Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Мізоцької селищної ради Рівненської області про поновлення строку для при зняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно . Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на спадкове майно а саме земельний пай , що складається із земельної ділянки на території с. Нова Мощаниця на підставі сертифікату РВ №0174457 площею 1,64 умовних кадастрових гектарів. При зверненні до приватного нотаріуса для оформлення спадщини, їй було відмовлено у зв`язку з пропущенням строку. Строк нею пропущений з поважної причини , так як позивачці не було відомо про наявність спадкового майна , оскільки державний акт на землю перебував у родичів, тому змушена звертатися до суду з заявою про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини. Водночас просить визнати за нею право власності на вищевказане спадкове майно , так, як реалізувати право на спадщину не може оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів на землю, а саме сертифікат на право на земельну частку ( пай) серії РВ 0174457. Позивачка в судове засідання не з`явилася надала суду заяву в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі просить їх задовольнити , розгляд справи провести без її участі . Представник відповідача в судове засідання не з`явився надіслав на адресу суду заяву в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, заперечень не надавав, розгляд справи просить провести без його участі. Суд, дослідивши докази, що є у матеріалах справи, дійшов висновку про те, що позов слід задовольнити з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] померла - [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Відповідно до положень статей1216-1218 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1268Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно із частиною 1 статті 1270 Цивільного кодексу України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з частиною 1статті 1296 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. З цієї норми випливає, що прийняття спадщини має важливе практичне значення: з ним пов`язана можливість оформлення права власності на спадкове майно шляхом видачі нотаріусом правовстановлюючого документа свідоцтва про право на спадщину та реєстрації, у випадках, визначених законом, прав на неї (наприклад, на нерухоме майно). Отже, для того, щоб набути право на спадщину, спадкоємці за заповітом або за законом мають прийняти її у порядку та у строки, встановлені законом. Відповідно до статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно із ч.ч.1,2 ст.1220 Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою . У відповідності до ч.ч.1,5 ст.1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ч.1 ст.1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною 3 ст.1272 Цивільного кодексу України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подачі ним заяви про прийняття спадщини. У абзаці 6 пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року зазначено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом встановлено, що позивачка пропустила строк на подачу заяви, оскільки не мала правової обізнаності щодо необхідності отримання свідоцтва про право на спадщину . Враховуючи вищевикладене, суд приходить до вважає за можливе, визнати поважними причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] та визначити позивачу додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. За таких обставин суд приходить до висновку , що позов [PERSON] до Мізоцької селищної ради про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно до задоволення повністю.

Outcome: approved