Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розподіл спільного майна подружжя, обґрунтовуючи свої вимоги тим (з урахуванням зменшення позовних вимог), що з 04.03.2015 вона з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірваний рішенням суду від 24.01.2019. Від спільного життя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Перебуваючи у зареєстрованому шлюбі 13.03.2015 за спільні кошти ними було придбано житловий будинок з господарсько-побутовими та спорудами, розташований в смт Знамянка Друга Кіровоградської області по вул.Андреєва,7, куди входять житловий будинок «А», льох «Д», веранда «а», сарай «б», сарай «Б», гараж «В», вбиральня «Г», навіс «Е», літній душ «Ж», навіс «З», огорожа «N», ганок «г», яма вигрібна «К», колодязь «Л». Згідно з договором купівлі-продажу від 13.03.2015 вказаний будинок зареєстрований за відповідачем, його вартість складає 91351 грн. 00 коп. Зазначає, що це майно є спільною сумісною власністю подружжя, а тому має бути розподілене між сторонами у рівних частках. Згоди з відповідачем про добровільний поділ майна не досягнуто, тому зазначені обставини змусили її звернутися до суду з даним позовом, в якому просить визнати за нею право власності на Ѕ частку житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, який розташований в смт Знамянка Друга Кіровоградської області по вул.Андреєва,7. Ухвалою Знамянського міськрайонного суду від 12.02.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідачу запропоновано у строк, який не може перевищувати п'ятнадцяти днів із дня вручення даної ухвали, подати відзив на позов та заяву із запереченнями проти розгляду справу за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач в\~судове засідання не з'явилася, представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, відповідно до якої позовні вимоги (з урахуванням їх зменшення) підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив не подав, клопотання про розгляд справи з його участю суду не надав. Відповідно до вимог ч.4\~ст.223 ЦПК України\~у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, зясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії I-ОЛ №083676 сторони 04.03.2015 зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Знамянської Другої селищної ради м.Знамянка Кіровоградської області, актовий запис №6. Від спільного життя сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження серії I-ОЛ №166896. Згідно із заочним рішенням Знамянського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24.01.2019 шлюб між сторонами розірвано. У період перебування сторін у зареєстрованому шлюбі відповідач 13.03.2015 придбав житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, який розташований в смт Знамянка Друга Кіровоградської області по вул.Андреєва,7 куди входять: житловий будинок «А», льох «Д», веранда «а», сарай «б», сарай «Б», гараж «В», вбиральня «Г», навіс «Е», літній душ «Ж», навіс «З», огорожа «N», ганок «г», яма вигрібна «К», колодязь «Л», що підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями від 13.03.2015, посвідченим 13.03.2015 приватним нотаріусом Знамянського міського нотаріального округу Кіровоградської області [PERSON] та зареєстрованим в реєстрі за №483. Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №34850019 від 13.03.2015 за відповідачем 13.03.2015 зареєстроване право приватної власності на зазначений житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями. Відповідно до характеристики будинку, господарських будівель та споруд Знамянського міжміського комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» інвентаризаційна вартість вказаного житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, який розташований в смт Знамянка Друга Кіровоградської області по вул.Андреєва,7, становить 91351 грн. 00 коп. Згідно з ч.3 ст.368 ЦК України\~майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~ст.60\~СК України\~майно,\~набуте подружжям\~за час\~шлюбу,\~належить дружині\~та чоловікові\~на праві\~спільної сумісної\~власності незалежно\~від того,\~що один\~з них\~не мав\~з поважної\~причини (навчання,\~ведення домашнього\~господарства,\~догляд за\~дітьми,\~хвороба тощо)\~самостійного заробітку\~(доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. При тому, що не має значення за ким зареєстровано таке майно, оскільки спільна сумісна власність розповсюджується на майно і у тому випадку, коли право власності на нього зареєстровано лише за одним з подружжя. За загальним правилом застосування презумпції спільності майна подружжя, згідно зі ст.60 СК України, майно, набуте, подружжям за час шлюбу, є обєктом спільної сумісної власності подружжя, і позивач не зобовязаний доводити належність набутого за час шлюбу майна до майна подружжя. Той з подружжя, який порушує питання про спростування зазначеної презумпції, зобовязаний довести обставини, що її спростовують. Відповідно до ч.1 ст.61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Майном як особливим обєктом вважається окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обовязки (ч.1 ст.190 ЦК України). Таким чином, набуте подружжям [PERSON] та [PERSON] вищезазначене майно є обєктом права спільної сумісної власності. Статтею 63 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно з ч.1 ст.68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Відповідно до ч.1 ст.69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Положеннями ч.1 ст.70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Аналогічні положення закріплені у ч.2 ст.372 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст.71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Пунктами 22, 23, 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 №11 визначено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст.372 ЦК України. Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч.3 ст.368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст.325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири та жилі будинки тощо. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. Судом встановлено, що спірний житловий будинок з господарсько-побутовими\~будівлями був придбаний у власність відповідача на підставі договору купівлі-продажу від 13.03.2015, тобто в період, коли сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі. Будь-яких доказів про існування домовленостей між позивачем та відповідачем щодо майна або шлюбного договору суду не надано. \~ \~ \~ \~З огляду на викладене, оскільки спірний житловий будинок є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя і на нього поширюються положення\~ч.1 ст.70 СК України\~щодо рівності часток у спільному майні, з урахуванням того, що сторони не досягли згоди щодо порядку поділу майна, тому суд приходить до висновку, що пред'явлений позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення сплачений нею судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved