Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю разом з двоюрідним дідом [PERSON] , який помер [INFO] та його дружиною [PERSON] , яка померла [INFO] , починаючи з лютого 2014 року та по день їх смерті, а також визнати за нею право власності за законом на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , яка належала на праві власності [PERSON] згідно договору купівлі-продажу квартири від 11.02.2000 року, посвідченого приватним нотаріусом Лозівського міського нотаріального округу Харківської області Гончаренко Н.Ю., який зареєстрований в реєстрі за №1150 та в подальшому зареєстрованого в Лозівському БТІ 14.03.2000 року за №10604, після смерті двоюрідного діда [PERSON] , який помер [INFO] та після смерті його дружини [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування позову посилалась на те, що\~\~ [PERSON] є рідним братом її бабусі [PERSON] . Позивач з лютого 2014 року проживала разом зі своїм двоюрідним дідусем та його дружиною. [PERSON] помер [INFO] , після його смерті [PERSON] фактично прийняла спадщину, однак не до оформила її до дня смерті, а саме [INFO] . Як вказує позивач, вона є єдиним спадкоємцем двоюрідного діда та його дружини. На момент смерті [PERSON] , вона мешкала в квартирі за адресою: [ADDRESS] , що свідчить про фактичне прийняття спадщини. У зв`язку з викладеним, [PERSON] просила встановити факт проживання однією сім`єю та визнати право власності в порядку спадкування за законом. 04.09.2019 року було відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання по справі. 17.09.2019 року представник відповідача надала відзив на позов, в якому вказала, що для прийняття позивачем спадщини вона повинна проживати зі спадкодавцем однією сім`ю та на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше 5 років, протягом яких вони проживали разом. Представник наголошувала на відсутності доказів на підтвердження проживання [PERSON] зі спадкодавцем, а також вказувала на те, що позивач не зверталася до нотаріуса для прийняття спадщини. У зв`язку з чим, представник відповідача [PERSON] просила відмовити у задоволенні позову. 18.09.2019 року справу було призначено до судового розгляду. \~ \~ \~ \~Позивач в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позову наполягала. \~ \~ \~ \~Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначила, що проти задоволення позову заперечує. \~ \~ \~ \~Третя особа у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, винесення рішення залишила на розсуд суду. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч.2\~ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог з наступних підстав. Право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів закріплено безпосередньо у Конституції України(ст. 55),Цивільному кодексі України(ст. 16), Цивільному процесуальному кодексу України(ст. 4). Згідно зі ст.13\~ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. З урахуванням вимог ст.263\~ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] народилася [INFO] в сім`ї [PERSON] та [PERSON] , про що свідчить копія запису про народження №31(а.с.18) та архівна довідка №01-28/3-1682 від 26.07.2019 року(а.с.22). Згідно посвідки про народження №1217796 (а.с.10), [INFO] в сім`ї [PERSON] та [PERSON] , які згідно копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] (а.с.29) перебували у зареєстрованому шлюбі, народився [PERSON] . [PERSON] зареєструвала шлюб зі [PERSON] та взяла прізвище чоловіка, що підтверджується Витягом з Державного реєстру від 23.07.2019 року(а.с.23). Шлюб, згідно з копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] (а.с.24), було розірвано, [PERSON] залишила собі прізвище чоловіка. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.28), [PERSON] та [PERSON] повторно уклали шлюб. [PERSON] народилася [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.26). Батьками [PERSON] зазначені [PERSON] та [PERSON] . З копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.25) вбачається, що [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та взяла прізвище чоловіка. \~ \~ \~ \~Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.27) батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до вище викладеного, [PERSON] є двоюрідним дідусем [PERSON] . Згідно з копією договору купівлі-продажу квартири від 11.02.2000 року(а.с.17), технічним паспортом(а.с.19-21), [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] . Згідно особового рахунку за адресою: [ADDRESS] (а.с.43), [PERSON] , який є власником квартири - помер, дружина власника [PERSON] також померла. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.16), [PERSON] помер [INFO] , після його смерті відкрилася спадщина, яку прийняла його дружина, однак не до оформила. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.15). Витрати на похорони [PERSON] сплачувала [PERSON] , що підтверджується листом заказу(а.с.54). Позивач зверталася до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак їй було відмовлено у зв`язку з тим, що неможливо встановити факт проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини(а.с.56). [PERSON] з 2008 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , зі своїм чоловіком [PERSON] , про що свідчить довідка -характеристика Царедарівського старостинського округу(а.с.42) та довідка №749(а.с.53). Як вбачається з акта про сумісне фактичне проживання(а.с.13), [PERSON] фактично проживала зі своїм дідусем [PERSON] та його законною дружиною [PERSON] з лютого 2014 року за адресою: [ADDRESS] , та доглядала за ними. Враховуючи вище викладене, суд вважає факт проживання [PERSON] однією сім`єю з двоюрідним дідусем [PERSON] та його дружиною [PERSON] , починаючи з лютого 2014 року по день їх смерті підтвердженим наданими до суду документами. Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», п. 2 слідує, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Згідно із п. 21 даної Постанови, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3СК (2947-14) про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Відповідно до ст.1264\~ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Із п. 23 вищевказаної постанови вбачається, якщо постійне проживання особи із спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформлені спадщини спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 3 ст.12\~ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи те, що факт проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять до часу відкриття спадщини підтверджений наданими суду доказами, [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] . \~ \~ \~ \~Посилання представника відповідача не знайшли належного підтвердження в матеріалах справи. Згідно до ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст.\~77\~ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи(ч.1ст.79ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст.16\~ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.1ст.41\~Конституції України та ст.321\~ЦК України право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Статтею 15ЦК\~України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Зазначена норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликане поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Враховуючи той факт, що вирішення питання про визнання права власності на спадкове майно безпосередньо залежить від виникнення у потенційного спадкоємця права на спадкування майна спадкодавця, з огляду на вище викладене, суд вважає за можливе визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на квартиру за адресою: [ADDRESS] .

Outcome: approved