Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-01 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна будівельна компанія «Рассвет» про стягнення штрафу за невиконання умов договору бронювання квартири. Свої вимоги мотивувала тим, що 04 липня 2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна будівельна компанія «Рассвет» та позивачем було укладено договір бронювання квартири [ADDRESS], відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна будівельна компанія «Рассвет» зобов`язується зарезервувати, шляхом надання переважного права на придбання однокімнатної квартири будівельний [ADDRESS], загальною площею відповідно до проекту 54,96 кв.м, розташованої на тринадцятому поверсі житлового будинку, за будівельною адресою: житловий будинок [ADDRESS] , а позивач отримує переважне право на придбання об`єкту нерухомості в майбутньому із дотримування умов, передбачених цим договором та за ціною 605 656,20 грн. Згідно п. 1.2 договір бронювання квартири сторони узгодили, що запланований термін завершення будівництва об`єкта нерухомості - не пізніше 01 грудня 2018 року. Однак станом на 01 березня 2019 року будівництво не завершено. Згідно п. 4.2. договору бронювання квартири у разі затримки більше ніж на три місяці строків завершення будівництва передбачених п. 1.2 цього договору і у зв`язку з цим затриманням передачі прав на об`єкт нерухомості, за умови належного виконання позивачем своїх зобов`язань за цим договором Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна будівельна компанія «Рассвет» сплачує на користь позивача штраф за невиконання або неналежне виконання умов цього договору - одноразово в розмірі 2 (два) % від вартості об`єкту нерухомості. У зв`язку з чим просить стягнути з відповідача штраф за невиконання умов договору бронювання квартири у розмірі 12 113,18 грн. Згідно вимог ч.13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження, однак, відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. 04 липня 2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна будівельна компанія «Рассвет» та позивачем було укладено договір бронювання квартири [ADDRESS], відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна будівельна компанія «Рассвет» зобов`язується зарезервувати шляхом надання переважного права на придбання однокімнатної квартири будівельний [ADDRESS], загальною площею відповідно до проекту 54,96 кв.м, розташованої на тринадцятому поверсі житлового будинку, за будівельною адресою: житловий будинок [ADDRESS] , а позивач отримує переважне право на придбання об`єкту нерухомості в майбутньому із дотримування умов, передбачених цим договором та за ціною 605 656,20 грн. (а.с. 7). Згідно п. 1.2 договір бронювання квартири сторони узгодили, що запланований термін завершення будівництва об`єкта нерухомості - не пізніше 01 грудня 2018 року. Позивач просить стягнути з відповідача штраф за невиконання умов договору бронювання квартири у розмірі 12 113,18 грн. Між сторонами виникли договірні правовідносини, тому предметом доказування є неналежне виконання умов договору. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила про затримку завершення будівництва більше ніж на три місяці. Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Представник відповідача не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений строк, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Згідно із ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно із ст. 902 ЦК України, виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору. Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За змістом ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно п. 4.2. договору бронювання квартири у разі затримки більше ніж на три місяці строків завершення будівництва передбачених п. 1.2 цього договору і у зв`язку з цим затриманням передачі прав на об`єкт нерухомості, за умови належного виконання позивачем своїх зобов`язань за цим договором сторона 1 сплачує на користь сторони 2 штраф за невиконання або неналежне виконання умов цього договору - одноразово в розмірі 2 (два) % від вартості об`єкту нерухомості. Однак позивачем не надано належних та допустимих доказів належного виконання нею зобов`язань за договором бронювання квартири, а також доказів невиконання або неналежного виконання відповідачем умов зазначеного договору, чим не виконано вимоги ст. 12 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За встановлених обставин суд приходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна будівельна компанія «Рассвет» про стягнення штрафу за невиконання умов договору бронювання квартири за недоведеністю.

Outcome: dismissed