Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з указаним позовом, який обґрунтовує тим, що [INFO] у сел.Новослобідське Путивльського району Сумської області померла її мати - [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина, до складу якої увійшла земельна ділянка площею 0,60 га, для розширення особистого підсобного господарства. Посилаючись на те, що отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на це майно позивач не може у зв`язку з тим, що [PERSON] за життя не встигла набути право власності на земельну ділянку, бо не встигла за життя завершити процедуру приватизації, позивач просить визнати за нею право на завершення процедури приватизації та здійснення державної реєстрації земельної ділянки в порядку спадкування за заповітом, а судові витрати покласти на неї. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала письмову заяву про підтримання позову та розгляд справи у її відсутність (а.с.38). Представник відповідача надала суду письмову заяву про визнання позову, просила справу розглянути за її відсутності (а.с.35). У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Підтверджується матеріалами справи те, що [PERSON] , позивач у справі, є спадкоємцем за заповітом, посвідченим 23 березня 2000 року Мазівською сільською радою Путивльського району Сумської області за №30, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] в сел.Новослобідське Путивльського району Сумської області (а.с.6,9-11). [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] та отримала відповідне свідоцтво на її частину (а.с.12). Згідно з копією рішення 3 сесії 23 скликання Мазівської сільської ради Путивльського району Сумської області від 11 листопада 1998 року «Про затвердження проекту відведення земельних ділянок жителям с-ща Новослобідське для розширення особистих підсобних господарств та передачу цих ділянок» громадянам надано земельні ділянки для розширення особистих підсобних господарств, і до списку цих громадян внесена [PERSON] , якій надано земельну ділянку площею 0,60 га (а.с.7-8). Відповідно до довідки Новослобідської сільської ради Путивльського району Сумської області №402 від 22 грудня 2020 року повідомлено [PERSON] про відмову у завершені процедури приватизації земельної ділянки, що належала [PERSON] (а.с.31). Постановою державного нотаріуса від 27 листопада 2020 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на земельну ділянку у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на земельну ділянку (а.с.13). Відповідно до п.1 ч.1 ст.549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину , якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Згідно зі ст.ст.1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи , яка померла, до інших осіб. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. У Перехідних положеннях Земельного Кодексу України визначено, у разі коли спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку відповідно до ст.125 Земельного кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено у завершені процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання права на завершення приватизації та одержання державного акту про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Відповідно до правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст.125 Земельного кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. У п.3.5 - вказано, що правильною є практика судів, які у випадку не- завершення процедури приватизації земельної ділянки, яку розпочав за життя спадкодавець та не встиг закінчити, визнають за спадкоємцем таке право. Таким чином, до позивача, як спадкоємця за заповітом, переходять усі права та обов`язки, що належали [PERSON] , на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті, в тому числі і на право на завершення приватизації спірної земельної ділянки та одержання правовстановлюючих документів на неї. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що таке визнання позову відповідачем не суперечить закону, і при цьому не будуть порушені права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved