Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, яким просить позбавити відповідача батьківських прав стосовно доньки [PERSON] , [INFO] . Позов обґрунтовано тим, що позивачка та відповідач перебували у шлюбі з 05.06.2010р., під час якого [INFO] у них народилася дитина, [PERSON] . Рішенням Вовчанського районного суду Харківської області шлюб між сторонами було розірвано. Фактично шлюбні відносини між ними припинилися ще з 2013 року, коли вони почали жити окремо. У 2016 році позивачка зареєструвала шлюб з іншим чоловіком та на сьогоднішній день дитина разом з матір`ю, позивачкою у справ, проживає у Естонії. Після розірвання шлюбу дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач не опікується дитиною, не приймає участі у її вихованні та у її матеріальному забезпеченні. Останній раз відповідач спілкувався з дитиною у 2014 році і з того часу не проявляв інтересу до дитини, її життя, стану здоров`я. В судовому засіданні представник позивача підтримала позов та підтвердила фактичні обставини, якими він обґрунтований. Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач подав до суду відзив на позов, яким визнав позов у повному обсязі та підтвердив фактичні обставини, які в ньому викладені. Також відповідач подав до суду нотаріально посвідчену заяву про визнання позовних вимог у повному обсязі, в якій також підтвердив, що з червня 2013 року вони з позивачкою припинили фактичні шлюбні відносини, після розірвання шлюбу їхня донька, [PERSON] проживає з матір`ю, [PERSON] , та знаходиться на її повному матеріальному утриманні. Представник третьої особи, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, не прибув в судове засідання, не повідомивши про причини неявки, будь-яких заяв або клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подавав. З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 05.06.2010р. відділом реєстрації актів цивільного стану Вовчанського районного управління юстиції Харківської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , номер актового запису 51. Після реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище на « [PERSON] ». Шлюб між сторонами було розірвано рішенням Вовчанского районного суду Харківської області від 30.06.2015р. у справі №617/1131/15-ц, яке набрало законної сили 10.07.2015р. Ці обставини підтверджуються копією Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00030909654 від 26.05.2021р. , копією паспорту позивачки, а також рішенням Вовчанського районного суду Харківської області від 30.06.2015р. у справі №617/1131/15-ц, яке набрало законної сили 10.07.2015р. та яке розміщене на офіційному веб-сайті «Єдиний державний реєстр судових рішень» (reestr.court.gov.ua/Review/45893121). [INFO] у позивачки та відповідача народилася донька, [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 07.09.010р. Московським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції. Як вбачається з копії нотаріально посвідченої заяви від 05.07.2016р., відповідач надав свою згоду на виїзд його доньки, [PERSON] , [INFO] , на постійне м місце проживання до Естонії разом з її матір`ю, [PERSON] 12.07.2016р. позивачка зареєструвала шлюб з громадянином Республіки Естонія, [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 12.06.2016р. Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області. Позивачка разом з дитиною, [PERSON] , [INFO] , проживають у Республіці Естонія,- згідно з копією Виписки з реєстру народонаселення Естонії від 28.07.2021р. №149-2021/357 з нотаріально посвідченим перекладом на українську мову, посвідки на проживання на ім`я позивачки [NUMBER] від 29.09.2020р. з нотаріально посвідченим перекладом на українську мову, а також копією посвідки на проживання [NUMBER] від 29.09.2020р. на ім`я дитини, [PERSON] , з нотаріально посвідченим перекладом на українську мову. Відповідно до копії довідки №67 від 30.08.2021р., яка видана Вовчанським дошкільним навчальним закладом №7 (ясла-садок) Вовчанської міської ради дитина, [PERSON] , 2010р.н., відвідувала цей заклад. Її утримання та виховання повністю забезпечувала мати. За період 2013-2016р.р. за інформацією вихователів батько, [PERSON] , не займався вихованням доньки, не відвідував батьківські збори та святкові заходи, не цікавився успіхами дитини. Як вбачається з копії характеристики, виданої 31.08.2021р. Хаапсалуською міською початковою школою, з нотаріально посвідченим перекладом на українську мову, дитина, [PERSON] , вступила до 1 класу цього навчального закладу 01.09.2017р. З родиною спілкування здійснюється через її матір, [PERSON] . З батьком контакту немає. Свідок [PERSON] пояснила суду, що підтримує дружні стосунки з матір`ю позивачки з 1987р. та обізнана про відносини у родині позивачки. Навесні 2013 року позивачка привезла свою дитину, [PERSON] , о своєї мами у м.Вовчанськ, тому що їх небхідно було працювати, щоб забезпечувати доньку. Бабуся дитини відводила її у дитячий садок, а позивачка працювала у м.Харкові та кожні вихідні приїжджала до дитини. Батько дитини до неї не приїжджав. Свідок [PERSON] пояснила у судовому засіданні, що вона є сусідкою матері позивачки у м.Вовчанськ. До шлюбу з відповідачем позивачка проживала у своєї матері.. У 2013 році позивачка була змушена привезти дитину до бабусі у м.Вовчанськ, щоб мати можливість працювати у м.Харкові для того, щоб забезпечувати дитину. Відповідач до дитини не навідувався. Статтею 18 Конвенції захисту прав дитини (20.11.1989р., ратифіковано Постановою Верховної Ради від 27.02.1991р.) визначено, що держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Положеннями пункту 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу встановлено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; У своїй постанові Суду від 23.11.2021р. у справі №592/17972/19 Касаційний цивільний суду Верховного Суду зазначив, що тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Під час судового розгляду справи не було встановлено жодної обставини, яка б свідчила про наявність реальних та об`єктивних перешкод для участі відповідача у вихованні дитини. Більш того, з наданих відповідачем відзиву на позовну заяву та нотаріально посвідченої заяви вбачається, що відповідач добровільно та свідомо самоусунувся від участі у вихованні дитини. Тобто судом встановлено, що відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками по відношенню до дитини, [PERSON] , та не виявляє ніякої зацікавленості у налагодженні контакту з дитиною та у своїй батьківській ролі у долі дитини. Таким чином, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що під час судового розгляду знайшли своє підтвердження ті обставини, на які позивачка посилалася як на підставу своїх позовних вимог. Отже, її позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved