Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду із даним позовом, в якому просила визнати за нею, спадкоємцем другої черги за законом, право на спадкування майна спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] , у першій черзі. В обґрунтування позовної заяви зазначила, що [INFO] помер її рідний брат [PERSON] , після його смерті залишилося спадкове майно. [PERSON] був особою похилого віку, часто хворів, переніс дві тяжкі операції у 2012 році, знаходився в тяжкому фізичному стані, потребував стороннього догляду, пересувався на милицях. Вона постійно піклувалася та доглядала його, за власні кошти купувала ліки та інші засоби для покращення здоров`я брата, операції було зроблено повністю за її кошти, витратила майже всі заощадження в сумі до 20\~000.00 гривень, позичала гроші для його лікування. Син [PERSON] [PERSON] помер [INFO] в Російській Федерації. Відповідач [PERSON] , внучка [PERSON] , проживає в Російській Федерації та є громадянкою цієї країни, будь якої матеріальної чи іншої допомоги не надавала, не переймалася його життям та здоров`ям. [PERSON] після смерті діда подала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини, як спадкоємиця першої черги за законом, однак жодної участі в утриманні та розпорядженні спадковим майном не приймає. У зв`язку з викладеним, позивач просить задовольнити позовні вимоги. Ухвалою судді Володарсько-Волинського районного суду від 29.11.2016 року відкрито провадження за вказаним позовом. 14.02.2018 від позивача до суду надійшли письмові пояснення, в яких зазначено, що з моменту травмування ( перелому ноги) та після перенесених у 2012 році двох операцій [PERSON] знаходився у безпорадному стані, не міг самостійно рухатись, обслуговувати себе у побуті, потребував постійної сторонньої допомоги. [PERSON] надавала останньому необхідну допомогу, купуючи ліки та продукти харчування, готувала їжу, прала його одяг, прибирала помешкання, де він проживав, за періодично викликала лікаря, організовувала транспортування брата до медичних закладів в смт Хорошів та в м. Житомир, здійснювала постійний сторонній догляд протягом тривалого часу від моменту першого перелому ноги і до самої смерті. Ухвалою від 04.08.2020 року після повторного автоматизованого розподілу справу №276/1068/16-ц прийнято до провадження судді [PERSON] та призначено підготовче судове засідання. 07.10.2020 року ухвалою суду закрито підготовче провадження у даній справі та призначено судовий розгляд по суті. В судовому засіданні позивач та її представник просили задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, з підстав, наведених у позовній заяві та письмових поясненнях. Представник відповідача [PERSON] заперечила проти задоволення позову, пояснивши, що [PERSON] не був у безпорадному стані, ліків не потребував, міг виходити на двір, сам готував їжу, яку купував він або просив про це інших. [PERSON] трохи носила їжу брату, однак у нього не ночувала, отримувала його пенсію, яку не віддавала. З цих підстав просила відмовити у задоволенні позову. Відповідачем виконавчим комітетом Новоборівської селищної ради 12.08.2020 подано заяву про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги визнають. Відповідно до\~статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями\~12,\~13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених\~ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі\~статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, вислухавши учасників справи, оцінивши всі необхідні, зібрані по справі докази для ухвалення обґрунтованого рішення, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] є рідною сестрою [PERSON] , що підтверджується рішенням Володасько-Волинського районного суду Житомирської області від 01.06.2016 року (а.сп.13). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Володарсько-Волинським районним відділом РАЦС повторно 02.08.2016, [PERSON] помер [INFO] . [PERSON] на праві власності належала квартира [ADDRESS] , про що свідчать приватизаційне платіжне доручення №46/117 від 10.07.1995 та технічна документація на квартиру (а.сп. 16-19). 03.07.1996 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір дарування, за яким [PERSON] подарував останньому вказану вище квартиру. [INFO] [PERSON] помер, про що видано повторне свідоцтво про смерть від 23.08.2013 року (а.сп.10-11). Листом від 20.10.2017 №251/01-16 приватний нотаріус Хорошівського районного нотаріального округу Толстіхіна Н.Д. на запит суду повідомила, що 17.03.2013 після смерті [PERSON] заведено спадкову справу, в якій були заяви від батька та дочки спадкодавця. Зазначена спадкова справа та весь паперовий архів знищено пожежею, яка сталась 07.02.2017. Згідно відповіді на запит суду, наданої виконавчим комітетом Новоборівської селищної ради Хорошівського району 30.06.2017, у [PERSON] , який помер [INFO] були родичі: онука- [PERSON] , 1992 року народження, та сестра [PERSON] , 1930 року народження. Відповідно до листа-відповіді приватного нотаріусу Хорошівського районного нотаріального округу Толстіхіної Н.Д. від 28.10.2016 №530/02-14/72/2016, [PERSON] було повідомлено про неможливість видати їй свідоцтво на право на спадщину, оскільки на спадщину претендує за правом представлення онука померлого [PERSON] (а.сп.22). Відповідно до положень\~статті 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі\~статтею 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом\~статті 1223 ЦК України\~право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно зі ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Статтею 1266 ЦК України визначено, що внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Стаття 1259 ЦК України\~регулює черговість спадкування за законом, зокрема: спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених\~статтею 1259 цього Кодексу. Черговість одержання спадкоємцями за законом права на спадкування може бути змінена нотаріально посвідченим договором заінтересованих спадкоємців, укладеним після відкриття спадщини. Цей договір не може порушити прав спадкоємця, який не бере у ньому участі, а також спадкоємця, який має право на обов`язкову частку у спадщині (частина перша\~статті 1259 ЦК України). Фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані (частина друга\~статті 1259 ЦК України). Отже, черговість одержання права на спадкування може бути змінена шляхом договору між спадкоємцями, які прийняли спадщину (частина перша\~статті 1259 ЦК України), або на підставі рішення суду (частина друга\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~статті 1259 ЦК України). Судовий порядок зміни черговості застосовується на підставі задоволення позову спадкоємця наступних черг до спадкоємців тієї черги, які безпосередньо закликаються до спадкування. Право на пред`явлення позову про зміну черговості спадкування мають лише спадкоємці за законом. Підставами для задоволення такого позову є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкодавцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження, - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1-3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом. Під безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. У зазначеній категорії справ підлягає встановленню судом також факт належності сторін до спадкоємців за законом різних черг. Зміна черговості спадкування лише надає право спадкоємцю наступної черги на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, а не визнає його спадкоємцем цієї черги. Отримавши право на спадкування разом із спадкоємцями іншої черги, такий спадкоємець вважається спадкоємцем тієї черги, до якої він належить відповідно до\~статей 1261-1265 ЦК України. Враховуючи положення статей 1261-1266 ЦК України, онука спадкодавця [PERSON] [PERSON] має право на спадкування у першій черзі, тоді як рідна сестра померлого - [PERSON] має право на спадкування у другій черзі. Щодо наявності підстав для зміни черговості на спадкування, судом враховуються наступні обставини. Встановлено, що 31.05.2012 та 17.10.2012 [PERSON] проведено дві операції, у зв`язку з переломом правої стегнової кістки, після чого йому рекомендована ходьба на милицях, не навантажувати ногу протягом 4-х місяців після першої та протягом 3-х місяців після другої операції. Вказане підтверджується виписками з медичної карти стаціонарного хворого за №12137 та №22517 (а.сп.14-15). Згідно з довідкою виконавчого комітету Новоборівської селищної ради №5258 від 23.11.2016 [PERSON] дійсно здійснювала догляд за рідним братом [PERSON] до дня його смерті, здійснила його поховання, після смерті прийняла в користування спадкове майно за адресою: квартира [ADDRESS] , фактично прийняла спадщину (а.сп.20). Актом свідчення осіб, складеним 23.11.2016 депутатом Новоборівської селищної ради в присутності свідків: [PERSON] та [PERSON] , стверджується, що сестра померлого [PERSON] до дня смерті [PERSON] піклувалася, доглядала за ним та здійснила його поховання (а.сп.21). В ході судового розгляду допитано свідка [PERSON] , який показав, що він допомагав [PERSON] транспортувати [PERSON] до лікарні для проведення операції, сестра зверталась до сусідів за грошима для його лікування. Зазначив, що [PERSON] не міг ходити, його постійно доглядала сестра, прибирала в квартирі, приносила їжу, прала речі брата, матеріально допомагала останньому. Про інших осіб, які б постійно доглядали спадкодавця, йому не відомо. Вищевказані докази у своїй сукупності узгоджуються з поясненнями [PERSON] , наданими під час судового засідання, а також її письмовими поясненнями, підтверджують факти надання позивачем протягом тривалого часу матеріальної та моральної допомоги своєму рідному брату, який перебував у безпорадному стані, піклувалася про нього, а тому, на переконання суду, позивачем доведено наявність підстав для зміни черговості права на спадкування разом з внучкою [PERSON] . Разом з тим, доводи представника відповідача про те, що [PERSON] не був у безпорадному стані, не потребував ліків, міг обходитись без сторонньої допомоги, а [PERSON] отримувала його пенсію, яку не віддавала, суд оцінює критично, оскільки зазначені посилання не підтверджені жодними належними та допустимими доказами. З огляду на вищевикладене, позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача, понесені нею судові витрати у розмірі 551,20 гривень.

Outcome: approved