Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-27 00:00:00

Позивач звернулася до Херсонського міського суду Херсонської області з позовом до відповідача, в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, у розмірі 7991,80 грн., але не менше ніж 50 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.09.2019 року і до досягнення 23 років. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначила, що від шлюбу з відповідачем мають сина, який на даний момент навчається в Клапедському Університеті (Республіка Литва) на денній формі навчання. Після вступу до вищого навчального закладу повністю знаходиться на утриманні позивача, батько допомоги по утриманню сина не надає. Зазначає, що в місяць утримання сина, який продовжує навчання становить 15983,60 грн., тому просить стягнути з відповідача Ѕ від даної суми. Крім того, сину встановлено 3 групу інвалідності. Відповідач є фізичною особою підприємцем і має відповідні доходи, є працездатним, не перебуває в іншому шлюбі та не має інших дітей. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 30.03.2020 року відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Зазначила, що син завчається закордоном, це потребує значних грошових коштів, які відповідач не надає, хоча і має можливість. Син має 3 групу інвалідності, отримує допомогу в розмірі 1720 грн. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся, причини не явки суду не відомі, відзив до суду не подавав. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Ухвала про заочний розгляд справи постановлена без виходу до нарадчої кімнати та занесена в протокол судового засідання. Заслухавши позивача, повно та всебічно дослідивши зібрані по справі докази, судом встановлено наступне. Судом встановлено, що сторони мають повнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження виданого Суворовським відділом реєстрації актів громадянського стану міста Херсона 24.04..2001 року, серія [NUMBER] . [PERSON] відповідно до посвідчення серії [NUMBER] є дитиною інвалідом. Відповідно до Наказу Ректора Клайпедського Університету № TS-222 від 29.07.2019 року, [PERSON] , [INFO] прийнятий на факультет Балтійської історії та археології за навчальною програмою європейської історії, перший цикл, денна форма навчання, на безоплатній основі з 01.09.2019 року по 30.06.2022 року. Місце проживання в гуртожитку університету за адресою: [ADDRESS] на цей же період. Переклад виконано перекладачем Оленою Фесенко , справжність підпису якої, засвідчено приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Нікодон О.О. 25.02.2020 року. Обов`язок батьків утримувати свою дитину непов`язаний з тим, чи одружені вони чи ні (у випадку народження дитини під час фактичних шлюбних відносин), або чи розірвано їх шлюб. Шлюб між сторонами розірвано, що вбачається з свідоцтва про розірвання шлюбу виданого Суворовським відділом реєстрації актів цивільного стану Херсонського міського управління юстиції 05.07.2005 року, серії [NUMBER] . Батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей та повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги. Зобов`язання з утримання дітей виникає за наявності сукупності таких умов: родинного зв`язку між батьками й дитиною (кровний зв`язок між батьками та дитиною або зв`язок між усиновлювачем і усиновленою дитиною); неповноліття дитини; навчання повнолітньої дитини; відсутність підстав для звільнення батьків від сплати аліментів; можливість батьків надавати матеріальну допомогу. За приписами ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст.182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно з роз`ясненнями, наданими Пленумом Верховного Суду України у постанові від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у пункті 20, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Частиною 1 ст.200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.200 СК України, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру відомостей про фізичну особу-підприємця, [PERSON] займається підприємницькою діяльністю, вид діяльності - роздрібна торгівля з лотків та на ринках. Позивачем до матеріалів позову додано копії чеків та квитанцій, що підтверджують витрати сина за один місяць, суд не бере їх до уваги, оскільки вони на іноземній мові, що унеможливлює їх дослідження. Згоди щодо утримання дитини між батьками не досягнуто. За ч.ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Належних та допустимих доказів на підтвердження наявності доходів відповідача, які б давали можливість стягнути з нього на утримання сина аліменти в розмірі 7991 грн. 80 коп. щомісячно позивачем не надано. Враховуючи вік сина, беручи до уваги, що відповідач є особою працездатного віку, зареєстрований як підприємець, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на утримання сина аліменти у мінімально рекомендованому розмірі, а саме в розмірі прожиткового мінімуму на одну особу. Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2020 року складає 2027 гривень. Таким чином підлягає стягненню з відповідача на утримання сина аліменти у розмірі 2027 грн. 00 коп. щомісячно. Відповідності до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Доказів того, що позивачем були вжиті заходи щодо одержання аліментів з відповідача, але вона не могла їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати, суду не надано, тому позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини за минулі роки є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Враховуючи дату подання позову та положення ст. 191 СК України, аліменти підлягають стягненню з 16.03.2020 року. Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст. 141 ЦПК України та з урахуванням положень закону України «Про судовий збір». Так, відповідно до ст. 5 ч. 1 п. 3 закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору у справі про стягнення аліментів, тому під час подання позову судовий збір не сплачувався. Враховуючи наведене, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 840 грн. 80коп.

Outcome: partial