Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 15.04.2006 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають двох дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . На початку квітня 2020 року вони припинили подружні стосунки та перестали вести спільне господарство, оскільки не зійшлися характерами, а непорозуміння не дають їм можливості для продовження шлюбних відносин. Тому, просить суд розірвати шлюб, та стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір. Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися. Від представника позивача на електрону адресу суду надійшла заява, відповідно до якої останній просить розглядати справу без його участі та участі позивача. Позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився. Від представника відповідача до початку засідання надійшла заява про розгляд справи без її участі та участі відповідача. Не заперечують щодо задоволення позовних вимог. Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали цивільної справи суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача з урахуванням наступного. Судом встановлено, що 15.04.2006 року між сторонами по справі було укладено шлюб, який зареєстровано Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що зроблено відповідний актовий запис №169 (а.с. 14). Від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 15, 16). У відповідності до положень ч. 1 ст.\~110\~СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. З урахуванням вимог ст.\~112\~СК України судом з`ясовано фактичні взаємини подружжя, дійсні причини про розірвання шлюбу, взято до уваги ті обставини, що шлюбні відносини між сторонами припинені, не ведуть спільного господарства, сім`я фактично розпалася, поновлення сімейних стосунків вважають неможливим. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, що має істотне значення, тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитись від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження по справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище взяте у шлюбі [PERSON] . Згідно з ч. 2 ст.\~114\~СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає також стягненню судовий збір у розмірі 908,00 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved