Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду і просить встановити факт належності [PERSON], який помер 12 травня 2017 року Державних актів на право власності на земельні ділянки серії ЖТ №111676, серії ЖТ №111677, видані 28 жовтня 2003 року щодо земельних ділянок площею 1,4038 га, кадастровий номер 1823783400:02:000:0182, та площею 0,6481 га, кадастровий номер 1823783400:05:000:0064, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих на території Заліської сільської ради Народицького району Житомирської області, та визнати за нею право власності на зазначені вище земельні ділянки в порядку спадкування за законом. Позовні вимоги мотивує тим, що зазначені земельні ділянки належали її покійному чоловіку [PERSON], але вона не може оформити свідоцтво про право на спадщину щодо цих земельних діялнок, оскільки правовстановлюючі документи містять розбіжності щодо написання прізвища їх власника. Сторони та третя особа в судове засідання не зявилися, надіслали заяви, в яких просять справу розглядати без їх участі; позивач позовні вимоги підтримує, представник відповідача щодо вирішення спору покладається на розсуд суду, третя особа просить позов задовольнити. Дослідивши цивільної матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №111676 від 28 жовтня 2003 року власником земельної ділянки площею 1,4038 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 1823783400:02:000:0182, розташованої на території Заліської сільської ради Народицького району Житомирської області, є [PERSON]. Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №111677 від 28 жовтня 2003 року власником земельної ділянки площею 0,6481 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 1823783400:05:000:0064, розташованої на території Заліської сільської ради Народицького району Житомирської області, є [PERSON]. Згідно довідки відділу Держгеокадастру у Народицькому районі Житомирської області №95 від 26 березня 2019 року на імя [PERSON] було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №111676, зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів за №176, щодо земельної ділянки з кадастровим номером 1823783400:02:000:0182, площею 1,4038 га, а також Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №111677 зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів за №177, щодо земельної ділянки з кадастровим номером 1823783400:05:000:0064, площею 0,6481 га. Також із зазначеної довідки вбачається, що відповідно до Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на\~ земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 6 серпня 2009 року за №735/16751, а саме пункту 4.1, виправлення орфографічних або технічних помилок у бланку та Державному акті на право власності на земельну ділянку не допускається. Пунктом 6 частини 1 статті 315 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. У суду немає підстав не довіряти, наявним в матеріалах справи документам, в яких збігаються всі дані (імя, по батькові), окрім прізвища померлого чоловіка позивача в Державних актах на право власності на земельні ділянки, а тому суд вважає факт належності останньому правовстановлюючих документів доведеним. [PERSON] помер 12 травня 2017 року, позивач є його дружиною, що підтверджується копіями свідоцтва про смерть серії І-ТП №311262 від 15 травня 2017 року, свідоцтва про шлюб серії І-ТП №492442 від 12 липня 1986 року. Отже, в силу статті 1261 ЦК України позивач є спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON]. Відповідно до частини 1 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 5 вказаної статті визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця (частина 2 статті 1220 ЦК України). Позивач звернулась до Народицької державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини та про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначену вище земельну частку (пай), але у видачі свідоцтва їй було відмовлено, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №649/02-31 від 06 листопада 2018 року. Окрім позивача спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] є дочка [PERSON], проте вона із заявою про прийняття спладщини до нотаріальної контори не зверталася, що убачається з листа Народицької державної нотаріальної контори №30\\01-16 від 24 січня 2019 року та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №54861846 від 24 січня 2019 року. Крім того, надала до суду заяву, у якій просила позовні вимоги позивача задовольнити, жодних заперечень не має. Враховуючи викладене, суд дійшов переконання, що позовні вимоги слід задовольнити й визнати за позивачем в порядку спадкування за законом\~ право власності на Державні акти на право власності на земельні ділянки. Позивач сплатила судовий збір в сумі 1152 гривні 60 копійок, враховуючи положення статей 141,294 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 768 гривень 40 копійок.

Outcome: approved