Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-24 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулись в суд із позовом до відповідача [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Позовну заяву мотивували тим, що відповідач [PERSON] більше, ніж 5 (п?ять) років не проживає у їх квартирі, на даний час знаходиться закордоном. Через формальну реєстрацією відповідача у квартирі позивачів, вони позбавлені можливості отримати житлово-комунальну субсидію, в зв?язку із чим змушені звернутися до суду за захистом свого права. У судовому засіданні у своєму вступному слові позивач [PERSON] дала пояснення аналогічні змісту позовної заяви. Додатково повідомила, що відповідач [PERSON] є її онуком і в її житловому приміщенні не проживає останні п?ять років, оскільки закінчивши школу (9-ть класів), у 2012 році пішов навчатися у Тернопільський спортивний ліцей, а згодом в університет. Не закінчивши навчання, в серпні 2016 року відповідач поїхав на роботу закордон, з того часу не приїжджає, не телефонує. Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з?явилися, подали суду заяви, в яких зазначили, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять справу слухати без їх участі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, адресована йому судова повістка повернулись до суду без вручення; причини своєї неявки суду не повідомив, відзиву на позов не подав. Згідно акту комісійного обстеження щодо вручення повістки про виклик до суду від 10 жовтня 2018 року, [PERSON] відсутній по місцю проживання. За клопотанням позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, заслухавши позивача, взявши до уваги пояснення свідків та дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини. Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] є онуком позивача [PERSON] і зареєстрований у вказаній квартирі з 06 жовтня 2006 року, але фактично не проживає у ній без поважних причин з 2016 року, тобто близько двох останніх років. Згідно акту обстеження житлово-побутових умов від 08 червня 2018 року, гр.[PERSON] зареєстрований в квартирі по [ADDRESS], але на даний час фактично не проживає по зазначеному місцю реєстрації. Факт відсутності відповідачів у квартирі позивачів по [ADDRESS] Тернопільської області також підтвердили допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] і [PERSON] Згідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач втратив право користування жилим приміщенням, добровільно залишивши жиле приміщення і без поважних причин в ньому не проживаючи більше року, що відповідно до вимог ст. 405 ЦК України дає суду підстави визнання його таким, що втратив право користування житловою квартирою по [ADDRESS] Тернопільської області. Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється органом реєстрації на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову. На підставі наведеного,

Outcome: approved