Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

Позивачі 22.12.2016 року звернулися до суду з зазначеним позовом, посилаючись на наступні обставини. Їм, [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності належить квартира за адресою - [ADDRESS], по ? частини квартири кожній, що підтверджується копією свідоцтва про право власності від 11.04.1996 року, виданого Бюро приватизації Криворізького відділення дороги. Однак оригінал зазначеного документу, а саме свідоцтва про право власності від 11.04.1996 року, виданого Бюро приватизації Криворізького відділення дороги ними був втрачений. Для отримання його дублікату вони звернулися до відділу приватизації Нікопольської міської ради та отримали усну відповідь, що підприємство, яке видавало свідоцтво на даний час ліквідовано, Нікопольська міська рада не є правонаступником цього бюро, інформація щодо видачі вказаного свідоцтва від 11.04.1996 року - відсутня. Згідно відповіді КП «Нікопольське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 01.11.2016 року за № 2049, право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано: 3/8 частини належать - [PERSON], згідно свідоцтва про право власності від 11.04.1996 року та рішення Нікопольського міськрайонного суду від 27.04.2012 року; 3/8 частини належали [PERSON], згідно свідоцтва про право власності від 11.04.1996 року та рішення Нікопольського міськрайонного суду від 27.04.2012 року; 1/4 частина належить - [PERSON], згідно свідоцтва про право власності від 11.04.1996 року. Після смерті [PERSON] право власності на її 3/8 частини квартири визнано за відповідачем - [PERSON] на підставі рішення Нікопольського міськрайонного суду від 28.03.2016 року. Запит до Криворозького відділення Придніпровської залізниці щодо наявності на даний час Бюро приватизації криворізької відділення дороги залишився без відповіді. На офіційному сайті Міністерства юстиції України в єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, інформації про Бюро приватизації криворізької відділення дороги немає. Таким чином вони не можуть реалізувати своє право власності на зазначену квартиру та належним чином зареєструвати її. На підставі викладеного, позивачі просять суд визнати за ними право власності по 1/4 частини на кожного квартири [ADDRESS] , загальною площею 50,6 кв.м., житловою площею 27,7 кв.м. У судове засідання позивачі не з'явилися, кожен окремо надали на адресу суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, на позовних вимогах наполягають у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, згідно заяви, наданої на адресу суду просить розглядати справу за її відсутності , проти позовних вимог не заперечує. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню на підставі наступного. Згідно ст. 392 ЦК власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності . Як встановлено судом, позивачам на праві спільної часткової власності належить квартира за адресою - [ADDRESS], по ? частини квартири кожній, що підтверджується копією свідоцтва про право власності від 11.04.1996 року, виданого Бюро приватизації Криворізького відділення дороги. (а.с. 6, 9-12). Оригінал свідоцтва про право власності від 11.04.1996 року, виданого Бюро приватизації Криворізького відділення дороги був втрачений. Для отримання його дублікату позивачі зверталися до відділу приватизації Нікопольської міської ради та отримали усну відповідь, що підприємство, яке видавало свідоцтво на даний час ліквідовано, Нікопольська міська рада не є правонаступником цього бюро, інформація щодо видачі вказаного свідоцтва від 11.04.1996 року - відсутня. Згідно відповіді КП «Нікопольське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 01.11.2016 року за № 2049, право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано: 3/8 частини належать - [PERSON], згідно свідоцтва про право власності від 11.04.1996 року та рішення Нікопольського міськрайонного суду від 27.04.2012 року; 3/8 частини належали [PERSON], згідно свідоцтва про право власності від 11.04.1996 року та рішення Нікопольського міськрайонного суду від 27.04.2012 року; 1/4 частина належить - [PERSON], згідно свідоцтва про право власності від 11.04.1996 року. (а.с. 13-19). Після смерті [PERSON] право власності на її 3/8 частини квартири визнано за відповідачем - [PERSON] на підставі рішення Нікопольського міськрайонного суду від 28.03.2016 року. (а.с.20-21). Таким чином позивачі не можуть реалізувати своє право власності на зазначену квартиру та належним чином зареєструвати її. З огляду на наведене, суд доходить висновку, що позовні вимоги [PERSON], [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі. Виходячи із наведеного та

Outcome: approved