Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про позбавлення відповідача батьківських прав відносно її сина [PERSON], [INFO], оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню дитини, матеріальної допомоги не надає, у зв'язку з чим утворилася заборгованість по аліментам у розмірі 31 324,39 грн.. Відповідач веде анти суспільний спосіб життя, зловживає спиртними напоями та притягався до адміністративної та кримінальної відповідальності. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову з ухваленням заочного рішення відповідно до ст. ст. 280-283 ЦПК України. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З'ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 10 листопада 2010 року по 29 жовтня 2012 року. Шлюб між сторонами розірвано, свідченням чого є копія рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 29.10.2012 року (а.с. 12). В період шлюбу народився син [PERSON], [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] 09 жовтня 2015 року рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва стягнуто аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] аліменти у розмірі ? частини його заробітку, але не менш, ніж 30 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 15 липня 2015 року і до повноліття дитини. Розрахунком заборгованості по аліментам від 05.12.2017 року №62421, наданого державним виконавцем Інгульського відділу державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Тарасеко К.В., встановлено, що заборгованість по аліментам станом на 30.11.2017 року становить 31327,39 грн. (а.с. 16-19). Відповідно до довідки № 182 від 27.11.2017 року, виданої головою правління ОСББ «Приморська 11», [PERSON] фактично проживає за адресою: Одеська обл.., [ADDRESS]. Характеристикою на учня 1-А класу Южненського НВК ім. В. Чорновола [PERSON]., повідомлено про те, що за період навчання його батько [PERSON] не цікавився успіхами сина у навчанні, жодного разу не відвідував батьківські збори, не допомагає матері у вихованні дитини (а.с. 22). Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов проживання від 04.12.2017 року, за адресою: [ADDRESS], складеного працівниками служби у справах дітей Южненської міської ради Одеської області, створені всі належні умови для проживання дитини. Відповідно до висновку виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 12.10.2018 року за вих. № 2345/02.02.01-22/22/14/18, орган опіки та піклування виконкому Миколаївської міської ради вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні сина [PERSON], [INFO]. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. За змістом ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно із ч. 1 ст. 155 та п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, а ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для позбавлення їх судом батьківських прав. Абзацом 2 пункту 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Таким чином, винна поведінка відповідача та його свідоме нехтування своїми батьківськими обов'язками, свідчить про ухилення останнього від виконання своїх батьківських обов'язків та є підставою для позбавлення його батьківських прав відносно його неповнолітньої дитини. Оцінюючи всі зібрані по справі докази, враховуючи інтереси дитини для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя, повного та всебічного розвитку, та зважаючи на те, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню та утриманню дитини, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно приписів статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог.

Outcome: approved