Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

Позивач звернулось до суду з позовом до відповідача, про відшкодування шкоди в порядку регресу, посилаючись на те, що під час дорожньо - транспортної пригоди (далі - ДТП) винним в якій за рішенням суду було визнано відповідача. Транспортному засобу потерпілої сторони було завдано механічні пошкодження. Вартість відновлювального ремонту була оплачена ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія», яка являлась на момент ДТП страхувальником транспортного засобу «Део» державний реєстраційний номер [NUMBER]. Оскільки відповідач не повідомив позивача про дорожньо-транспортну пригоду на протязі 3-х робочих днів, після виплати страхового відшкодування, у позивача виникло право вимоги про стягнення суми страхового відшкодування з відповідача в порядку регресу, який добровільно здійснити такий розрахунок відмовився. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву, просив розглядати справу у його відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечував /а.с. 44-45/. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи судом повідомлявся належним чином про поважність причин неявки суд не повідомляв та не просив розглянути справу у його відсутність, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, а тому, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність відповідача та ухвалити у справі заочне рішення за згодою представника позивача. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. 12 березня 2013 року по вул. Дніпровська Набережна, 19-в у м. Києві сталась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Део» державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобілем «Сузукі», державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] В результаті зазначеного ДТП, автомобіль марки «Сузукі» отримав механічні пошкодження. Відповідно довідки ОДАІ та постанови Дарницького районного суду м. Києва від 19.04.2013 року, відповідача визнано винним у зазначеному вище ДТП /а.с. 9-12/. Згідно ч. 4 ст. 61 цивільно-процесуального кодексу України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, що набрала законної сили обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. На момент ДТП, транспортний засіб марки «Део» д.н.з. [NUMBER] був застрахований у ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів поліс АС/1672847 від 12.03.2013 року /6/. Зазначене ДТП визнано страховою подією, з настанням якої виникає обов'язок страховика виплатити страхове відшкодування. Для визначення розміру матеріального збитку, заподіяного в результаті ДТП власникові застрахованого автомобілю, було складено звіт № 0774 від 26.04.2013 року, відповідно до якого розмір матеріального збитку завданого автомобілю марки «Сузукі», склав 8692,87 з урахуванням фізичного зносу автомобіля в т.ч. ПДВ. 1142,07 грн. /а.с.17-24/. На підставі заяви на виплату страхового відшкодування, довідки ВДАІ, звіту з оцінки транспортноо засобу № 0774, акту про настання страхового випадку № 12333 від 24.12.2013 року, позивач виплатив страхове відшкодування потерпілій особі у сумі 4585,00 грн., витрати на проведення експертизи становлять 300,00 грн./а.с. 25/. Відповідно до ст. 979 ЦК України т ач. 1 ст. 16 Закону України «Про страхування», за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Відповідно до п.п. 22.1 ст. 22 Закону, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 989 ЦК України та п. 5 ст. 21 Закону України «Про страхування», страхувальник зобов'язаний повідомити страховика про настання страхового випадку у строк, передбачений умовами страхування. Відповідно до п.п. 33.1, 33.2, ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», учасники дорожньо-транспортної пригоди зобов'язані вжити заходів для невідкладеного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика, з яким було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або, у випадках, передбачених цим Законом, МТСБУ про настання ДТП. Проте, всупереч вимогам Закону, відповідач не попередив страховика про даний випадок. Відповідно до ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: 38.1.1. до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: ґ) якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. З метою досудового врегулювання спору, позивачем 30.10.2014 року направлялась письмова вимога за вих.. № 9796 про виплату страхового відшкодування в порядку регресу, проте остання була залишена без уваги /а.с. 26-27/. Враховуючи вище наведене, суд дійшов висновку про те, що вина відповідача у ДТП встановлена, позивачем здійснене страхове відшкодування потерпілій особі, у зв'язку з чим у позивача виникло право регресної вимоги про стягнення з відповідача виплаченої суми завданої ним шкоди, яку останній добровільно відшкодувати на бажає. Крім того, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved