Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи і підтримуючи який зазначає, що [INFO] померла її мати [PERSON]. Після її смерті спадщину на житловий будинок прийняла вона, її брати [PERSON] і [PERSON] та сестра - [PERSON]. Після смерті матері спадщину прийняла вона з братами і сестрою але фактично володіє спадковим будинком, утримує його та користується земельною ділянкою вона. В 1997 році вона отримала державний акт на землю виготовлений на ім'я її матері. [INFO] помер її брат [PERSON], який на час смерті не мав спадкоємців і фактично вона вступила в володіння його часткою майна. [INFO] помер її брат [PERSON] і фактично вона вступила в володіння його часткою майна. Спадкоємці померлого до цього часу на спадкове майно правовстановлюючого документа не отримували. [INFO] померла її сестра [PERSON] і фактично вона вступила у володіння її часткою майна. Спадкоємці померлої до цього часу на спадкове майно правовстановлюючого документа не отримували. Таким чином вона фактично із вересня 1995 року і тривалий час, більше 18 років, добросовісно, відкрито та безперервно володіє, як своєю власністю жилим будинком [ADDRESS]. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] не бажають оформляти на себе спадкові частки будинку та просять визнати право власності на будинок за нею. В судове засідання позивач та її представник не з'явилися, проте надали суду письмову заяву в якій просять справу розглядати за їх відсутності та задовольнити позов. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, проте кожен окремо подали письмові заяви в якій просять суд розглядати справу за її відсутності та не заперечують проти задоволення позову. В зв'язку з неявкою всіх учасників судового розгляду, відповідно до ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу не проводилося. Суд дослідив, проаналізував всі зібрані по справі докази в їх сукупності та приходить до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення позовних вимог зважаючи на наступне. Відповідно до ст. 10,60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу свої вимоги і заперечень. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.06.1997 р., власниками будинку [ADDRESS] є [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а. с.9 ). [INFO] померла [PERSON] (а.с.8), [INFO] помер [PERSON] (а. с.21), [INFO] помер [PERSON] (а. с.22 ), [INFO] померла [PERSON] (а. с.28 ), що підтверджується копіями відповідних свідоцтв про смерть. Таким чином із спадкоємців після смерті [PERSON] залишилася лише [PERSON] Відповідно до довідки Сеньківської сільської ради №714 від 29.10.2013 року [PERSON] дійсно використовувала та обробляла земельну ділянку, здійснювала нагляд за будинком (а.с.17). Відповідно до письмових заяв відповідачів [PERSON] та [PERSON], вони спадковим будинком не користувалися та не утримували його, успадковувати частку не бажають, просять задовольнити позов [PERSON] (а. с.27,35). Відповідно до копії технічного паспорту на буд.[ADDRESS] (а.с.12-15), власником вказаного будинку є позивач. Відповідно до довідки КП Бориспільської районної ради БТІ (а.с.16), за вказаною адресою виявлені будівлі, які не зазначені в переліку майна при оформленні свідоцтва про право на спадщину від 27.06.1998 р. Самовільної забудови та перебудови на земельній ділянці не виявлено. Відповідно до ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Частина 2 вказаної статті зазначає, що особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є. Відповідно до ч. 4 вказаної статті, право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери - набувається за рішенням суду. З листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 15.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», вбачається, що позовні вимоги про визнання права власності за набувальною давністю на нерухоме майно можуть бути пред'явлені в судовому порядку з 01 січня 2011 року. Судом встановлено, що позивач добросовісно заволодіє даним спадковим майном. Продовжує відкрито та безперервно ним користуватися. Суд приходить до висновку, що позов про визнання права власності за набувальною давністю необхідно задовольнити в повному обсязі, оскільки вимоги позивача відповідають нормам матеріального права, передбасчених ст. 344 ЦК України. Судом встановлено, що за життя [PERSON] подала всі необхідні документи для отримання державного акту на землю з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та для ведення особистого селянського господарства за адресою [ADDRESS], але державного акту не отримала у зв'язку із смертю. Державний акт на право власності на земельні ділянки серії КВ №002590 відповідно до рішення Сеньківської сільської ради від 02 серпня 1995 року на ім'я [PERSON] був виготовлений після її смерті, а саме: на земельну ділянку площею 0,25 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та земельну ділянку площею 0,17 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: [ADDRESS] (а. с.10-11). Позивач на даний час не має змоги отримати правовстановлюючий документ на право власності на земельні ділянки з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та для ведення особистого селянського господарства на своє ім'я, так як є не скасований державний акт на право власності на ці земельні ділянки на ім'я [PERSON], яка за життя державний акт не отримувала. Існування державного акту на земельні ділянки виданого з порушенням законодавства ( на померлу особу) позбавляє позивача можливості оформити право на земельні ділянки, зареєструвати їх та вільно розпоряджатися ними. Суд приходить до висновку, що державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії КВ №002590, відповідно до рішення Сеньківської сільської ради від 02 серпня 1995 року слід визнати недійсним, так як він виготовлений після смерті [PERSON] Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою та його державної реєстрації. Відповідно до ст.ст. 1220, 1223 ч.ч. 1, 3 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Право на спадкування мають особи за законом або визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Судові витрати залишити за позивачем. З урахуванням наведеного,

Outcome: approved