Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, уточненим в ході розгляду справи, про позбавлення його батьківських прав та стягнення аліментів, в якому вказала, що від зареєстрованого шлюбу у позивача та відповідача народилися діти - донька [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . Спільне життя не склалося, тому рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 24.02.2016 шлюб між сторонами було розірвано. Діти поживають разом з позивачем, перебувають на її утриманні. Посилаючись на те, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно дітей, не утримує дітей, не забезпечує їх потреби, не спілкується з ними, позивач просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , та стягнути з відповідача аліменти на утримання двох дітей в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно. Позивач в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції та розміщення повідомлення про виклик до суду на офіційному сайті судової влади. Відзиву на позов не надав, явку представника не забезпечив. Представник третьої особи Служби у справах дітей Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. В матеріалах справи міститься висновок Служби у справах дітей Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] , та відносно сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як убачається із матеріалів справи, між позивачем та відповідачем було укладено шлюб 24.02.2006, який розірвано заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 24.02.2016 (а.с.11-12). [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народилася донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим 17.08.2006 виконкомом Ясенівської селищної ради м. Ровеньки Луганської області (а.с. 7). [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим 23.11.2010 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Калінінського районного управління юстиції у м. Донецьку Донецької області (а.с. 6). Згідно довідки №213 від 06.10.2017, виданої школою №170, дитина [PERSON] навчалась у школі І-ІІІ ступенів №170 Оболонського району м. Києва з 2013-2014 по 2016-2017 навчальні роки. Зі слів класного керівника батько дитини не брав участі у її вихованні, не спілкувався з вчителями, не забирав дитину зі школи, на батьківських зборах не бував (а.с. 9). Згідно довідки №144 від 27.09.2018, виданої НВК «Спеціалізована школа І-ІІІ ступенів - ліцей» №20, дитина [PERSON] навчається у 2-Б класі. Батько дитини [PERSON] участі в його вихованні не бере (не спілкується з вчителями, не забирає дитину додому, не бере участі у батьківських зборах тощо) (а.с. 15). Згідно довідки №207 від 27.09.2018, виданої спеціалізованою школою №194 «Перспектива», дитина [PERSON] навчається у 6-В класі. Батько дитини [PERSON] участі в її вихованні не бере (не спілкується з вчителями, не забирає дитину додому, не бере участі у батьківських зборах тощо) (а.с. 16). Згідно характеристики вихованця дошкільного навчального закладу №662 [PERSON] від 06.10.2016 року, [PERSON] відвідує навчальний заклад з вересня 2013 року. Хлопчик швидко адаптувався в групі, відвідує садочок з задоволенням. Має хороший фізичний і розумовий розвиток, володіє навичками самообслуговування. Має добре розвинену пам`ять, швидко запам`ятовує навчальний матеріал і легко його відтворює. Має розвинену уяву, реагує на похвалу чи осуд вихователя, надає перевагу рухливим іграм, любить гратися з дітьми, товаришує як з дівчатками, так і з хлопчиками, агресивність по відношенню до дітей не виявляє. Дотримується режиму дня, гарно їсть. Культурно-гігієнічні навички розвинуті відповідно віку. З задоволенням виконує доручення вихователя. Дитячий садочок відвідує регулярно. Дитина доглянута, має охайний вигляд. Мати та бабуся відвідують батьківські збори, приймають участь у житті групи, підготовці свят (а.с. 17). З відповіді КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №1» Оболонського району м. Києва №16-98 від 03.10.2018 вбачається, що діти [PERSON] та [PERSON] знаходяться під спостереженням лікарів філії з 05.09.2013 по теперішній час. Зі слів лікаря-педіатра філії №3 КНП «ЦПМСД №1» Оболонського району на прийом до дільничного лікаря-педіатра з приводу з`ясування стану здоров`я та профілактики щеплень своїх дітей батько [PERSON] не звертався (а.с.8). З довідок Оболонського управління поліції в м. Києві від 27.09.2016 та від 29.09.2018 убачається, що на даний час місце знаходження безвісти зниклого [PERSON] не встановлено, проводяться подальші заходи з метою його розшуку (а.с.18,19). Згідно висновку Оболонської РДА в м. Києві як органу опіки та піклування №104-490 від 15.01.2019 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно доньки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , орган опіки та піклування рекомендує позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , та малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 53-54). Відповідно до ст. 164 СК України підставами для позбавлення батьківських прав батьків є: якщо мати, батько не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначається, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. В матеріалах справи відсутні докази невинуватості відповідача у невиконанні ним своїх батьківських обов`язків, що свідчить про його винні дії. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Статтею 165 СК України визначено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що відповідач дійсно не виконує свого батьківського обов`язку по утриманню та вихованню його дітей, а тому позовні вимоги щодо позбавлення відповідача батьківських прав підлягають задоволенню. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У відповідності із ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 1 ст.183 СК України визначено що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 27 Конвенції про захист прав дитини, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи наведене, суд вважає, що виходячи з того, що діти проживають разом із позивачем, у зв`язку з чим цілодобовий обов`язок останньої полягає не тільки у матеріальному забезпеченні дітей, а ще й у вихованні, контролі, що потребує більших моральних витрат ніж періодичні зустрічі, враховуючи вік дітей, суд вважає за можливе визначити розмір аліментів в розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 22.10.2018 року і до досягнення дітьми повноліття. Інші наявні в матеріалах справи докази висновків суду не спростовують. Судові витрати підлягають розподілу на підставі ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved