Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення орендної плати за користування земельною часткою (паєм). В обґрунтування своїх вимог вказувала, що 14.09.2002 року померла її матір [PERSON], яка мала у власності поміж іншого майна, земельну частку (пай) розміром 2,65 умовних кадастрових гектарів на підставі сертифікату про право на земельну частку (пай) від 18.11.1996 року. 22.05.2003 року у книзі записів реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв) Яворівської сільської ради за № 371 зареєстровано договір оренди земельної частки (паю) № 338, укладений 17.10.2002 року між [PERSON] та ДП «Зерносервіс» ТОВ «Інвекс». 15.04.3015 року за позивачем визнано право власності на вказану земельну частку (пай) в порядку спадкування після смерті [PERSON] Були проведені дії щодо її виділення в натурі, про що отримано витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 7120689700:03:001:0769. В період з 2002 по теперішній час ДП «Зерносервіс» ТОВ «Інвекс» змінювало назву і зараз має назву СТОВ «Пальміра». Так як земельна ділянка перебувала в користуванні СТОВ «Пальміра» позивач звернувся до нього з заявою про виплату орендної плати за попередні роки. Листом від 19.05.2015 року № 328 СТОВ «Пальміра» повідомило, що до моменту укладення договору оренди землі від 24.04.2015 року між нею та СТОВ «Пальміра», товариство дійсно використовувало належну їй земельну ділянку площею 2,3966 га на підставі договорі між ним та Драбівської районною державною адміністрацією, як не витребувану та не успадковану земельну ділянку (пай). Орендна плата за користування земельними ділянками, в тому числі, яка належить позивачу, сплачувалася органу місцевого самоврядування Яворівській сільській раді Драбівського району Черкаської області, згідно договорів оренди землі від 30.12.2005 року, 01.03.2007 року, від 21.01.2009 року з Драбівської районною державною адміністрацією. Яворівська сільська рада повідомила позивача, що виплата коштів за не успадкований земельний пай неможлива, оскільки дане питання не входить в їх компетенцію. Позивач вважає, що треті особи безпідставно перевили земельну частку (пай), що належала [PERSON] в не витребувані паї. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України спадщина у вигляді земельної частки (паю) належить позивачу з 14.09.2002 року. В силу ст.ст. 7, 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі зберігає свою силу зміни власника землі. Просить суд стягнути з відповідача орендну плату за користування її земельною ділянкою, розмір якої розрахований за останні три роки виходячи з розміру земельної ділянки та вимог Указу Президента України від 19.08.2008 року № 725/2008, що складає 8155 грн. 38 коп., а також судові витрати. В судовому засіданні представник позивача та позивач підтримали позов та просили його задовольнити. Представник позивача додатково уточнив, що вимога стягнення орендної плати випливає з орендних відносин, стороною яких як власник землі є позивач відповідно до закону. Представник відповідача позов не визнав, подав письмові заперечення, пояснив суду, що вони є неналежними відповідачами по справі, оскільки користувалися земельною ділянкою на правовій основі, і є добросовісними набувачами права оренди. Крім того, відповідно до земельного законодавства позивач є власником земельної ділянки не з 2002 року, а з моменту реєстрації права власності на неї, а тому не може предявляти будь-яких претензій щодо користування земельною ділянкою до того часу, коли вона не була її власником. Треті особи в судове засідання не зявилися, про час місце розгляду справи повідомлені належним чином. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд дійшов до наступного. Згідно довідки Яворівської сільської ради від 27.05.2015 року № 163 [PERSON], яка померла 14.09.2002 року до дня смерті проживала в [INFO], і до її складу сімї входила дочка [PERSON], позивач по справі. Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] є спадкоємцем сертифікату земельну частку (пай) розміром 2,65 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, що належала померлій [PERSON] Згідно копій свідоцтва про право власності від 15.04.2015 року та Витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 15.04.2015 року позивач є власником земельної ділянки розміром 2,3966 га, кадастровий номер 7120689700:03:001:0769, дата державної реєстрації земельної ділянки 30.03.2015 року. На час відкриття спадщини діяв Цивільний кодексу Української РСР, відповідно ч.2 ст.548 якого, особі, яка прийняла спадщину, спадщина належить з моменту відкриття спадщини. Відтак, оскільки позивачу видано свідоцтво про право на спадщину, вона є власником земельної частки (паю) з моменту відкриття спадщини, а саме з 14.09.2002 року. З копії договору оренди землі від 21.01.2009 року, укладеного між Драбівською районною державною адміністрацією Черкаської області та ТОВ «Зерносервіс» орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться в адміністративних межах Яворівської сільської ради, обєктом оренди є земельна ділянка 105,7 га (п.2 договору). Договір укладено терміном на 5 років. Сторонами визнається факт, що земельна ділянка позивача була передана в оренду за вказаним договором, тому окремих доказів підтвердження він не потребує. Оскільки договір оренди землі був зареєстрований у Драбівському районному відділі Черкаської регіональної філії ДП «Центр ДЗК при Держкомземі України» 24.03.3009 року № 04.09.781.00020, тому відповідно до ч.1 ст.20 Закону України «Про оренду землі» (в редакції на час укладення договору), ч.1\~ст.210 Цивільного кодексу України, \~ст.125 Земельного кодексу України\~його дія припинилася 24.03.2014 року. Відповідно до п.1.4.14 статуту відповідача він є правонаступником усіх прав і обовязків ТОВ «Зерносервіс». Суд вважає, що позивач, будучи власником земельної ділянки з метою отримання орендної плати мала право ініціювати перед сторонами договору оренди землі заміну сторони договору з орендодавця Драбівської районної державної адміністрацією Черкаської на себе або розірвання договору. Проте, остання цього не зробила. Оскільки на даний час договір оренди землі припинився, заміна сторони в договорі оренди неможлива, тому вимога позивача про стягнення з відповідача орендної плати є безпідставною. [PERSON] не перебувала у договірних відносинах з відповідачем, відтак обовязку останній по сплаті орендної плати на її користь не має. Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги не обґрунтовані, тому в їх задоволенні потрібно відмовити.

Outcome: dismissed