Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є матірю [PERSON], який у відповідності до договору купівлі продажу будинку від 23.03.2004 року, посвідченого [PERSON] приватним нотаріусом Долинського районного нотаріального округу Кіровоградської області та зареєстрованого в реєстрі за № 308 є власником житлового будинку № 202 розташованого по вул..Карла Маркса в м. Долинська Кіровоградської області, що підтверджується відповідним договором. У вказаному будинку зареєстровані та проживають вона, її чоловік [PERSON], донька [PERSON], син [PERSON] та зареєстрована, але не проживає громадянка [PERSON], [INFO], про що свідчить довідка №2466 від 06.07.2015 року видана Виконавчим комітетом Долинської міської ради. На даний час фактичне місце проживання [PERSON] їм невідоме. За місцем реєстрації вона не проживала жодного дня, оскільки їй реєстрація в м. Долинська потрібна була формально, як вона пояснювала на той час коли просила її зареєструвати у будинку. У звязку з скрутним матеріальним становищем, високими цінами на тверде та блакитне паливо, електроенергію тощо, вона хотіла оформити субсидію, проте реєстрація сторонньої особи у будинку її сина створює певні труднощі для оформлення необхідних документів та в подальшому призначення субсидії. Вважає, наявність реєстрації [PERSON] у будинку, що на праві приватної власності належить її синові є перешкодою для вільного володіння, користування та розпорядження належним на праві власності будинком. Вказані обставини стали підставою для звернення з даною заявою до суду. Свої позовні вимоги підтримала в судовому засіданні, просить задовільнити позов. В судове засідання відповідачка не з»явилася по невідомій причині, про день розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку (ст..74 ч.5 ЦПК України). На підставі ст..169 ч.4 ЦПК України є підстави для винесення заочного рішення. Представник відділу у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Долинського РВ УМВС України в Кіровоградській області в судове засідання не з»явився по невідомій причині, але на адресу суду надіслав письмову заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що є підстави для задоволення позовних вимог. Згідно довідки вуличного комітету від 30.06.2015 року, [PERSON], [INFO] зареєстрована 17.05.2006 року за адресою: вул..Карла Маркса, 202 м.Долинська Кіровоградської області, за вказаною адресою фактично не проживала з 17.05.2006 року та не проживає на даний час, її місце проживання на даний час невідомо. Вказаний будинок на праві приватної власності належить [PERSON] (а.с.7). Згідно довідки виконкому Долинської міської ради Кіровоградської області від 06.07.2015 року, № 2466 [PERSON] дійсно зареєстрована в [INFO], разом з нею зареєстровано: чоловік [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO] та зареєстрована, але не проживає громадянка [PERSON] ( а.с.8) . Частиною 1 ст. 71 ЖК України передбачено, що жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї протягом шести місяців. Згідно приписів ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідачка внаслідок того, що взагалі не проживала за місцем реєстрації, у відповідності до приписів ч.1 статті 71 ЖК України є такою, що втратила право на користування житловим приміщення, але з урахуванням вимог ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням можливе лише в судовому порядку. У відповідності до ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Статтею ст.150 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. В постанові Верховного суду України від 16 січня 2012 року № 6-57 цс 11р. сформульована обов'язкова для всіх судів України правова позиція про те, що за змістом ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 р. № 1382-ІV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою. У зв'язку з тим, що зазначений Закон є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Таким чином, в судовому засіданні достовірно встановлено, що [PERSON] є матір»ю [PERSON], який у відповідності до договору купівлі продажу будинку від 23.03.2004 року є власником житлового будинку № 202 розташованого по вул..Карла Маркса в м. Долинська Кіровоградської області. Тривалий час відповідачка у вказаному будинку не проживає, отже остання втратила право користування житлом, оскільки ст.71 ЖК України передбачено, що право користування жилим приміщенням зберігається за відсутнім протягом шести місяців, а тому відповідачку необхідно визнати особою, що втратила право користування житлом.

Outcome: approved