overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом, в якому просила стягнути з відповідача аліменти на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі 600,00 гривень посилаючись на те, що відповідач матеріальної допомоги на її утримання не надає, в той час як вона такої допомоги потребує. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала з підстав наведених в позовній заяві, просила позов задовольнити в повному обсязі. Відповідача проти задоволення позову заперечував, вказав що на сьогодні не має роботи, а тому не має змоги сплачувати аліменти. Заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 18.07.2009 року, але на сьогодні спільне проживання припинено. Від шлюбу сторони мають дитину - доньку [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні достовірно встановлено, що дитина сторін проживає з та знаходиться на утриманні позивача. Згідно з ч. 1 та 4 ст. 76 СК України розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу та якщо у зв'язку з вихованням дитини, веденням домашнього господарства, піклуванням про членів сім'ї, хворобою або іншими обставинами, що мають істотне значення, один із подружжя не мав можливості одержати освіту, працювати, зайняти відповідну посаду, він має право на утримання у зв'язку з розірванням шлюбу і тоді, якщо є працездатним, за умови, що потребує матеріальної допомоги і що колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання у цьому випадку триває протягом трьох років від дня розірвання шлюбу. Судом встановлено, що позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною та отримує допомогу при народженні дитини та по догляду за дитиною до трьох років в розмірі. Відповідно до вимог ст.ст. 75, 84 СК України - дружина, чоловік повинні матеріально утримувати один одного, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. За рішенням суду кошти на утримання дружини, з якою проживає дитина, присуджуються в частці від доходу її батька або у твердій грошовій сумі. Аліменти на утримання дружини присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною трьохрічного віку. Оскільки відповідач не виконує покладеного на нього законом обов'язку щодо утримання колишньої дружини, яка не працює та виховує дитину, то порушене право позивачки на отримання від відповідача матеріальної допомоги підлягає захисту. Виходячи з наведеного, суд визначає розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки на її утримання в розмірі 300 гривень 00 копійок щомісячно, починаючи з 05 травня 2014 року і до [INFO]. На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом, в якому просила стягнути із відповідача на її користь аліменти в розмірі ? частини з усіх видів його заробітку на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO],, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що в добровільному порядку чоловік матеріальної допомоги не надає, а вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а тому не має можливості належного забезпечення. Позивачка подала до суду заяву в якій просила розглянути справу за її відсутності та стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 850 грн. щомісячно, змінивши фактично заявлені вимоги. Відповідач у поданій до суду заяві про можливість слухання справи за його відсутності не заперечував проти стягнення з нього ? частини з усіх видів заробітку. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. У відповідності до положень ч. 3 ст. 10 та ч. 1, ч. 4 ст. 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень ст.ст. 180-181 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, за рішенням суду аліменти на дітей присуджуються в частці від доходу батька (матері) або в твердій грошовій сумі із врахуванням обставин справи. Згідно з положеннями ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Судом достовірно встановлено, що сторони від зареєстрованого 5.05.2012 року виконавчим комітетом Ковалівської сільської ради Васильківського району Київської області, актовий запис № 15, шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який, згідно довідки депутата Васильківської міської ради від 14.03.2014 року, проживає та знаходиться на утриманні позивачки. За таких обставин, враховуючи матеріальний стан відповідача, який працює водієм ТОВ «АМВ» та позивачки, перебуваючи у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку, беручи до уваги розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановлений Законом України «Про державний бюджет України на 2014 рік», вимоги ст. 180 СК України щодо обов'язку обох батьків утримувати дитину, суд приходить до висновку про необхідність стягнення із батька дитини аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 850 грн. щомісячно, з проведенням індексації відповідно до закону, що відповідатиме інтересам дитини на утримання якої стягуються кошти. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 243грн. 60коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом, в якому просила стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини від спільного шлюбу в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення донькою [PERSON], [INFO], повноліття, посилаючись на те, що в добровільному порядку чоловік матеріальної допомоги не надає, а вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а тому не має можливості належного забезпечення. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала. Відповідач позов визнав частково, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання доньки, але в меншому розмірі. Суд, заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. У відповідності до положень ч. 3 ст. 10 та ч. 1, ч. 4 ст. 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень ст.ст. 180-181 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, за рішенням суду аліменти на дітей присуджуються в частці від доходу батька (матері) або в твердій грошовій сумі із врахуванням обставин справи. Згідно з положеннями ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Судом достовірно встановлено, що сторони від зареєстрованого 19.02.2011 року відділом реєстрації актів громадянського стану Васильківського міського управління юстиції Київської області, шлюбу, що був розірваний 28.11.2013 року рішенням Васильківського міськрайонного суду № 362/5740/13-ц, провадження № 2/362/2430/13, мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка, згідно довідок Путрівського сільського голови № 231 та № 232 від 31.03.2014 року, проживає та знаходиться на утриманні позивачки. За таких обставин, враховуючи матеріальний стан відповідача, який офіційно не працює, та позивачки, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку, беручи до уваги розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановлений Законом України «Про державний бюджет України на 2014 рік», вимоги ст. 180 СК України щодо обов'язку обох батьків утримувати дитину, суд приходить до висновку про можливість стягнення із батька дитини аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. щомісячно, з проведенням індексації відповідно до закону, що відповідатиме інтересам дитини на утримання якої стягуються кошти. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом, в якому просили надати їй дозвіл на тимчасовий виїзд малолітньої дитини [PERSON], [INFO], за межі України без дозволу (згоди) та супроводу батька [PERSON] на період з 20.07.2015 по 15.10.2015 р. до Російської Федерації та дозвіл на оформлення документів для тимчасового виїзду за кордон без згоди та супроводу батька [PERSON] Свої вимоги позивач обґрунтувала тим, що вона не перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], але проживали однією сім'єю більше 5 років. Вони мають спільну малолітню дитину - [PERSON], [INFO] У грудні 2014р. відповідач залишив сім'ю та почав ухилятись від свого обов'язку утримувати дитину, матеріальної допомоги в добровільному порядку не надає, чим ставить її у скрутне становище. Крім цього їхня спільна дитина потребує особливого лікування, адже від народження вона має діагноз двобічної вродженої клишоногості, дисплазія кульшових суглобів. Згідно рекомендації лікарів дитині періодично потрібно проводити медичні маніпуляції, масажі та купувати ортопедичне взуття. Позивачка стверджує, що самостійно виховує дитину, забезпечує її матеріальний, моральний та духовний розвиток. У червні 2015р. позивачка звернулась до відповідача з проханням надати згоду на виїзд дитини за кордон, зокрема до Російської Федерації з метою медичного обстеження та відпочинку з 20.07.15р. до 15.10.2015р. в її супроводі, проте відповідач безпідставно відмовляє у вказаному дозволі. Більш того, такими діями Відповідач чинить перешкоди у здійсненні заходів спрямованих на покращення здоров'я дитини та її розвиток, без пояснень причин відмовляється надати позивачу дозвіл на виїзд дитини за кордон для відпочинку та оздоровлення. Позивач в судове засідання з'явилася, позов підтримала повністю та просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що в матеріалах справи міститься розписка про отримання ним судової повістки, а тому суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщення, а саме квартирою № 59 по вул. Широкій,92 у м. Львові та примусово зняти його з реєстраційного обліку в зазначеній квартирі. Свої вимоги мотивує тим, що вона є власником квартири [ADDRESS]. 13.05.2005 року між нею та [PERSON] було розірвано шлюб, після якого останній виписався з квартири. 08.08.2007 року відбулася приватизація квартири [ADDRESS]. Згодом їхні взаємовідносини покращились, оскільки від шлюбу мають двоє дітей та онуків, а тому 15.03.2011 року, вона прописала [PERSON] у квартиру. Однак їхні спільне життя не склалось. На даний момент у відповідача інша сімя, з якою проживають в іншому місці. Оскільки, за вище вказаною адресою відповідач не проживає та не зявляється, виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, вона не може оформити субсидію. [PERSON] добровільно виписатись з квартири [ADDRESS] не хоче. У звязку із наведеним, просить суд позов задовольнити. У судове засідання позивачка не зявилась, про причини неявки суд не повідомила, однак подала до суду заяву, у якій просить проводити розгляд справи у її відсутності, просить позов задовольнити. Суд ухвалив справу розглядати у заочному порядку без участі відповідача, який будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, у судове засідання не зявився без поважних на те причин, а матеріалів справи достатньо для прийняття рішення по суті. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що квартира квартирою № 59 по вул. Широкій,92 у м. Львові належить на праві спільної сумісної власності позивачці /а.с.12-13/, крім неї у зазначеній квартирі зареєстровані: дочка - [PERSON], син [PERSON], внук [PERSON], внук [PERSON], та чоловік [PERSON] /а.с.4/. Відповідно до актів ЛМКП «Левандівка» від 30.12.2014 року, 11.05.2015 року та 12.11.2015 року, [PERSON] не проживає у [INFO]. Таким чином, судом встановлено, що відповідач не проживає у спірній квартирі без поважних причин з червня 2014 року, а тому втратив право на користування жилим приміщенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом, в якому просить визнати відповідачку такою, що втратила право користування квартирою № 1 по вул. Левандівській, 13 у м. Львові. Свої вимоги мотивує тим, що він є однією із співвласників квартири [ADDRESS]. Квартира складається з двох житлових кімнат площею 28,7 кв. м та загальною площею 43,8 кв. м. У квартирі зареєстровані: позивач, дочка [PERSON], внук [PERSON], внук [PERSON], син [PERSON] та відповідачка [PERSON] Відповідачка у вказаній квартирі з 01.09.2011 року не зявляється, ніколи нею не цікавився та не оплачує комунальні послуги; у квартирі речей відповідачки немає. Жодних перешкод у користуванні житлом відповідачці не чинилось. У звязку із наведеним, просить суд позов задовольнити. У судове засідання позивачка не зявилась, про причини неявки суд не повідомила, однак подала до суду заяву, у якій просить проводити розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Суд ухвалив справу розглядати у заочному порядку без участі відповідачки, яка будучи належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, у судове засідання не зявилася без поважних на те причин, а матеріалів справи достатньо для прийняття рішення по суті. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві спільної власності позивачці /а.с.7-9/, крім неї у зазначеній квартирі зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та відповідачка [PERSON]. /а.с.12/. Відповідно до актів ЛКП «Сяйво» № 194 від 19.08.2015 року, №5-47 від 12.10.2015 року, № 5-174 від 14.12.2015 року, № 5-119 від 01.04.2016 року,№ 161 від 08.06.2016 року, відповідачка [PERSON] не проживає у [INFO] більше 4 років. /а.с.12-17/ Таким чином, судом встановлено, що відповідачка не проживає у спірній квартирі без поважних причин з 01.09.2011 року, а тому втратила право на користування жилим приміщенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом, в якому просить визнати за нею, в порядку спадкування за законом, право власності на житловий будинок за [ADDRESS], загальною площею 72,70 кв. м., житловою площею 42,30 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла [INFO], посилаючись на те, що [INFO] померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина за законом, яка складається із житлового будинку за [ADDRESS], загальною площею 72,70 кв. м., житловою площею 42,30 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами. Позивач прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, проте оформити спадщину в нотаріуса не може, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу на спадкову масу. Позивач у судове засідання не з'явилась, звернулась до суду з письмовою заявою, в якій просить ухвалити рішення у її відсутності, позов підтримує. Відповідач у судове засідання не з'явився, звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просить ухвалити рішення в його відсутності, позов визнає, заперечень не має. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін, в порядку ч.3 ст.211 ЦПК України. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши докази у справі, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом установлено, що [INFO] померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина за законом, яка складається із житлового будинку за [ADDRESS], загальною площею 72,70 кв. м., житловою площею 42,30 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами. Позивач прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, проте оформити спадщину в нотаріуса не може, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу на спадкову масу. За змістом ст.524 ЦК України 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Згідно ст.529 ЦК України 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до ст.549 ЦК України 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом в якому просить визнати протиправною бездіяльність [PERSON] щодо внесення змін до відомостей про юридичну особу, які містяться в єдиному державному реєстрі та подання документів для державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи (код ЄДРПОУ 35778450); зобовязати [PERSON] у тижневий термін підготувати документи для внесення змін до відомостей про юридичну особу, яка міститься в Єдиному державному реєстрі та подати документи для державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи (код ЄДРПОУ 35778450), а також стягнути судові витрати. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, судом було ухвалено проводити заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи в підтвердження позовних вимог та перевіривши їх наявними у справі доказами, суд прийшов до висновку про безпідставність позовних вимог з таких підстав. Відповідно до даних, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, юридична особа за ідентифікаційним кодом 35778450 Обслуговуючий кооператив «Переяславський Шанхай». Дана особа була зареєстрована 14.05.2008 року і її керівником на час вирішення спору у суді є [PERSON]. Позивач є одним із засновників цього кооперативу. Даних про те, що відповідача було уповноважено на вчинення юридично значимих дій від імені Обслуговуючого кооперативу «Переяславський Шанхай», по суті вимог позивача, справа не містить. Відповідно до вимог ст. 92 ЦК України позивач в суді не зазначила доказів того, що відповідач уповноважений діяти від імені Обслуговуючого кооперативу «Переяславський Шанхай» і не виконує покладені на нього обовязки в інтересах юридичної особи. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не обґрунтовані.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом, в якому просить змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на її користь на утримання дітей сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], та стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1/3 частини його щомісячного доходу (заробітку) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з дня подання позову, до повноліття дітей, тобто до 09.10.2018 року на утримання сина [PERSON], та до 29.01.2024 року на утримання сина [PERSON], стверджуючи, що рішенням Балтського районного суду Одеської області від 18.10.2010 року (справа №2-1171/2010) шлюб між нею та відповідачем розірвано, а згідно рішення Балтського районного суду Одеської області від 18.10.2010 року (справа №2-1170/2010) з відповідача [PERSON] на її користь стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі по 300 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття. 09 жовтня 2013 року позивач одружилася з [PERSON] та змінила своє прізвище «Діхтяр» на «Нікіфорова», 10.07.2014 року в неї народилася донька [PERSON]. Позивач стверджує, що на теперішній час відповідач має постійну роботу і отримує більшу заробітну платню, ніж на день звернення її до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дітей, тому вважає, що визначений судом розмір аліментів підлягає збільшенню в порядку ст.192 Сімейного Кодексу України з врахуванням положень ст.ст.182,183 Сімейного Кодексу України, надала суду заяву, в якій свої заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить розглянути справу без її участі. Відповідач до судового засідання не зявився, але надіслав на адресу суду заяву, в якій зазначив, що позов визнає, заперечень не має, просить розглянути справу без його участі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно рішення Балтського районного суду Одеської області від 18.10.2010 року (справа №2-1170/2010) з відповідача [PERSON] на користь позивача стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі по 300 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Згідно наданої позивачем довідки про доходи №227 від 24.05.2016 року відповідачем працює на посаді зав. майстернею в ТОВ «Агро-Нива», його заробітна платня за останні пять місяців склала 15386,64 грн., тому суд вважає правомірними вимоги позивача стосовно зміни встановленого розміру аліментів на утримання дітей, оскільки змінився матеріальний стан відповідача і він має можливість сплачувати аліменти у розмірі 1/3 частини його заробітку та всіх видів доходів, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. Крім того, суд приймає до уваги, що позивач 10.07.2014 року народила дитину від іншого шлюбу і на даний час не має можливості працювати або отримувати інші доходи на утримання своїх неповнолітніх дітей. На підставі викладеного,

Outcome: approved