Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеною позовною заявою, в обґрунтування якої зазначила, що її батько [PERSON] мав у власності домоволодіння за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район, смт. Христофорівка, вул. Дружби, буд.28. Дане домоволодіння було придбано 04 листопада 1998 року за нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу, в період його шлюбу з [PERSON]. Титульним власником домоволодіння являвся батько позивача. Проживало подружжя [PERSON] та були зареєстровані в вищезазначеному домоволодінні. 19 листопада 2012 року [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина на 1/2 частину вищезазначеного домоволодіння, яку фактично прийняв чоловік померлої, батько позивача, як такий що проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, тобто на момент її смерті та залишився проживати там і надалі, а також від спадщини не відмовився. До нотаріальної контори для прийняття спадщини жоден із спадкоємців не звертався, свідоцтво про право на спадщину не отримував. 20 травня 2014 року помер батько позивача [PERSON]. Після його смерті залишилась спадкове майно, а саме вищезазначений будинок. В установлений законом строк позивач подала заяву до Криворізької районної державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті батька, але нотаріусом було видано Постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на майно. В звязку з чим позивач звернулась до суду та просить визначити, що домоволодіння за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район, смт. Христофорівка, вул. Дружби, буд.28, належало на праві спільної власності подружжя [PERSON] та [PERSON] по 1/2 частки домоволодіння за кожним; встановити факт, що [PERSON], що помер 20 травня 2014 року, прийняв за життя спадщину після смерті своєї дружини [PERSON], що померла 12 листопада 2012 року, яка складається із 1/2 частини домоволодіння за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район, смт. Христофорівка, вул. Дружби, буд.28; визнати за [PERSON], [INFO] право власності на домоволодіння за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район, смт. Христофорівка, вул. Дружби, буд.28, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], що помер 20 травня 2014 року. Предстанвик позивача в судове засідання не з'явилася, надала суду письмову заяву, в якій просила цивільну справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити (а.с.110). Представник відповідача надав заяву про розгляд справи за відсутні представника, проти задоволення позовних вимог не заперечував (а.с.108). Представник третьої особи [PERSON] надала заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с.128). Представник третьої особи Криворізької РДА про розгляд справи повідомлений, не зявився (а.с. 126). В зв'язку з тим, що сторони правом на участь в судовому засіданні не скористалися, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON]) [PERSON], [INFO], являється дочкою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її народження, серії 1-КИ №199219, свідоцтвами про одруження та розірвання шлюбу, з яких вбачається зміна прізвища з [PERSON] на «Тарасенко» та потім на «Сириця». 03.02.1993 року [PERSON] та [PERSON] (матір третьої особи [PERSON]) уклали шлюб, внаслідок чого [PERSON] змінила прізвище на [PERSON], що вбачається з свідоцтва про укладення шлюбу. В період шлюбу батько позивача [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 04.11.1998 року оформленого у Четвертій Криворізькій державній нотаріальній конторі набув права власності на житловий будинок з господарчими побудовами за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район, с. Христофорівка, вул. Дружби, 28. Право власності [PERSON] на вказане нерухоме майно зареєстроване в КП ДОР «Криворізьке БТІ». Згідно ст. 22 Кодексу про шлюб та сімю України, який діяв на момент виникнення правовідносин, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження майном. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Згідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Отже, житловий будинок з господарчими побудовами, що розташований за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район, с. Христофорівка, вул. Дружби, 28, є спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON]. Проживало подружжя [PERSON] та були зареєстровані в вищезазначеному домоволодінні за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район, смт. Христофорівка, вул. Дружби, буд.28 (а.с.87). 19 листопада 2012 року [PERSON] померла, що вбачається з свідоцтва про смерть серії І-КИ №474490. За своє життя заповітів на складала. Після її смерті відкрилась спадщина на 1/2 частину вищезазначеного домоволодіння. У відповідності зі ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є її дочка [PERSON] та чоловік [PERSON] Дочка померлої у визначений законом строк із заявою до нотаріальної контори для прийняття спадщини після смерті матері не звернулась, а рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 21 квітня 2016 року по справі № 177/441/15-ц в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON], Христофорівської селищної ради Криворізького району про визначення додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, - відмовлено. Рішення не оскаржено та набрало законної сили (а.с.91-94). Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Виходячи із положень ст. 1268 ЦК України, [PERSON], який на момент смерті дружини [PERSON] 19.11.2012 року проживав разом із спадкодавцем за однією адресою: с. Христофорівка Криворізького району Дніпропетровської області, вул. Дружби, 28 фактично прийняв спадщину, до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті дружини не звернувся, що вбачається з листа завідувача Шостої криворізької державної нотаріальної контори, в.о. державного нотаріуса Криворізької районної Державної нотаріальної контори. [PERSON] 20.05.2014 року помер, що вбачається із свідоцтва про смерть серії І-КИ №572050 та за життя розпорядження на випадок смерті не зробив, що видно з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а.с.13). Після його смерті залишилась спадкове майно, а саме вищезазначений будинок, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район, смт. Христофорівка, вул. Дружби, буд.28, з якого 1/2 частка будинку належить йому в спільній власності подружжя, а інша 1/2 частка будинку ним успадкована після смерті дружини, але не оформлена. Згідно повідомлення Шостої криворізької державної нотаріальної контори, після смерті [PERSON], померлого 20.05.2014 року, з заявами про прийняття спадщини у встановлений законом строк звернулися [PERSON] та [PERSON] (а.с.32) Позивач [PERSON] є дочкою [PERSON], померлого 20.05.2014 року, та спадкоємицею першої черги за законом після його смерті, що підтверджується свідоцтвом про її народження, серії 1-КИ №199219 (а.с.8). В установлений законом строк позивач подала заяву до Криворізької районної державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті батька, але державним нотаріусом Шостої Криворізької державної нотаріальної контори, в.о. державного нотаріуса Криворізької районної державної нотаріальної контори 12 червня 2015 року було видано Постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на майно (а.с.17). Згідно п. 2 постанови № 7 Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини тощо. До складу спадщини, у відповідності до ст. 1218 ЦК України входять всі права та обовязки померлого, що належали йому на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги [PERSON] як такі що доведені в повному обсязі, крім того обставини на які посилається позивач були встановлені рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 21 квітня 2016 року по справі № 177/441/15-ц за позовом [PERSON] до [PERSON], Христофорівської селищної ради Криворізького району про визначення додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, - а тому на підставі п.3 ст. 61 ЦПК України додаткового доказування не потребують.

Outcome: approved