Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона є власником земельної ділянки загальною площею 0,06 га, кадастровий номер [NUMBER], за цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка знаходиться по [ADDRESS]. Відповідач є власником сусіднього домоволодіння, що знаходиться по [ADDRESS]. Порушуючи норми добросусідства, діючі будівельні та архітектурні норми та правила, відповідач самовільно захопила частину її земельної ділянки та без відповідного погодження та дозволу збудувала вбиральню на її території та встановила паркан. З того часу між ними почались суперечки, які тривають до цього часу. На вимогу усунути порушення шляхом знесення споруди та відновити межу відповідач не реагує, а навпаки вчиняє сварки та висловлює погрози. Позивач бажає встановити паркан згідно межі між земельними ділянками відповідно до технічної документації із землеустрою, однак оскільки добровільно вирішити даний спір сторони не можуть, тому вона вимушена звернутися до суду з вищевказаним позовом. Просила зобов'язати відповідача усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою площею 0,06 га, яка знаходиться по [ADDRESS] шляхом зобов'язання [PERSON] знести збудовану нею вбиральню та звільнити частину земельної ділянки. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, викладених у позові. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила, що дійсно між нею та позивачем по справі тривалий час існує спір щодо меж земельної ділянки. Правовстановлюючих документів на власну земельну ділянку відповідач не має, однак вважає, що туалет знаходиться саме на її земельній ділянці, а не позивача. Представник відповідача в судовому засіданні зазначив, що туалет побудований відповідачем приблизно ще у 1996 році, в той час як земельна ділянка приватизована позивачем лише у 2017 році, що свідчить про незаконність приватизації, оскільки за даних обставин технічна документація виготовлена землевпорядною організацією неправомірно. Заслухавши представника позивача, відповідача, його представника та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Знам'янської міської ради народних депутатів Кіровоградської області №44 від 30.01.1996 позивачу надано у приватну власність для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку земельну ділянку площею 600 кв.м. по [ADDRESS] та дозволено будівництво індивідуального житлового будинку. Рішенням Знам'янської міської ради №1730 від 22.05.2015 у зв'язку з виявленою помилкою внесено зміни до п. 4 вищевказаного рішення та викладено в наступній редакції: Надати у приватну власність земельну ділянку площею 600 кв.м. [PERSON] по [ADDRESS], для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд - 600,0 кв.м., з земель житлової та громадської забудови Знам'янської міської ради, в тому числі по угіддях: під одно- та двоповерховою житловою забудовою - 600 кв.м. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №88693500 від 02.06.2017 позивачу на праві власності належить земельна ділянка площею 0,06 га, кадастровий номер [NUMBER], яка знаходиться по [ADDRESS]. Відповідач є власником суміжного домоволодіння, що знаходиться по [ADDRESS], однак правовстановлюючих документів на земельну ділянку не має. При приватизації [PERSON] земельної ділянки, погодження зовнішніх меж земельної ділянки в натурі з суміжним землекористувачем [PERSON] не було здійснено у зв'язку з безпідставною відмовою останньої від погодження технічної документації, що підтверджується відповідним актом від 12.04.2016. Згідно з вказаним актом, у зв'язку з тим, що координати поворотних точок земельної ділянки по [ADDRESS] співпадають з координатами поворотних точок суміжної кадастрової земельної ділянки [NUMBER] по [ADDRESS], відомості про межі якої та суміжних ділянок по [ADDRESS] та по [ADDRESS], в точках 3-4-5, внесених до Державного земельного кадастру 24.10.2012 та враховуючи рішення Знам'янського міськрайонного суду від 21.12.2015 погодження меж від Б до В в точках 2-3-4 суміжної земельної ділянки по [ADDRESS], яка межує з кадастровою земельною ділянкою по [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER] не потребує. Між сторонами відсутні добросусідські відносини, тривалий час існують неприязні стосунки. Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з плану кадастрової зйомки на земельній ділянці позивача, яка межує із земельною ділянкою відповідача знаходиться туалет. Відстань між стіною будинку [PERSON] та межею суміжної з відповідачем земельної ділянки становить 2,01 м. В той же час, долученими до матеріалів справи за клопотанням представника відповідача фотокартками встановлено, що фактично існуюча межа між земельними ділянками проходить вздовж стіни будинку позивача, до якої прилягає огорожа відповідача. Таким чином, в ході судового розгляду встановлено, що фактично існуючі межі земельної ділянки [PERSON] не відповідають межам, визначеним технічною документацією. Для з'ясування обставин, що мають значення для справи, за клопотанням [PERSON] та її представника ухвалою суду від 05.07.2018 у справі призначалась судова земельно-технічна експертиза, оплату за проведення якої було покладено на [PERSON] Проте у зв'язку з нездійсненням відповідачем попередньої оплати зазначена експертиза не була проведена. Відповідно до ч.1 ст. 107 ЗК України основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації. З метою вирішення спору, судом сторонам надавався час для встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі на місцевості, що належить [PERSON], про що землевпорядною організацією ТОВ «Тактоареал» повідомлялись суміжні землевласники, в тому числі і [PERSON], однак у зв'язку з погрозами останньої щодо пошкодження обладнання інженерів-геодезистів такі роботи виконані не були. Відповідно до технічної документації із землеустрою земельної ділянки з кадастровим номером [NUMBER], що належить [PERSON] ([ADDRESS]) та є суміжною з ділянкою позивача, розмір межі становить 5,80 м. та 17,22 м., що повністю відповідає даним технічної документації на земельну ділянку [PERSON] Крім того, збігаються поворотні точки зазначених земельних ділянок. Таким чином, судом встановлено, що будучи власником земельної ділянки позивач обмежена у здійсненні права користування вказаною ділянкою, оскільки на ній знаходиться належна відповідачу вбиральня та огорожа. Відповідно до частини другої статті 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушень не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Всім власникам забезпечуються рівні умови захисту і здійснення своїх прав володіння, користування і розпорядження своїм майном (частини 1, 3, 7 ст. 319 ЦК України). Згідно зі ст. 373 ЦК України власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення. Власник земельної ділянки може використовувати на свій розсуд все, що знаходиться над і під поверхнею цієї ділянки, якщо інше не встановлено законом та якщо це не порушує прав інших осіб. Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 376 ЦК України встановлено, що якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. Таким чином, на підставі вищенаведеного власник (користувач) земельної ділянки має право вимагати його знесення особою, яка здійснила чи здійснює таке будівництво, або за її рахунок. Відповідно до ч.1 ст.96 Земельного кодексу України землекористувачі зобов'язані не порушувати права власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів, дотримуватися правил добросусідства. Доводи представника відповідача про незаконність приватизації земельної ділянки позивачем не заслуговують на увагу виходячи за наступного. Згідно з пунктами 3,4 ч.5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість роз'яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов'язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом. На виконання вказаної норми під час розгляду справи відповідачу та його представнику судом неодноразово було роз'яснено його право на звернення до суду з відповідним позовом, проте відповідач та її представник зазначили, що на даний час не бажають звертатись до суду з таким позовом. З огляду на викладене та враховуючи, що оскільки відповідачем порушено право позивача на користування земельною ділянкою, відтак суд дійшов висновку, що таке право підлягає судовому захисту шляхом зобов'язання відповідача усунути перешкоди в користуванні позивачем належною їй на праві власності земельною ділянкою та знести збудовану нею вбиральню, звільнивши частину земельної ділянки. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, з відповідача підлягає до стягнення на користь держави судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп., На підставі вищевикладеного та ст.ст. 319, 373, 376, 391 ЦК України, ст.ст. 96, 152, 212 ЗК України,

Outcome: approved