Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-09 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до відповідачів про визнання права власності на спадкове майно, а саме: на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований в селі Шклинь по вулиці Лесі Українки, 65 Горохівського району Волинської області. Мотивує свій позов тим, що 11 жовтня 2011 року помер її батько [PERSON]. Позивач разом з відповідачем [PERSON] є спадкоємцями майна померлого [PERSON] за законом. Після його смерті вони прийняли спадщину шляхом спільного проживання, однак оформити спадщину в нотаріальному порядку не може, так як відсутні будь-які правовстановлюючі документи на спадкове майно. Просить визнати її право власності на вищевказаний спадковий будинок. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, однак в своїй заяві до суду позов підтримала повністю, просить визнати її право власності на спадкове майно. Представник відповідача Шклинської сільської ради Горохівського району Волинської області в судове засідання не зявився, однак в своїй заяві до суду позов визнав повністю, не заперечує щодо визнання за позивачем права власності на спадкове майно. Справу просить слухати у його відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, однак в своїй заяві до суду позов визнала повністю, не заперечує щодо визнання за позивачем права власності на спадкове майно. Справу просить слухати у її відсутність. Враховуючи, що в дане судове засідання не з'явилися всі особи, які беруть участь у справі, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. А відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно з ч.1 ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. А відповідно до ч.2 ст.1258 ЦК України, кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно з статтею 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з свідоцтвом про смерть [PERSON] помер 11 жовтня 2011 року. З матеріалів справи, зокрема свідоцтва народження вбачається, що позивач є дочкою померлого [PERSON] Довідкою Шклинської сільської ради Горохівського району Волинської області №230 від 16 травня 2017 року стверджується, що спадкоємцями майна після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON] та дочка [PERSON], які прийняли спадщину шляхом спільного проживання. З спадкової справи, заведеної 06 червня 2017 року приватним нотаріусом [PERSON] за №60/2017 вбачається, що 24 травня 2017 року між спадкоємцями позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено договір про поділ спадкового майна згідно умов якого в приватну власність [PERSON] переходить присадибна земельна ділянка та житловий будинок, а також дві земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а в приватну власність [PERSON] переходять грошові заощадження в ПАТ КБ «ПриватБанк». Технічною документацією на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований в селі Шклинь Горохівського району Волинської області по вулиці Лесі Українки, 65, стверджується, що вказаний житловий будинок збудований з дотриманням відповідних будівельних норм. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної від 29 червня 2017 року стверджується, що [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадковий будинок у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього та розяснено про необхідність звернення з відповідною заявою про визнання права власності на спадкове майно. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судовому практику в справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Аналогічна думка викладена в роз'ясненні наданому Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/0-13 від 16 травня 2013 року, відповідно до якого, визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело прав. За ст.6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст.13 на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред'явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. У рішенні від 30 листопада 2004 року у справі «Case of Oneryildis v. Turkey» (справа відкрита за заявою №48939/99 та розглянута Великою палатою) Європейський суд визнав, що поняття «майно» охоплює не лише річ, яка реально існує (матеріальна складова), але також стосується засобів праводомагання (юридична складова), включаючи право вимоги, відповідно до якого особа може стверджувати, що вона має принаймні «законне сподівання» стосовно ефективного здійснення права власності. Пунктом 21 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Федоренко проти України» від 30 червня 2006 року визначено, що відповідно до прецедентного права органів, що діють на підставі Конвенції, право власності може бути «існуючим майном» або коштами, включаючи позови, для задоволення яких позивач може обґрунтовувати їх принаймні «виправданими очікуваннями» щодо отримання можливості ефективного використання права власності. Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Суд вважає, що неможливість позивача отримати свідоцтво про право на спадщину є порушенням її права власності, оскільки унеможливлює визнання такого права з боку держави перед іншими суб'єктами цивільних та інших правовідносин. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Крім того, відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про його задоволення. Так як визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд таке визнання приймає і постановляє рішення про його задоволення. Отже, судом встановлено, що позивач після смерті батька [PERSON] прийняла спадщину, а тому суд, вважає, що слід встановити право власності по спадкуванню за законом першої черги [PERSON] на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований в селі Шклинь по вулиці Лесі Українки, 65 Горохівського району Волинської області.

Outcome: approved