Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Київської міської ради про визнання права власності на спадкове майно. Свої вимоги обґрунтовує тим, що у [INFO] року помер її чоловік - [PERSON], після смерті якого залишилась спадщина, до складу якої увійшла квартира [ADDRESS]. Позивач є єдиною спадкоємицею після смерті чоловіка та у встановлений законом строк звернулася до Двадцять першої Київської нотаріальної державної контори із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки у позивача відсутні оригінали правовстановлюючих документів на вказану квартиру, а дублікат отримати не вдалося за можливе. Посилаючись на наведене, позивач просить визнати за собою право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO] на квартиру [ADDRESS]. Від представника позивача [PERSON] на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність позивача та її представника, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечують. Київська міська рада явку свого представника в судове засідання не забезпечила, про час та місце судового розгляду повідомлена належним чином, відзиву на позовну заяву не надіслала, у зв'язку з чим суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника відповідача за наявними в справі доказами та постановити заочне рішення, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступне. [PERSON] помер [INFO] в м. Києві, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 07.04.2015, серія [NUMBER] Позивач [PERSON] є дружиною померлого [PERSON] відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу від 15.03.1996, серія [NUMBER] Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS]. Постановою державного нотаріуса Двадцять першої Київської державної нотаріальної контори Шовковитні В.В. від 20.04.2016 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки у позивача відсутні оригінали документів, підтверджуючі право власності спадкодавця на вказаний об'єкт нерухомого майна. У відповідності до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як передбачено ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Частиною 2 статті 1223 ЦК України передбачено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. У відповідності до положень ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За правилами ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. (ст. 1270 ЦК України) Судом встановлено, що 16.07.2015 позивач звернулася до Двадцять першої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадкового майна, яке залишилося після смерті її чоловіка [PERSON], який помер [INFO]. За довідкою, виданою КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва» 15.07.2015, позивач зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 03.09.1996. За вказаною адресою до дня смерті проживав та був зареєстрований спадкодавець [PERSON] (а.с.28). Позивач є спадкоємицею першої черги, дружиною спадкодавця. Заяв від інших спадкоємців до нотаріальної контори не надходило. Заповіту на випадок своєї смерті [PERSON] не залишив. Такі обставини підтверджені копією матеріалів спадкової справи № 466-2015 щодо майна померлого [INFO] [PERSON] Отже, [PERSON] є єдиною спадкоємицею першої черги за законом після смерті [PERSON], яка звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. До спадкової маси після смерті [PERSON] увійшла квартира [ADDRESS]. Згідно з даними Київського міського бюро технічної інвентаризації квартира [ADDRESS] зареєстрована на праві власності за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого фондом комунального майна Мінського району 23.09.1994. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Як вбачається з матеріалів справи, постановою державного нотаріуса позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки у позивача відсутні оригінали правовстановлюючих документів на квартиру. Державний нотаріус Шовковитня В.В. зверталася до Управління житлово-комунального господарства Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації з заявою про видачу дублікату свідоцтва про право на житло на квартиру [ADDRESS], проте органом приватизації було повідомлено про неможливість видати дублікат у зв'язку із відсутністю архівних документів стосовно приватизації вказаної квартири. Отже, позивач у позасудовому порядку позбавлена можливості вирішити питання про визнання за собою право власності на спірне майно. Судом встановлено, що позивач є єдиною спадкоємицею за законом щодо майна померлого [PERSON] Спадкодавець за своє життя набув право власності на квартиру, визнання права власності на яку за позивачем прав та інтересів третіх осіб не порушує. Враховуючи наведене, суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за законом на квартиру [ADDRESS], після смерті [PERSON] З викладеного,

Outcome: approved