Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Сульської сільської ради про визнання за нею права власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] і після його смерті відкрилась спадщина. За життя він склав заповіт, відповідно до якого все майно заповідав їй. Вона звернулася до нотаріальної контори та оформила частину спадкового майна, проте постановою державного нотаріуса їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок під [ADDRESS] , оскільки не було надано оригіналу документу, який би підтверджував належність померлому [PERSON] житлового будинку на праві власності. У зв`язку з чим вона вимушена звернутись до суду за захистом свого права власності на будинок. У судове засідання позивач та її представник не з`явилися, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та представника, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача до суду не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся. Від Завідувача Сумської районної державної нотаріальної контори надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER] (а.с. 7). Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-СМ № 021364, [PERSON] належала на праві приватної власності земельна ділянка загальною площею 0,36 га, що розташована в с. Сула Сумського району, Сумської області, з яких 0,03 га - для обслуговування житлового будинку і господарських будівель та 0,33 га - для ведення особистого підсобного господарства (а.с. 16). Згідно копії свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого на підставі рішення виконкому Сумської районної Ради народних депутатів від 26.06.1986 року № 164, встановлено, що житловий будинок по [ADDRESS] , належить на праві власності [PERSON] (а.с. 9). Відповідно до технічного паспорту житловий будинок «А-1», який розташований за адресою: [ADDRESS] , має загальну площу 48,8 кв.м., житлову площу 26,0 кв.м., та складається з: літ. «а» - прибудова, літ. «а2» - тамбур, літ. «Б» - Л.кухня, літ. «В» - сарай, літ. «Е» -сарай, літ. «З» - сарай, літ. «п/г» - погріб, літ. «У» - вбиральня, літ. «№1-3» - огорожа (а.с. 10-13). Згідно довідки, виданої КП «Ініціатива» Кровненської сільської ради ДП «Регіональна агенція технічної інвентаризації» № 967-1-12/18 від 12.12.2018 року встановлено, що станом на 29.12.2012 року право власності на об`єкт нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано за [PERSON] , підстава: свідоцтво на право особистої власності на житловий будинок від 29.08.1988 року, видане на підставі рішення Сумської районної ради від 26.06.1986 року № 164, зареєстровано реєстр.кн. № 1, стор. 276, реєстр. № 195, дата реєстрації 29.08.1988 року (а.с. 14). Відповідно до рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 18.11.2005 року встановлено факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] є батьком [PERSON] , а також те, що [PERSON] та [PERSON] є однією і тією ж особою (а.с. 8). Як вбачається з копії спадкової справи за р. № 2626, заведеної після смерті [PERSON] (а.с. 34-38) в установленому законом порядку [PERSON] звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за заповітом та отримала свідоцтва про право на спадщину. Проте постановою державного нотаріуса позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок під [ADDRESS] , оскільки не було надано оригіналу документу, який би підтверджував належність померлому [PERSON] житлового будинку на праві власності.(а.с. 17). Згідно абзацу 3 пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов : якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. В силу п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5 підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. В силу ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до положень ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Отже, судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] володів спадковим майном на законних підставах. А тому, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивача, так як рішення суду в такому разі буде підставою для належного оформлення за нею права на житловий будинок з надвірними будівлями. На підставі наведеного,

Outcome: approved