Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-31 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Зменшивши свої позовні вимоги позов обгрунтувала тим, що сімейне життя з відповідачем не склалось внаслідок різності характерів та поглядів на життя, в результаті чого в сім'ї виникали сварки та непорозуміння. У шлюбі з відповідачем народилося двоє дітей: дочка [PERSON] - [INFO] та дочка [PERSON] - [INFO], які на даний час є малолітніми. Відповідач, на даний час проживає окремо і не надає матеріального утримання дітям та не цікавиться проблемами сім'ї. Просила шлюб розірвати, малолітніх дітей залишити проживати з нею та стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей у заявленому розмірі. Позивач та її представник у судове засідання не з'явилися, представник позивача у поданій суду заяві просив справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримав і просили їх задовольнити, не заперечував щодо заочного розгляду справи. Відповідач не з'явився ні в підготовче, ні в судове засідання, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, не повідомив суду про причини неявки, не подав відзиву. За наявності сукупності умов, передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. 05.11.2018 року судом постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження по справі. 05.12.2018 року судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження у справі та призначення справи до судового розгляду. Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступного. Встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 10.06.2010 року, у шлюбі народилося двоє дітей: дочка [PERSON] - [INFO] та дочка [PERSON] - [INFO]. Стосунки, що склались між сторонами, виключають можливість збереження шлюбу. За таких обставин, коли подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, інтересам дітей сторін, що мають істотне значення, суд дійшов висновку, що шлюб слід розірвати, малолітніх дітей залишити проживати з матір'ю. Судом встановлено, що відповідач не надає належного матеріального утримання дітям. У відповідності з вимогами ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері ,батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до вимог ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує наступні обставини: стан здоров'я та матеріальне становище дітей сторін, зокрема те, що діти здорові, перебувають на утриманні матері; стан здоров'я відповідача, що є задовільним, та матеріальне становище відповідача, розмір доходу якого невідомий, інших дітей не має. Згідно наданих стороною позивача доказів відповідач має мінливий дохід; З урахуванням викладеного суд погоджується із заявленою позивачкою сумою аліментів та визначає до стягнення щомісячний розмір аліментів у твердій грошовій сумі, що становить 2000 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. На підставі наведеного, відповідно до ст. 110, 112, 180, 181 ч.3, 182, 184 СК України,

Outcome: approved