Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просила позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітнього сина, посилаючись на те, що 13 жовтня 2009 року було зареєстровано шлюб між нею та [PERSON] Від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO]. 25 серпня 2011 року на підставі рішення суду шлюб між позивачем та відповідачем був розірваний. Відповідач є батьком малолітньої дитини, однак починаючи з 2011 року проживає окремо та жодного з покладених законом на батьків обов'язків не виконує, будь-якої допомоги на утримання сина не надає, не спілкується із дитиною, не виявляє інтересу до життя та внутрішнього світу дитини, не створює умов для його повноцінного розвитку. З 2011 року за рішенням суду відповідач повинен сплачувати аліменти. Жодного разу з 2011 року відповідач навіть не поцікавився за які кошти виховується дитина. Аліменти не сплачує. Всі питання щодо виховання дитини вирішуються позивачем самостійно, без участі та підтримки з боку відповідача. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення від виховання дитини батьком, свідомого нехтування ним своїми обов'язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов'язків. В судовому засіданні позивач позов підтримала у повному обсязі, просила його задовольнити з заявлених у ньому підстав. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти його задоволення, про що надав нотаріально посвідчену заяву. Пояснив, що останні декілька років не сплачує аліменти на утримання їх спільної з позивачем дитини, не приймає участі в його вихованні. На даний час він має іншу родину, яку має намір перевезти з Криму до м.Херсона, а на теперішній час тимчасово проживає в м. Херсоні, як особа, переміщена з тимчасово окупованої території України. Представник третьої особи - органу опіки та піклування Дніпровської районної у м. Херсоні ради вважала доцільним позбавити батьківських прав відповідача щодо його малолітнього сина. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників процесу, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно до ст.150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно п. 16 цієї ж постанови, особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO], що підтверджується наданою суду копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11.08.2010 року. Як вбачається з акту обстеження умов проживання від 15.02.2015 року малолітнього [PERSON], останній проживає з матір'ю, бабусею та дідусем за адресою: [ADDRESS]. Для виховання та розвитку дитини створені всі необхідні умови. Рішенням Київського районного суду м.Сімферополя 25.08.2011 року з відповідача було стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], але аліменти відповідач не сплачує, в результаті чого має заборгованість , що підтверджується постановою про розрахунок заборгованості по аліментам від 04.02.2016 року. Згідно довідки від 08.02.2016 року наданої МБДОЗ «Дитячий садок загально розвиваючого виду №103 «Аврора» вбачається, що з листопада 2013 року по теперішній час [PERSON] жодного разу не приходив в дитячий садок забирати дитину [PERSON], ніколи не цікавився у вихователів життям дитини в саду, здоров»ям та успіхами. В дитсадку його ніхто не бачив. В 2016 році відповідач переїхав тимчасово проживати до м. Херсона, що підтверджується довідкою про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції від 22.01.2016 року за № 6522001205, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 509. Згідно ч.ч.1,2 ст.18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Гарантії прав, свобод та законних інтересів осіб, які переселилися з тимчасово окупованої території України та перебувають на території України на законних підставах, визначаються Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб». Відповідно акта обстеження житлово-побутових умов від 18.02.2016 року, відповідач проживає в [ADDRESS] винаймає житло зі всіма необхідними умовами для проживання, планує також перевезти свою нову сім`ю з окупованого Криму до м. Херсона. Згідно до заяви від 22.01.2016 року нотаріально завіреною приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Дергільовою О.Г. зареєстровано в реєстрі за №99 [PERSON] не заперечував проти позбавлення його батьківських прав щодо сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до висновку виконкому Дніпровської районної у м. Херсоні ради від 29.02.2016 року, виконавчим комітетом Дніпровської районної у м.Херсоні ради, орган опіки та піклування, вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його малолітнього сина [PERSON], [INFO]. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що факт ухилення відповідача від утримання та виховання його малолітнього сина [PERSON] знайшов своє підтвердження в ході розгляду справи, що є підставою для позбавлення його батьківських прав. На підставі викладеного та

Outcome: approved