Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з своїм вищезгаданим позовом. В позові вказує, що перебувала з відповідачем у шлюбі, сторони мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 1300 гривень щомісяця і до повноліття дитини. В судовому засіданні позивач наполягла на заявленому позові в повному обсязі, а відповідач в судове засідання не явився, проте подав суду заперечення, якими зазначив, що він не має постійного місця роботи, проживає фактично у шлюбі з іншою жінкою, яка натепер вагітна, а тому через скрутне матеріальне становище відповідач не в змозі виплачувати аліменти в розмірі, про який зазначає позивач, і просить суд визначити аліменти в розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Всебічно з'ясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом частини 1 статті 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що позивач та відповідач мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження названої дитини, де батьком дитини вказаний відповідач по справі. Дитина сторін мешкає з позивачем та перебуває на її утриманні , що підтверджується поясненнями позивача та довідкою про склад її сім'ї від 20.03.2015 року. Задовольняючи позов та стягуючи на користь позивача аліменти в твердій грошовій сумі, суд виходить з того, що відповідач не має регулярного прибутку, а тому аліменти слід стягнути відповідно до положень статті 184 СК України. Статтею 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Положеннями ст. ст. 10, 60 ЦПК України передбачено обов'язок сторін щодо доказування - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Натомість, заперечуючи на позов, відповідач не надав суду належних, допустих та переконливих доказів такого його скрутного матеріального становища, враховуючи яке, суд мав би визначити розмір аліментів у найменшому розмірі, про який і просить відповідач. При визначені розміру аліментів суд враховує матеріальне становище, стан здоров'я сторін - обидва не працюють, працездатні, не інваліді, позивач натепер вагітна - бере також до уваги стан здоров'я дитини сторін, яка також не є інвалідом, хронічних захворювань не має, а тому суд вважає за необхідне позов задовольнити частково, зважаючи на рівний обов'язок батьків щодо їх участі у утриманні дитини та на встановлений Законом України «Про державний бюджет України на 2015 рік» розмір прожиткового мінімуму. На підставі викладеного,

Outcome: partial