Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду із даним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на її утримання у розмірі 2000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до закінчення навчання. Позов мотивований тим, що позивач є повнолітньою донькою відповідача, навчається на денній формі навчання у зв`язку із чим потребує матеріальної допомоги, оскільки позбавлена можливості працювати. Позивач має скрутне матеріальне становище, отримує стипендію, якої не вистачає, потребує матеріальної допомоги. Позивачу невідоме про місце роботи та доходи відповідача. У відзиві відповідач просить задовольнити позовні вимоги частково та стягнути на користь позивача аліменти у сумі 1000,00 грн. З відзиву вбачається, що позивач навчається безкоштовно, отримує стипендію, відповідач отримує заробітну плату до 7000,00грн., з якої утримуються аліменти в сумі 50% до 4000,00 грн. доходу на корить [PERSON] - матері позивача, на підставі виконавчого листа від 02.06.2021 року. Позивачем не доведено потреби матеріальної допомоги. У відповіді на відзив позивач не погоджується із доводами відповідача. Позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, відзив підтримує. Враховуючи наведене справа розглядалась у відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. [PERSON] , народилась [INFO] , є донькою [PERSON] та [PERSON] , що вбачається з свідоцтва про народження серія [NUMBER] . Відповідно до довідки від 26.04.2021 року, позивач - [PERSON] навчається з 01.09.2018 року у Відокремленому структурному підрозділі «Херсонського політехнічного фахового коледжу Державного університету «Одеська політехніка» за спеціальністю «облік і оподаткування» до 30.06.2021 року. Форма навчання денна, отримує стипендію. Відповідно до довідки про доходи від 27.04.2021 року № 65, стипендія [PERSON] за листопад, грудень 2020 року становила 976,33 грн. щомісяця. Відповідно до довідки від 10.09.2021 року, яка подана разом із відповіддю на відзив, [PERSON] продовжує навчання у Професійно-морському ліцеї Херсонської державної морської академії за професією «Офіціант. Бармен. Буфетник», термін навчання до 29.01.2023 року. Враховуючи, що право позивача на навчання гарантоване Державою, як і право на отримання під час навчання, але не більше ніж до досягнення 23 річного віку, суд не бере до уваги твердження відповідача щодо оплати аліментів на час навчання у Відокремленому структурному підрозділі «Херсонського політехнічного фахового коледжу Державного університету «Одеська політехніка». Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до довідки від 07.09.2021 року ТОВ «Коттон Клаб» Херсонської філії, [PERSON] працює в даній установі на посаді вантажника з 30.03.2021 року, заробіток становить у червні 2021 року - 8260,41 грн., у липні 2021 року - 9564,38 грн., у серпні - 9075,29 грн. з даного заробітку відбувається стягнення заборгованості по аліментам у розмірі 50%. Обов`язок батьків утримувати свою дитину непов`язаний з тим, чи одружені вони чи ні (у випадку народження дитини під час фактичних шлюбних відносин), або чи розірвано їх шлюб. Батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей та повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги. Зобов`язання з утримання дітей виникає за наявності сукупності таких умов: родинного зв`язку між батьками й дитиною (кровний зв`язок між батьками та дитиною або зв`язок між усиновлювачем і усиновленою дитиною); неповноліття дитини; навчання повнолітньої дитини; відсутність підстав для звільнення батьків від сплати аліментів; можливість батьків надавати матеріальну допомогу. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. За приписами ч. 3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно з роз`ясненнями, наданими Пленумом Верховного Суду України у постанові від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у пункті 20, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Частиною 1 ст. 200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 200 СК України, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. За ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Належних та допустимих доказів на підтвердження наявності доходів відповідача, які б давали можливість стягнути з нього на утримання доньки аліменти в розмірі 2000,00 грн. щомісячно позивачем не надано. Належних та допустимих доказів на підтвердження неможливості надавати мінімально гарантовану суму аліментів на утримання доньки відповідачем не надано. Враховуючи вік доньки, беручи до уваги, що відповідач є особою працездатного віку, суму його заробітку, факт оплати заборгованості по аліментам, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на утримання доньки аліменти у мінімально гарантованому розмірі, а саме в розмірі 50 % прожиткового мінімуму на одну особу. Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», враховуючи дату ухвалення рішення, прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2021 року складає 2270,00 гривень. Таким чином підлягає стягненню з відповідача на утримання доньки аліменти у розмірі 1135,00 грн. щомісячно. Відповідності до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Враховуючи дату подання позову та положення ст. 191 СК України, аліменти підлягають стягненню з 13.05.2021 року на період навчання. Твердження відповідача про наявність заборгованості по сплаті аліментів суд не бере до уваги, оскільки така заборгованість не може рахуватися, як підстава для відмови в задоволенні позову про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Проте суд враховує наведену обставину при визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню. Суд також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст. 141 ЦПК України та з урахуванням положень закону України «Про судовий збір». Так, відповідно до ст. 5 ч. 1 п. 3 закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору у справі про стягнення аліментів, тому під час подання позову судовий збір не сплачувався. Враховуючи наведене та дату звернення до суду, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 908 грн. 00коп.

Outcome: partial