Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення з нього аліментів на утримання малолітньої дитини - [PERSON], [INFO] у розмірі 1/2 частини його заробітку (доходу) щомісячно, посилаючись на те, що відповідач не виконує свого батьківського обов'язку щодо утримання дитини. Донька проживає разом із позивачем. Позивач в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала до суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позов підтримала частково та просила його задовольнити, стягнувши з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно. Проти заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції, про що у матеріалах справи містяться відповідні документи. Відзиву на позов не надав. Його представник звернувся до суду із клопотанням про відкладення розгляду справи посилаючись на те, що він не отримував примірник позовних матеріалів. Разом із цим, судом направлялися позовні матеріали на адресу відповідача, яка ним була зазначена як місце його проживання, однак вони повернулися на адресу суду із відміткою пошти «за закінченням встановленого строку зберігання». Відповідно до ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини. Як убачається із матеріалів справи 18.02.2011 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис №170 (а.с. 8). Від шлюбу року у сторін народилася дитина - - [PERSON], [INFO], яка проживає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні протягом останніх років (а.с 9). Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 09.01.2015 року №756/14724/14-ц шлюб між сторонами розірвано (а.с. 10). Позивач посилається на те, що відповідач не надає допомоги на утримання доньки. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У відповідності із ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 1 ст.183 СК України визначено що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 27 Конвенції про захист прав дитини, батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Щодо вимоги про стягнення аліментів у розмірі 1/2 частини від заробітку (доходу) відповідача, то суд вважає такою, що не підлягає задоволенню саме у такому розмірі, оскільки задоволення призведе до порушення прав відповідача та поставить сторони в неоднакове становище, враховуючи розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, визначеного Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік». Згідно наданої позивачем заяви, вона підтримає заявлені позовні вимоги в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини доходів відповідача. Крім того, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» визначено право того з батьків, з яким проживає дитина, отримувати аліменти на одну дитину в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів. Враховуючи наведене, суд вважає, що виходячи з того, що дитина сторін проживає разом із позивачем, у зв'язку з чим цілодобовий обов'язок останньої полягає не тільки у матеріальному забезпеченні дитини, а ще й у вихованні, контролі, що потребує більших моральних витрат ніж періодичні зустрічі, враховуючи вік дитини, суд вважає за можливе визначити розмір аліментів в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 01.06.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Інші наявні в матеріалах справи докази висновків суду не спростовують. На підставі викладеного,

Outcome: partial