Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом у якому за уточненими позовними вимогами просить усунути їй перешкоди у здійсненні права користування нерухомим майном шляхом виселення з квартири [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON] (а.с. 34-37). Вимоги мотивовані тим, що вона являється власником квартири [ADDRESS], у якій проживають [PERSON] та [PERSON] Дозволу на знаходження та проживання відповідачам у квартирі вона не надавала. Вона неодноразово зверталася до відповідачів з вимогою виселитися з квартири, на що вони відмовилися. Проживання відповідачів у квартирі порушує її права як власника квартири. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позов та викладені у ньому обставини. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, будучи належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд повідомлено не було, у зв'язку з чим суд з урахуванням думки представника позивача вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачів та відповідно до ст. 169 ч. 4, ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] на підставі договору дарування ? частини квартири від 15.06.2013 року, посвідченого державним нотаріусом Сьомої Київської державної нотаріальної контори, зареєстрованого у реєстрі за № 1-700; договору дарування ? частки квартири від 13.02.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Горбуновою Л.В., зареєстрованого у реєстрі за № 224, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с. 6-9). За нормою ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. З пояснень представника позивача, на даний час відповідачі безпідставно проживають у спірній квартирі, наміру виселятися із неї не мають, у його присутності [PERSON] 23.10.2016 року намагалася попасти у квартиру [ADDRESS], проте відповідачі, побачивши їх, вхідні двері квартири зсередини закрили за замок, позивача не впустили, у зв'язку з чим викликали представників поліції. На підтвердження обставин проживання відповідачів у спірній квартирі суду надано акти від 12.04.2014 року, 05.06.2014 року та 26.09.2014 року (а.с. 10-12). Факт проживання відповідачів у спірній квартирі також підтверджується показами допитаних в судовому засіданні свідків. Так, свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] засвідчили про те, що відповідачі у квартирі [ADDRESS] проживають близько трьох років, спочатку вселилась до батька позивача [PERSON] [PERSON], у подальшому заселилась [PERSON], дозвіл на проживання відповідачам позивач не надавала, у спірну квартиру [PERSON] доступу не має, замки на вхідних дверях змінені, у квартиру позивача відповідачі не впускають; викликали поліцію 23.10.2016 року для того, щоб [PERSON] могла потрапити до свого житла, якій [PERSON], яка знаходилася у спірній квартирі, двері не відкрила; відповідачі мають свою двокімнатну квартиру на [ADDRESS], яку здають квартирантам. Відповідно довідки по формі № 3, виданої ЖРЕО-403 від 06.06.2014 року, у квартирі [ADDRESS] зареєстрований [PERSON], який являється попереднім власником квартири (а.с. 13). Дніпровським районним судом м. Києва надсилалися запити для з'ясування зареєстрованого місця проживання відповідачів на які Адресно-довідковий підрозділ ГУДМС України в м. Києві надав інформацію про те, що [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 31, 32). Відповідно ст. 109 ЖК України, виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, а відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно ст. ст. 41, 47 Конституції України, кожен має право на житло. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Отже, судом встановлено, що власником квартири [ADDRESS] являється [PERSON], відповідачі проживають у спірній квартирі без будь яких не те правових підстав та без згоди позивача, чим чинять позивачу перешкоди у користуванні та розпорядженні належному їй на праві власності нерухомим майном, тому позов про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом виселення відповідачів з вказаної квартири підлягає задоволенню. Відповідно ст. 88 ЦПК України на користь позивача підлягає стягненню сплачений нею судовий збір в дохід держави із кожного з відповідачів по 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved