Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду із даним позовом та просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вони з відповідачем багато років проживали однією сім'єю, від шлюбу мають двох повнолітніх дітей. На протязі багатьох років подружнього життя відповідач вживав алкогольні напої, що призвело до звички щоденного їх вживання. Будучи у нетверезому стані відповідач вчиняє свари та безпричинно її принижує. У зв'язку з протиправною поведінкою відповідача вони неодноразово припиняли подружні стосунки. Заради дітей вона пробачала, але відповідач належних висновків не робив. В останній час відповідач почав погрожувати їй фізичною розправою, та 11 липня 2014 року під час свари вона злякалася за своє життя і вимушена була вночі піти з дому. На теперішній час вона проживає окремо від відповідача за адресою: [ADDRESS]. Враховуючи, що поведінка та ставлення відповідача не змінювалися протягом років, й надалі проживати із людиною, яка принижує її честь та людську гідність вона не має змоги. Сторони в судове засідання не з'явилися, позивач завчасно сповістила суд про неявку та можливість розгляду справи за її відсутності. Позивач надала заяву в якій просила позов задовольнити та шлюб розірвати не заперечуючи проти заочного розгляду і вирішення справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи, або про розгляд справи за його відсутності до суду не надсилав, свого представника до суду не направив. Оскільки позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, а відповідач належним чином повідомлявся про день, місце та час розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.ст. 224-226 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 08 лютого 1986 року Відділом реєстрації актів громадського стану виконкому Жовтневої районної ради м. Дніпропетровська між сторонами було зареєстровано шлюб, про що в Книзі реєстрації актів про укладання шлюбу було зроблено актовий запис за № 211. Від шлюбу сторони мають повнолітніх дітей. Сімейне життя в сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння, свари та конфлікти, вони не проживають разом з липня 2014 року, не ведуть сумісного господарства і мають окремий бюджет. Позивач стверджує, що подальше збереження шлюбу суперечитиме її інтересам. Спір про поділ майна що є їхньою спільною сумісною власністю сторони вирішуватимуть окремо від спору про розірвання шлюбу. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. З огляду на ч. 1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що поміж сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхня сім'я розпалася та існує формально, а подальше спільне життя їхнього подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, а тому шлюб слід розірвати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved