Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

Позивач звернулася з вказаним позовом до суду, посилаючись на те, що 01.05.2011 року в неї її знайома [PERSON] за договором позики, позичила 6 000 доларів США до 01.05.2012 року та повинна була сплатити винагороду за користування грошових коштів у разі не повернення їх у зазначений термін, у розмірі 20 %и річних з 01.05.2012 року по 01.05.2013 року, за послідуючі роки у розмірі 30 %- річних, що з 01.04.2015 року по 01.07.2015 року складає 450 доларів США, однак свої зобов'язання відповідач не виконала. У червні 2015 року нею до відповідача направлено вимогу (претензію), з вимогою розірвання договору (зобов'язання) та не одноразово при особистих зустрічах вона намагалася повернути позичені кошти на виконання умов договору (зобов'язання). Однак відповідач на претензію не відреагувала, продовжує ухилятись від виконання умов договору по займу коштів, відсотки за користування грошовими коштами не сплачує, письмово доказів які б свідчили про виконання умов договору відповідач не має. Оскільки, відповідач не повернула винагороду за користування її коштами, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на її користь винагороду за користування її коштами та не виконання зобов'язання по їх поверненню, за період з 01.04.2015 року по 01.07.2015 року в розмірі 450 доларів США. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, наполягав на стягненні з відповідача винагороди за користування коштами [PERSON] в розмірі 450 доларів США. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про що свідчать її власноручні підписи в поштових повідомленнях. З досліджених матеріалів справи вбачається, що згідно договору позики від 01.05.2011 року укладеного між [PERSON] та [PERSON] позикодавець передав, а позичальник прийняв у власність 6 000 доларів США. Факт одержання грошей підтверджується підписанням зазначеного договору, в момент передачі йому суми позики. Згідно п.2 вищевказаного договору, зазначену суму грошей позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві готівкою в строк до 01.05.2012 року. Після повернення позики в повній сумі позикодавець повинен написати позичальнику розписку. Відповідно п. 7 вищевказаного договору, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити на вимогу позикодавця суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 100 доларів США щомісячно, що буде вважатись винагородою за користування грошовими коштами, що складає 20 % - річних від розміру позики за прострочення виконання умов даного договору за перший рік прострочення та 30 % - річних щомісячно за наступні роки прострочення виконання зобов'язання по поверненню грошових коштів, що становить 150 доларів США щомісячно. Рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 15.07.2010 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] борг за договором позики від 01.05.2011 року у розмірі 6 000 доларів США (139 800 грн.), що разом з інфляційними втратами (індексом інфляції) у 154 898, 40 грн. складає 294 698, 40 грн.; винагороду за користування коштами та не виконання зобов'язання по їх поверненню за період з 01.05.2012 року по 01.05.2015 року у розмірі 4 675 доларів США (108 927, 50 грн.) та судовий збір у розмірі 3 654 грн. Таким чином, дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає, оскільки вже є рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 12.06.2015 року за яким з [PERSON] стягнуто суму боргу, однак стягнення винагороди в іноземній валюті (доларах США) за невиконання грошового зобов'язання між фізичними особами не передбачено чинним законодавством.

Outcome: dismissed