Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів, покликаючись на те, що за час перебування у шлюбі з відповідачем у них народився син [PERSON], [INFO], який проживає з нею і перебуває на її утриманні. Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 26 вересня 2011 року вирішено стягувати з [PERSON] на утримання сина аліменти у розмірі ? частини його доходів. Дитина часто хворіє, перебуває на диспансерному обліку у невропатолога, а тому потребує значних коштів на ліки. Крім того, на даний час відповідач не має регулярного доходу, оскільки не працює офіційно. Просить змінити розмір аліментів та стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання їхнього сина в розмірі 1500,00 грн. щомісячно, починаючи із дня предявлення позову і до повноліття дитини. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, дала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, зазначила, що відповідач [PERSON] працює неофіційно, у нього є можливість утримувати сина, оскільки він отримує значні доходи, просить позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов заперечив, пояснив, що у позивача [PERSON] немає жодних доказів щодо отримання ним прибутків та наявності у нього майна, просить у задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково. Судом встановлено, що під час фактичних шлюбних відносин у сторін народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. /а.с. 4/ Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у відповідності до ст. 182 СК України кодексу при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоровя дитини, матеріальне становище дитини та платника аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Ч. 1 ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не повязує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Враховуючи наведене, позицію Верховного суду України, викладену у постанові №143-цс13 від 05 лютого 2014 року, оскільки у судовому засіданні було встановлено, що малолітній [PERSON], [INFO] є дитиною сторін, проживає з позивачем /а.с. 7/, враховуючи стан здоровя, потребу дитини у лікуванні /а.с. 12-19/, матеріальне становище дитини, позивача та платника аліментів, який є працездатною особою і спроможний платити аліменти на утримання сина, суд вважає, що аліменти на дитину слід стягувати з відповідача на користь позивача в розмірі 1000,00 грн. від його заробітної плати (всіх доходів) щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи які не викликають сумніву у їх об'єктивності. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позову знайшли своєчасткове ствердження в судовому засіданні, а тому підлягають до часткового задоволення. Судові витрати у справі підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі.

Outcome: partial