Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду позовом в червні 2016 року і просила встановити факт постійного не проживання [PERSON] в квартирі [ADDRESS] на час відкриття спадщини після смерті [PERSON], яка померла [INFO], та [PERSON], який помер [INFO]. Позивач вказує, що [INFO] померла її мати [PERSON], яка була власником 1/5 частини квартири [ADDRESS]. Крім того, як зазначає Позивач, [INFO] помер її батько [PERSON], який також був власником 1/5 частини зазначеної квартири. Після смерті батьків Позивач, як спадкоємиця першої черги, звернулась до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини, проте нотаріус видав їй свідоцтва лише на третину спадкового майна, яке залишилось після матері (1/15), і на половину майна, яке залишилось після смерті батька (2/15). Позивач зазначає, що [PERSON] є її сестрою, вона також зареєстрована за адресою: [ADDRESS], проте не проживає в ній фактично вже протягом 11 років, оскільки переїхала в Канаду. Позивач вказує, що у зв'язку з тим, що [PERSON] зареєстрована у зазначеній квартирі, в якій проживали і їх батьки до своєї смерті, і формально може вважатись такою, що фактично прийняла спадщину, приватний нотаріус відмовляється видавати Позивачу свідоцтва про право на спадщину на іншу частину майна. З огляду на таке, враховуючи, що Відповідач вже протягом тривалого часу проживає в Канаді, а у місті Києві лише формально зареєстрована, Позивач просить встановити факт, яким визнати, що на момент смерті своїх батьків [PERSON] в квартирі разом з ними постійно не проживала. У судове засідання Позивач та її представник не з'явились, подали заяву про розгляд справи у їх відсутність, проти заочного рішення не заперечуючи. Відповідач до суду не з'явилась, про розгляд справи повідомлялась через засоби масової інформації. За наявності письмової згоди Позивача суд ухвалив розглядати справу у відсутність Відповідача із постановленням заочного рішення. Дослідивши наявні матеріали справи, суд встановив наступне. Згідно з положеннями чинного законодавства встановленню у судовому порядку підлягають лише ті факти, від яких залежить настання юридичних наслідків. Так, встановлення факту не проживання Відповідача в квартирі [ADDRESS], на момент смерті батьків Сторін - [PERSON] (померла [INFO]) та [PERSON] (помер [INFO]) необхідне Позивачу, як вона вказує, для прийняття спадщини після них, включаючи частку, яка б належала Відповідачу у випадку прийняття нею спадщини. Встановлено, що сторони є рідними сестрами, і їх батьками є [PERSON] та [PERSON]. Згідно зі свідоцтвом про право власності на житло від 16.11.2007 квартира [ADDRESS] була зареєстрована в рівних частках за [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], тобто по 1/5 частині за кожним. [PERSON] померла [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER]. 27 травня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Білоконь В.О. на ім'я [PERSON] видане свідоцтво про право на спадщину на 1/3 частину спадкового майна після смерті [PERSON] (1/15 частина квартири). Іншими спадкоємцями у свідоцтві зазначені [PERSON] та [PERSON], які значились зареєстрованими в квартирі [ADDRESS] на момент смерті спадкодавця, проте не оформили своїх спадкових прав. Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER], [PERSON] помер [INFO]. Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину від 27.05.2016 спадкоємцями майна померлого [PERSON] (4/15 часток) є його діти [PERSON], яка подала заяву про прийняття спадщини та отримала свідоцтво на свою частку, та [PERSON], яка зареєстрована у квартирі, проте заяви про прийняття спадщини не подавала. Відповідно до ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, підставою для прийняття спадщини є фактичне проживання спадкоємця разом зі спадкодавцем на момент його смерті, а не сама по собі реєстрація його місця проживання за даною адресою. Встановлено, що [PERSON] є громадянкою Республіки Канади, постійно проживає та має зареєстровану адресу в Канаді: [ADDRESS]. Як вбачається з акту, складеного мешканцями будинку [ADDRESS], [PERSON] не проживає у квартирі №41, в якій зареєстрована, протягом 11 років. (а.с. 8) Таким чином, не зважаючи на її реєстрацію в квартирі, станом на момент смерті [PERSON] в 2009 році та на момент смерті [PERSON] в 2015 році, вона в квартирі разом з ними не проживала, а тому спадщини не приймала. Враховуючи, що встановлення даного факту захищає права Позивача на отримання спадщини на все спадкове майно, яке б належало [PERSON], у випадку прийняття нею спадщини, оцінюючи матеріали справи у їх сукупності, суд вважає можливим позов задовольнити.

Outcome: approved