Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

Позивач звернулася з вказаним позовом до відповідача, в обґрунтування якого покликалася на те, що 20.04.2012р. Відділом ДРАЦС Івано-Франківського міського управління юстиції між нею та [PERSON] зареєстровано шлюб. Від шлюбу у них народилося двоє дітей: 26.10.2012р. донька [PERSON]; 04.11.2014р. донька [PERSON] Причиною розпаду сімї є втрата взаєморозуміння та різні погляди на сімейне життя, внаслідок чого виникали суперечки та непорозуміння, що призвело до погіршення її самопочуття, оскільки вона постійно перебуває в стані стресу, це ж впливає на психіку дітей. Протягом останнього року вона неодноразово намагалась обговорити з відповідачем сімейні проблеми, проте ніяких результатів це не дало, в сімейних стосунках нічого не змінювалось. Крім цього, відповідач не цікавиться матеріальним становищем сімї та жодних витрат на утримання дітей не несе. На протязі спільного проживання відповідач працював неофіційно, його заробітки були мінливими та нерегулярними. Вона ж на даний час перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, тому вона та діти живуть за рахунок виплати допомоги, якої недостатньо для належного, необхідного та достатнього забезпечення і утримання сімї. Просила позов задоволити, шлюб між ними розірвати, неповнолітніх дітей залишити на проживання з нею, стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 1800грн. щомісячно до досягнення ними повноліття та стягнути з відповідача судові витрати. Позивач в судове засідання не зявилася, однак подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила справу розглядати у її відсутності, не заперечивши проти заочного розгляду за відсутності відповідача, при цьому просила змінити їй прізвище на дошлюбне. В судове засідання відповідач не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи думку позивача, яка викладена в її письмовій заяві, суд розглянув справу за відсутності відповідача та ухвалив заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, дослідивши які вважає наступне. Відповідно до ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану, а згідно з ст. 24 цього Кодексу, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Сторони перебувають в зареєстрованому Відділом ДРАЦС Івано-Франківського міського управління юстиції шлюбі з 20.04.2012р., актовий запис № 333 (а.с.9). В подружжя від шлюбу народилося двоє дітей: 26.10.2012р. донька [PERSON]; 04.11.2014р. донька [PERSON], (а.с.4,5), які проживають з позивачем. Ст. 110 СК України передбачено право одного з подружжя на предявлення позову, а ст. 112 визначено підстави для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя. Судом встановлено, що розлад в сімї є стійким і тривалим, сторони тривалий час разом не проживають, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть та не бажають надалі перебувати у шлюбі, а неявка відповідача в судове засідання свідчить про його байдуже ставлення до долі шлюбу. Наведене дає суду підстави вважати, що подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Майнового спору та спору щодо визначення місця проживання дітей на час розгляду даної справи між сторонами немає. Крім цього, відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 цього ж Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або у твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно. Ст.ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» зобовязано батьків забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України і розяснень, викладених в п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів», якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З урахуванням наведених положень та враховуючи відсутність даних про те, що відповідач офіційно працює і отримує регулярний дохід, то суд вважає, що аліменти, які підлягають стягненню з нього на користь позивача на утримання дітей, слід визначити в твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 СК України враховує зазначені в цій статі обставини, а також розмір прожиткового мінімуму, який встановлений у ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2015рік». В той же час, відповідно до ст.ст. 58, 60 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтується на припущеннях. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до вимог ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відтак, враховуючи вищенаведене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд вважає, що позов слід задоволити частково, шлюб між сторонами розірвати та стягувати щомісячно з відповідача аліменти в користь позивача на утримання дітей у твердій грошовій сумі у розмірі по 800грн. на кожну дитину починаючи з 10.11.2015р. і до досягнення ними повноліття, відмовивши в задоволенні решти позовних вимог. Судові витрати суд розподілив відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved