Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою в якій просить стягнути аліменти із відповідача на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, на кожну дитину (всього Ѕ частину заробітку (доходу)) до досягнення ними повноліття, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки відповідач в добровільному порядку достатніх коштів на утримання дітей не надає, домовленості між ними про участь відповідача в утриманні дітей, які знаходяться на утриманні матері, не досягнуто. Позивач у судове засідання не з`явилась, про час і місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку. Представник позивача подав письмову заяву в якій, підтримавши позовні вимоги [PERSON] у повному обсязі, просить справу розглядати за її відсутності, не заперечує, щодо винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, повернулися конверти із судовими повістками по причині (адресат відсутній), причини неявки суду не повідомив, як і не надав заяви про розгляд справи без його участі. Згідно ухвали Знам`янського міськрайонного суду розгляд цивільної справи проводиться заочно. Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що в справі є достатньо матеріалів, які вказують на права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Рішенням Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02 вересня 2019 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.13-14). Від спільного життя сторони мають дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , батьком яких являється відповідач згідно з копіями свідоцтв про народження (а.с.11-12). На даний час, сторони разом не проживають, діти знаходяться на повному утримані матері (а.с.15). У добровільному порядку відповідач на утримання дітей матеріальної допомоги не надає, у зв`язку з чим позивач вимушена звернутися із даним позовом до суду. Відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В силу статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Конвенція ООН про права дитини (прийнята й відкрита для підписання, ратифікації та приєднання резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 року, набула чинності для України з 27 вересня 1991 року), визначає пріоритет у суспільстві інтересів дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей та фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стаття 6 Конвенції містить принцип щодо необхідності забезпечення у максимально можливій мірі виживання та здорового розвитку дитини. Відповідно до ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При вирішенні питання про визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) батька дітей до досягнення дітьми повноліття, суд виходить з наступного. Згідно з ч.ч.1, 2 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. З аналізу даної норми випливає обов`язок суду у разі стягнення аліментів на двох і більше дітей визначити єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Верховний Суд України 16 жовтня 2016 року у справі №6-1798цс16 зробив правовий висновок, відповідно до якого аліменти на двох і більше дітей визначаються судом у єдиній частці від заробітку (доходу) батька, а не в будь-який інший спосіб на розсуд суду. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позову в частині стягнення аліментів в розмірі ј частки заробітку (хододу) на кожну дитину . Згідно з ч.3 ст.183 СК України якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Враховуючи викладене, аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності та враховуючи те, що позивач позов підтримує, відсутні дані стосовно незадовільного стану здоров`я відповідача чи знаходження на його утриманні інших дітей або непрацездатних членів сім`ї, яких він зобов`язаний утримувати, а також ненадання ним матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей, які знаходяться на утриманні позивача, матеріальне становище сторін, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково, стягнувши з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку, але не менше ніж мінімальний гарантований розмір аліментів, встановлений законом для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня подачі позовної заяви та до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць, в силу ст.430 ЦПК України, підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджується за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі ст.141 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial