Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-14 00:00:00

Позивач звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з вказаним позовом, посилаючись на те, що між [PERSON] та [PERSON] було укладено усну домовленість щодо організації та підготовки проведення виступу на сольному концерті британської групи «BLOOM TWINS» у нічному клубі «Atlas», який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Січових Стільців, 37, на підтвердження чого було оформлено розписку про отримання [PERSON] 1000 доларів США у якості попередньої оплати за виступ 11 травня 2016 року британської групи «BLOOM TWINS» у нічному клубі «Atlas». Умови зазначеної домовленості свідчать про те, що за своєю правовою природою вона є договором про надання послуг. Однак, відповідачем не було виконано умов договору про надання послуг, а саме 11 травня 2016 року запланованого концерту не відбулося. Разом з тим, позивачем були виконані всі необхідні заходи щодо організації та підготовки проведення концерту, а саме: внесено попередню оплату за оренду нічного клубу «Atlas» у розмірі 7500 грн., організовано рекламу заходу у соціальних мережах, замовлено друк афіш заходу. Зазначене дає підстави вважати, що відповідачем було безпідставно отримано грошові кошти у розмірі 1000 доларів США, що станом на день звернення до суду з позовом становить 25000 грн., та 7500 грн., які є завданими збитками, підлягають поверненню позивачу. На підставі викладеного позивач просить суд стягнути з відповідача 25000 грн. безпідставно отриманих коштів та 7500 грн. матеріальних збитків. Відзив на позовну заяву на адресу Шевченківського районного суду м. Києва не надходив. Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримував в повному обсязі та просив суд задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, судом встановлено наступне. Між [PERSON] та [PERSON] було укладено усну угоду щодо організації та підготовки проведення виступу на сольному концерті британської групи «BLOOM TWINS» у нічному клубі «Atlas», який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Січових Стільців, 37, на підтвердження чого було оформлено розписку про отримання [PERSON] 1000 доларів США у якості попередньої оплати за виступ 11 травня 2016 року британської групи «BLOOM TWINS» у нічному клубі «Atlas» (а.с. 14). В подальшому [PERSON] було внесено попередню оплату за оренду нічного клубу «Atlas» у розмірі 7500 грн., що підтверджується розпискою [PERSON] про отримання грошових коштів у розмірі 7500 грн. для проведення 11 травня 2016 року заходу британською групою «BLOOM TWINS». Відповідач у справі [PERSON] , в судовому засіданні, що відбулося 24 січня 2019 року, визнав, що отримав від позивача грошові кошти у розмірі 1000 доларів США у якості попередньої оплати за виступ британської групи «BLOOM TWINS» у нічному клубі «Atlas», разом з тим вважає, що грошові кошти отримав на законних підставах. Окрім того, відповідач пояснив суду, що між ним та позивачем у справі велася активна переписка через електронну пошту, але у зв`язку з тим, що позивач у справі не мала достатнього досвіду для організації концерту та не вчинила всіх дій необхідних для організації та проведення концерту відповідачем було направлено листа про розірвання всіх домовленостей з позивачем. Отже концерт не відбувся з вини позивача, тоді як відповідачем у справі були в повному обсязі виконані зобов`язання щодо організації виступу британської групи, а тому грошові кошти не підлягають поверненню. На підставі наданих відповідачем у судовому засіданні пояснень, було відкладеного розгляд справи для виклику позивача в судове засідання з метою з`ясування обставин справи та для надання відповідачем доказів, що підтверджують вказані ним обставини справи. Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України. Відповідно до статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в незаборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків, зокрема, внаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені частиною другою статті 11 ЦК України. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказiвцi закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала. Дані положення цивільного кодексу застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Виходячи зі змісту зазначеної норми можна виокремити особливості змісту та інших елементів кондикційного зобов`язання. З огляду ст. 1212 ЦК суб`єктами в кондикційному зобов`язанні є, з одного боку, власник майна (титульний володілець), який у зобов`язанні має право вимоги та виступає кредитором, а з іншого, - набувач майна, який виступає боржником, але станом на час вирішення по суті кондикційної вимоги може й не володіти майном у натурі, адже ч. 2 ст. 1213 ЦК передбачає обов`язок набувача в разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодувати його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна. Особливістю матеріального об`єкта кондикційного зобов`язання є його універсальність - таким об`єктом може бути будь-яке майно: як індивідуально-визначене, так і визначене родовими ознаками, у тому числі й грошові кошти. Стаття 1215 ЦК передбачає винятки - не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; інше майно, якщо це встановлено законом. Так, відповідно до правового висновку Верховного Суду у спорі про стягнення безпідставно набутих коштів (справа 6-122 цс14) зазначається, що ст..1212 ЦК України, як підстава для задоволення позову, може застосовуватись лише у тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунутим з допомогою інших, спеціальних способів захисту. Отже, для виникнення зобов`язання, передбаченого статтею 1212 ЦК України, важливим є сам факт безпідставного набуття або збереження, а не конкретна підстава, за якою це відбулося. Тобто у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, якщо така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена, або була відсутня взагалі. Вищевикладене узгоджується також з позицією Верховного Суду, що викладена в постанові від 30 серпня 2018 року у справі №334/2517/16. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо). Відповідно до ст.. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідачем у справі визнано ту обставину, що ним були отримані грошові кошти в розмірі 1000 доларів США, а тому вказана обставина не підлягає доказуванню, разом з тим відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на спростування викладених в позові обставин, не спростовано викладені позивачем обставини справи, а також відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження того, що він отримав грошові кошти на законних підставах. Таким чином, як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, позивачем доведено ту обставину, що відповідач набув майно, а саме грошові кошти в розмірі 1000 доларів США, що на день звернення до суду з позовом становить 25000 грн., без достатньої правової підстави, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог про стягнення збитків у розмірі 7500 грн., яку були сплачені в рахунок попередньої оплати за оренду приміщення, не є збитками в розумінні ст.. 22 ЦК, а тому такі позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Outcome: partial