Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб із відповідачем, зареєстрований 07 червня 1987 року у Палаці урочистих подій м. Львова. Зазначає, що у шлюбі в них народилося дві доньки: Заяць (дошлюбне прізвище [PERSON]) [PERSON], [INFO], та Гук (дошлюбне прізвище [PERSON]) [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовної заяви зазначає, що відносини між ними зіпсувалися. Протягом останніх семи років вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, не спілкуються, сімейне життя припинили у 2011 році. Спільне проживання у шлюбу з відповідачем суперечить інтересам позивача. З огляду на зазначене просить суд позов задовільнити, а шлюб між сторонами розірвати. Позивач та її представник у судове засідання не зявилися, причини неявки суду не повідомили, однак подали клопотання, яким просили проводити розгляд справи за їх відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач у судове засідання не зявився, причини неявки суд не повідомив, хоча про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд ухвалив справу розглядати у заочному порядку без відповідача, який без поважних причин у судове засідання не прибув, хоча був належним чином повідомлений про час і місце судового засідання. Матеріалів справи достатньо для прийняття рішення по суті. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 07 червня 1987 року, який зареєстрований Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 1581. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ст. 110 ч. 1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що їх подальше спільне життя подружжя збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них, збереження шлюбу є неможливим. Спорів щодо місця проживання дітей та з приводу поділу майна сторони не мають. Відповідно до ч. ч. 1, 2\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються, зокрема у разі задоволення позову - на відповідача. Тому суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір, який той сплатив при подачі позову до суду.\~ За таких обставин, суд приходить до висновку, що розлад в сім'ї носить стійкий характер, сторони припинили подружні стосунки впродовж тривалого часу, втратили одне до одного почуття любові, сім'я фактично не існує, примирення між сторонами не можливе. А відтак, позов слід задовольнити та розірвати шлюб.

Outcome: approved