Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно доньки [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 21 вересня 1993 року, який розірвано 20 жовтня 2009 року. Від шлюбу мають дочку - [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з позивачем та повністю перебуває на її утриманні. Відповідач проживає окремо від дочки, у вихованні дитини відповідач ніякої участі не приймає, не провідує дитину, не цікавиться її здоров'ям, морально та матеріально не підтримує дитину. З моменту розірвання шлюбу відповідач з дитиною не зустрічався. На підставі викладеного, позивач просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно доньки [PERSON], [INFO]. Позивач у судовому засіданні позов підтримує та просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Відповідно до лсита Катюжанської сільської ради Вишгородського району Київської області № 06/02-49 від 05 січня 2017 року, [PERSON] дійсно зареєстрований в [ADDRESS], але за даною адресою не проживає. Представник органу опіки та піклування Старопетрівської сільської ради в судовому засіданні проти позову не заперечує, та просила позовні вимоги задовольнити. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Заслухавши пояснення позивача, представника третьої особи, дослідивши письмові докази та інші матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав. 21 вересня 1993 року між позивачем та відповідачем укладено шлюб, який зареєстрований виконкомом Старопетрівської сільської ради Вишгородського району, актовий запис № 8, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00007128948, серія РВ № 707223 від 14 грудня 2010 року. Під час шлюбу у позивача та відповідача народилась дочка - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER], зареєстроване виконкомом Старопетрівської сілької ради Вишгородського району Київської області, актовий запис № 22. Відповідач [PERSON] являється батьком [PERSON], [INFO]. 20 жовтня 2009 року розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, серії [NUMBER], зареєстроване відділом реєстрації актів цивільного стану Вишгородського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 195. Дитина проживає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до акту обстеження житлових умов від 25 квітня 2016 року, складеного депутатом Старопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області - [PERSON] проживає в [ADDRESS], разом зі своєю дочкою [PERSON], [INFO], яка перебуває на її утриманні. Батько [PERSON] участі у вихованні дочки не приймає з дня її народження по даний час. Рішенням виконавчого комітету Старопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області № 37 від 26 квітня 2016 року про доцільність позбавлення батьківських прав вирішено, клопотати перед Вишгородським районним судом про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо його малолітньої доньки [PERSON], [INFO], як такого, що ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню та утриманню дитини. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Статтею 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. З роз'яснень, наданих в п.п.15 та 16 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (Із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду N 20 від 19.12.2008р.) вбачається, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Як вбачається із пояснень позивача та встановлено судом відповідач, який являється батьком неповнолітньої [PERSON], не виконує покладених на нього законом обов'язків щодо виховання та належного утримання дитини, він не займається її вихованням та не проявляє інтересу до її життя, навчання, відпочинку та оздоровлення. Крім того відповідач не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини. Таким чином аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає доведеним, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків щодо виховання та належного утримання своєї дочки, він не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, підготовку його до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що розцінюється судом як ухилення від виховання дитини та свідомого нехтування своїми обов'язками, тому з огляду на наведене, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Також, на підставі ст. ст. 79, 88 ЦПК України, суд вважає, що з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 551,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved