Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про позбавлення відповідача батьківських прав відносно його доньки [PERSON], [INFO], оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню дитини. Представником позивача було подано заяву про слухання справи за його відсутністю, позов підтримує. Відповідач у судові засідання не з'являвся, правом на подання відзиву не скористався, тому суд провів розгляд справи за наявними матеріалами. Від представника органу опіки та піклування надійшла заява про розгляд справи за її відсутністю, надано Висновок, який вона підтримує. З'ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 04 серпня 2012 року по 15 червня 2015 року, свідченням чого є заочне рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 15 червня 2015 року. За час шлюбу народилася донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 11 червня 2015 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини - [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 30.04.2015 року, з індексацією відповідно до закону. Довідкою об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Космонавтів-132В» від 05.10.2017 року №161 повідомлено про те, що дитина проживає разом із позивачем. Як вбачається із характеристики дошкільного навчального закладу №17 на [PERSON], [INFO], бабуся і мама приділяють належну увагу здоров'ю, розвитку та вихованню дитини, охоче допомагають групі в якій вона виховується. Відповідно до висновку виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 13.07.2018 року за № 1566/020201-22/22/14/18, орган опіки та піклування виконкому Миколаївської міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно дитини [PERSON], [INFO]. У Висновку також зазначено, що згідно відповіді Інгульського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області від 14.03.2018 року стосовно встановлення місцезнаходження [PERSON] проводяться розшукові заходи. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. За змістом ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно до положень ст. 164 СК України, мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У відповідності до вимог ст. 165 СК України, з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися і особа, в сім'ї якої проживає дитина. Згідно із ч. 1 ст. 155 та п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, а ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для позбавлення їх судом батьківських прав. Абзацом 2 пункту 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Пункти 94 - 102 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Мамчур проти України » від 16.07.2015 року (заява №10383/09 ): при визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по - перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв'язків із сім'єю, крім випадків, коли сім'я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по - друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним . Рішення Європейського суду з прав людини від 18.12.2008 року у справі «Савіни проти України» (заява №39948/06): що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов'язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з'ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. За змістом принципів 2, 4, 6, 7 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року: дитині законом та іншими засобами має бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, що дадуть їй змогу розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та соціально, здоровим і нормальним шляхом. Дитина повинна мати право на належні харчування, житло, відпочинок і медичне обслуговування. Дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі - в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина, крім випадків, коли є виняткові обставини, не має розлучатися зі своєю матір'ю. Найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, хто несе відповідальність за її освіту і навчання; насамперед таку відповідальність несуть її батьки. Суспільство та органи публічної влади повинні докладати зусиль для сприяння реалізації зазначеного права. Таким чином, винна поведінка відповідача та його свідоме нехтування своїми батьківськими обов'язками, свідчить про ухилення останнього від виконання своїх батьківських обов'язків та є підставою для позбавлення його батьківських прав відносно сина. Оцінюючи всі зібрані по справі докази, враховуючи інтереси дитини для забезпечення стабільних та гармонійних умов його життя, повного та всебічного розвитку, та зважаючи на те, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню та утриманню дитини, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Вимоги про розподіл судових витрат позивачем не ставилось, тому витрати пов'язані з судовим розглядом цивільної справи покладаються на позивача.

Outcome: approved