Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, просить розірвати шлюб між нею і відповідачем, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Дрогобицькому районі реєстраційної служби Дрогобицького міськрайонного управління\~ юстиції у Львівській області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №05.. Позов мотивує тим, що від шлюбу з відповідачем сторони мають повнолітню доньку Вероніку, [INFO]. Стверджує, що спільне життя з чоловіком не склалося, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, тому виникла необхідність в юридичному оформлення розлучення. Сторони в підготовче судове засідання не зявилися, подали суду заяви про проведення судового засідання за їх відсутності, розірвання шлюбу бажають обоє. \~Судове засідання проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає положенням ч.2\~ст.247 ЦПК України. Згідно з ч.4\~ст.206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Зясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON]уклали шлюб 30 січня 2014 року зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Дрогобицькому району реєстраційної служби Дрогобицького міськрайонного управління\~ юстиції у Львівській області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №05. Статтею 24 СК України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У відповідності до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. \~ Відповідно до\~ст. 109 СК України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007 року проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно зясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Згідно з ч. 3\~ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відтак, аналізуючи зібрані по справі докази і оцінюючи їх в сукупності, суд вважає, що оскільки сторони не підтримують подружніх відносин, їхній шлюб існує формально, примирення між ними не можливе, подальше спільне життя подружжя і розірвання шлюбу бажають обоє, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому є всі підстави для розірвання шлюбу.

Outcome: approved