Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який зареєстрований 23.09.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Новобузького районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 87 та про стягнення аліментів на утримання синів [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Позов мотивує тим, що з 23 вересня 2006 року вона, позивач, перебуває в зареєстрованому шлюбі із відповідачем. Сторони мають синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на життя та сім`ю. За відсутності іншого житла вимушені проживати спільно. Наміри поновлювати відносини не має. Хоч і проживають разом, але спільне господарство не ведуть. Примирення вважає не можливим. В зв`язку з тим, що діти проживають з нею просить стягнути з відповідача аліменти на утримання синів в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до їх повноліття. В судове засідання позивач не з`явилась, про час та місце слухання справи повідомлена, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, на позовних вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, з позовними вимогами про розірвання шлюбу згодний. Щодо вимог позивача про стягнення аліментів на утримання дітей жодних письмових пояснень не надав. Відзиву та заперечень з цього приводу також не надано. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 23 вересня 2006 року між сторонами укладений шлюб (а.с. 11). Сторони мають синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , батьками яких є позивач і відповідач (а.с. 12-13). Діти проживають разом з позивачем (а.с. 10), та згідно позовної заяви знаходяться на утриманні позивачки. Враховуючи те, що згідно позовної заяви сторони припинили шлюбні відносини, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню, так як подальше проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 182 Сімейного Кодексу України визначено мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів, судом враховуються положення статті 182 Сімейного кодексу України та те, що відповідач є працездатним, доказів зворотнього до суду не надано. Згідно ч. 1 ст.183 Сімейного Кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Частиною 1 ст. 191 СК України, передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача, а тому стягненню на користь держави з відповідача підлягають судові витрати в сумі 840,80 грн. в частині позовних вимог щодо стягнення аліментів. Щодо судового збору за вимогою про розірвання шлюбу суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 142 ЦПК у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, тому судовий збір в розмірі 420,40 грн. слід повернути позивачу, іншу частину судового збору в розмірі 420,40 грн. відповідно до ст. 141 ЦПК України - покласти на відповідача. На підставі викладеного і ст.ст. 84, 112, 180, 181 - 183, 191 СК України,

Outcome: approved