Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

Позивач з урахуванням уточнень до позовної заяви від 13 березня 2014 року звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 24 вересня 2012 року по укладеному договору №4323355000053645 [PERSON] отримав кредит в сумі 27351 гривня 15 копійок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, при цьому відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка», Тарифами складає між ним і Банком кредитно - заставний договір, а договір складається з заяви позичальника та Умов надання кредиту фізичним особам. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється щомісяця, при цьому в період сплати відповідач повинен надавати позивачеві грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інших витрат згідно Умов про надання споживчого кредиту фізичним особам. В порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконував, в зв'язку з чим станом на 03 січня 2014 року утворилася заборгованість в сумі 42794 гривень 81 копійка, яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 25512 гривень 48 копійок, по процентам за користування кредитом в розмірі 871 гривень 95 копійок, нарахованих за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором пені в розмірі 13896 гривень 34 копійки та штрафу відповідно до п.5.3 Умов та правил надання банківських послуг у вигляді фіксованої частини в розмірі 500 гривень та у вигляді процентної складової в розмірі 2014 гривень 04 копійки, які в добровільному порядку відповідач не сплачує, в зв'язку з чим банк змушений звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором в примусовому порядку. Представник позивача, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання 13 березня 2014 року не з'явилася, надавши суду письмову заяву (а.с.35), відповідно до якої прохала розглядати справу у відсутність представника, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та прохала їх задовольнити. Відповідач [PERSON], який про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.34), в судове засідання 13 березня 2014 року не з'явився. Згідно письмової заяви від 13 квітня 2014 року прохав проводити розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі, але в зв'язку з тяжким матеріальним становищем сплатити дану суму одразу не в змозі, тому буде виплачувати її частинами. В зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд у відповідності з ч.2 ст.197 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та за письмовою згодою позивача у порядку заочного провадження по наявних у справі доказах. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до положень ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.10, ст.60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, а доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, при цьому доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, а відповідно до вимог ст.599 цього Кодексу зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 610, ст. 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, а також сплата неустойки. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення зміну, або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст договору відповідно до ст. 628 ЦК України становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Однією із різновидностей зобов'язання є кредитний договір, укладений між сторонами згідно положень ст. 629 ЦК України є обов'язковим до виконання сторонами. Судом встановлено, що між публічним акціонерним товариством КБ «ПРИВАТБАНК», який діяв від імені ПАТ «Акцент-Банк» відповідно до укладеного між ними договору №1,07 про надання послуг (Аутсорсингу) від 01 листопада 2007 року та додатковими угодами до нього від 26 грудня 2007 року (а.с.13-19), та [PERSON] як позичальником була укладена додаткова угода до укладеного між ПАТ «Акцент-Банк» та [PERSON] договору про надання банківських послуг від 24 травня 2011 року SAMAB00000045040028 (4323355000053645), за яким [PERSON], було зменшено розмір заборгованості, що виникла з дати надання позичальнику кредиту до дати підписання додаткової угоди, до 27351 гривні 15 копійок (п.1.2), за користування якими позичальник зобов'язався сплачувати відсотки в розмірі 18% річних (п.1.5) та остаточно погасити кредит до 30 вересня 2015 року (п.1.3) шляхом сплати в період з 25 по 30 число кожного місяця у відповідності до графіку погашення заборгованості (додаток 1) щомісячного платежу в сумі 992 гривні 24 копійки (п.1.5). В разі порушення зобов'язань за даною угодою понад тридцять днів відповідач зобов'язався відповідно до п.1.6.1-п.1.6.4 сплачувати починаючи з тридцять другого дня з моменту допущення порушення строків виконання зобов'язань пеню у розмірі 0.15% від суми залишку непогашеної заборгованості за кредитом за кожен день прострочення та штраф у розмірі 1778 гривень 18 копійок, а банк має право вимагати дострокового повернення кредиту на тридцять перший день з моменту такого порушення (а.с.5). Відповідач [PERSON] в порушення умов додаткової угоди не виконав взяті на себе грошові зобов'язання та не виплачував в повному обсязі та у встановлені угодою строки суму кредиту та відсотків, що свідчить про істотне порушення ним в односторонньому порядку умов укладеної кредитної угоди, внаслідок чого суд у відповідності до ст.ст. 526, 611,615, 1049, 1054 ЦК України вважає необхідним стягнути зазначену заборгованість з відповідача, оскільки відповідно до вимог ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання і право на яку згідно ст.550 ЦК України виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором станом на 03 січня 2014 року в сумі 42058 гривень 95 копійка, яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 25512 гривень 48 копійок, по процентам за користування кредитом в розмірі 871 гривень 95 копійок, нарахованої за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором пені в розмірі 13896 гривень 34 копійки та штрафу відповідно до п.1.6.4 додаткової угоди в розмірі 1778 гривень 18 копійок, яку суд у відповідності до ст.ст. 611,615 ЦК України вважає необхідним стягнути з відповідача, відмовивши в задоволені решти позову про стягнення штрафу. Крім того, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути в зв'язку з задоволенням позову витрати по сплаті судового збору, який було сплачено позивачем при зверненні з позовом до суду. На підставі викладеного,

Outcome: partial