Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Територіальної громади в особі Олександрійської міської ради про визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], яка померла 07 лютого 2016 року, строком в два місяця. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 07.02.2016 року померла її мати [PERSON], яка постійно проживала до дня смерті за адресою: [ADDRESS], після її смерті відкрилась спадщина на все належне їй майно, за життя мати залишила заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Олександрійського міського нотаріального округу від 03.04.205 року за №247, яким все майно заповіла дочкам [PERSON] та [PERSON] в рівних частках кожному. 11.08.2017 року позивач звернулась до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті матері, проте, листом №256/02-31 від 11.08.2017 нотаріус повідомила,що спадкоємець, який бажав прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно з спадкодавцем, мав подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, оскільки у визначений законом строк позивач не звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у відповідності до ст. 1272 ЦК України, то вважається такою, що не прийняла спадщину після смерті матері. У встановлений законом строк заяву не подала, оскільки вважала себе фактичним власником майна та не була обізнана щодо строків та умов прийняття спадщини. Позивач в судовому засіданні 23.01.2018 року позов підтримала в повному обсязі, пояснила, що в 2015 році вона проживала разом з матірю та сестрою, оскільки мати сильно хворіла, після смерті матері про заповіт дізналася тільки через деякий час та вважала, що вона автоматично прийняла спадщину як особа, зазначена в заповіті, також в цей час її син вступив до університету, потрібні були кошти на навчання та на організацію поховання матері. В судове засідання, призначене на 22.02.2018 року, позивач не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі позивача, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник позивача в судовому засіданні 23.01.2018 року позов підтримала в повному обсязі, з підстав, зазначених в позовній заяві, просила його задовольнити. В судове засідання, призначене на 22.02.2018 року, представник позивача не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи без участі позивача та представника позивача, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, Відповідач представника в судове засідання не направила, про час, місце та дату судового засідання повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без участі представника відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. В судовому засіданні 23.01.2018 року свідок [PERSON] надала показання, відповідно до яких вона є подругою позивача, також була знайома з [PERSON], яка померла 07.02.2016 року, про заповіт не знала. В судовому засіданні 23.01.2018 року свідок [PERSON] надала показання, відповідно до яких вона була знайома зі спадкодавцем [PERSON], яка померла 07.02.2016 року, до смерті позивач доглядала матір, яка тяжко хворіла, після смерті позивач тривалий час була в пригніченому стані через смерть матері. Суд, вислухавши пояснення учасників, показання свідків, дослідивши матеріали справи, всебічно, повно та об'єктивно оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, приходить до такого висновку. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії І-ОЛ №219482 [PERSON] померла 07 лютого 2016 року. Факт того, що позивач є дочкою померлої [PERSON] та відповідно до ст.ст. 1262, 1266 ЦК України спадкоємцем першої черги спадкоємців за законом підтверджується свідоцтвом про народження позивача від 29.08.1974 року серії І-КЖ № 335592, свідоцтвом про одруження від 15.01.1999 року серії І-Ол №030533, свідоцтвом про розірвання шлюбу від 04.07.2005 року серії І-ОЛ №003374, свідоцтвом про шлюб від 25.08.2006 року серії І-ОЛ №010620 та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя №00019613182 від 20.02.2018 року. [PERSON] за життя залишила заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Олександрійського міського нотаріального округу Кіровоградської області [PERSON] 03.04.2015 року за №247, яким все своє майно як рухоме так і не рухоме, що буде належати їй на день смерті, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, а також все те, що вона за законом буде мати право вона заповіла дочкам [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] в рівних частках кожній. Згідно з довідки від 10.08.2017 року, виданої КП «Житлогосп» вбачається, що [PERSON], яка померла 07.02.2016 року до своєї смерті постійно проживала та була зареєстрована за адресою: [INFO], на момент її смерті за вказаною адресою ніхто не проживав і не був зареєстрований. Постановою приватного нотаріуса Олександрійського міського нотаріального округу Кіровоградської області [PERSON] від 11.08.2017 року №257/02-31 позивачу було відмовлено у відкритті спадщини після спливу встановленого законодавством строку з підстав пропуску строку прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За ст. 1269 ЦПК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦПК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З довідки від 12.02.2018 року №69, виданої Дніпропетровським державним університетом внутрішніх справ [PERSON] в 2016 році вступив до університету на денну форму навчання. Вирішуючи питання про надання позивачу додаткового строку для прийняття спадщини суд виходить з приписів Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», згідно якої вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, для подання заяви про прийняття спадщини, суд вирішує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця для вчинення цих дій. Враховуючи викладене, суд визнає поважною причину пропуску позивачем строку подання нею заяви про прийняття спадщини, оскільки позивач не була обізнана щодо обовязку подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом, мала істотні фінансові труднощі через організацію поховання та навчання сина, не мала коштів для звернення нотаріуса, що в сукупності свідчить про обєктивні причини поважності пропущення встановленого законом строку для прийняття спадщини, тому позовні вимоги про визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], яка померла 07 лютого 2016 року підлягають задоволенню.

Outcome: approved