Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-09 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до суду про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дітей в розмірі 1 400 грн., мотивуючи тим, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 16.10.1999 року і у них народилося двоє дітей: дочка - Анна, [INFO] та син - Владислав, [INFO]. 18.01.2016 року шлюб між ними був розірваний у судовому порядку. Після розірвання шлюбу діти знаходяться на її утриманні, вона самостійно, власними силами, намагається матеріально забезпечити, доглядати та виховувати дітей, а також виконувати всі обовязки, покладені на неї законом та необхідні для належного утримання їхніх дітей. Їй важко самостійно утримувати синів, оскільки відповідач, проживаючи окремо, не виконує свій обовязок щодо утримання дітей, добровільно коштів не надає, участі у вихованні дітей не приймає та не виконує своїх обовязків, як батько. За таких обставин, вона змушена звернутися до суду з відповідним позовом. Позивач в судове засідання не зявилася, однак від неї надійшли заяви про проведення розгляду справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просить їх задовольнити. Не заперечила щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. Клопотань про розгляд справи за його відсутності, відкладення розгляду справи чи повідомлень про причини його неявки в судове засідання до суду не надходило. За даних обставин, враховуючи те, що позивач не заперечив проти такого вирішення справи, на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України, суд приходить до висновку про можливість та доцільність проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до повного задоволення. З матеріалів справи вбачається, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 16.10.1999 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ЕГ № 107403 (а.с.8). Від шлюбу у них народилося двоє дітей: Анна, [INFO] та Владислав, [INFO] (а.с.3,5). Згідно заочного рішення Іваничівського районного суду Волинської області від 18 січня 2016 року шлюб між сторонами розірвано. Неповнолітніх дітей дочку [PERSON] [INFO] та сина [PERSON] [INFO] залишено проживати разом із матірю. Після розірвання шлюбу діти знаходяться на утриманні позивача, вона самостійно, намагається забезпечити належне матеріальне утримання дітей, догляд та виховання. Однак, їй важко самостійно утримувати дітей, оскільки відповідач, проживаючи окремо, не виконує свій обовязок щодо утримання дітей, добровільно коштів на їх утримання не надає, участі у вихованні не приймає та не виконує своїх обовязків, як батько. Статтею 180 Сімейного Кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Визначаючи розмір аліментів, згідно ч. 1 ст. 182 СК України, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи, що утримувати неповнолітню дитину є обов'язком як батька, так і матері, прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років на день розгляду справи становить 1 426 грн., а на дитину віком від 6 до 18 років на день розгляду справи становить 1\~777 грн., суд вважає, що з відповідача на користь позивача на утримання дітей необхідно щомісячно стягувати аліменти у твердій грошовій сумі у сумі 1 400 грн. Згідно ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому, з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп.

Outcome: approved