Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-04 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до Скалатської міської обєднаної громади Підволочиського району Тернопільської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями № 40а по вул. В.Мазури в с. Остап»є Підволочиського району Тернопільської області, посилаючись на те, що у відповідності до свідоцтва\~ на право особистої власності дане будинковолодіння належало колгоспному двору і складалося з 7 членів сімї. Позивачам, як членам колгоспного двору, належить по 1/7 частці у зазначеному майні. Крім того, [PERSON] є спадкоємцем щодо 3/7 часток будинковолодіння, зокрема щодо 2/5 часток в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], 1/7 - в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] Оскільки чинним законодавством не передбачено така форма власності як колгоспний двір, позивачі не мають можливості узаконити право власності на належні їм частки у спірному житловому будинку, а тому просять позов задовольнити. В судове засідання позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] не зявилися, подали заяву, згідно якої просять змінити позовні вимоги, посилаючись на те, що рішенням Підволочиського районного суду Тернопільської області №2/604/146/17 від 31 березня 2017 року визнано [PERSON], [INFO], таким, що не має права на частку в майні колгоспного двору - житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами № 40А по вул. В.Мазури в с. Остапє Підволочиського району Тернопільської області. У звязку з цим частки у їх майні збільшились, а тому позивач [PERSON] просить визнати за нею право власності на 4/6 частки житлового будинку з господарськими будівлями № 40а по вул. В.Мазури в с. Остапє Підволочиського району, позивачі [PERSON], [PERSON] по 1/6 частці, що належить їм як членам колгоспного двору. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Представник відповідача Скалатської міської обєднаної територіальної громади ради Підволочиського району Тернопільської області в судове засідання не зявився, хоч про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку, однак подали до суду заяву, згідно якої заявлені позовні вимоги позивачів визнають та просять справу розглянути у їх відсутності. Судом, дослідивши та оцінивши докази по справі встановив такі факти: Згідно довідки про технічний опис обєкта нерухомого майна, виданої Підволочиським БТІ 25 березня 2016 року № 74, та технічного паспорта на житловий будинок індивідуального фонду житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами № 40-А по вул. В.Мазури в с. Остапє Підволочиського району належить [PERSON]В на підставі свідоцтва про право власності, виданого 30 вересня 1992 року. Згідно свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданого Остап»ївською сільською радою 30 вересня 1992 року, жилий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, який розташований в с. Остап»є по вул.. В.Мазури, 40 належить колгоспному двору, що складається з 7 членів, головою якого є [PERSON]. Рішенням виконавчого комітету Скалатської міської ради № 66 від 20 квітня 2016 року «Про впорядкування юридичної адреси» юридичну адресу зазначеного житлового будинку змінено на вул.. В.Мазури, 40А с. Остап» є Підволочиського району. З довідки, виданої Підволочиським районним державним архівом Підволочиської РДА в Тернопільській області 10 лютого 2014 року № 62, вбачається, що у по-господарській книзі Остап»ївської сільської ради за 1991 рік значиться господарство [PERSON] - голови двору, з яким проживали: дружина [PERSON], син [PERSON], мати [PERSON], дочка [PERSON], зять [PERSON], внук [PERSON]. Відповідно до частини першої статті 120 ЦК УРСР (у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Згідно із частиною другою статті 123 ЦК УРСР ( у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до розяснень, що викладені в пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося. Згідно паспорта громадянина України серії НЮ 324368, виданого Підволочиським РС УДМС України в Тернопільській області 20 лютого 2014 рок позивач [PERSON] народився 23 травня 1991 року в с.Остапє Підволочиського району, тобто після 15 квітня 1991 року. Рішенням Підволочиського районного суду Тернопільської області № 2/604/146/17 від 31 березня 2017 року, яке набрало законної сили 10 квітня 2017 року, визнано [PERSON], [INFO], таким, що не має права на частку в майні колгоспного двору - житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами № 40А по вул. В.Мазури в с. Остапє Підволочиського району Тернопільської області. Таким чином, у відповідності до даних положень [PERSON], [PERSON], [PERSON],[PERSON], [PERSON], [PERSON] належало по 1/6 частці житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами № 40А по вул. В.Мазури в с. Остапє Підволочиського району Тернопільської області. 01 грудня 1999 року померла [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть видане Остапївською сільською радою 01 грудня 1999 року, актовий запис № 33. Після смерті [PERSON] в управління спадковим майном вступив син померлої [PERSON], який згідно довідки №239, виданої Скалатською міською радою, проживав разом із спадкодавцем у будинковолодінні по вул. Мазури,40А в с. Остапє. Факт родинних відносин стверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, згідно якого [PERSON] є сином [PERSON]. 12 серпня 2006 року помер [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть І-ИД № 031480, виданим Остапївською сільською радою. У відповідності до довідки, виданої виконкомом Скалатської міської ради 11 травня 2016 року №\~150 спадщину після смерті [PERSON] прийняли: дружина [PERSON] та дочка [PERSON], які проживали разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини в с. Остапє по вул.. Мазури, 40,А Підволочиського району. [PERSON], яка згідно свідоцтва про смерть серії І-ИД № 213227 померла 05 вересня 2016 року, 08 лютого 2007 року вчинила заповіт, згідно якого все належне їй на день смерті майно заповіла [PERSON],[INFO] Позивач [PERSON] спадщину після смерті матері [PERSON] прийняла, оскільки у відповідності до довідки № 403 від 14 вересня 2016 року проживала разом із спадкодавцем. 21 липня 2016 року [PERSON] звернулася до Підволочиської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами №40-А по вул.. Мазури в с. Остапє Підволочиського району в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] Як убачається із листа-розяснення № 621/01-16 21 від 21 липня 2016 року [PERSON] спадщину після смерті [PERSON] прийняла, що підтверджується матеріалами спадкової справи № 275/2012, проте у звязку із відсутністю необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів їй відмовлено у вчиненні нотаріальної дії та розяснено процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Таким чином судом встановлено, що позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] є членами колгоспного двору, оскільки до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в цьому майні, а тому мають право власності у розмірі по 1/6 частці житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами № 40А по вул. В.Мазури в с. Остапє Підволочиського району Тернопільської області,виходячи з рівності часток усіх членів двору, проте не можуть у позасудовому порядку здійснити реєстрацію належного їм майна. Крім того позивач [PERSON] є спадкоємцем щодо 2/6 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами № 40А по вул. В.Мазури в с. Остапє Підволочиського району в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої 05 вересня 2016 року, та щодо 1/6 частки - в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 12 серпня 2006 року, проте у звязку із відсутністю правовстановлюючого документу на належні спадкодавцям частки житлового будинку не може отримати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, судом встановлено, що рішенням Підволочиського районного суду Тернопільської області № 2/604/146/17 від 31 березня 2017 року, яке набрало законної сили 10 квітня 2017 року, [PERSON], [INFO], визнано таким, що не має права на частку в майні колгоспного двору - житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами № 40А по вул. В.Мазури в с. Остапє Підволочиського району Тернопільської області, а відтак його позовні вимоги задоволенню не підлягають. У відповідності до ст. 328 ЦК України право власності виникає із підстав, що не заборонені законом . Згідно статті 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За вказаних обставин, суд вважає, що вимоги позивачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] є підставними і підлягають до задоволення шляхом визнання за [PERSON], [PERSON] права власності по 1/6 частці - житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами № 40А по вул. В.Мазури в с. Остапє Підволочиського району Тернопільської області кожному, що належить їм як членам колгоспного двору, за [PERSON] права власності на 4/6 частки - житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами № 40А по вул. В.Мазури в с. Остапє Підволочиського району Тернопільської області, а саме на 1\\6 частку, що належить їй як члену колгоспного двору, на 2/6 частки в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої 05 вересня 2016 року, 1/6 частка в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 12 серпня 2006 року. У задоволенні позовних вимог [PERSON] слід відмовити. На підставі наведеного,

Outcome: approved