Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду із даним позовом, в якому просила постановити рішення, яким визнати [PERSON], 1967 року народження та [PERSON], 1989 року народження такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком [ADDRESS]. Свої вимоги позивач обґрунтувала тим, що вона є власником 1/3 частини житлового будинку [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 10.12.2013 року, однак вільно розпоряджатися своєю власністю не має можливості, оскільки за вказаною адресою місця проживання зареєстровані відповідачі, які є по відношенню до неї є сторонніми особами, фактично за вказаною адресою приблизно півтора роки не проживають, витрати по утриманню будинку та оплаті комунальних послуг не несуть, їх точне місце проживання не відоме, добровільно з реєстраційного обліку місця проживання в зв'язку з його зміною не знялися. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала суду письмову заяву про розгляд справу в її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили, в зв'язку із чим суд, враховуючи письмову заяву позивача, вважав за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. ст. 224-226 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає заявлений позов таким, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного. Встановлено, що [PERSON] є власником 1/3 частини житлового будинку [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 10.12.2013 року, однак вільно розпоряджатися своєю власністю не має можливості, оскільки за вказаною адресою місця проживання зареєстровані відповідачі, які є по відношенню до неї є сторонніми особами, фактично за вказаною адресою приблизно півтора роки не проживають, витрати по утриманню будинку та оплаті комунальних послуг не несуть, їх точне місце проживання не відоме, добровільно з реєстраційного обліку місця проживання в зв'язку з його зміною не знялися. Наведені обставини підтверджуються копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 10.12.2013 року; копією витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 10.12.2013 року; копією акта від 11.03.2014 року; довідкою виконкому Ворзельської селищної ради від 23.04.2014 року №48; копією будинкової книги; відомостями адресно-довідкового підрозділу УДМС України в м. Києві про реєстрацію місця проживання [PERSON] та [PERSON]; іншими матеріалами справи. Дані правовідносини регулюються: - ст. 391 ЦК України, за змістом якої, власник може вимагати усунення будь-яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном; - ч.2 ст.405 ЦК України, згідно з якою член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом; - ст. 107 ЖК України, за якою, зокрема, якщо з жилого приміщення вибуває член сім'ї, то він втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Оскільки відповідачі [PERSON] та [PERSON] не проживають у належній позивачу 1/3 частині житлового будинку [ADDRESS], але зареєстровані в установленому порядку за вказаною адресою, чим порушують права позивача вільно розпоряджатися своєю власністю, то суд вважає, що позов слід задовольнити, визнати відповідачів такими, що втратили право користування вказаним житловим приміщенням. На підставі ст.ст. 391,405 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 61, 212, 214, 215, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved