Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебувала у зареєстрованому шлюбі з 13.12.2003 року. Від шлюбу мають двох спільних малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 04.05.2017 року шлюб між сторонами було розірвано. Діти залишилися проживати з матірю та знаходяться на повному її утриманні. Відповідач, в порушення норм Сімейного кодексу, матеріально сину та доньці не допомагає, коштів на їхнє утримання не надає. В звязку з тим, що позивачці одній важко утримувати доньку, просить стягнути з [PERSON] аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня предявлення позову і до повноліття дітей. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги уточнила та просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи стягнення з дня предявлення позову і до повноліття дітей. Відповідач в судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечував проти їхнього задоволення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, судом були встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що 13 грудня 2003 року був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-КГ № 063916. Відповідно до свідоцтв про народження серії І-КГ № 008858 та серії І-КГ №053920, сторони являються батьками малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Як вбачається з довідки виданої виконавчим комітетом Голопристанської міської ради Херсонської області, діти проживають разом зі своєю матірю [PERSON]. Батько дітей з родиною не проживає. Згідно ст.. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Статтею 180 Сімейного Кодексу України встановлено, що батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до статті 182 Сімейного Кодексу України, передбачено що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Визначаючи розмір аліментів суд, врахувавши, що відповідач є працездатною, здоровою людиною, інших утриманців не має, позовні вимоги визнав в повному обсязі, вважає за необхідне стягнути з останнього на користь позивача на утримання спільного сина та доньки аліменти в розмірі заявленому в позовних вимогах. Згідно ч. 1 ст. 191 СКУ, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Також, відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved