Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до [PERSON] про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України. В обґрунтування позову зазначила, що від шлюбу з [PERSON], 01.07.2011 року у них народився син [PERSON]. Позивач має можливість щорічно виїжджати з сином за кордон до різних країн з метою відпочинку та оздоровлення дитини. Відповідач безпідставно не надає згоди на виїзд дитини за межі України. При цьому жодних вагомих аргументів, які б пояснювали та обґрунтовували його відмову, відповідач не надає. Позивач в судове засідання не з'явилася. Представник позивача подала заяву про розгляд справи без її участі, позов просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином відповідно до вимог ст.ст. 74, 76 ЦПК України, про причини неявки суду не повідомив. А тому, за письмовою згодою представника позивача, згідно вимог ст. 224 ЦПК України, суд проводить заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії 1-БК №149288 виданого 12.07.2011р. виконавчим комітетом Голосківської сільської ради Камянець-Подільського району Хмельницької області, актовий запис №13, батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON]. Дитина проживає з матір'ю у с. Голосків Камянець-Подільського району. Відповідач безпідставно відмовляється надати згоду на оформлення проїзного документу малолітньому сину. Через відсутність згоди батька на виїзд сина за кордон, позивачка позбавлена можливості у здійсненні заходів спрямованих на покращення здоровя дитини, її фізичного духовного та морального розвитку. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 155 СК України, здійснення батьківських прав та виконання обов`язків мають грунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно зі ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і порядок розв'язання спорів у цій сфері регулюється Законом України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року №3857-ХІІ. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Відповідно до п. 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.95 № 57 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 25.08.2010р. № 724)\~\~виїзд з України громадян,\~\~які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється: без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків у разі пред'явлення документів або їх нотаріально засвідчених копій: рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Судом вбачається відсутність будь-яких об'єктивних перешкод для здійснення малолітньою дитиною [PERSON], виїзду за межі держави України, в інтересах його фізичного розвитку та оздоровлення, а відмова відповідача від дачі згоди на оформлення проїзного документу на виїзд за межі України та на виїзд за межі України суд розцінює як зловживання батьківськими правами і порушення прав дитини на поїздки за кордон. Таким чином, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог та надання дозволу на виїзд малолітньої дитини за кордон та оформлення проїзних документів без згоди батька до досягнення дитиною шістнадцятирічного віку. На підставі викладеного,

Outcome: approved