Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, який уточнила в судовому засіданні. Заявлені вимоги обґрунтовувала тим, що постійно проживала та проживає в [ADDRESS], у період з 16.10.1967 по 31.05.1994 працювала санітаркоюу Ралівській дільничній лікарні. Являлась працівником соціальної сфери села, звільнена з роботи у зв'язку з виходом на пенсію, тому має право на земельну частку (пай) за місцем свого проживання. З приводу отримання земельної частки (пай) та включення її у списки звернулася до відповідачів, однак її клопотання залишені без задоволення. Починаючи з 1993 р. постійно хворіє, проживає одна, що унеможливлювало звернення до суду із вказаним позовом раніше, а тому вважає що пропустила строк на звернення до суду із поважних причин, просила його поновити та визнатиїй право на земельну частку (пай) площею 1,98 умовних кадастрових гектарів із земель резервного фонду Кульчицької сільської ради Самбірського району Львівської області. В судовому засідання позивач позовні вимоги підтримала повністю, просила позов задовольнити. Представник відповідача Кульчицької сільської ради Самбірського району Львівської області, Кавяк Л.Є. в судовому засіданні позов визнала, не заперечувала проти його задоволення. Представник відповідача Самбірської районної державної адміністрації Львівської області в судове засідання не з'явився, в надісланій до суду заяві просить розгляд справи проводити у його відсутності, просив в задоволенні позову відмовити з підстав порушення строку позовної давності. Представник третьої особи управління Держгеокадастру у Самбірському районі Львівської області в судове засідання не з'явився, але подав до суду заяву в якій просить справу слухати у його відсутності, а тому суд розглядає справу без його участі. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що позивач 28.09.1976 зареєстрована і проживає в с. Кульчиці Самбірського району Львівської області; з 16.10.1967 по 31.05.1994 вона працювала на посаді санітарки в Ралівській дільничній лікарні; Наказом № 61 від 31.05.1994 р. звільнена з роботи у зв'язку з виходом на пенсію, що підтверджується довідкою Дільничної лікарні с. Ралівка Самбірського району № 15 від 04.04.2016, паспортом та трудовою книжкою позивача. Із повідомлення №120 від 17.08.2016 року Кульчицької сільської ради Самбірського району Львівської області, відомо, що на час розпаювання земель Кульчицької сільської ради (розпаювання проводилось в 1993 році) землі перебували у колективній власності КСГП ім. Сагайдачного. До списку осіб, які мають на право на земельну частку (пай) позивач включена не була. Із довідки №594 від 24.05.2016 року виданої Кульчицькою сільською радою Самбірського району Львівської області, відомо, що земельна частка (пай) по Кульчицькій сільській раді Самбірського району Львівської області становить розміром 1,98 в умовних кадастрових гектарах. Пунктами 2, 7 Указу Президента України від 08.08.1995 № 720 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» визначено, що право на земельний пай мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами цього підприємства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Створюваний під час передачі земель у колективну власність резервний фонд використовується для передачі у приватну власність або надання у користування земельних ділянок переважно громадянам, зайнятим у соціальній сфері на селі, а також іншим особам, яких приймають у члени сільськогосподарських підприємств або які переселяються у сільську місцевість для постійного проживання. Статтею 5 ЗК України 1992 року було встановлено, що сільські і селищні Ради народних депутатів створюють на своїй території резервний фонд земель за погодженням місцярозташування з землекористувачем у розмірі до 15 процентів площі усіх сільськогосподарських угідь, включаючи угіддя в межах відповідних населених пунктів. Частина земель резервного фонду, яка на час введення в дію цього Кодексу належала господарствам, залишається за ними на умовах постійного користування. Резервний фонд земель перебуває у державній власності і призначається для подальшого перерозподілу та використання за цільовим призначенням. Відповідно до ч. 3 ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Оскільки позивач часто хворіла, проживає в сільській місцевості та є особою похилого віку без юридичної освіти, що підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, суд вважає, що строк звернення до суду із вказаним позовом нею було пропущено з поважних причин і тому такий їй слід поновити. Враховуючи встановлені обставини, суд прийшов до висновку, що порушене право [PERSON] на земельну частку (пай) підлягає захисту шляхом визнання за нею права на земельну частку (пай) площею 1,98 умовних кадастрових гектарів із земель резервного фонду Кульчицької сільської ради Самбірського району Львівської області.

Outcome: approved