Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Лозівської районної державної адміністрації Харківської області, третіх осіб: Управління Держгеокадастру у Лозівському районі Харківської області, Садівської сільської ради Лозівського району Харківської області про визнання права на земельну частку (пай), посилаючись на те, що їй належить земельна ділянка, площею 6,45 умовних кадастрових гектарів, без визначення меж в натурі, у землі, що перебувала у колективній власності КСП «Леніна» Лозівського району Харківської області на підставі Сертифікату на право власності на земельну частку (пай) серії ХР № 0031685, виданого Лозівською районною державною адміністрацією Харківської області на підставі розпорядження Лозівської РДА № 399 від 01.06.1996 року та зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 3508. На даний час вищевказаний сертифікат був втрачений, про що свідчить оголошення в засобах масової інформації щодо втрати даного сертифікату. На даний час право власності на обєкти нерухомого майна підтверджується свідоцтвом про право власності, але вона не має можливості отримати свідоцтво в звязку з втратою оригіналу сертифікату на право власності на земельну частку (пай). В звязку з чим просить визнати за нею право власності на земельну ділянку, площею 7,45 умовних кадастрових гектарів, без визначення меж в натурі, у землі, що перебувала у колективній власності КСП «Леніна» Лозівського району Харківської області на підставі Сертифікату на право власності на земельну частку (пай) серії ХР № 0031685, виданого Лозівською районною державною адміністрацією Харківської області на підставі розпорядження Лозівської РДА № 399 від 01.06.1996 року та зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 3508. Позивач в судове засідання не зявилася, але надала суду свою заяву в якій просила розглянути справу за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає в повному обсязі та просить винести рішення на підставі наданих нею письмових доказах. Представник відповідача в судове засідання не зявився, але надав суду свою заяву в якій просив розглянути справу за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує та просить позовні вимоги задовольнити. Представник третьої особи Управління Держгеокадастру у Лозівському районі Харківської області в судове засідання не зявився, але на адресу суду надав свої пояснення, в яких просив прийняти рішення згідно чинного законодавства, проти позову не заперечує та просить розглянути справу без участі представника. Представник третьої особи Садівської сільської ради Лозівського району Харківської області в судове засідання не зявився, але на адресу суду надала заяву, в якій просила розглянути справу без участі представника, заяв, клопотань та заперечень з приводу позовних вимог не мають. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання представником відповідача позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позовних вимог. Перевіривши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню за наступними підставами: Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 3 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку. Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші. З матеріалів справи вбачається, що позивач по справі є власником земельної ділянки, площею 6,45 умовних кадастрових гектарах, без визначення меж в натурі, у землі, що перебувала у колективній власності КСП ім. Леніна, Лозівського району, Харківської області, розташовану на території Садівської сільської ради Лозівського району, Харківської області, яка була надана їй для ведення сільськогосподарського виробництва на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХР № 0031685 згідно розпорядження голови Лозівської районної державної адміністрації № 399 від 01.07.1996 року, зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Лозівською районною державною адміністрацією Харківської області за № 3508 від 13.08.1996 року. На даний час оригінал Сертифікату на право власності на земельну частку (пай) від 01 липня 1996 року, виданого Лозівською районною державною адміністрацією Харківської області втрачений, що підтверджується розміщенням оголошення в засобах масової інформації, а саме в газеті «Голос Лозівщини» за № 70-71 (15479) від 24.06.2016 року. Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно зі ст. 392 ЦК України лише власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до положень ст.ст. 55, 124 Конституції України та ст. 3 ЦПК України кожна особа має право, в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У звязку з тим, що у позивача відсутні правовстановлюючі документи на спірну земельну ділянку, оскільки вони були втрачені, вона не має можливості отримати копію даного сертифікату. Позивач зверталася до Лозівської районної державної адміністрації Харківської області з заявою про видачу дублікату сертифікату на право на земельну частку (пай), але їй в цьому було відмовлено, оскільки, законодавством не визначений порядок видачі дублікатів сертифікату взамін втраченого. Сертифікати виготовлялися в одному примірнику і передавалися особисто кожному власнику відповідно до списку громадян, який додавався до державного акту на право колективної власності. При цьому невелика кількість бланків сертифікатів, яка передбачалася на заміну зіпсованих зберігалась в Головному управлінні Деркомзему у Харківській області. При зверненні до Головного управління Держкомзему у Харківській області було встановлено, що кількість бланків сертифікатів вже використана повністю. Тому було запропоновано звернутися до суду та визнати право власності на земельну частку (пай) в судовому порядку, що підтверджується листом № 02-50/1338 від 23.05.2016 року, виданим Лозівської районною державною адміністрацією Харківської області. Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією; документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідченні у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); а також рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Матеріали справи свідчать, що позивач по справі не має можливості отримати дублікат Сертифікату на право власності на земельну частку (пай). Таким чином, суд приходить до висновку про те, що відсутність у позивача оригіналу правовстановлюючого документу, який би підтверджував факт належності їй на праві власності спірної земельної ділянки, унеможливлює розпорядження даною землею, що є підставою для задоволення позову в повному обсязі відповідно до ст. 392 ЦК України. Право позивача [PERSON] на спірну земельну ділянку ніким не оспорене. Таким чином визнання сторонами предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved