Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом, у якому просить збільшити розмір аліментів, встановлений рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 14 серпня 2018 року до 2000 грн. та стягнути з відповідача на свою користь додаткові витрати на утримання дитини у розмірі 48847 грн. 22 коп. Мотивує свої позовні вимоги тим, що 24 листопада 1991 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який у подальшому 21 вересня 2006 року було розірвано. Під час шлюбу у сторін народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 14 серпня 2018 року її позовні вимоги було задоволені частково, ухвалено стягувати на її користь аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1000 грн., але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму, щомісячно до настання повноліття дитини. Зазначає, що її донька навчається у Львівському коледжі м`ясної та молочної промисловості Національного університету харчових технологій. У вересні 2018 року вона захворіла, їй поставили діагноз: лімфома Годжкіна, змішано-клінічний варіант, ІІ-В стадія. Повідомляє, що її лікування є довготривалим та вартісним. Зазначає, що у зв`язку з лікуванням, її матеріальне становище сильно змінилося, оскільки дитина потребує проведення чисельних медичних досліджень та прийому дорогих ліків. З огляду на зазначене, просить суд задовольнити позов. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 01 квітня 2019 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. 17 квітня 2019 року відповідачем до суду подано відзив на позовну заяву, у якому той з позовними вимогами не погодився, вважає їх безпідставними та необґрунтованими. Зазначає, що підстави для задоволення позовної вимоги про зміну розміру аліментів відсутні, оскільки матеріальне становище позивача з часу ухвалення попереднього рішення не змінилося. Також вважає необґрунтованим розмір додаткових витрат на утримання дитини, оскільки позивачем, як доказ таких, подано копії чеків з аптек, лікарські засоби у яких не призначені для лікування захворювання дитини, вважає недоведеним витрати на оплату послуг таксі, оскільки неможливо встановити, кому і у яких цілях такі послуги надавалися. Вказує також, що більшість доданих до позовної заяви квитанції є квитанціями про сплату благодійних внесків, які носять добровільний характер, а тому не можуть бути додатковими витратами на утримання дитини. Також зазначає, що він має на утриманні двох неповнолітніх дітей, працює на посаді водія і отримує 3800 грн. на місяць. Вказує, що не зможе сплатити додаткові витрати на утримання дитини та оплачувати аліменти у випадку збільшення їх розмірі у зв`язку із зазначеним. З огляду на вказане, просить суд у задоволенні позову відмовити у повному обсязі (а.с. 60-62). 03 травня 2019 року позивачем до суду подано відповідь на відзив, у якому та з аргументами, зазначеними у відзиві відповідача, не погодилася. Зазначила, що після винесення судом рішення, яким на її користь було ухвалено стягувати аліменти у розмірі 1000 грн. на утримання дитини, її матеріальне становище змінилося, оскільки у її доньки виявили лімфому [PERSON] , яка є важким онкологічним захворюванням, що потребує довготривалого та дорогого лікування. На даний час її донька пройшла 8 хіміотерапій. Повідомляє, що заявлений розмір додаткових витрат на дитину підтверджується наявними у справі доказами. Враховуючи наведене, підтримує свої позовні вимоги та просить їх задовольнити (а.с. 114-116). У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд виходив з наступного. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За ст.192 СК розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів . Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 07 вересня 2002 року сторони є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 14 серпня 2018 року позов [PERSON] до [PERSON] було задоволено частково, ухвалено стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 10000 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття (а.с. 10-13). Відповідно до довідки № 14801 від 26 вересня 2018 року [PERSON] , [INFO] , проходить лікування у КЗ «ЛОР «Західноукраїнський спеціалізований дитячий медичний центр» у відділенні гематології та інтенсивної ХТ з 19 вересня 2018 року (а.с. 17). Медичним висновком № 11/13 про дитину-інваліда віком до 18 років від 11 жовтня 2018 року стверджується, що [PERSON] , [INFO] , було поставлено діагноз: «Лімфома Годжкіна, змішано-клінічний варіант, ІІ-В стадія, лівобічний гідроторакс, Гідроперікард» (а.с. ). Витягами з медичної карти стаціонарного хворого № 5244, № 5244, 5882, № 6372, № 6773, № 310, № 867 зазначений вище діагноз підтверджується. Встановлені програми хіміотерапії ВЕАСОРР № 1, № 2, № 3, № 4, ВЕАСОРР + Г-КСФ № 1, № 2 (а.с. а.с. 18-20, 21, 22, 23, 24, 25, 26-27). За вимогами ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. За ч. 1 ст. 273 СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Судом встановлено, що під час розгляду справи № 462/3971/18, на підставі якої було призначено аліменти, розмір яких у даному спорі просить змінити позивач, не досліджувалися обставини захворювання дитини сторін, оскільки такі на той час не були відомі. Відповідно до роз`яснень, викладених у Постанові Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», згідно якого відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи те, що у зв`язку із захворюванням [PERSON] та її лікуванням змінився матеріальний стан [PERSON] , що не викликає сумніву, суд приходить до висновку, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, слід змінити. За ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до довідки про [PERSON] , її середня заробітна плата за січень-лютий 2019 року становить 4500 грн. (а.с. 16). Трудовим договором між працівником і фізичною особою від 01 червня 2018 року стверджується, що відповідач перебуває з [PERSON] у трудових відносинах, працює на посаді водія та отримує заробітну плату у розмірі 3723 грн. на місяць (а.с. 71). Судом також встановлено, що відповідач перебуває у шлюбі з [PERSON] з 29 жовтня 2006 року (а.с. 94). Від шлюбу у них, відповідно до свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 07 жовтня 2014 року та серії [NUMBER] від [INFO] 2008 року, народилися [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. а.с. 97, 98). Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що позовну вимогу про збільшення розміру аліментів слід задовольнити частково та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1500 грн., але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача додаткових витрат у розмірі 48847 грн. 22 коп. суд зазначає наступне. Згідно з ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Як попередньо встановлено судом, донька сторін, [PERSON] , [INFO] хвора на Лімфому Годжкіна, змішано-клінічний варіант, ІІ-В стадія, лівобічний гідроторакс, гідроперікард. Як зазначає позивач у своїй позовній заяві, додаткові витрати на дитину було здійснені у зв`язку з її хворобою. Таким чином, позивачем куплялися ліки та інші супутні товари, оплачувалося лікування, виклик таксі тощо. За абз. 2 ч. 2 ст. 185 СК України додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Квитанцією до прибуткового касового ордера № б/н від 20 вересня 2018 року стверджується, що [PERSON] було проведено гістологічне дослідження вартістю 600 грн (а.с. 29). Квитанцією до прибуткового касового ордеру № б/н від 07 вересня 2018 року стверджується, що [PERSON] було проведено імуногістохімічне дослідження вартістю 2800 грн (а.с. 30). Рахунком № DN484-18 від 21 вересня 2018 року стверджується, що [PERSON] було проведено ряд досліджень, зокрема HBV DNA, HCV RNA, тест на вірус герпесу (1/2 тип) ПЛР кров, вірус герпесу (6 тип) ПЛР кров, вірус Ебштейн -Барр ПЛР кров тощо на загальну суму 1095 грн. (а.с. 30). Таким чином судом встановлено, що проведених досліджень у сумі становить 4495 грн. Суд не може прийняти до уваги додані до матеріалів справи квитанції про сплату позивачем благодійних внесків на загальну суму 4420 грн., оскільки такі платежі не є обов`язковими, носять виключно добровільний характер. Листком призначень від 09 жовтня 2018 року [PERSON] було рекомендовано прийом наступних лікарських засобів: Пентафен, Анастетин, Сонапакс, Ефаклар Р , Толеран Дуо , Нітрофунгін (а.с. 32). Рецептом від 24 вересня 2018 року стверджується, що [PERSON] було виписано (Натулан)Natulani 0.05 №50 (а.с. 34). Консультативним заключенням лікаря А. Степанюк [PERSON] було призначено прийом наступних лікарських засобів: парацетамол, нурофен, анальгін, ібупрофен, фуросемід, лазікс, омепразол, квамател, альмагель, мотіліум, метрогіл-дента, кандід, інгаліпт, тантум-верде, розчин Люголя, ціпрофлоксацин, аугментин, герпевір, флюконазол, амбробене, бронхорил, лазолван, фенкарол, супрастин, ніфуроксазид, бісептол (а.с. 117). Дослідженням копій фіскальних чеків (а.с. 32, 33, 35-46) наданих позивачем, судом встановлено, що нею було придбано такі призначені ліки: парацетамол: чек № 32053, на суму 12,95 грн. (а.с. 35), чек ПН 389715026573, на суму 22,00 грн. (а.с. 41); нурофен: чек № 31455, на суму 92,20 грн., (а.с. 42) ПН 34902345129, на суму 39,00 грн. (а.с. 43); анальгін: чек № 32053, на суму 6,55 грн. (а.с. 35); ібупрофен: чек № 289217, на суму 4,67 грн. (а.с. 36); квамател: чек № 375549, на суму 64,20 грн. (а.с. 39); альмагель: чек № ПН 389715026573, на суму 59,00 грн. (а.с. 41), чек № 38699, на суму 71,75 грн. (а.с. 42), чек № 79158, на суму 65,75 грн. (а.с. 46); кандід: чек № ПН 389715026573, на суму 148,00 грн. (а.с. 40); інгаліпт: чек № 279896, на суму 28,81 грн. (а.с. 44); тантум-верде: чек № ПН389715026573, на суму 147 грн. (а.с. 38), чек № 73933, на суму 153,02 грн. (а.с. 42), чек № 405848, на суму 46,00 грн. (а.с. 44); розчин Люголя: чек № 35439, на суму 6,58 грн. (а.с. 40); аугментин: чек № 31956, на суму 59,33 грн. (а.с. 35), чек №178983, на суму 59,30 грн. (а.с. 35); герпевір: чек № 32053, на суму 49,25 грн. (а.с. 35); амбробене: чек № 289217, на суму 29,53 грн. (а.с. 36); фенкарол: чек № 367442, на суму 90 грн. (а.с. 38); супрастин: чек № 289313, на суму 29,99 грн. (а.с. 36); ніфуроксазид: чек № 366697, на суму 65,00 грн. (а.с. 38), чек № 157501, на суму 64,00 грн. (а.с. 38), чек № ПН 349038713031, на суму 34,60 грн. (а.с. 40), чек № 382491, на суму 66,00 грн. а.с. 40, чек № 35439, на суму 62,10 грн. (а.с. 40), чек № 35422, на суму 31,05 грн. (а.с. 40), чек № 95790, на суму 79,15 грн. (а.с. 42), чек № ПН 389715026573, на суму 61,50 грн. (а.с. 43); бісептол: чек № 28998, на суму 97,30 грн. (а.с. 42); нітрофунгін: товарний чек від 09 жовтня 2018 року, на суму 68,00 грн. (а.с. 32). У сумі витрати позивача на придбання медикаментів, призначених для лікування її доньки склали 1868 грн. 58 коп. Суд вважає зазначений розмір витрат на придбання лікарських засобів доведеним наявними доказами по справі і не має сумнівів у дійсності таких витрат. Окрім зазначеного позивач включає до додаткових витрат на дитину також купівлю перуки вартістю 1450 грн. Суд вважає, що витрати, пов`язані з придбанням перуки позивачем для її доньки, належать до додаткових витрат на дитину у зв`язку з хворобою останньої, оскільки є загальновідомою обставиною те, що внаслідок здійснення хіміотерапії у хворої людини відбувається випадіння волосся. Згідно з ч. 3 ст. 82 ЦПК України обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Як було зазначено позивачем у позовній заяві, перука була придбана для забезпечення естетичного вигляду її доньки внаслідок випадіння волосся у останньої, що було спричинено хіміотерапією. Товарним чеком від 19 жовтня 2018 року стверджується, що вартість придбаної перуки 5048 r6 Dracon становить 1450 грн. Зазначена перука була придбана у ФОП [PERSON] (а.с. 121). З огляду на вказане, суд вважає придбання перуки додатковими витратами на дитину у сумі 1450 грн. Позивачем, серед іншого, до додаткових витрат на дитину було включено витрати на придбання одягу на суму 2531 грн. З цього приводу суд зазначає, що придбання одягу, взуття не є додатковим витратами на дитину у розумінні ст. 185 СК України, а придбання таких предметів здійснюється за рахунок аліментів, які були присуджені судом. Також суд не може погодитися із включенням у додаткові витрати на дитину оплати послуг таксі на загальну суму 6253 грн. На підтвердження зазначеної обставини позивачем додано до позовної заяви роздруковані скріншоти з мобільного додатку для виклику таксі та скріншоти текстових повідомлень (а.с. 49-54). Однак із доданих копій неможливо виявити, хто саме користувався послугами таксі і у яких цілях, з якою метою, ким вони були оплачені тощо. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи наведене, суд вважає недоведеними додаткові витрати на дитину на оплату послуг таксі у розмірі 6253 грн. Враховуючи все вищенаведене, судом встановлено, що загальний розмір додаткових витрат на дитину становить 7813 грн. 58 коп. Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Постановою Верховного Суду України від 13 вересня 2017 року у справі № 749/106/17 встановлено, що Сімейний кодекс України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Враховуючи наведене та беручи до уваги те, що батьки зобов`язані рівною мірою брати участь у вихованні та матеріальному забезпеченні своєї дитини, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути половину суми додаткових витрат на дитину, яка була встановлена судом, а саме 3909 грн. 79 коп. З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково, збільшити розмір аліментів та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1500 грн., але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути з відповідача на користь позивача 3909 грн. 79 коп. додаткових витрат на дитину. Крім того, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, суд вважає, що з відповідача слід також стягнути у дохід держави 768 грн. 40 коп. судового збору.

Outcome: partial