Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення речей, визначених родовими ознаками, в якому просить суд: стягнути з відповідача - [PERSON], на її користь речі, визначені родовими ознаками, а саме продукцію компанії Herbalife (Гербалайф): дві банки та 70 капсул Гербалайффлайн (номер серії 0065), одну банку та двадцять капсул Нового Клітинного Активатору (номер серії 0104), одну банку та тринадцять з половиною порцій Коктейлю Формула 1 будь-якого смаку (номер серії 0141-1171), одну банку та сорок одну порцію Коктейлю Формцла 3 Протеїнова суміш, із розрахунку сорока п'яти порцій в одній банці (номер серії 0242), одну банку та тридцять сім порцій Трав'яного концентрату Класичного 50г. (номер серії 0105), 2 штуки Батончика Формула 1 Експрес будь-якого смаку (номер серії 2669-2670), одну банку Жовтих пігулок Термоджетікс (номер серії 0117), п'ятдесят девять порцій Рослинного концентрату Алое Класичний (номер серії 0006), п'ять порцій Вівсяно-Яблучного напою (номер серії 2864), та стягнути з відповідача грошові кошти на відшкодування моральної шкоди у розмірі 5000 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 19.11.2016 року між нею та відповідачем було укладено договір позики речей, визначених родовими ознаками, а саме продукції Herbalife (Гербалайф) постачальника ТОВ «Гербалайф України», відповідно до умов якого відповідач взяв у позивача в борг та зобов'язався повернути до 01 березня 2017 року продукцію компанії Herbalife. На підтвердження укладення договору позики та його умов, 19.11.2016 року відповідачем було власноруч написано та надано розписку. Відповідач зобов'язання за договором не виконав, у зв'язку з чим позивачем було спричинено моральну шкоду та стало причиною звернення до суду з даним позовом. Позивач та представник позивача в судовому засіданні, пояснили, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та наполягають на їх задоволенні. Відповідач та його представник заперечували проти позову, вказавши, що він є організатором клубу здорового способу життя, з метою його функціонування орендував приміщення за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Отто Брозовського, 48/69. Позивач є членом його клубу здорового способу життя, тому повинна сплачувати йому членські внески. Підтвердив, що брав у борг у позивачки продукцію компанії «Гербалайф» про що склаввідповідну розписку та не повернув вказані речі. Проте вважає, що оскільки він є організатором клубу, позивачка повинна сплачувати йому членські внески, тому борг останній він не повернув. Суд, вислухавши доводи сторін, повно і всебічно з`ясувавши обставини цивільної справи, дослідивши надані сторонами докази, дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, мотивуючи своє рішення наступним чином. Відповідно до положень статті 1046 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною 2 статті 1046 Цивільного кодексу України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Судом оглянуто оригінал розписки від 19 листопада 2016 року, згідно з якою, відповідачем дана розписка в тому, що він зобов'язується повернути [PERSON] продукцію компанії Гербалайф, а саме: дві банки та 70 капсул Гербалайфлайн; одну банку та двадцять капсул Клітинного Активатору; одну банку та тринадцять з половиною порцій Коктейлю Формула 1 будь-якого смаку; одну банку та сорок одну порцію F3, із розрахунку сорока п'яти порцій в одній банці; Т50 одну банку та тридцять сім порцій з розрахунку 58 порцій в банці; 2 штуки Батончика Формула 1 Експрес будь-якого смаку; одну банку Жовтих пігулок Термоджетікс; Алоє 1 банка і з неї мінус 11 порцій з розрахунку 70 порцій в банці; п'ять порцій Вівсяно-Яблучного напою [PERSON] зобов'язався повернути продукцію до 01 березня 2017 року (а.с.5). Положеннями частини 1,3 ст. 1049 Цивільного кодексу України встановлено зобов'язання позичальника повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Враховуючи що відповідачем до теперішнього часу речі визначені родовими ознаками, відповідно до розписки не повернуті, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Вимоги позивача про стягнення на її користь моральної шкоди, внаслідок порушення виконання договору позики відповідачем, не підлягають задоволенню з огляду на наступні положення закону. Правовідносини, які склалися між сторонами, є зобов'язальними та виникли на підставі письмового договору, яким є розписка. Згідно статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідачем були порушені умови договору позики та невиконаний обов'язок щодо повернення речей визначених родовими ознаками. Положеннями ст. 611 ЦК України передбачені правові наслідки порушення зобов'язання, за якими у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. За наведеними положеннями ст. 611 ЦК України вбачається, що відшкодування моральної (немайнової) шкоди в договірних правовідносинах може здійснюватися виключно у випадках, що прямо передбачені законом, а також, якщо умови про відшкодування моральної шкоди прописані в укладених договорах. Оскільки ані діючі положення Цивільного кодексу України, ані безпосередньо положення договору позики, який укладений між сторонами шляхом видачі розписки, не передбачає можливість стягнення моральної шкоди в якості відповідальності за порушення зобов'язання за договором позики, тому достатніх підстав для задоволення вимог позивача про стягнення моральної шкоди немає. До подібних правових висновків дійшов також Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своєму рішенні від 27.07.2011 по справі № 6-11579св11. Доводи відповідача про наявність між ним та позивачем правовідносин організатора/члена клубу здорового способу життя, наявності заборгованості по членським внескам, належними та допустимими доказами не підтверджено,тому є необґрунтованими та до уваги судом не беруться. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України слід стягнути із відповідача в дохід держави судовий збір пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі ст.ст. 610, 611, 1046, 1049, ЦК України,

Outcome: partial