Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-14 00:00:00

Позивач звернулася у суд із вказаним вище позовом, в обґрунтування якого покликається на те, що 30.10.2008 між нею та відповідачем було укладено шлюб. У шлюбі народилась донька [PERSON] , [INFO] . Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду від 31.05.2012 шлюб між ними розірвано. Після розірвання шлюбу проживають окремо. Дочка проживає з нею та знаходиться на її утриманні та вихованні. Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду ухвалено стягувати з [PERSON] в її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 22.05.2012. Відповідно до розрахунку заборгованості по сплаті аліментів від 01.07.2017 заборгованість відповідача, станом на 01.07.2017 року становить 9000 гривень. Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду від 07.08.2017 змінено розмір аліментів та ухвалено стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 900 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 06.03.2017. Державним виконавцем відкрито виконавче провадження №58772398 про примусове виконання виконавчого листа № 442/1689/17, виданого 29 серпня 2017 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області. Відповідно до розрахунку заборгованості від 08.05.2019 заборгованість відповідача зі сплати аліментів на утримання доньки станом на 30.04.2019 року становить 23254,78 гривень. Зазначає, що загальна заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів на утримання неповнолітньої доньки, станом на 30 квітня 2019 року становить 32254,78 гривень, а саме: по виконавчому листу № 1306/4562/12 за період з 01 червня 2014 по 01 липня 2017 року - 9000 гривень та по виконавчому листу № 442/1689/17 від 29.08.2017 за період 06 березня 2017 року по 30 квітня 2019 року становить - 23254,78 гривень. Наведені вище обставини змушують її звернутися з даним позовом до суду. Просить стягнути з [PERSON] в її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в сумі 25057,78 грн. Позивач у судове засідання не з`явилася, попередньо подавши заяву про розгляд справи у її відсутності за наявними у справі доказами. Крім цього, позивач подала відповідь на відзив, у якому зазначає, що відповідач не надав належних та допустимих доказів відсутності у нього заборгованості по сплаті аліментів. Просить задоволити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, подавши до суду відзив на позовну заяву, в якому вказує на невідповідність доводів позивача дійсності. Однак, не погоджуючись із зазначеною позивачем заборгованістю по сплаті аліментів, відповідачем не надано належних доказів про те, що ним оскаржувався розрахунок державного виконавця і що такий був скасованим. Перевіривши матеріали справи, дослідивши доказу у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав. Як вбачається з копії рішення Дрогобицького міськрайонного суду від 31.05.2012, шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , розірвано. Як вбачається з розрахунку заборгованості по аліментах від 08.05.2019 у виконавчому провадженні №85772398, станом на 30.04.2019 заборгованість боржника [PERSON] зі сплати аліментів відповідно до виконавчого листа №442/1689/17 від 29.08.2017, виданого Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на дитину [PERSON] , 2009 року народження, у твердій грошовій сумі в розмірі 900 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 06.03.2017, становить 23254,78 грн. Вказаним розрахунком стверджується, зокрема, що у вказаний період з 06.03.2017 по 30.04.2019 боржником не сплачено жодних коштів. Позивачем на підтвердження позовних вимог також надано копію розрахунку заборгованості [PERSON] по аліментах за період з 01.06.2014 по 01.07.2015, затвердженого 03.07.2015 начальником відділу державної виконавчої служби ДМРУЮ, згідно якого загальна сума заборгованості (виконавчий лист №1306/4562/12) становила 8000 гривень. Крім цього, надано копію розрахунку заборгованості по сплаті аліментів (виконавчий лист №1306/4562/12), затвердженого 01.07.2017 начальником Дрогобицького МРВ ДВС ГТУЮ у Львівській області, відповідно до якого сума боргу [PERSON] становить 9000 гривень станом на 01.07.2017. При цьому, такими розрахунками стверджується періодична сплата боржником відповідних платежів. Відтак слід зазначити, що другий розрахунок заборгованості складений державним виконавцем станом на 01.07.2017 з урахуванням попереднього розрахунку від 03.07.2015 на виконання виконавчого листа №1306/4562/12. Однак, позивачем не надано належних доказів на підтвердження наявності заборгованості за наслідками виконання зазначеного виконавчого листа станом на 2019 рік. Таким чином, стверджувати про те, що загальна сума заборгованості по сплаті аліментів на час звернення з позовом до суду, а це - 27.06.2019, включає в себе заборгованість, обчислену станом на 01.07.2017, немає підстав. З урахуванням викладеного, суд бере до уваги розрахунок заборгованості, складений державним виконавцем 08.05.2019. Статтею 180 СК України\~встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень абзацу 1 частини 1\~статті 196 Сімейного кодексу України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 по справі № 572/1762/15-ц викладено висновок про те, що зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої\~статті 196 СК України\~пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Отже, судом встановлено, що відповідач взагалі не сплачував аліменти згідно виконавчого листа №442/1689/17 від 29.08.2017 про стягнення з [PERSON] в користь [PERSON] аліментів на дитину [PERSON] , 2009 року народження, у твердій грошовій сумі в розмірі 900 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 06.03.2017. Як наслідок, утворилась заборгованість в розмірі 23254,78 грн. Відтак, заборгованість зі сплати аліментів виникла саме з вини відповідача, що вбачається з розрахунку заборгованості. Доказів існування поважних причин несплати аліментів відповідачем суду не надані, як і не доведено останнім неналежність чи недостовірність поданого позивачем доказу розрахунку заборгованості від 08.05.2019. Таким чином, позивач має право у даному випадку на стягнення неустойки. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак, таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку, неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Позивачем проведено розрахунок пені за прострочення сплати аліментів станом на 26 червня 2019 року (за період з 06.03.2017 по 30.04.2019) і таку визначено (згідно розрахунку) в розмірі 32601,49 грн. Поряд з тим, позивач у своїй позовній заяві зазначає, що з урахуванням вимог ч.1 ст.196 СК України з [PERSON] слід стягнути неустойку (пеню) за весь час прострочення сплати аліментів у розмірі 100 відсотків заборгованості. Водночас, позовні вимоги [PERSON] полягають у стягненні з відповідача в її користь пені за прострочення сплати аліментів в сумі 25057,78 грн. Беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що зазначені позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, оскільки відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти на дочку [PERSON] , 2009 року народження, в розмірі 900 грн. щомісячно, починаючи з 06.03.2017 і до досягнення повноліття дитиною, однак, із вказаної дати до 30.04.2019 останній не здійснив жодного платежу, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 23254,78 грн. Проте, розмір пені значно перевищує розмір заборгованості по сплаті аліментів, а тому, з урахуванням частини першої ст.196 СК України, таку слід стягнути з відповідача в розмірі, який не перевищуватиме 100 відсотків заборгованості. Відповідно до п.6 ч.1\~ст.264 ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 768,40 грн.

Outcome: approved