Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання. Свою позовну вимогу мотивує тим, що відповідач є її батьком. 09 грудня 2015 року їй виповнилося 18 років, вона навчається на другому курсі відокремленого підрозділу «Дніпропетровський факультет менеджменту і бізнесу КУК» Київського університету культури за контрактом денного відділення та потребує матеріальної допомоги. Відповідач працює, але матеріальної допомоги на її утримання добровільно не надає. На користь третіх осіб з відповідача аліменти не стягуються. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно на весь час навчання, але не більше ніж до 23 років. Позивач надала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити та розглядати справу за її відсутності, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки в судове засідання суду не повідомив. Тому згідно ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення. У звязку з чим, згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.ст.10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема, звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обгрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. У відповідності до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Згідно ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому суд приходить до висновку, що відповідач повідомлений належним чином про час і місце судового засідання, та зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст. 224 ЦПК України. Згідно ст. 191 Сімейного Кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до ч.1 ст. 199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч. 1 ст. 200 Сімейного Кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Так, в судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO]. Згідно довідки відокремленого підрозділу «Дніпропетровський факультет менеджменту і бізнесу КУК» Київського університету культури від 18 серпня 2016 року № 1483, [PERSON] навчається на другому курсі денної форми навчання, контрактної форми фінансування, термін навчання з 01.09.2016 року по 30.06.2017 року. У звязку з навчання [PERSON] потребує матеріальної допомоги. Згідно рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 20 грудня 2016 року по цивільній справі № 194/998/16-ц з [PERSON], стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], на користь [PERSON], але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23 серпня 2016 року та до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016 року, загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. При визначені розміру аліментів, що мають бути стягнуті, судом приймається до уваги та обставина, що позивачем не надано жодних доказів та не доведено, що відповідач у змозі сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів без погіршення його матеріального стану, такожв позовній заяві не обгрунтовано, з яких причин вона просить стягнути з відповідача аліменти саме в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача щомісячно. За таких обставин у суду є всі підстави для часткового задоволення позовних вимог позивача та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на її утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів доходів відповідача щомісячно, починаючи з 23 серпня 2016 року та до 30 червня 2017 року. Таким чином, загальний розмір аліментів, стягнутих з відповідача на користь позивача, становить 42 % заробітної плати (1/4 + 1/6), що відповідає вимогам чинного законодавства щодо максимального розміру аліментів. Тому суд вважає, що він має можливість сплачувати аліменти в розмірі, встановленому рішенням суду. Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України та ст.ст. 4, 5 Закону України «Про судовий збір» підлягає до стягнення з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial