Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на повнолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] , мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем перебувала у шлюбі, від якого мають спільну дитину сина, який після розірвання шлюбу проживає з нею. З 2019 син навчається в Університеті митної справи та фінансів, на денній формі навчання, за контрактом, строк навчання за освітнім рівнем «Бакалавр» до 30.06.2023. Просить стягнути з відповідача\~ аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу), щомісячно до 30.06.2023. Позивач в судове засідання не з`явилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлену вимогу підтримала. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував сплачувати аліменти на утримання сина на час його навчання. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Частиною 4 ст.206 ЦПК України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п.24 постанови від 12.06.2009 №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ч.1 ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. У п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження останнього, та відповідними свідоцтвами про реєстрацію шлюбу та розірвання шлюбу. Відповідно до довідки №1503 від 22.04.2020 [PERSON] є студентом І-го курсу факультету економіки, бізнесу та міжнародних відносин денної форми навчання Університету митної справи та фінансів\~ (ІV рівня акредитації) за напрямом підготовки (спеціальністю) «291 Міжнародні відносини, суспільні комунікації та регіональні студії»; наказ про зарахування на навчання від 04.08.2019 №293кс; навчання проводиться за кошти фізичних та юридичних осіб (контракт); термін навчання в Університеті за освітнім рівнем «Бакалавр» до 30 червня 2023 року. Виходячи з вищевикладеного, враховуючи визнання вимог позову відповідачем, а також те, що він зобов`язаний та має можливість утримувати повнолітнього сина, оскільки останній потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням в університеті, суд вважає, що з [PERSON] підлягають стягненню на користь позивачки аліменти в заявленому нею розмірі. Відповідно до ст.79 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.\~ На підставі ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved