Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що з 15.03.2011 року працювала на ТДВ «Житомирські ласощі» карамельником 5-го розряду в цеху № 3, 01.05.2013 року була переведена в цех № 1 рецептурником 4-го розряду, 18.08.2014 року була переведена в цех № 3 рецептурником 4-го розряду. 30.11.2015 року звільнена з роботи у зв`язку із переведенням до ТОВ «Ренесанс Траст» і 08.12.2015 року прийнята за переведенням до ТОВ «Ренесанс Траст» на посаду машиністом розфасувально-пакувальних машин 3-го розряду. При переведенні було гарантовано збереження тих самих умов праці, в тому числі і заробітної плати. 04.01.2015 року її звільнено з ТОВ «Ренесанс Траст» за переведенням до ЗАТ «Житомирські ласощі». На час звільнення з вказаної посади остаточного розрахунку проведено не було і заборгованість по заробітній платі за грудень 2015 року склала 3467,50 грн. Вказану суму заборгованості не було виплачено ні в день звільнення, ні на теперішній час. Тому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість з виплати заробітної плати в сумі 3467,50 грн. Позивач в судове засідання не з'явилася, про час та місце рогляду справи була повідомлена належним чином, подала до суду письмову заяву, в якій просить проводити розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги підтримує та проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки до суду не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності до суду не надходило. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про спірні правовідносини сторін, а тому за письмовою згодою позивача суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів відповідно до статей 224-226 ЦПК України та у відсутності сторін згідно статей 158, 169 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовпідлягає задоволенню з наступних підстав.\- Згідно ст. 43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Статтею 115 КЗпП України визначено строки виплати заробітної плати. Згідно частини першої цієї статті заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Судом встановлено, що згідно наказу № 172-п від 16.09.2009 року позивач була прийнята на роботу на посаду карамельника 5-го розряду в цех № 3 ЗАТ «Житомирські ласощі», за накзом № 1-к від 15.03.2011 року переведена без змін істотних умов праві в ТДВ «Житомирські ласощі», а на підставі наказу № 225а-к від 30.11.2015 року вона звільнена за переведенням в ТОВ «Ренесанс Траст» згідно п. 5 ст. 36 КЗпП України та наказом № 23-к від 08.12.2015 року прийнята за переведенням в цех № 3 рецептурником 4-го розряду. Наказом 1-к від 04.01.2016 року звільнена за переведенням в ЗАТ «Житомирські ласощі» згідно п. 5 ст. 36 КзПП України, підтвердженням чому є копія її трудової книжки. Як убачається з відомостей про стахувальників застрахованої особи за формою ОК-5 Пенсійного фонду України від 25.03.2016 року, позивачу була нарахована відповідачем заробітна плата за грудень 2015 року в сумі 3467,50 грн. Проте доказів того, що зазначена сума заробітної плати була виплачена позивачу роботодавцем, до суду не надано. За таких обставин, оскільки у день звільнення відповідач не провів з позивачем повного розрахунку, суд стягує з відповідача на користь позивача суму заборгованості з виплати їй заробітної плати в сумі 3467,50 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує також з відповідача в дохід держави судовий збір за вимогами майнового характеру в сумі 1378,00 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: approved