Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, яким просить стягнути з останнього на свою користь інфляційні втрати та 3% річних в загальному розмірі 224236,4грн., які утворились внаслідок прострочення грошового зобовязання від 18.11.2003 разом із судовими витратами в сумі судового збору в розмірі 2562грн. та судового збору за забезпечення позову в сумі 320грн. Обґрунтовуючи вимоги позову позивач зазначає, що рішенням Московського районного суду м. Харкова від 18.11.2003 з [PERSON] стягнуто на користь позивача за договором займу від 21.04.1999 суму боргу на загальну суму 99035грн. та згідно виконавчого листа відкрито виконавче провадження. Протягом більш 13 років вищевказана сума боржником не погашена, рішення суду не виконано. Тому, за період з 2003 по 2017 інфляційні втрати основної суми боргу складають 181877,4грн.,35 річних за13 років складають 42359грн., а загалом сума боргу становить 224236,4грн. Представник позивача надав до суду заяву, якою просить розглянути справу за його відсутності, вимоги позову підтримує у повному обсязі і не заперечує щодо постановлення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, будучи повідомленим про день та час розгляду справи належним чином, в тому числі через оголошення у газету «Слобідський край» при цьому, заяв про поважність своєї неявки або про слухання справи за його відсутністю не надав, тому суд зі згоди представника позивача розглядає справу у відсутності відповідача, постановляючи заочне рішення, що не суперечить вимогам ст. 224 ЦПК України. Суд вивчивши доводи позивача, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Так, судом встановлено, що рішенням Московського районного суду м. Харкова від 18.11.2003 з [PERSON], зокрема, стягнуто на користь позивача за договором займу від 21.04.1999 суму боргу на загальну суму 99035грн. Ухвалою колегії суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 12.05.2006 рішення Московського районного суду м. Харкова від 18.11.2003, залишено без зміни. 17.11.2016 Московським ВДВС м. Харків ГТУЮ відкрите виконавче провадження. Такі обставини підтверджено копіями рішення Московського районного суду м. Харкова від 18.11.2003, ухвалою ВСУ від 12.05.2006, постанови про відкриття виконавчого провадження від 17.11.2016 (а.с. 6-11). Відповідно до ст.ст. 610,611 ЦК України порушенням зобовязання є його не виконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання, а у разі порушення зобовязання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частина 2 ст. 625 ЦК України зазначає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Статтею 3 ЗУ «Про відповідальність за несвоєчасно виконання грошових зобовязань» розмір пені, передбачений ст. 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня. Також Законом забезпечено право позивача на отримання інфляційних за період з 2004 по 2017 прострочення виконання умов договору, що дорівнює 181877,4грн. 3% річних становлять 42359грн., а всього заборгованість перед позивачем становить 224236,4грн. Відповідно до правил ст. 88 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір суд стягує на користь останнього з відповідача.

Outcome: approved