Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом в обгрунтування якого вказує, вона і відповідач є батьками [PERSON] , [INFO] . Шлюб між сторонами розірвано 24 травня 2006 року, син залишився проживати з нею. Син досяг повноліття та є студентом 3 курсу денного відділення Відокремленого структурного підрозділу «Політехнічний фаховий коледж Криворізького національного університету» та не має можливості працювати і забезпечувати себе предметами першої необхідності, харчуванням, ліками у випадку захворювання та потребує матеріальної допомоги з боку батьків. Розмір її заробітної плати не дозволяє самостійно утримувати повнолітнього сина. Відповідач працює, отримує стабільну заробітну плату та на її думку має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання сина. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , який продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно, від дня пред`явлення позову і до закінчення сином навчання, але не більше як до досягнення 23 років. В судове засідання сторони не викликались. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило. У встановлений судом строк відповідачем подано відзив на позов, в якому зазначає, що його матеріальне становище не дозволяє сплачувати аліменти позивачу у запропонованому нею розмірі на утримання повнолітнього сина. На його утриманні перебуває малолітній син [PERSON] , [INFO] , на утримання якого з нього стягуються аліменти у розмірі 1/6 частки усіх видів заробітку (доходу) на користь [PERSON] на підставі рішення суду від 02 липня 2016 року. Син [PERSON] є працездатною особою, навчається за державним замовленням, повинен добре вчитися, щоб отримувати стипендію, має фізичну можливість частково себе утримувати. Вважає, що розумним розміром матеріальної допомоги є 1/12 частка з його заробітку, тому в такому розмірі визнає позовні вимоги. Від третьої особи пояснень щодо позову та відзиву не надійшло. Ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 березня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній цивільній справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Дослідив подані сторонами заяви по суті справи, письмові матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини. Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.4). Шлюб між сторонами розірвано (а.с. 5). Місце проживання позивача і третьої особи зареєстровано за адресою: [ADDRESS] (а.с. 12). Син сторін є студентом денного відділення Відокремленого структурного підрозділу «Політехнічних фаховий коледж Криворізького національного університету». Навчається на бюджетній основі, термін навчання з 01 вересня 2018 року по 30 червня 2022 року, що видно із довідки навчального закладу від 16 лютого 2021 року (а.с.11). Із довідки про доходи № 254 від 31.05.2021, виданої Відокремленим структурним підрозділом «Політехнічних фаховий коледж Криворізького національного університету» видно, що [PERSON] отримував стипендію, загальна сума доходу за період з 01 листопада 2020 року по 30 квітня 2021 року становить 6260,24 грн (а.с.34) Також із рішення Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 липня 2016 року у справі 213/1119/16-ц встановлено, що з [PERSON] стягнуті аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частки всіх видів його заробітку (доходу) до повноліття дитини (а.с.28-29). Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які витікають з обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги. На підставі ст. ст.12,13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, кожна сторона також несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Статтею 48 Конституції України гарантовано, що кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до роз`яснень викладених в п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3 обов`язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , який досяг повноліття, проживає з матір`ю, є студентом Відокремленого структурного підрозділу «Політехнічних фаховий коледж Криворізького національного університету», навчається на бюджетній основі денного відділення, у зв`язку з чим не має змоги працювати, отримує стипендію, однак потребує матеріальної допомоги. Батько в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання сина не надає, хоча не заперечує проти її надання, але у меншому розмірі, ніж просить позивач. Оскільки обов`язок з утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання покладається на обох батьків, добровільне виконання цього обов`язку залежить від волі відповідача та не забезпечить стабільності в утриманні сина, суд вважає, що вимога про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина є обґрунтованою. Нормами ч.1 ст.200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів за даним позовом, суд враховує матеріальний стан повнолітнього сина сторін, який отримує стипендію, не має можливості працювати у зв`язку із навчанням, потребу його в коштах на придбання необхідних матеріалів для навчання та канцелярського приладдя, харчування, придбання одягу та взуття, ліків, предметів першої необхідності. При цьому доказів щодо стану його здоров`я - суду не надано. Також суд враховує, що відповідачем до відзиву не додано жодного документу на обґрунтування неможливості сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина у запропонованому позивачем розмірі - довідки з місця роботи та про заробітну плату суду не надано. Також встановлено, що за рішенням суду відповідач зобов`язаний до сплати аліментів в розмірі 1/6 частки свого заробітку (доходу) на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Доказів про стан здоров`я відповідача останнім не надано. Також суд враховує можливість позивача, яка працює (що видно із позову), матеріально утримувати повнолітнього сина. Однак доказів про розмір отриманого доходу не надала. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Судом досліджені всі докази надані сторонами, клопотань про витребування інших доказів учасниками справи не заявлялось. Виходячи з наведеного,

Outcome: partial