Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що з 06.05.2010 року по 01.12.2014 року вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу в них народився [INFO] син [PERSON]. На протязі останніх двох років відповідач не займається матеріальним забезпеченням сина, в добровільному порядку не сплачує аліменти на його утримання. Вона не має достатніх доходів для утримання себе та неповнолітнього [PERSON]. Просить стягувати з відповідача в її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON] аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000,00 грн. щомісячно з дня звернення до суду із даною заявою та до досягнення дитиною повноліття. Позивач зменшила позовні вимоги та в судовому засіданні просить стягувати з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 500,00 грн. щомісячно з дня звернення до суду із даною заявою та до досягнення дитиною повноліття. Відповідач в судове засідання не з»явився, 30.03.2015 року подав суду заяву, в якій позовні вимоги про стягнення з нього аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі по 500,00 грн. щомісячно визнає, просить задоволити. Зазначив, що інших неповнолітніх дітей на утриманні немає. Дослідивши та оцінивши здобуті в судовому засіданні докази, суд встановив такі факти та визначив відповідно до них наступні правовідносини. Батьками [PERSON], [INFO], являються [PERSON] та [PERSON], що видно із копії свідоцтва про народження. Шлюб між сторонами розірвано на підставі рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 01.12.2014 року в справі № 596/2187/14-ц. Згідно довідки № 193 від 15.04.2015 року, виданої виконкомом Нижбірківської сільської ради Гусятинського району Тернопільської області, [PERSON] дійсно має на утриманні неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до довідки про заробітну плату №371/05 від 10 квітня 2015 року, виданої КП «Тернопільелектротранс» Тернопільської міської ради, [PERSON] працює на підприємстві з 15.10.2007 року на посаді слюсара-ремонтника контактної мережі і його заробіток за останні три місяці складає : січень 2015 р.-2018,92 грн., лютий 2015 р.-2075,01 грн., березень 2015 р.-2198,25 грн. Вивчивши матеріали справи, вислухавши позивача, суд прийшов до висновку, що відповідач в добровільному порядку не виконує свій батьківський обов'язок утримувати неповнолітню дитину. Ст.184 ч.1 Сімейного кодексу України передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В даному випадку судом встановлено, що [PERSON] має регулярний та стабільний дохід, тому розмір аліментів слід визначити в частці від заробітку(доходу) відповідача. Враховуючи те, що [PERSON] офіційно працює в КП «Тернопільелектротранс» Тернопільської міської ради з 15.10.2007 року та має регулярний дохід, на утриманні інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків не має, то слід стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. На підставі наведеного та

Outcome: approved