Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з указаним позовом, який обґрунтовувала тим, що [INFO] у м.Путивль Сумської області померла її мати - [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина, до складу якої увійшла квартира [ADDRESS] . Будучи спадкоємцем за законом, позивач позбавлена можливості отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на 1/2 частину спадщини у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на спадкове майно, оскільки відповідач, який є іншим спадкоємцем в добровільному порядку відмовляється надати оригінал правовстановлюючого документа, тому просить визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом, а судові витрати покласти на неї. Позивач в судове засідання не з`явилася, про подачі позову клопотала про розгляд справи у її відсутність. Відповідача надав суду письмову заяву про закриття провадження у справі, оскільки відсутній предмет спору, у зв`язку з отриманням сторонами свідоцтв на право на спадщину після смерті [PERSON] , просив справу розглянути за його відсутності (а.с.67). Суд, дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає, зважаючи на таке. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено, що [PERSON] , яка померла [INFO] у м.Путивль Сумської області, є матір`ю [PERSON] , позивача у справі (а.с.7,9-11). Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 10 січня 2020 року відбулась реєстрація спадкової справи №3/2020 після смерті [PERSON] (а.с.12). Згідно з копією свідоцтва на право особистої власності на квартиру від 14 грудня 1993 року [PERSON] є власником трикімнатної квартири, житловою площею 38,4 кв.м., розташованої по [ADDRESS] (а.с.8). Згідно з технічним паспортом, виданим Путивльським бюро технічної інвентаризації та проектування 30 червня 2020 року, та довідки-характеристики, складеної 30 червня 2020 року Путивльським бюро технічної інвентаризації та проектування, власниками квартири [ADDRESS] , на підставі свідоцтва на право особистої власності на квартиру від 14 грудня 1993 року є [PERSON] (а.с.14-16,17). Постановою державного нотаріуса від 15 жовтня 2020 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва на право на спадщину після смерті [PERSON] на 1/2 частину квартири у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на спадкового майна(а.с.13). Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. 5 червня 2021 року [PERSON] та [PERSON] отримали свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] (а.с.68-70). Згідно з п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України, суд може закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо встановить, що предмет спору був відсутній на час пред`явлення позову. Логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» в контексті наведеної правової норми дає підстави для висновку про те, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову. Якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору тощо, то провадження у справі не може бути закрите з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування (зникненні). Якщо предмет спору став відсутній після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив своє існування, сторони мають цілий ряд передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, зокрема шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову або від поданих апеляційних чи касаційних скарг, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди тощо. Подібного правового висновку Верховний Суд дійшов у постановах: від 10 квітня 2019 року у справі № 456/647/18 (провадження № 61-2018св19), від 13 травня 2020 року у справі № 686/20582/19-ц (провадження № 61-1807св20), від 09 вересня 2020 року у справі № 750/1658/20 (провадження № 61-9658св20). Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Сторони не оспорювали, що оригінал правовстановлюючого документа на спадкове майно знаходиться у відповідача. Як пояснив відповідач, дійсно, правовстановлюючий документ знаходився у нього, проте він не оспорює право позивачки на половину спадщини після смерті [PERSON] , однак приїхати до м.Путивль, за місцезнаходженням спадкового майна, для оформлення в тому числі і своїх спадкових прав у нього не було можливості, оскільки він проживає у м.Харкові. Такі пояснення відповідача підтверджуються тим, що сторони отримали свідоцтво про право на спадщину 5 червня 2021 року. З огляду не викладене суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позову. У зв`язку з тим, що суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, відповідно до п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України підстав для стягнення з відповідача судового збору не має.

Outcome: dismissed