Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом, в якому зазначила, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 04.11.2010 р. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] Сімейне життя не склалося через відсутність порозуміння та поваги один до одного, виникнення конфліктних ситуацій, які призводять до скандалів та суперечок. Неможливість спільного вирішення побутових питань, ведення домашнього господарства у унеможливлює примирення сторін. Спору майнового характеру на теперішній час між ними немає, місце проживання дитини визначено, але її утримання потребує матеріальної допомоги. В зв'язку з цим[PERSON] просить розірвати шлюб та стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала та наполягала на їхньому задоволені з підстав зазначених в позовній заяві. Зазначила, що відповідач не працевлаштований та не має постійного доходу, а тому вона просить стягнути аліменти в твердій грошовій сумі. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Відзив не подавав. На підставі наявних у справі доказів, суд вважає можливим розглянути позов у відсутності відповідача та за згодою позивача ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223, 280 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом при розгляді справи встановлено, що 04.11.2010 року Таврійською сільською радою Голопристанського району Херсонської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], актовий запис № 7. Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER], сторони є батьками малолітньої дитини - [PERSON], [INFO] Позивач зазначила, що дитина повністю знаходиться на її утриманні, оскільки відповідач зароблені кошти витрачає на власні потреби та матеріально сім'ї не допомагає. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що на теперішній час сторони проживають разом, однак характер відносин, які склалися між ними свідчить про повний розпад сім'ї. Позивач не бажає підтримувати шлюбні відносини з чоловіком та знайти спільну мову в сімейних питаннях, а подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. Статтею 180 Сімейного Кодексу України, передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (положення ч.1 ст. 184 СК України). Статтею 182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову (ч. 1 ст. 191 СК України). Враховуючи матеріальне становище неповнолітньої дитини, позивача, відповідача, відсутність у відповідача аліментів на інших дітей, а також інші обставини, що мають істотне значення, відповідно до вимог ст. 182 Сімейного кодексу України та беручи до уваги роз'яснення пункту 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання спільного сина у розмірі 1500 гривень, щомісячно з дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття. Шлюб між сторонами розірвати. Згідно з п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved