Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн. щомісячно, до повноліття дитини, та на своє утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн. щомісячно, до досягнення дитиною трьох років, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебуває в шлюбі з 25 лютого 2017 року, від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Донька проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини та на її утримання як дружини, з якою проживає їхня дитина. Від позивача надійшла заява про зміну розміру позовних вимог, в який просила стягувати аліменти у розмірі ? частини від заробітку але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та заяву про розгляд справи за її відсутності, просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач надав заяву про слухання справи за його відсутністю, позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного. 25 лютого 2017 року Інгульським районним у місті [PERSON] відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області зареєстрований шлюб між сторонами. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з матірю та знаходиться на її утримані. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини та на її утримання як дружини, з якою проживає їхня дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Положеннями частини 1 статті 184 цього Кодексу встановлено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. За змістом ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Зазначене підтверджується п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». У відповідності з ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. За приписами ч. 2 та ч. 4 ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Частиною 1 статті 79 цього Кодексу передбачено, щоаліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Згідно ч. 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Оцінюючи всі зібрані по справі докази, враховуючи інтереси дитини для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя, повного та всебічного розвитку, враховуючи матеріальний та сімейний стан платника аліментів та одержувача аліментів, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі ст. ст. 79, 84, 180, 181, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved