Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-11 00:00:00

Позивачі 26.12.2016 звернулися до суду з зазначеною позовною заявою, яку уточнили та просили суд: - визнати, що житловий будинок з господарськими спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] та складається з житлового будинку «А-1», загальною площею 51,00 кв.м., житловою площею 25,8 кв.м., літньої кухні «Б», сараю «В», сараю «Е», гаражу «Г», погрібу «Д», вбиральні «Ж», огорожі № 1, воріт № 2, водоколонки «ІІ», замощення «І», огорожі № 3, є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON], померлого [INFO] та [PERSON], померлої [INFO]; - визначити, що [PERSON], померлому [INFO] та [PERSON], померлій [INFO], за життя належало на праві приватної власності по 1/2 частці кожному спірного нерухомого майна, а саме житлового будинку з господарськими спорудами, загальною площею 51,00 кв.м., який розташований за адресою: [ADDRESS]; - визнати за [PERSON] право приватної власності на 1/2 частку спірного житлового будинку з господарськими спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS]; в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлого [INFO]; - визнати за [PERSON] право приватної власності на 1/2 частку спірного житлового будинку з господарськими спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої [INFO]. В обґрунтування позовних вимог вказували, що [INFO] померла їх мати, [PERSON], а [INFO] помер батько - [PERSON] За життя [PERSON] на підставі свідоцтва про право приватної власності від 28.07.1989 належав житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS]. Спірне нерухоме майно померлий [PERSON] набув за життя перебуваючи у шлюбі з [PERSON] [PERSON] є спадкоємцем за законом половини вищевказаного нерухомого майна, що за життя фактично належало матері - [PERSON], яка померла [INFO]. Вказану спадщину [PERSON] прийняла у встановлений законом спосіб та строк. Крім неї, інші спадкоємці цієї частки нерухомого майна, що залишилось після смерті матері - відсутні. Крім того, [PERSON] є спадкоємцем за заповітом іншої половини вище визначеного нерухомого майна, що залишилось після смерті батька -[PERSON], який помер [INFO]. Вказану спадщину [PERSON] прийняла у встановлений законом спосіб та строк. Крім неї, інші спадкоємці майна, що залишилось після смерті батька - відсутні. При зверненні позивачів, до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батьків, постановою нотаріуса, кожній окремо, відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та за заповітом на спадкове майно, а саме житловий будинок з господарськими спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS], оскільки вказане нерухоме майно було придбано померлими у шлюбі, а відтак кожному з них належить шлюбна доля в вищезазначеному майні, яку в позасудовому порядку виділити неможливо. Представник позивачів [PERSON] надав заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивачів (а.с. 80), позовні вимоги підтримав в повному обсязі (а.с.86). Представник Веселівської сільської ради також надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог (а.с.79). У зв'язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, надавши оцінку доказам по справі в їх сукупності, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 18.02.1952 перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.1). Від шлюбу мали двох доньок: [PERSON] та [PERSON], що підтверджується відповідними копіями про народження та про шлюб (а.с.9,10,11,12). Під час перебування у шлюбі з [PERSON], [PERSON] на підставі рішення виконкому Криворізької районної ради народних депутатів від 27.09.1987 № 309 набув у власність житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS]. Вартість вказаного житлового будинку станом на [INFO] становить 60900,00 грн. (а.с.13,16,19) Право власності [PERSON] на вказане нерухоме майно зареєстровано в КП ДОР «Криворізьке БТІ» (а.с.37). Відповідно до ст. 22 КЗпШС Української PCP, який діяв на момент виникнення права власності подружжя на зазначений житловий будинок з господарчими будівлями, майно, набуте подружжям під час шлюбу, є їх спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. А відповідно до ст. 28 цього ж Кодексу, в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. Отже вищезазначений житловий будинок, є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON], кожному з яких за життя належало по 1/2 частці, що і необхідно визнати. [PERSON] померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.7) На випадок смерті [PERSON] склала заповіт, яким заповіла своїй дочці, [PERSON], земельні ділянки, належні їй на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого 18.07.2002 Криворізькою районною державною адміністрацією і зареєстровану в книзі записів державних актів за № 4408, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,360 га та на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого 10.08.1999 Веселівською сільською радою Криворізького району Дніпропетровської області, зареєстровану в книзі записів державних актів за № 834, площею 2,710 га, а також майновий пай (сертифікат) серії [NUMBER], виданий Веселівською сільською радою Криворізького району Дніпропетровської області від 13.02.2002 та вклади по ощадним книжкам (а.с.97). Позивач [PERSON] прийняла спадщину, оскільки подала у встановлений законом строк відповідну заяву до Криворізької районної державної нотаріальної контори (а.с.87-89). Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 128, що заведена після смерті [PERSON], номер у спадковому реєстрі 4008542, на ім'я [PERSON] видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії [NUMBER] від 15.07.2005 та серії [NUMBER] від 15.07.2005 на земельну ділянку площею 2,710 га та свідоцтво на право власності на майновий пай (а.с.109,111,112,113). Крім того, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина і на майно, яке не охоплене заповітом, а саме, будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS], з якого 1/2 частка будинку належала їй в спільній власності подружжя, як вже було встановлено судом, але не оформлена померлою в установленому законом порядку. Згідно з ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла до інших осіб. Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. За приписами ст. 1261 ЦК України, в першу чергу право на спадкоємство згідно із законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1245 ЦК, частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах. До числа цих спадкоємців входять також спадкоємці за законом, яким інша частина спадщини була передана за заповітом. Позивач [PERSON], є дочкою [PERSON], померлої [INFO], та спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері (а.с.11,12) Разом з тим, відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12.09.2013, державний нотаріус Криворізької районної державної нотаріальної контори [PERSON], відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері, [PERSON], померлої [INFO], через неможливість виділення шлюбної долі в спадковому майні, а саме: частини житлового будинку, що за адресою: [ADDRESS], оскількм вказаний будинок набувався за час перебування у шлюбі з [PERSON] (а.с.256) Також, після смерті [PERSON] іншим спадкоємцем, передбаченим законом був [PERSON], чоловік померлої. Проте своєю заявою від 26.05.2005 (а.с.90), він відмовився від належного йому спадкового майна. [PERSON] помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.8) За приписами ч. 1 ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1236 ЦК, заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. За життя [PERSON] склав заповіт, посвідчений Веселівською сільською радою Криворізького району Дніпропетровської області від 09.01.2014, зареєстрований в реєстрі за № 2 (а.с.70), відповідно до якого належний йому житловий будинок, що за адресою: [ADDRESS], заповів своїй дочці [PERSON], а земельну ділянку площею 2,710 га, яка належала йому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого 10.08.1999 та майновий пай відповідно до Свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) - своєму онукові, [PERSON] Як слідує з листа Шостої криворізької державної нотаріальної контори, після смерті [PERSON], померлого [INFO], з заявою про прийняття спадщини 09.06.2015 звернулася його дочка [PERSON] та 23.07.2015, онук, [PERSON] Крім вказаних осіб із заявами про прийняття або відмову від спадщини після смерті [PERSON] ніхто не звертався, свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с.46). Вказане також підтверджується матеріалами спадкової справи № 302/2015, що заведена після смерті [PERSON], померлого [INFO], номер у спадковому реєстрі 57542503 (а.с.57-78). Разом з тим, не зважаючи на те, що позивач [PERSON] в установлений законом строк подала заяву до Шостої криворізької державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті батька, державним нотаріусом [PERSON] постановою від 13.12.2016 їй було відмовлено у вчиненні вказаної нотаріальної дії, у зв'язку з тим, що спадкове майно, а саме, будинок, що за адресою: [ADDRESS], придбано померлими [PERSON] та [PERSON] у шлюбі, а тому кожному з них належить шлюбна доля, яку в позасудовому порядку визначити неможливо. (а.с.77) Згідно з ч. 2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За приписами ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. З огляду на викладені обставини та виходячи з положень ч. 5 ст. 1268 ЦК України, відповідно до якої незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, приймаючи до уваги, що розмір часток у спільному сумісному майні подружжя [PERSON] та [PERSON] не змінювався, спадкоємці розмір частки у спадщині не змінювали, суд вважає за необхідне позовні вимоги позивачів задовольнити у повному обсязі.

Outcome: approved