Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду та просила розірвати шлюб зареєстрований з [PERSON], стягнути із відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини із всіх видів доходів щомісячно, але не менше 33 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, бо до часу закінчення ним освітнього навчального закладу (але не пізніше 23 років). В обґрунтування вимог посилалася на те, що 13 березня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Суворовському районі Одеського міського управління юстиції між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис № 159. Спільне проживання неможливе через складні взаємини, що привело до взаємного відчуження і втрати поваги один до одного, вона і відповідач проживають окремо, спільне господарство не ведуть, не пов'язані спільним побутом. Від даного шлюбу у них народився син - [PERSON], [INFO]. Позивач в призначеному судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі зазначивши, що на даний час вагітна, але батьком дитини не являється відповідач по даній справі. Відповідач в призначене судове засідання з'явився, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 13 березня 2012 року, про що було складено Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Суворовському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 159. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач (а.с. 8). Також встановлено, що подружжя через складні взаємини, що привели до взаємного відчуження і втрати поваги один до одного припинили шлюбні відносини, проживають окремо, не пов'язані спільним побутом. Після припинення шлюбних відносин, малолітній син проживає з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Батько регулярної та постійної участі в утриманні дітей не приймає. Також в судовому засіданні встановлено, що [PERSON], що на даний час вона вагітна. (а.с. 16) Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Частиною 2 ст. 110 СК України, зазначається, що позов про розірвання шлюбу не може бути пред'явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли дин із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознак злочини, щодо другого з подружжя або дитини. Судом не встановлено обставин вчинення одним із подружжя протиправної поведінки, яка містить ознаки злочину, щодо другого подружжя. Згідно ч. 3 ст. 110 СК України, передбачено, що чоловік, дружина мають право пред'являти позов про розірвання шлюбу протягом вагітності дружини, якщо батьківство зачатої дитини визнане іншою особою. З матеріалів справи не вбачається визнання батьківства зачатої дитини іншою особою. Згідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В силу ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином суд приходить висновку про те, що вимоги [PERSON], підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави. На підставі

Outcome: partial