Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-31 00:00:00

Позивач звернулася до суду із даним позовом. Вказала, 18 травня 1996 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Однією сімєю вони проживали до 2014 року. За цей час у них народилося двоє діточок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Донька на даний час навчається у Вінницькому аграрному університеті, а син у школі. Зазначила, що вона почала їздити на заробітки у різні міста України, останнім часом вона працює у місті Києві. Відповідач на даний час ніде не працює, а тому відповідної матеріальної допомоги не надає. Вони не проживають однією сімєю більше двох років і вона познайомилася з іншим чоловіком, з яким на даний час проживає. Тому вона змушена звернутися до суду із даним позовом та просити суд постановити рішення, яким розірвати шлюб між нею та [PERSON], після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «Юрковська». Представник позивача [PERSON] [PERSON], який діє на підставі договору №63 від 12.12.2016 року у судове засідання не зявився, подав до суду письмову заяву за вхід.№205 від 12.01.2017 року, в якій просить суд справу слухати в його відсутність, заявлені позовні вимоги просить задоволити відповідно до позовної заяви. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином судовою повісткою із рекомендованим повідомленням вих..№2450000268200 від 23.12.2016 року, в якому стоїть відмітка про отримання листа 26.12.2016 року, про причини неявки суд не повідомив, заперечень суду не надав, клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи в його відсутність до суду не надійшло. Тому суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про день та час розгляду справи. Вивчивши надані матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення. Із досліджених судом письмових доказів, що є у справі встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 18 травня 1996 року. Від спільного проживання мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сторони не проживають разом більше двох років, як не це вказує у своїй позовній заяві позивач і не заперечується відповідачем. Сторони миритись не бажають, оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, так як не подав заперечення. Оцінюючи усі докази в їх сукупності, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, інтересам їхньої неповнолітньої дитини, а тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем, або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається із свідоцтва про одруження позивач при реєстрації шлюбу своє прізвище «Чоловська» змінила на прізвище чоловіка «Юрковська», не заявила вимоги про зміну прізвища на дошлюбне, а навпаки просить суд залишити їй прізвище «Юрковська», а тому суд має підстави залишити їй прізвище «Юрковська». При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позовні вимоги позивача задоволено, а тому у порядку ст.88 ч.1 ЦПК України має підстави стягнути із відповідача на користь позивача понесені судові витрати по оплаті судового збору у сумі 551 гривня 20 копійок згідно квитанції №44 від 12.12.2016 року, а також понесені позивачем витрати на правову допомогу у сумі 450 гривень, що підтверджується квитанцією №63 від 12 грудня 2016 року та Договору про надання правової допомоги №63 від 12 грудня 2016 року.

Outcome: approved