Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом, в якому просить (з урахуванням змін та доповнень /а.с.153-155/) стягнути з відповідача на її користь 14283,65 грн., з яких: витрати на квартплату та центральне опалення - 13825,06 грн., за повірку лічильників - 173,52 грн., за користування газом - 285,07 грн. Свої вимоги мотивує тим, що квартира [ADDRESS], яка складається з чотирьох кімнат, належить на праві спільної часткової власності їй - 3/4 частки та її колишньому чоловіку [PERSON] - 1/4 частки. Фактично у вказаній квартирі проживають відповідач - її донька [PERSON] зі своїм чоловіком та двома дітьми. Проте відповідач не оплачує за надані житлово-комунальні послуги, в зв'язку із чим всі витрати несе вона особисто, хоча у зазначеній кварті не проживає. Просить позов задовольнити. У судовому засіданні позивач позов та її представник позов підтримали, дали пояснення аналогічні вищенаведеному, просять позов задовольнити. У судовому засіданні відповідач та третя особа проти позову заперечили, подали до суду письмові заперечення /а.с.37-40/, в якій зазначили, що позивач, як співвласник квартири зобов'язана нести витрати з утримання вказаного майна, крім того, позивач не проживає у квартирі [ADDRESS] з власної ініціативи, ніхто їй не перешкоджає у вселенні, просять у позові відмовити. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи, оглянувши матеріали цивільних справ №№ 2-3033/11, 1309/8658/12, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.5 ч. 3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно з ч. 2 ст. 64 ЖК УРСР до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Відповідно до ч.ч. 3,4 ст. 156 ЖК УРСР члени сім'ї власника будинку (квартири) зобов'язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Спори між власником та членами його сім'ї про розмір участі в витратах вирішуються в судовому порядку. До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 162 ЖК УРСР плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS], яка складається з чотирьох кімнат, належить на праві спільної часткової власності позивачу [PERSON] - 3/4 частки та третій особі [PERSON] - 1/4 частки /а.с.5/. Відповідно до довідки ОСББ «Пролісок 19» від 25.08.2015 року № 102 в [ADDRESS] зареєстровано п'ять осіб: позивач [PERSON], колишній чоловік позивача [PERSON], донька позивача та третьої особи - відповідач [PERSON], а також двоє малолітніх дітей останньої [PERSON] та [PERSON] /а.с.31/. Фактично у вказаній квартирі проживають відповідач [PERSON] зі своїм чоловіком та двома дітьми, зазначені обставини визнаються всіма учасниками судового процесу, і тому в силу ч. 1 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню. Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 18 грудня 2014 року в справі № 1309/8658/12 за позовом [PERSON] до [PERSON], ОСББ «Пролісок 19», ЛКП «Залізничнетеплоенерго», треті особи - [PERSON] та орган опіки та піклування Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, про виділ частки із майна, що є в спільній частковій власності, та поділ особових рахунків було ухвалено: зобов'язати ОСББ «Пролісок 19» відкрити окремий особовий рахунок по оплаті за надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території по квартирі [ADDRESS] на ім'я [PERSON] з врахуванням визначених часток (1/4 частка належить [PERSON]). зобов'язати Львівське комунальне підприємство «Залізничнетеплоенерго» відкрити окремий особовий рахунок за надання послуг централізованого опалення і централізованого постачання гарячої водипо квартирі [ADDRESS] на ім'я [PERSON] з врахуванням визначених часток (1/4 частка належить [PERSON]). змінити в особових рахунках [PERSON] по квартирі [ADDRESS] оплату за надання послуг по утриманню будинку та прибудинкової території, централізованого теплопостачання і централізованого постачання гарячої води, з врахуванням, що [PERSON] належить 3/4 частки квартири. Вищезазначене рішення суду має преюдиціальне значення при вирішенні даної справи в силу вимог ч. 3 ст. 61 ЦПК України. У судовому засіданні з'ясовано, що між третьої особою [PERSON] та відповідачем [PERSON] досягнуто усної домовленості щодо оплати на особовий рахунок третьої особи за послуги, з утримання будинку та прибудинкової території та послуги централізованого опалення. Так, відповідач оплачує за послуги, з утримання будинку та прибудинкової території та послуги централізованого опалення з врахуванням визначеної 1/4 частки її батька в квартирі [ADDRESS], а також повністю оплачує за послуги за постачання холодної і гарячої води, та газу, що визнається всіма учасниками судового процесу та підтверджується квитанціями. Разом з тим, як убачається з пояснення учасників судового процесу відповідач не приймає участі в оплаті рахунків за послуги, з утримання будинку та прибудинкової території та послуги централізованого опалення, які нараховуються на особовий рахунок позивача, [PERSON] сама в повному об'ємі розраховується за надані послуги, що підтверджується відповідними квитанціями /а.с.8-23/. Беручи до уваги, що відповідач [PERSON] є донькою позивача, яка є власником 3/4 частини квартири [ADDRESS], в якій фактично проживає відповідач зі своїм чоловіком та дітьми, суд вважає, що в силу вимог ст.ст.156,162 ЖК УРСР [PERSON] зобов'язана брати участь у витратах за послуги з утримання будинку та прибудинкової території та послуги централізованого опалення, які повністю оплачуються її матір'ю, яка фактично не проживає у вказаній квартирі. Разом з тим, враховуючи положення ст. 322 ЦК України, яким передбачено, що власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, суд приходить до висновку, що позивач, як співвласник квартири, якій ніхто не перешкоджає проживати у ній, також має нести витрати по оплаті за житлово-комунальні послуги. Як убачається з розрахунку, наданого позивачем суду /а.с.185-189/, [PERSON] з січня 2012 року по січень 2016 року витратила на утримання квартири [ADDRESS] 14293,69 грн., з яких послуги, з утримання будинку та прибудинкової території та послуги централізованого опалення складають 13835,09 грн. (14293,69 грн. (загальна сума витрат) - 173,53грн. (витрати на послуги ЛП «Водомір») - 31,28 грн. (витрати на послуги з газопостачання за 2013 рік) - 133,12 грн. (витрати на послуги з газопостачання за 2014 рік) - 120,67 грн. (витрати на послуги з газопостачання за 2015 рік) = 13835,09 грн.). Беручи до уваги, що відповідач проживає у квартирі зі своїм працездатним чоловіком, який також є споживачем житлово-комунальних послуг, то суд вважає, що витрати, які понесла позивач на оплату послуг з утримання будинку та прибудинкової території та послуги централізованого опалення мають бути розподілені між сторонами та чоловіком відповідача в рівних частках, а відтак з відповідача на користь позивача слід стягнути 2/3 частини суми, яка була оплачена позивачем за послуги з утримання будинку та прибудинкової території та послуги централізованого опалення, тобто з відповідача підлягає стягненню 9223,40 грн. (13835,09 грн. х 2/3 частини = 9223,40 грн.), що буде відповідати принципам розумності та справедливості. Щодо стягнення відповідача на користь позивача витрат на послуги з газопостачання в розмірі 285,07 грн. (31,28 грн. = 133,12 грн. + 120,67 грн.), які позивач понесла відповідно до її розрахунку, то у задоволенні такої слід відмовити, оскільки з квитанції ТОВ «Львівгаз ЗБУТ» за січень 2016 року /а.с.197/ вбачається, що відповідач в повному об'ємі сплачує за послуги з газопостачання, разом з тим, позивач у судовому засіданні не змогла пояснити на підставі яких рахунків нею протягом 2013-2015 років були сплачені вищевказані кошти, а відтак у задоволенні вказаної вимоги слід відмовити за безпідставністю та необґрунтованістю. Також, не підлягає задоволенню позовна вимога про стягнення 173,53 грн. за повірку водомірів, які позивач оплатила ДП «Водомір» /а.с.20/, оскільки ці витрати не є за своєю суттю витратами по утриманню будинку (квартири) і придомової території, в розумінні ст. 162 ЖК України, а відтак у відповідача відсутній обов'язок щодо оплати зазначених послуг. Крім того, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути відповідний розмір судового збору. /а.с.2/.

Outcome: partial