Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-10 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до [PERSON] в якому просить змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] , згідно рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 16.06.2015 року з 600 грн. 00 коп. на 1500 грн. 00 коп. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі , який рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 22 вересня 2015 року розірвано. За час перебування у шлюбі у них народився син [PERSON] 28.01.2010 р. н., на утримання якого необхідні кошти. Враховуючи вік дитини, збільшення витрат повязаних із забезпеченням дитині необхідного рівня життя та потреб на її утримання та виховання, загальним подорожчанням рівня життя, відповідно зміною її матеріального становища в сторону погіршення, не регулярної сплати призначених судом аліментів з боку відповідача , позивач просить змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на утримання дитини в бік збільшення, так як дохід сім»ї є незначним та реально не вистачає коштів для мінімального забезпечення дитини необхідними для її життя . Позивач в судове засідання не з»явилася , надала суду заяву в якій позовні вимоги підтримала просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явився , хоч про час та дату був повідомлений належним чином. Відповідно до\~ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4\~ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 6 ст. 223 ЦПК України наслідки, визначені частинами третьою п» ятою цієї статті, настають і в разі, якщо учасник справи (його представник) залишить залу судового засідання. Вивчивши матеріали справи та дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження серії І-ГЮ №111073 сторони є батьками неповнолітнього [PERSON] [INFO] . Рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 16 червня 2015 року стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання їхньої дитини\~[PERSON] [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. 00 коп., але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття. За змістом\~статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною третьою\~статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до частини першої\~ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно частини другої\~ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно частини першої\~ст. 184 Сімейного кодексу України\~суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Частина перша\~статті 192 Сімейного кодексу України\~передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст статей\~181,\~192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів, або погіршенням матеріального становища отримувача аліментів, останній може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Як встановлено в судовому засіданні, як підставу для збільшення розміру стягуваних аліментів позивач вказує, що сума стягуваних аліментів на даний час є недостатньою для матеріального утримання дитини, що тягне погіршення її матеріального стану та відповідно дитини. На думку суду, на даний час розмір раніше стягнутих аліментів є недостатнім, оскільки в силу свого віку дитина, природньо, потребує більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту та інше, що тягне і відповідну зміну матеріального становища матері. З часу присудження аліментів істотно зріс і прожитковий мінімум для дитини відповідного віку.\~Матеріальне становище позивачки також погіршилося у звязку з інфляційними процесами у державі, подорожчанням продуктів харчування та товарів загального вжитку, що є загальновідомим фактом. Зокрема при з»ясуванні обставин справи судом встановлено,що у зв»язку з підвищенням цін на продукти харчування , дитячий одяг, засоби дитячої гігієни, сфери послуг,навчання, сфер комунальних платежів, дані обставини вимагають від матері зрозумілих вират на задоволення потреб дочки, а батько повністю самоусунувся від участі в утриманні та вихованні дитини.Обмежився лише нерегулярною сплатою аліментів. В той же час, відповідач, не є особою похилого віку, працездатний, спроможний сплачувати аліменти на дитину щомісячно, у більшому розмірі ніж визначено попереднім рішенням суду та погоджується на таку зміну, однак у визначеному ним розмірі, що відповідає 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що розмір аліментів, які стягуються з відповідача, підлягає збільшенню до 1500 грн. на місяць, що буде законним та справедливим і відповідатиме інтересам сторін, і що саме головне - дитини. За таких обставин суд вважає за необхідне змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивача на утримання їхньої дитини\~[PERSON] [INFO] , на підставі рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 16.06.2015 року в твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. 00 коп., але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно та стягувати починаючи з дня набрання рішенням законної сили з відповідача на користь позивача аліменти на утримання їхньої дитини\~[PERSON] [INFO], в твердій грошовій сумі у розмірі 1500 гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення дитиною повноліття. Таким чином позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved