Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому вказувала, що з відповідачем перебували в шлюбі, який 01.04.2011 року рішенням Бориспільського міськрайонного суду було розірвано. Від шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу син залишився проживати з нею та знаходиться на повному її утриманні. Відповідач перестав піклуватися про фізичний і духовний розвиток дитини, не надає ніякої матеріальної допомоги, аліменти на утримання дитини не сплачує, з сином не спілкується. Вихованням д итини та її матеріальним забезпеченням займається позивач. У зв'язку з цим позивачка просить суд позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав щодо малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Представник позивача в судове засідання не з»явився, але надав до суду письмову заяву, в якій просить розглядати справу без його участі та участі позивача, на позовних вимогах наполягають в повному обсязі. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, відповідно до ст..74 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності та заперечень щодо позову не надходило. Третя особа - представник служби в справах дітей та сім»ї Бориспільської міської ради, в судове засідання не з»явився, однак надав заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, позов підтримують. Одночасно надали висновок органу опіки та піклування про можливість позбавлення батьківських прав. Дослідивши наявні в справі матеріали, суд приходить до висновку про достатність підстав для задоволення позову. Встановлено, що сторони з 28.04.2007 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який 01.04.2011 року було розірвано на підставі рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області.( а.с.8). Від даного шлюбу сторони мають дитину- сина [PERSON], [INFO].( а.с.7). Відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов»язків по вихованню дитини, не надає ніякої матеріальної допомоги, не проявляє ніяких дій щодо виховання сина, його розвитку та формування інтересів. Відповідач на утримання дитини аліменти не сплачує та не надає будь-якої фінансової допомоги. З висновку органу опіки та піклування, погодженого рішенням виконавчого комітету Бориспільської міської ради Київської області № 348 від 24.05.2016 року, вбачається можливим позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO].( а.с.38). У відповідності до ч. 2 ст. 141 СК України передбачено, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Статтею 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно до ч. 2 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. У відповідності до ч. 1 п. 2 ст. 164 СК України - мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Постановою Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» визначено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла 18 років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. На підставі вищевикладеного, у зв'язку з тим, що відповідач не виконує своїх батьківських обов'язків щодо виховання та утримання дитини, фактично самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків, з метою захисту законних прав і інтересів малолітньої дитини [PERSON], [INFO], суд приходить до висновку про необхідність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його малолітньої дитини. На підставі наведеного,

Outcome: approved