Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-31 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів \~про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання, посилаючись на те, що позивач [PERSON], являється власником житлової квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право особистої власності на житло. Відповідно до домової книги за вказаною вище адресою з 14.07.2014 року зареєстровані племінниця позивача [PERSON] та син племінниці [PERSON], які вже більше трьох років не проживають в даному будинку без поважних причин у звязку із переїздом на постійне місце проживання до іншої місцевості. Звязок з відповідачами позивач не підтримує та їх місцезнаходження їй достоменно невідоме. В даний час вона не може вільно користуватись своїм правом власності відносно будинку, змушена нести додаткові витрати на комунальні послуги в тому числі обєктивно позбавляється права на державні соціальні допомоги, оформленні субсидії на оплату житлово комунальних послуг вартість яких розраховується, в тому числі, і виходячи з кількості зареєстрованих у житловому приміщенні осіб. Покинувши зареєстроване місце проживання, відповідачі участі в його утриманні не беруть та не вжили дій щодо зняття їх з реєстрації, тому позивач була вимушена звернутися до суду з даною заявою. Ухвалою суду від 29.01.2019 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено до розгляду в підготовчому судовому засіданні на 25.02.2019 року. 25.02.2019 року підготовче судове засідання було відкладено на 15.03.2019 року в зв'язку з неявкою відповідачів, які були належним чином повідомлені шляхом оголошення на веб-сайті «Судова влада» від 25 лютого 2019 року. 15.03.2019 року в підготовче судове засідання з'явилась позивач, відповідачі в підготовче судове засідання не зявилися, будучи належним чином повідомлені шляхом оголошення на веб-сайті «Судова влада» від 18 березня 2019 року, до суду повернулися поштові повідомлення з відміткою «за незапитом», ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду по суті на 01.04.2019 року. В даному судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити з обставин викладених в позовній заяві, додавши, що відповідачі, які є її ріднею, а саме племінницею та син племінниці більше трьох років не проживають в данному будинку, місце їх перебування їй не відомо. До суду звернулася в звязку з відмовою їй у оформленні субсидії, яку до цього часу отримувала, подававши акт депутата про непроживання зареєстрованих осіб. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили. Відзив до суду не подали. Вважаються належним чином повідомленими про дату та час розгляду справи. Представник сектору ведення Реєстру територіальної громади відділу з питань державної реєстрації Новоукраїнської міської ради в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у відсутність, позовні вимоги визнає та не заперечує щодо їх задоволення. Відповідно положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, у тому числі тих, що виникли із трудових відносин. Працівники мають право, зокрема, на звернення до суду для вирішення трудових спорів незалежно від характеру виконуваної роботи або займаної посади, крім випадків, передбачених законодавством. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є власником житлової квартири [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право особистої власності на житло, видного виконкомом Новоукраїнської міської ради 25 жовтня 1993 року (а.с. 9). Згідно відомостям домової книги в будинку зареєстровані позивачка [PERSON], [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с.10-11). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] не проживають в домоволодінні позивачки, дана обставина підтверджуються довідкою про склад сімї виданого виконавчим комітетом Новоукраїнської міської ради Кіровоградської області № 7840 від 13.12.2018 року, в якій зазначено, що до складу сімї [PERSON] входять: [PERSON], [INFO] брат, [PERSON], [INFO] родинні відносини племінниця та [PERSON], [INFO] син племінниці (а.с.15), але не члени родини у відповідності до ст. 64 Житлового кодексу УРСР. До членів сім'ї власника належать його дружина/чоловік, їх діти і батьки. Також членами сім'ї може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з власником і ведуть з ним спільне господарство. В даному випадку, якщо особа, яка не є членом сімї власника, не погоджується на добровільне зняття з реєстрації місця проживання, власник житла має можливість в будь-який час може звернутись до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Така позиція, поміж іншим, була висловлена і в Постанові ВСУ від 16.11.2016 року у справі №6-709цс16. В даному випадку суд керується положеннями ст. 391 ЦК України, в якій зазначається, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.. Відповідно до ст. 150 Житлового кодексу України, громадяни, які мають у приватній власності будинок частину будинку), \~квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч. 2 ст.\~405\~ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до правової позиції ВСУ№6-709 цс16, яка є обов'язковою згідно ст. 360-7 ЦПК України для суддів, висловлено позицію,\~ що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сімї, а також не відносяться до кола осіб, які\~ постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час. Відповідно до акту обстеження житлово побутових умов гр. [PERSON] виданого виконавчим комітетом Новоукраїнської міської ради від 09.10.2018 року № 1608/02-31 в тім, що депутатом Новоукраїнської міської ради [PERSON] було проведено обстеження житлово побутових умов гр. [PERSON], [INFO], яка зареєстрована і проживає в.[ADDRESS], встановлено, що разом з гр. [PERSON] зареєстрований та проживає її брат [PERSON], [INFO], а також зареєстровані, але не проживають з 2014 року племінниця [PERSON], [INFO] та син племінниці [PERSON], [INFO] (а.с.14). Отже суд встановив, що реєстрація відповідачів перешкоджає позивачці в оформленні субсидії на оплату житлово комунальних послуг вартість, яких розраховується виходячи з кількості зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, вона позбавлена права вільно, на власний розсуд розпоряджатись своїм майном, що є порушенням її права власності. Відповідно до вимог\~ст. 317 ч. 1 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до вимог\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до\~ст.7\~Закону України\~від 11\~грудня 2003\~року «Про\~свободу пересування\~та вільний\~вибір місця\~проживання в\~Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізовані соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням. Таким чином, як випливає із указаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про виселення; 4) визнання особи безвісно відсутньою; 5) оголошення фізичної особи померлою. Враховуючи вищезазначене, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] з 2014 року не проживають в будинку, який належить позивачу з 1993 року, не беруть участі у його утриманні, суд прийшов до висновку, що позивач має право на усунення порушень свого права власності, а відповідачі втратили право користування житловим приміщенням - квартирою №2 будинку №117 по вул. Івана Богуна, в м. Новоукраїнка Кіровоградської області. Вирішуючи позовні вимоги про зняття відповідачів з реєстраційного обліку за даною адресою, суд виходить з того, що повноваження реєстрації та зняття з реєстрації місця проживання до компетенції суду не належать. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пресування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації здійснюється за заявою особи, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, про виселення. Зняття з реєстрації здійснюється в день звернення особи. При цьому, згідно ст. 11 цього ж Закону реєстрація місця проживання та місця перебування осіб здійснюється органом реєстрації. Згідно п. 3 Правила реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 207 від 02.03.2016р. реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється виконавчим органом сільської, селищної або міської ради, сільським головою (у разі коли відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено) (далі - орган реєстрації) на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради. Відповідно до п. 8 Правил документи для здійснення реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування особи подаються до органу реєстрації (у тому числі через центр надання адміністративних послуг) з урахуванням вимог Закону України «Про адміністративні послуги». Зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про зняття з реєстрації місця проживання особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, тобто центр надання адміністративних послуг вирішує питання про зняття особи з реєстрації на підставі рішення суду. За таких обставин, позовні вимоги щодо зняття відповідачів з реєстраційного обліку є передчасними та надлишковими, оскільки сам факт визнання останніх є таким, що втратили право користування жилим приміщенням є підставою для зняття їх з реєстрації. Викладене свідчить, що оскільки квартира [ADDRESS] належить відповідно до свідоцтва про право власності на житло позивачу, а відповідачі більше ніж три роки в будинку не проживають, проте продовжують перебувати на реєстраційному обліку, чим порушують законне право позивача користуватися та розпоряджатися будинком, позов позивача в частині визнання відповідачів такими, що втратили право на користування жилим приміщенням підлягає задоволенню, в частині позовних вимог щодо зняття з реєстрації місця проживання у вказаному будинку, слід відмовити, так як сам факт визнання відповідачів такими, що втратили право на користування жилим приміщенням є підставою для зняття останніх з реєстрації. З відповідачів на користь позивача підлягають стягненню понесенні судові витрати пропорційно задоволеній сумі позову, в розмірі 768 (сімсот шістдесіт вісім) грн. 40 коп..

Outcome: partial