Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом і вимоги обґрунтовує тим, що починаючи із 01.11.1991 року працює в ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання». Наразі позивач працює на посаді інженера- конструктора першої категорії в спеціальному конструкторському бюро в конструкторському відділі № 381. Позивачу адміністрацією відповідача було не виплачено заробітну плату за період з 01.01.2018 р. по теперішній час, у тому числі суму компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з затримкою термінів її виплати. Внаслідок цього у відповідача перед позивачем утворилася заборгованість з виплати заробітної плати, яку йому не виплатили. Вважає дії відповідача незаконними та такими, що порушують конституційні права і свободи позивача як людини і громадянина України. Також згідно з ч. 1 ст. 115 Кодексу законів про працю України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць, через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Згідно ч. 1 статті 21 Закону України «Про оплату праці» Працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Позивач отримує заробітну плату на особовий рахунок у АТ КБ «Приватбанк», тому не може бути винною у несвоєчасному отриманні заробітної плати. При цьому табельниця відповідача шостого числа кожного місяця, наступного за розрахунковим, надає позивачу листи з даними щодо нарахованих їй сум до виплати. Таким чином позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь заборгованість із заробітної плати за період з 01.01.2018 року та витрати, повязані з розглядом справи у розмірі 1090,00 грн. Суд, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав: Судом встановлено, що позивач [PERSON] перебуває у трудових відносинах з ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання», працює інженером- конструктором першої категорії в спеціальному конструкторському бюро в конструкторському відділі № 381, що підтверджується копією трудової книжки позивача [PERSON] (а.с.6-10), та довідкою Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» від 04 вересня 2018 року (а.с.11). Згідно з ст.115\~КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідач не надав суду інформації щодо заборгованості по заробітній платі перед позивачем [PERSON] Як вбачається з наданих позивачем розрахункових листів позивачу [PERSON] ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» не виплатило заробітну у строки, встановлені колективним договором, нормами законодавства про працю за період з січня 2018 року по грудень 2018 року включно в розмірі 28940грн.41коп. (а.с.19,20). Згідно з ст.81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем не надані суду відзив на позовну заяву та докази, які б спростували аргументи позивача. З огляду на викладене, порушене право позивача підлягає захисту, суд вважає необхідним позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по заробітній платі задовольнити - стягнути з Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі за період з січня 2018 року по грудень 2018 року включно в розмірі 28940грн.41коп. Щодо\~стягнення з\~відповідача витрат, пов'язаних з розглядом справи у розмірі 1090 грн. суд приходить до наступного висновку. Так надання позивачу послуг у сфері права фізичною особою-підприємцем [PERSON] не є витратами, повязаними з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду, які передбачені п.4 ч.3 ст.133 ЦПК України. Витрати позивача на правову допомогу фахівця у галузі права згідно з нормами Цивільного процесуального кодексу України не є витратами на професійну правничу допомогу, оскільки надані фізичною особою-підприємцем у сфері права, а не адвокатом. Таким чином, суд приходить до висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача витрат повязаних з розглядом справи у розмірі 1090,00 грн. задоволенню не підлягають. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 768грн.40коп.

Outcome: partial