Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом. Заявлені вимоги мотивує тим, що [INFO] померла [PERSON] . Після смерті останньої залишилося спадкове майно - житловий будинок з господарськими будівлями, який позивач не має можливості успадкувати через відсутність відповідних правовстановлюючих документів, у зв`язку з чим нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину. Позивач є спадкоємцем майна померлої за заповітом, яка прийняла спадщину. Посилаючись на викладене, позивач просила суд, визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] . У підготовче судове засідання позивач не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності та вказала, що позовні вимоги підтримує. Представник відповідача в підготовче судове засідання не з`явився, подав до суду заяву в якій просив справу розглядати за його відсутності та вказав, що заперечень проти позову не має. Представники третіх осіб у підготовче судове засідання не з`явилися, належним чином повідомленні про дату час та місце розгляду справи, направили до суду заяви про розгляд справи без їх участі. Відповідно до ч. 1 ст. 198 ЦПК України підготовче судове засідання проводиться за правилами, встановленими главою 6 цього розділу, з урахуванням особливостей підготовчого засідання, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до п.2 ч. 3 ст. 223 ЦПК України,якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Манжеліївської сільської ради Глобинського району Полтавської області 07 квітня 2018 року. До складу спадкового майна входить житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] , за життя 24 березня 2008 року склала заповіт, яким все його майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті заповіла [PERSON] . Заповіт посвідчено секретарем Манжеліївської сільської ради Глобинського району Полтавської області Мельниковою Т.М. та зареєстровано в реєстрі за № 132, на день смерті не змінено та не скасовано. [PERSON] , який діє на підставі довіреності від імені [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Люби Ж.М. для оформлення спадкових прав та видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, на житловий будинок, що належав померлій [INFO] [PERSON] 18 вересня 2019 року приватний нотаріус відмовила йому у видачі свідоцтва, оскільки [PERSON] не було подано правовстановлюючий документ, який підтверджує право власності померлої на спадкове майно. Як вбачається з дослідженої в судовому засіданні копії спадкової справи, після померлої [INFO] [PERSON] у приватного нотаріуса Люби Ж.М. заведена спадкова справа № 53 /2018 рік, заяву про прийняття спадщини подала [PERSON] Спадщина відумерлою не визнана. Нотаріусом визначено коло спадкоємців та встановлено, що спадкоємцем за заповітом є [PERSON] . Відповідно до довідки №374/02-31 від 26.09.2019 року виданої виконавчим комітетом Манжеліївської сільської ради Глобинського району Полтавської області, що згідно з записом по господарської книги за 2016-2023 років під № 010256-1 значилося господарство [PERSON] , яка проживала в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] . В розділі IV по господарської книги значились такі будівлі і споруди: житловий будинок 1920 року збудови, стіни глинобитні, критий соломою, загальною площею 60 кв.м., житловою - 45 кв.м. Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок [ADDRESS] від 17.04.2019 та висновку по будівництву відділу архітектури, містобудування, цивільного захисту та житлово -комунального господарства Глобинської районної державної адміністрації Полтавської області № 644/02-04 від 17.10.2019 житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами - збудовані без істотних порушень діючих будівельних норм та правил. Як вбачається із довідки з Комунального підприємства «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації Кременчуцької міської ради Полтавської області» №2965 від 25.06.2019, станом на 28.12.2012, право власності на нерухоме майно, розташоване за адресою: [ADDRESS] , не зареєстроване. Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. У відповідності до ст. ст. 1217, 1218 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 5 статті 1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. На час будівлі спадкодавцем будинку (у 1920 році) питання набуття права власності регулювалися Указом Президії Верховної ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» і прийнятою відповідно до цього Указу постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків». Ці правові акти не пов`язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації. Запис в погосподарській книзі сільської ради про належність домоволодіння певній особі, був офіційним доказом права власності даної особи на це домоволодіння. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] за життя на передбачених законом підставах набула право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] . Приймаючи до уваги, що позивач є особою, яка прийняла спадщину за заповітом, позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню частково.

Outcome: approved