Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду і та просить встановити факт родинних відносин між нею та [PERSON], померлою 21 серпня 2011 року, тобто, що остання є її матірю, а також визнати за нею право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,92 га, кадастровий номер 1823787000:05:001:0032, розташовану на території Норинцівської сільської ради Народицького району Житомирської області, мотивуючи тим, що її матері [PERSON] належить вказана земельна ділянка, спадщину після смерті якої вона прийняла, але оформити свідоцтво про право на спадщину не може, оскільки відсутні правовстановлюючі документи, які підтверджують родинні стосунки з померлою та оригінал Державногоакту на право власності на земельну ділянку. Сторони в судове засідання не зявились, надали заяви, в яких просять справу розглядати без їх участі, позивач позовні вимоги підтримує, представник відповідача щодо вирішення спору не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. [PERSON] померла 21 серпня 2011 року, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії 1-ТП №165841 від 21 серпня 2011 року. З копії свідоцтва про укладення шлюбу серії ФИ №233487 від 22 лютого 1955 року, складеного російською мовою, вбачається, що [PERSON] й [PERSON] уклали шлюб 22 лютого 1955 року, після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище «Грищенко». У свідоцтві про народження позивача [PERSON], серії ФИ №662779 від 05 січня 1956 року, складеному російською мовою, матірю зазначено «Грищенко Лідія Олександрівна». З копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-МП №279246 від 27 травня 1977 року, складеного російською мовою, вбачається, що позивач [PERSON] та [PERSON] 27 травня 1977 року розірвано шлюб, після розірвання якого дружині присвоєно прізвище «Шубко». З копії свідоцтва про укладення шлюбу серії І-МП №294047 від 26 травня 1977 року, складеного російською мовою, вбачається, що [PERSON] й [PERSON] уклали шлюб 26 травня 1977 року, після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище «Кошелєва». Згідно довідки [PERSON] селищної ради №299 від 18 квітня 2018 року [PERSON], яка померла 21 серпня 2011 року, є матірю [PERSON]. Відповідно до частини 1 статті 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами; крім того, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення У суду немає підстав не довіряти наявним в матеріалах справи документам і таких доказів суду не надано, а тому, суд вважає встановленим факт родинних відносин між позивачем та [PERSON]. Згідно довідки відділу Держгеокадастру у Народицькому районі Житомирської області №202 від 18 квітня 2018 року [PERSON] було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №225059, який зареєстровано в книзі записів реєстрації Державних актів за №010521500012, кадастровий номер земельної ділянки 1823787000:05:001:0032, площею 1,92 га. Відповідно до частини 1 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 5 вказаної статті визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто, з дня смерті спадкодавця (частина 2 статті 1220 ЦК України). Відповідно до частини 3 цієї статті спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. [PERSON] проживала разом з [PERSON] на день смерті останньої, про що свідчить довідка [PERSON] селищної ради Житомирської області №58 від 21 січня 2018 року, а отже в силу норм частини 3 статті 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину після смерті [PERSON]. Позивач звернулась до [PERSON] державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначену вище земельну ділянку їй було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, які підтверджують родинні стосунки з померлою та документів, які підтверджують право власності [PERSON] на земельну ділянку, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №39/02-31 від 26 січня 2018 року. Інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до нотаріальної контори не звертались, що підтверджується листом [PERSON] державної нотаріальної контори №178\\01-16 від 02 квітня 2018 року та Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №51447916 від 02 квітня 2018 року. Враховуючи викладене, суд дійшов переконання, що позовні вимоги слід задовольнити й визнати за позивачем в порядку спадкування право власності на земельну ділянку, що належала її померлій матері. Позивач сплатила судовий збір в сумі 1057 гривень 20 копійок, враховуючи положення статей 141,294 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved