Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, просить визнати відповідача [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] . Позов мотивує тим, що разом з [PERSON] та [PERSON] є співвласником квартири [ADDRESS] . Окрім позивача, у вказаному житлі зареєстрований і відповідач [PERSON] . Відповідач не поживає в квартирі понад один рік, вартість житлово-комунальних послуг не оплачує. Вказана ситуація створює позивачу, як співвласнику квартири, перешкоди у праві користуванні і розпорядженні майном. Оскільки відповідач у квартирі не проживає понад встановлений ч.2\~ст.405 ЦК України,1 рік без поважних причин, тому позивач звернулась до суду з відповідним позовом, який просить задоволити. Представники позивача в судовому засіданні позов підтримали в повному обсязі з підстав, передбачених в ньому. Відповідач у судове засідання з розгляду даної справи не з`явився, хоча про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином. У зв`язку із неявкою відповідача, який був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, без поважних причин в судове засідання, оскільки про поважність причин неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав, то зі згоди представників позивача суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування умов, передбачених ст.280 ЦПК України. Третя особа в судове засідання не з`явилася. Ухвалою судді від 27.04.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, а провадження по справі відкрито. Заслухавши пояснення представників позивача, оглянувши матеріали справи та додані до неї письмові документи, дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, постановляючи рішення відповідно до вимог ст.265,280-282 ЦПК України, суд вважає, що позов слід задоволити виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про право власності на квартиру № [NUMBER] від 10.09.1996 року (дублікат від 15.06.2004 року) та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №4237481 від 23.07.2004 року квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с.8,9). Згідно долученої до матеріалів справи копії свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.6) встановлено, що [PERSON] 10.08.1995 року уклала шлюб з [PERSON] , та після реєстрації шлюбу змінила прізвище на [PERSON] . В подальшому [PERSON] 28.03.2000 року змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджується довідкою №69 від 23.04.2002 року (а.с.7). Відтак [PERSON] і [PERSON] є однією і тією є ж особою. Як вбачається з довідки з місця проживання про склад сім`ї і прописки №660 від 12.02.2020 року, виданої ЛКП «Господар» та Будинкової книги Форма №10 (а.с.11-15) в квартирі [ADDRESS] , зареєстровані співвласники [PERSON] , позивач по справі, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , відповідач по справі. Разом з тим, як вбачається з копій актів ЛКП «Управитель» №465 від 28.10.2019 року (а.с.16) та ЛКП «Господар» від 15.01.2020 року (а.с.17), відповідач [PERSON] , [INFO] , не проживає у квартирі [ADDRESS] . Відповідно до ч.2\~ст.405 ЦК України\~член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи вищенаведене, а також те, що [PERSON] , [INFO] , більше року не проживає у квартирі [ADDRESS] , без поважних причин, то суд приходить до висновку, що на даний час відповідач втратив право на користування житловим приміщенням, а відтак підлягає зняттю з реєстрації. Відповідно до п.26 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 року №207, зняття з реєстрації місяця проживання особи здійснюється на підставірішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про зняття з реєстрації місця проживання особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне вирішити питання про розподіл судових витрат. Так як позов задоволено в повному обсязі, а позивач при зверненні до суду із позовом була звільнена від сплати судового збору, оскільки є особою з інвалідністю 2 групи, то судовий збір в розмірі 840,80 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved