Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, в обґрунтування позовних вимог зазначила наступне. Позивач разом з відповідачами зареєстровані в квартирі [ADDRESS]. Особовий рахунок за вищевказаною квартирою значиться за позивачем. Відповідач [PERSON] не проживає в спірній квартирі з 1990 року. Відповідач [PERSON] не проживає у спірній квартирі 1,5 року. Відповідач [PERSON] не проживає у спірній квартирі з 1992 року. Місцезнаходження відповідачів позивачу невідоме. Позивач не бажає сплачувати за комунальні послуги замість відповідачів, тому і звернулася до суду щодо визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. У судове засідання позивач не з'явилася, про день, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, надала до суду заяву, у якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити з підстав наведених у позовній заяві, також зазначила, що проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, надав письмові пояснення. Відповідно до положень ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.1 ст.224 та відповідно до ч.1 ст.225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно довідки форми №3 виданої Комунальним концерном «Центр комунального сервісу» позивач [PERSON] та відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] зареєстровані у квартирі [ADDRESS] (а.с.10). Судом було встановлено, що відповідач [PERSON] не проживає в спірній квартирі з 1990 року, відповідач [PERSON] не проживає у спірній квартирі 1,5 року, відповідач [PERSON] не проживає у спірній квартирі з 1992 року відповідно не сплачують коштів за користування жилим приміщенням та за комунальні послуги. Місцезнаходження відповідачів позивачу невідоме. Зазначені обставини підтверджуються витягом з інформаційної бази «Армор», даними КНП «ЦПМСД №1» від 14.06.2016 та довідкою Комунального концерну «Центр комунального сервісу» (а.с.11-13). Згідно ст. 71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Враховуючи те, що позивач є наймачем квартири, у якій зареєстровані відповідачі, фактично за наведеною адресою відповідачі не мешкають, суд вирішує задовольнити позов та визнати [PERSON], [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS] . На підставі ст.ст. 71, 72 ЖК УРСР;

Outcome: approved