Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-29 00:00:00

Позивач звернулася з позовом в якому просить (після уточнень): - позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] ; - призначити її опікуном над неповнолітньою дитиною [PERSON] , [INFO] ; - стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до повноліття [PERSON] , тобто до [INFO] , починаючи з дня пред?явлення позову до суду, а також стягнути судові витрати, які складаються із судового збору та витрат на професійну правничу допомогу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини [PERSON] , а вона являється його бабою. Зазначає, що матір неповнолітнього [PERSON] померла, а відповідач самоусунувся від виховання свого сина, взагалі ним не цікавиться, витрачає на свої потреби кошти, які перераховує Пенсійний фонд на утримання сина у зв`язку із втратою годувальника. Відповідач працює, але матеріально сину не допомагає, добровільно утримувати сина відмовляється, отримує кредити, виплату яких прострочує. Вона утримує свого онука, опікується ним і виконує усі обов`язки, які покладені на батьків по піклуванню за дитиною, тобто про фізичний, матеріальний та духовний стан. Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги, з урахуванням уточнень, підтримали у повному обсязі та пояснили, що відповідач з дитиною не проживає, сина не бачить та не займається його вихованням, коштів на його матеріальне забезпечення не надає, усунувся від виховання сина та ігнорує його. Відповідач працює у військовій частині, але коли приїздить з роботи, з сином не спілкується. Отримує кошти на дитину у зв`язку із втратою годувальника, які витрачає на свої потреби. Вона утримує свого онука та опікується ним з часу смерті його матері, тобто з 2017. Крім того, позивач просила суд стягнути з відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 3600,00 грн. У судове засідання, призначене на 30.09.2019, позивач та його представник не з?явилися, представник позивача надала заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили суд їх задовольнити (а.с. 119). Відповідач у судове засідання не з?явився, надав заяву в якій позовні вимоги визнав повністю, оскільки не має часу виховувати та доглядати за своїм сином, у тому числі і забезпечувати його матеріально, так як має кредитні заборгованості і витрачає кошти лише на себе особисто, вказав, що його сина повністю, у тому числі і матеріально, утримує його мати. Справу просив розглянути без його участі (а.с. 118). Представник третьої особи позовні вимоги підтримала у повному обсязі та пояснила, що Службою у справах дітей Олександрівської районної державної адміністрації проводилася відповідна робота з відповідачем у справі, зокрема викликали його на засідання комісії, у телефонному режимі проводили бесіди з ним, але відповідач жодним чином на це не реагував. Дитині відповідач не допомагає, усі обов`язки по вихованню та утриманню дитини виконує його баба [PERSON] . У судове засідання, призначене на 30.09.2019, представник третьої особи не з?явилася, повідомлена належним чином про дату, час і місце судового засідання, про причини неявки суду не повідомила (а.с. 111). Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що є близькою подружкою позивача та повідомила, що відповідач взагалі не займається вихованням дитини, не цікавиться її здоров?ям, матеріальної допомоги не надає, не відвідує заходи, які проходять у дитячому садочку за участю його сина. Також пояснила, що вихованням та здоров`ям дитини повністю опікується позивач. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийняті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Заслухавши думку позивача, його представника та представника третьої особи, виходячи з принципу розумності\~та справедливості, оцінивши докази у справі в їх сукупності, враховуючи те, що відповідач не заперечує проти задоволення вимог, таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає за можливе розглянути дану цивільну справу, за наслідками чого винести рішення про часткове задоволення позовних вимог, оскільки вони є обґрунтовані та не суперечать законодавству, яке регулює сімейні правовідносини. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьком [PERSON] , [INFO] , зазначений відповідач - [PERSON] , матір?ю [PERSON] (а.с. 5). З свідоцтва про смерть вбачається, що [PERSON] померла [INFO] (а.с. 6). Згідно довідки, виданої Олександрівською селищною радою від 20.07.2018, [PERSON] , 2014 року народження, проживає разом з бабусею [PERSON] та знаходиться на її повному утриманні (а.с. 19). Відповідно ч.ч. 4, 5 ст. 19 Сімейного кодексу (далі СК) України, при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв?язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Олександрівської районної державної адміністрації № 01-29/07/1 від 05.02.2019, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] ,\~ [INFO] (а.с. 8-9). Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов?язані піклуватися про здоров?я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов?язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров?я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ч. 1 ст. 164 СК України, мати може бути позбавлена судом батьківських прав, якщо вона, зокрема, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» від 30 березня 2007 зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов?язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише у невиконанні батьком обов`язків по вихованню, а також встановити, що вона ухиляється від його виконання свідомо, тобто, систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов?язки. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Тобто, позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо. Ця міра застосовується судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. В Рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з?ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Отже, суд бере до уваги характер поведінки відповідача, його відношення до виконання своїх батьківських обов?язків, ту обставину, що відповідач тривалий час не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, повністю ухилився від виховання свого сина, а також свідомо просить суд задовольнити позовні про позбавлення його батьківських прав, тому суд вважає, що позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а тому відповідач [PERSON] повинен бути позбавлений батьківських прав. Разом з тим, суд роз?яснює право на поновлення батьківських прав, передбачене ст. 169 Сімейного Кодексу України, в разі стійкої зміни поведінки відповідача у відношенні до дітей. Положеннями ч. 3 ст. 60 ЦК України, передбачено, що суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до довідки, виданої Олександрівською селищною радою від 20.07.2018, малолітня дитина [PERSON] проживає у своєї бабусі [PERSON] та знаходиться на її утриманні (а.с. 19). Згідно довідки-характеристики, виданої Олександрівською селищною радою 03.08.2018 № 3786, селищна рада не володіє компрометуючими матеріалами відносно [PERSON] (а.с. 20). Актом обстеження умов проживання сім`ї [PERSON] встановлено, що у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані та проживають: [PERSON] , 1970 року народження, [PERSON] , 2000 року народження, [PERSON] , 2004 року народження, а також з січня 2017 року разом з бабусею проживає неповнолітній онук [PERSON] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . У даному будинку створені умови для проживання неповнолітніх дітей та онука (а.с. 17). Згідно довідки Олександрівського дошкільного навчального закладу № 6 від 19.07.2018, малолітня дитина [PERSON] відвідує вказаний заклад з 01.09.2017. У дитячий садочок його постійно приводить та забирає його бабуся [PERSON] (а.с. 21). Довідкою, виданою Міністерством внутрішніх справ України, підтверджується, що [PERSON] до кримінальної відповідальності не притягувалася, незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває (а.с. 54). Висновком про стан здоров?я, фізичний та розумовий розвиток дитини підтверджується задовільний стан здоров?я малолітньої дитини [PERSON] (а.с. 15). Відповідно до договору дарування від 19.06.1992, [PERSON] ( [PERSON] ) є власником житлового будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS] (а.с. 12-14, 24). Згідно довідки про доходи [PERSON] , остання працює вихователем у дошкільному навчальному закладі № 6 при Олександрівській селищній раді, її сукупний дохід з серпня 2018 по січень 2019 становить 43521 грн. 56 коп. (а.с. 25). Згідно висновку про стан здоров?я заявника, [PERSON] має задовільний стан здоров`я, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а.с. 16). Відповідно до висновку № 01-32/173 від 10.05.2019, служба у справах дітей Олександрівської районної державної адміністрації Кіровоградської області вважає що [PERSON] може виконувати обов?язки опікуна над малолітньою дитиною [PERSON] (а.с. 70-71). На підставі вищевикладеного, суд вважає, що існують усі підстави для призначення опікуном над малолітньою дитиною [PERSON] його бабу позивача [PERSON] , а тому позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Отже,\~суд вважає\~за необхідне\~стягнути з\~відповідача на\~користь [PERSON] \~аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до його повноліття, тобто до [INFO] . Стаття 191 СК України передбачає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред?явлення позову. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в частині суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Частиною 1 ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов?язаних з розглядом справи. У відповідності до ст. 141 ЦПК, судові витрати, у зв`язку з задоволенням позовних вимог суд покладає на відповідача, тобто з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений нею судовий збір в розмірі 768 гривень 40 копійок; Згідно з ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов?язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правову допомогу. У судовому засіданні позивачем заявлено клопотання в якому вона просила вирішити питання про судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, проте жодних доказів на підтвердження таких витрат до суду не надала (акти виконаних робіт, вартість послуг та оплату таких послуг), до закінчення судових дебатів у справі не посилалася на наявність поважних причин, які унеможливлюють подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат. Отже, у частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід відмовити.

Outcome: partial