Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, в якому зазначила, що 23.12.2006 року у Помічнянській міській раді Добровеличківського району Кіровоградської області зареєструвала шлюб з відповідачем, про що було вчинено актовий запис №86. Від сумісного проживання сторони мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем та перебуває на повному її утриманні. Сімейне життя з відповідачем не склалося , шлюбні стосунки фактично припинено у вересні 2017 року. За таких обставин позивач вважає, що їх з відповідачем шлюб став носити формальний характер, тому вважає доцільним його розірвати. Крім того, враховуючи ті обставини , що [PERSON] не виконує належним чином свого обов'язку по утриманню дитини, позивач вимушена була звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів . Позивач, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася. Подала заяву, в якій просила розгляд справи провести за її відсутності, заявлені вимоги про розірвання шлюбу підтримує у повному обсязі, строк на примирення просила не надавати. Позовну вимогу про стягнення аліментів змінила та просила стягнути з відповідача на утримання дитини аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів останнього . Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився. Надав заяву в якій просив розгляд справи провести за його відсутності. Позовні вимоги про розірвання шлюбу та про стягнення аліментів у зміненому розмірі визнає повністю . На примирення не погоджується . З огляду на вказане, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних у ній доказів . Дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини : 23.12.2006 року у Помічнянській міській раді Добровеличківського району Кіровоградської області, сторони зареєстрували шлюб, про що було вчинено актовий запис № 86 ( свідоцтво про шлюб серії 1-ОЛ № 013895, від 23.12.2006 року, видане Помічнянською міською радою Добровеличківського району Кіровоградської області ( а.с. 8). Від сумісного проживання подружжя має доньку - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження 1-ОЛ № 037572 від 01.06.2007 року, видане Помічнянською міською радою Добровеличківського району Кіровоградської області (а.с.9). З пояснень позивача, які викладені в позовній заяві, зясовано, що причиною її звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу стали ті обставини, що сімейне життя з відповідачем не склалося , шлюбні стосунки фактично припинено у вересні 2017 року. За таких обставин позивач вважає, що їх з відповідачем шлюб став носити формальний характер, тому вважає доцільним його розірвати. Сторони на примирення не погоджуються . Відповідно до вимог ч.1 статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог статті 112 СК України суд з'ясовує, фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитиниінваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і суперечитиме інтересам сторін, тому позовну вимогу про розірвання шлюбу слід задовольнити. Вирішуючи позовну вимогу про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини судом приймаються до уваги наступні обставини справи : З довідки від 07.09.2017 року, виданої Помічнянською міською радою Добровеличківського району Кіровоградської області, зясовано, що позивач проживає в [INFO]. До складу її сім'ї входить дочка - [PERSON], [INFO] (а.с.10 ) . Відповідно до вимог статті 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог частини 2 статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності, суд прийшов до висновку, що позивач, на утриманні якої знаходиться спільна з відповідачем дитина, має право вимагати стягнення з останнього аліментів, а відповідач, який ухиляється від добровільного виконання свого батьківського обов'язку, зобовязаний їх сплачувати . Враховуючи викладене, суд вважає, що позовну вимогу про стягнення аліментів слід задовольнити повністю . Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць . З огляду на вказане, на підставі ст.ст. 104, 105, 110, 111, 112, ст. ст. 180-184 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 27, 28, 29 Конвенції про права дитини від 20.11. 1989 року ратифікованої 27.02. 1991 року

Outcome: approved