Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом та просила стягнути з відповідача аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення ним повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що з 01.10.2005 року по 19.01.2014 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від цього шлюби сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Зазначає, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків щодо утримання дитини та добровільно не надає жодної матеріальної допомоги на утримання сина. Посилається, що відповідач сплачував певні кошти на утримання сина лише після наполегливих прохань позивача, проте нерегулярно. Враховуючи вищенаведене, просила суд позов задовольнити. Позивачка в судове засідання не з'явилася, про дату та час розгляду справи повідомлялася належним чином, подала до суду заяву в якій просила слухати справу у її відсутності, позов просила задовольнити в повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення в разі неявки відповідача, не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, відомостей про постійне місце роботи, доходи та наявність інших утриманців не надав. Згідно ст. 224 Цивільного Процесуального Кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність згоди позивача, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, відповідно до ст.ст. 181, 183, 184 СК України аліменти за рішенням суду присуджуються у частці від доходу матері, батька або при нерегулярному, мінливому доході, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, - у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 01.10.2005 року по 19.01.2014 року (а.с.3,5). Від даного шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO] (а.с.4). Також встановлено, що дитина проживає з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Позивачка сама несе витрати по утриманню сина, а тому не має достатніх коштів для забезпечення першочергових витрат по задоволенню його потреб, а саме: матеріальних витрат на оздоровлення, відпочинок, витрат на забезпечення життєдіяльності, відвідування навчальних закладів. Вбачається, що між сторонами в добровільному порядку не досягнуто згоди щодо порядку та розміру надання матеріальної допомоги на утримання дитини. Вбачається, що відповідач знаходиться у працездатному віці, та має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Договори про припинення права на аліменти у зв'язку з передачею права власності на нерухоме майно та/ або про сплату аліментів між сторонами не укладалися. Відповідно до закону батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Так згідно з ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Матеріальне становище сторін суд визначає, виходячи з вартості приналежного їм майна, рівня доходів, а також величини витрат, які вони здійснюють на утримання себе й членів своєї сім'ї. Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання. Враховуючи те, що відповідач як батько зобов'язаний утримувати дитину до досягнення ним повноліття і створювати необхідні передумови для її розвитку і забезпечення організації життя нарівні з позивачем, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28.01.2015 року і до досягнення дитиною повноліття. При визначенні вказано вище розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище відповідача та вважає, що такий розмір аліментів останній може надавати на утримання дитини. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved