Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою про поділ майна подружжя посилаючись на те що, з 17.09.2004 року вона перебувала у шлюбі з відповідачем. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 24.01.2019 року у справі № 755/4458/18 їх шлюб розірвано. 17.06.2013 року відповідач придбав квартиру [ADDRESS] . Придбання квартири відбулось на підставі договору купівлі-продажу за 514 800 грн. Вона (позивач) давала згоду на її придбання. Від шлюбу вони з відповідачем мають спільну дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає з нею, та перебуває на її утриманні. Відповідач коштів на утримання дитини не надає, у зв`язку з чим просила визнати за нею право власності на спірну квартиру у розмірі 2/3 частин, та за відповідачем - 1/3 частину. В судовому засіданні представники позивача підтримали обставини викладені у позовній заяві, позовні вимоги, просили їх задовольнити. У зв`язку з неявками відповідача до суду не заперечували на заочний порядок розгляду справи. Підтвердили, що договір на утримання дитини між сторонами не укладався, з позовом на стягнення аліментів на утримання дитини до суду не звертались. Відповідач до суду не з`явився, про день, час та місце розгляду справи сповіщався згідно норм процесуального законодавства, заяв про розгляд справи за його відсутності, відзив на позов, суду не надав, що дає підстави для прийняття рішення по суті спору без присутності відповідача, по доказам наданим стороною позивача. Вислухавши пояснення представників позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Даний позов зареєстровано в Дніпровському районному суді м. Києва 20.06.2019 року. 20.06.2019 року проведено автоматизований розподіл судової справи між суддями. Згідно ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 26.06.2019 року відкрито провадження у справі. 01.04.2019 року подано заяву про уточнення позовних вимог. В суді установлено, що сторони з 17.09.2004 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Мають спільну дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 24.01.2019 року шлюб між сторонами розірвано. 17.06.2013 року між [PERSON] та [PERSON] укладено Договір купівлі-продажу квартири, за умовами якого [PERSON] придбав квартиру [ADDRESS] , загальною площею 56,3 м2. Квартира придбана за 514 800,00 грн. Дружина покупця - [PERSON] надала згоду на придбання квартири. Договір посвідчено приватним нотаріусом КМНО Верповською. О.В. Державна реєстрація вказаної кватири здійснена 17.06.2013 року. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права. Відповідно до ст. 60 СК України, Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною 1 статті 69 СК України визначено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. В суді встановлено, що спірна квартира була придбана в період шлюбу, а тому є спільною власністю подружжя. Між подружжям шлюбний договір не укладався. Стаття 70 СК України передбачає підстави для збільшення частки майна позивача. Однак, сторона позивача не надала жодного доказу на підтвердження даних обставин. Встановлено, що договір щодо утримання дитини між сторонами не укладався, із позовом на стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини позивач до суду не зверталась. Не надано жодного доказу на підтвердження того, що відповідач ухиляється від утримання дитини. Дані обставини дають підстави суду для визнання за позивачем права власності на 1/2 частину спірної квартири. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідач до суду не з`явився, та не скористався процесуальним правом висловити свої заперечення на позов та надати докази, які спростовують твердження позивача. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. По даній справі позивачем було сплачено судовий збір - 5 148,00 грн. Оскільки, позовні вимоги задоволено частково, з відповідача на користь позивача слід стягнути 2 574,00 грн. Враховуючи викладена та

Outcome: partial