареєстрований 24 липня 2009 року в Київському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 310. В обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося, сімя розпалася по причині втрати почуття любові, поваги один до одного та порозуміння. Сторони шлюбні стосунки не підтримують з серпня 2017 року, спільного господарства не ведуть. Шлюб між сторонами носить формальний характер і його збереження суперечить інтересам позивача, на примирення позивач не згодна. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 23 березня 2018 року відкрито провадження по справі. Позивач у судове засідання не зявилася, подала суду заяву, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити; просила після розірвання шлюбу залишити прізвище «Богомол»; також просила розглядати справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, подав суду заяву, проти задоволення позову не заперечував, просив розірвати шлюб з позивачем, також просив розглядати справу за його відсутності. Будь-яких клопотань сторонами не надано. Враховуючи заяви позивача та відповідача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 24 липня 2009 року в Київському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 310 від 24 липня 2009 року, що підтверджено свідоцтвом про одруження серії 1-ВЛ № 117675, що видано 24 липня 2009 року Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про її народження. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка та примушування жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, враховуючи що сторони не бажають перебувати у шлюбі, на примирення не згодні, тому суд вважає що шлюб підлягає розірванню на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому за заявою позивача суд вважає залишити їй прізвище після розірвання шлюбу «Богомол». Таким чином, суд повністю задовольняє вимоги позивача. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом та просить розірвати з відповідачем шлюб, зареєстрований 24 січня 2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 47. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося, оскільки вони різні за характером люди, мають діаметрально протилежні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. В теперішній час шлюб носить формальний характер і його збереження суперечить інтересам позивача, сім'я розпалась остаточно та поновлена бути не може, на примирення позивач не згодна. Від шлюбу сторони дітей не мають. Позивач у судове засідання не з'явилася, подала суду заяву в якій підтримала заявлені позовні вимоги, просила їх задовольнити з підстав викладених у позові, вказала, що строк на примирення з відповідачем їй не потрібен, також просила справу розглядати без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, тому суд ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін, за письмовою згодою позивача в заочному порядку. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 24 січня 2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 47, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], яке видане повторно 30 жовтня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка та примушування жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, враховуючи що позивач не бажає перебувати у шлюбі з відповідачем, на примирення не згодна, тому суд вважає що шлюб підлягає розірванню на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-23 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом та просить розірвати з відповідачем шлюб зареєстрований 25 вересня 2004 року у Бабаївській селищній раді Харківського району Харківської області, актовий запис № 36. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вони з відповідачем з червня 2012 року спільного господарства не ведуть, шлюбні стосунки не підтримують, оскільки за постійних суперечок вони втратили почуття любові та поваги один до одного. В теперішній час шлюб носить формальний характер і його збереження суперечить інтересам позивача. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач у судове засідання не з'явилася, подала суду заяву в якій позовні вимоги щодо розірвання шлюбу підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, також просила розглядати справу без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав суду заяву в якій позовні вимоги щодо розірвання шлюбу визнав в повному обсязі та просив розглядати справу без його участі. Враховуючи заяви позивача та відповідача, суд, ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 25 вересня 2004 року у Бабаївській селищній раді Харківського району Харківської області, актовий запис № 36, що підтверджено свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], що видане 25 вересня 2004 року, Бабаївською селищною радою Харківського району Харківської області. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про його народження. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка та примушування жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, враховуючи що сторони не бажають перебувати у шлюбі, на примирення не згодні, тому суд вважає що шлюб підлягає розірванню на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача та відповідача. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому за заявою позивача, суд вважає відновити їй дошлюбне прізвище після розірвання шлюбу «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-10 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом та просить розірвати з відповідачем шлюб, зареєстрований 25 грудня 1999 року у Пономаренківській сільській раді Харківського району Харківської області, актовий запис № 20. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося. Шлюб носить формальний характер і його збереження суперечить інтересам позивача. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Позивач у судове засідання не з'явилася, подала суду заяву в якій заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, також просила розглядати справу без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Враховуючи заяву позивача, суд ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 25 грудня 1999 року у Пономаренківській сільській раді Харківського району Харківської області, актовий запис № 20, що підтверджено свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], що видане виконавчим комітетом Пономаренківської сільській раді Харківського району Харківської області 25 грудня 1999 року. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про її народження. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка та примушування жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, враховуючи що позивач не бажає перебувати у шлюбі з відповідачем, на примирення не згодна, тому суд вважає що шлюб підлягає розірванню на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому за заявою позивача, суд вважає залишити їй прізвище після розірвання шлюбу «[PERSON]». Судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача на корить позивача згідно вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-02 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом та просить розірвати з відповідачем шлюб зареєстрований 25 липня 2001 року у Мереф'янській міській раді Харківського району Харківської області, запис № 77. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося, сім'я розпалася по причині втрати поваги один до одного та порозуміння. Сторони шлюбні стосунки не підтримують з квітня 2016 року, спільного господарства не ведуть. Сім'я розпалась остаточно, шлюб носить формальний характер і його збереження суперечить інтересам позивача, на примирення позивач не згодна. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] та неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач у судове засідання не з'явилася, подала суду заяву, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, також просила розглядати справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав суду заяву, проти задоволення позову не заперечував, просив розглядати справу за його відсутності. Враховуючи заяви позивача та відповідача, суд ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 25 липня 2001 року у Мереф'янській міській раді Харківського району Харківської області, запис № 77 від 25 липня 2001 року, що підтверджено свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] що видано 25 липня 2001 року Мереф'янською міською радою Харківського району Харківської області. Від шлюбу сторони мають двох дітей: малолітню доньку [PERSON], [INFO] та неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], про що свідчать свідоцтва про їх народження. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка та примушування жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, враховуючи що сторони не бажають перебувати у шлюбі, на примирення не згодні, тому суд вважає що шлюб підлягає розірванню на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому за заявою позивача, суд вважає залишити їй прізвище після розірвання шлюбу «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-02 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом та просить розірвати з відповідачем шлюб зареєстрований 25 липня 2014 року у виконавчому комітеті Мерефянської міської ради Харківського району Харківської області, актовий запис № 108. В обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося, сімя розпалася по причині втрати порозуміння та почуттів. Сторони шлюбні стосунки не підтримують з серпня 2018 року, спільного господарства не ведуть. Шлюб між сторонами носить формальний характер і його збереження суперечить інтересам позивача, на примирення позивач не згодна. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 05 листопада 2018 року відкрито провадження по справі. Позивач у судове засідання не зявилася, подала суду заяву, позовні вимоги підтримала, просила розглядати справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, подав суду заяву, проти задоволення вимог позивача не заперечував, просив розглядати справу за його відсутності. Будь-яких клопотань сторонами не надано. Враховуючи заяви позивача та відповідача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 25 липня 2014 року у виконавчому комітеті Мерефянської міської ради Харківського району Харківської області, актовий запис № 108 від 25 липня 2014 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії І-ВЛ № 236430, що видано 25 липня 2014 року виконавчим комітетом Мерефянської міської ради Харківського району Харківської області. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про його народження. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка та примушування жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, враховуючи що сторони не бажають перебувати у шлюбі, на примирення не згодні, тому суд вважає що шлюб підлягає розірванню на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому за заявою позивача суд вважає відновити їй дошлюбне прізвище після розірвання шлюбу «Товкач». Таким чином, суд повністю задовольняє вимоги позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-20 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом та просить розірвати з відповідачем шлюб зареєстрований 25 листопада 2000 року у Липецькій сільській раді Харківського району Харківської області, актовий запис № 33. В обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося, сімя розпалася по причині втрати порозуміння. Сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть з жовтня 2016 року. Шлюб між сторонами носить формальний характер і його збереження суперечить інтересам позивача, на примирення позивач не згодна. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 10 вересня 2018 року відкрито провадження по справі. Позивач у судове засідання не зявилась, подала суду заяву в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, також просила розглядати справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, подав суду заяву в якій проти задоволення позову не заперечував, просив розглядати справу за його відсутності. Будь-яких клопотань сторонами не надано. Враховуючи заяви позивача та відповідача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 25 листопада 2000 року у Липецькій сільській раді Харківського району Харківської області, актовий запис № 33 від 25 листопада 2000 року, що підтверджено свідоцтвом про одруження І-БП № 045571, яке видано 25 листопада 2000 року виконавчим комітетом Липецької сільської ради Харківського району Харківської області. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про її народження. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка та примушування жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, враховуючи що сторони не бажають перебувати у шлюбі, на примирення не згодні, тому суд вважає що шлюб підлягає розірванню на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Таким чином, суд повністю задовольняє вимоги позивача. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved