Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Печенізькому, Чугуївському районах та місту Чугуєву Головного територіального управління юстиції у Харківській області, в якому просить зняти обтяження у виді арешту з усього майна належного їй, яке накладено на підставі виконавчого документа виданого 12.04.2010 року в порядку виконання рішення Чугуївського міського суду Харківської області, та на підставі виконавчого документа виданого 17.09.2012 року в порядку виконання рішення Дніпровського районного суду, оскільки борги сплачені. В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначила, що їй належить 1/9 частина квартири за адресою: [ADDRESS] та 1/3 частини земельної ділянки розміром 0,1000 га, розташованої на території Чугуївської міської ради Харківської області. У березні 2017 року їй стало відомо, що все належне їй майно перебуває під арештом, однак на теперішній час всі борги нею сплачені, тому вона просить суд зняти арешт з усього належного їй майна. Позивач в судове засідання не з'явилася, належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надала заяву про слухання справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила суд позов задовольнити (а.с. 26). Представник Відповідача в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, від нього надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, просив прийняти рішення відповідно чинного законодавства, ні відзиву не заперечень проти позову не надав (а.с. 33). Якщо всі учасники справи заявили клопотання про розгляд справи у їх відсутність, судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 211 ЦПК України. Суд відповідно до ч. 1 ст.\~223\~ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутність нез'явившихся учасників за наявними доказами справи. Дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. На примусовому виконанні у відповідача знаходилися виконавчі провадження по виконанню виконавчого документа № 2-642 від 12.04.2010 року, виданого Чугуївським міським судом Харківської області про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ АКПІ «Промінвестбанк» в особі філії «Відділення ПАТ Промінвестбанк в м. Харків» заборгованості за кредитним договором в сумі 6879,18 грн., держ. мита в сумі 67,70 грн та витрат на ІТЗ розгляду справи в розмірі 120,00 грн., (а.с.10), та виконавчого документа № 6/2604/4175/2012 від 17.09.2012 року виданого Дніпровським районним судом про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Дельта Банк» боргу в сумі 1980,17 грн та 139,60 грн., витрат повязаних з вирішенням спору Третейським судом (а.с.18). 04 червня 2010 року та 17 грудня 2012 року постановами державного виконавця ВДВС Чугуївського МРУЮ Харківської області накладено арешт на все належне майно [PERSON], та оголошено заборону на його відчуження, що підтверджується інформацією з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна від 08.02.2017 року (а.с. 25). Згідно відповіді міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Печенізькому, Чугуївському районах та місту Чугуєву Головного територіального управління юстиції у Харківській області, на теперішній час у відділі відсутні всі наявні матеріали за вищевказаними виконавчими провадженнями (а.с. 6). Згідно довідки виданої ПАТ АКПІ «Промінвестбанк» в особі філії «Відділення ПАТ Промінвестбанк в м. Харків» за вих. № 310818/3 від 31.08.2018 року, вбачається, що [PERSON] заборгованості за кредитним договором 12/6642 від 26.11.2007 р., не має (а.с.12). Крім того, як вбачається з довідки виданої ПАТ «Дельта Банк» заборгованість [PERSON] за договором № 003-205505-201208 від 20.12.2008 року відсутня (а.с. 15). Таким чином, суд приходить до висновку, що на даний час відсутні підстави для обмеження у володінні, користуванні та розпорядженні майном [PERSON] Відповідно до ст.\~41\~Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Аналогічна норма міститься і в ч. 1 ст. 321 ЦК України, відповідно до якої право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 1 ст.\~316\~ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст.\~317\~ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 6 ст.\~319\~ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Всупереч цьому, у зв'язку із наявністю не знятого відповідачем арешту, позивач залишається обмеженим у реалізації свого права власності в частині розпорядження належним йому майном. Відповідно до ч. 7 ст.\~319\~ЦК України діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. 2 ст.\~321\~ЦК України особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 59\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» встановлено наступне: 1. Особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. 2. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Виконавець зобовязаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону. 3. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. 4. Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, субєкта оціночної діяльності - субєкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у звязку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. 5. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Оскільки в даному конкретному випадку відсутні обставини, передбачені ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», суд вважає за можливе застосувати\~ положення ч. 5 цієї ж статті та зняти арешт. На підставі викладеного,

Outcome: approved