Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Комунального підприємства КП «Еко-Сан`Лозівської міської ради Харківської області, третьої особи: Комунального підприємства «Житлова управляюча компанія» Лозівської міської ради Харківської області про визнання дій неправомірними, визнання договору про надання послуг припиненим, посилаючись на те, що вона є власником будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 14.08.2012 року між нею та КП «Комсервіс» Лозівської міської ради Харківської області був укладений договір б/н про надання послуг з вивезення твердих побутових відходів споживачам приватного сектору. Ухвалою Господарського суду Харківської області від 15 жовтня 2013 року ліквідовано юридичну особу - Лозівське комунальне підприємство «Комсервіс». 21.12.2012 року, як виконавець, який надає житлово-комунальні послуги в частині вивезення твердих побутових відходів споживачам було зареєстровано КП «Еко-Сан» Лозівської міської ради Харківської області. Будь яких договорів між нею та відповідачем не укладалось. Оскільки вона самостійно здійснює вивіз побутових відходів на звалище, тому нею було прийнято рішення про відмову у пролонгації договору. 01.07.2019 року вона звернулася до відповідача з заявою про розірвання договору на підставі відмови споживача від користування послугами виконавця. Однак їй було відмовлено та роз`яснено, що для відмови від послуги їй необхідно надати договір з іншою юридичною особою, яка визначена виконавцем послуг на вивезення побутових відходів, який би підтверджував надання їй даної послуги іншим підприємством. Оскільки відповідач відмовляється розірвати договір про надання послуг з вивезення твердих побутових відходів споживачам приватного сектору та продовжує нараховувати грошові кошти за ніби-то надані послуги, якими вона не користується, так як самостійно займається вивозом відходів, тому змушена звертатися до суду з позовом, в якому просить визнати дії КП «Еко-Сан» Лозівської міської ради Харківської області про нарахування грошових коштів за надані послуги щодо вивезення твердих відходів, починаючи з 01.08.2019 року неправомірними; визнати договір про надання послуг з вивезення твердих відходів споживачам приватного сектору № б/н від 14.08.2012 року таким, що припинив свою дію з 01.08.2019 року; стягнути з КП «Еко-Сан» Лозівської міської ради Харківської області завдану моральну шкоду, яка позивачем оцінена у розмірі 10000 гривень. 07.09.2020 року представником третьої особи КП «Житлова управляюча компанія» Лозівської міської ради Харківської області Безроднім О.Г. надано пояснення на позов [PERSON] , в якому представник зазначив, що позовні вимоги є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Вказав, що нарахування за послуги з вивезення та захоронення твердих побутових відходів за адресою: [ADDRESS] здійснюється КП «ЖУК» згідно договору № 21 про надання послуг з обробки даних від 30 червня 2020 року укладеного між КП «Еко-Сан» та КП «ЖУК». Договір на надання послуг з вивезення та захоронення твердих побутових відходів між КП «Еко-Сан» та позивачем не укладався. Послуги позивачу надаються згідно норм Закону України «Про відходи» та Правил надання послуг з поводження з побутовими відходами, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 грудня 2008 року № 1070. Правила не передбачають право споживача на відмову від отримання послуг чи права на звільнення від оплати наданих послуг. Нарахування за послуги з вивезення та захоронення твердих побутових відходів здійснюються згідно чинних норм, тарифів та кількості осіб, зареєстрованих по відповідній адресі. Договір про надання послуг з вивезення твердих побутових відходів споживачам приватного сектору № б/н від 14.08.2012 року, на який посилається позивач, регулював відносини між КП «Комсервіс» Лозівської міської ради Харківської області та [PERSON] , а КП «Еко-Сан» не є його стороною. Також зазначив, що КП «Комсервіс» Лозівської міської ради Харківської області припинило свою діяльність 16.01.2014 року у зв`язку з ліквідацією на підставі ухвали Господарського суду Харківської області від 15 жовтня 2013 року. Таким чином, зобов`язання за договором про надання послуг з вивезення твердих побутових відходів споживачам приватного сектору № б/н від 14.08.2012 року є припиненим з 16.91.2014 року. Щодо стягнення моральної шкоди, то представник зазначив, що позивачем не надано доказів, які б підтверджували розмір моральної шкоди у розмірі 10000 гривень. 15.09.2020 року відповідачем КП «Еко-Сан» надано відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити в задоволенні позову [PERSON] в повному обсязі та вказав, що позивач у своїй позовній заяві зазначає, що між нею та КП «Комсервіс» Лозівської міської ради Харківської області було укладено договір про надання послуг з вивезення твердих побутових відходів від 14.08.2012 року, умови якого є обов`язковими для КП «Еко-Сан» Лозівської міської ради Харківської області. Сторонами даного договору є [PERSON] , КП «Комсервіс» Лозівської міської рада, КП «Житлова управляюча компанія» Лозівської міської ради. Зі змісту вказаного вище договору КП «Комсервіс» Лозівської міської ради Харківської області зобов`язується надавати споживачеві вчасно та відповідної якості послуги з вивозу твердих побутових відходів, а споживач зобов`язується вчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки та на умовах передбачених договором. КП «Еко-Сан» Лозівської міської ради Харківської області не є стороною зазначеного договору, у зв`язку з чим, положення останнього не є обов`язковими та не мають жодного відношення до КП «Еко-Сан» Лозівської міської ради. Крім того, відповідно до ухвали Господарського суду Харківської області від 15.10.2014 року Лозівське комунальне підприємство «Комсервіс» ліквідовано. Отже, зобов`язання сторін за договором про надання послуг з вивезення твердих побутових відходів від 14.08.2012 року були припинені 16.01.2014 року, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, в зв`язку з ліквідацією КП «Комсервіс» Лозівської міської ради Харківської області, а КП «Еко-Сан» Лозівської міської ради Харківської області взагалі не має жодного відношення до вказаного договору, так як не є стороною останнього та не являється правонаступником ліквідованої юридичної особи. Вимоги позивача про визнання дій відповідача щодо нарахування грошових коштів за надані послуги з вивезення твердих побутових відходів, починаючи з 01.08.2019 року неправомірними, відповідач вважає необґрунтованими, оскільки нарахування грошових коштів за спожиті послуги з поводження з побутовими відходами не належить до повноважень КП «Еко-Сан» Лозівської міської ради Харківської області, так як нарахування за послуги з вивезення твердих побутових відходів здійснюється КП «ЖУК» на підставі договору про надання послуг з обробки даних від 30.06.2020 року № 21, укладеного між КП «Еко-Сан» Лозівської міської ради Харківської області та КП «ЖУК» Лозівської міської ради Харківської області. Нарахування від 01.08.2019 року, що здійснювались КП «ЖУК» Лозівської міської ради Харківської області повністю відповідають вимогам чинного законодавства. В задоволенні вимог про стягнення моральної шкоди відповідач також просив відмовити, оскільки позивачем не наведено та жодним чином не підтверджено факти спричинення останній шкоди та протиправності дій відповідача. 22.10.2020 року позивачем надано відповідь на відзив, в якій позивач вважала доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, не узгоджуються з нормами права, які регулюють спірні правовідносини. Так відповідач посилається на те, що договір від 14.08.2012 року, укладений між позивачем та КП «Комсервіс» Лозівської міської ради Харківської області втратив чинність в зв`язку з ліквідацією даного підприємства, таким чином відповідач не є належним відповідачем по справі та не має відношення до вказаного договору. Однак, з наданих відповідачем документів вбачається, що рішенням Лозівської міської ради Харківської області № 794 від 14.12.2012 року створене КП «Еко-Сан» Лозівської міської ради Харківської області. Відповідно до п. 3.2.1 Статуту КП «Еко-Сан», предметом діяльності підприємства є (у тому числі): збирання, вивезення та переробка сміття і твердих побутових відходів. У розділі 1 договору про надання послуг з абонентського обслуговування № 4 від 01.01.2019 року, наведено певний перелік повноважень, які відповідач надав третій особі по справі. Детальний аналіз цих повноважень надає підстави вважати, що відповідачем делеговано право третій особі від свого імені укладати з абонентами договору про надання послуг з ВЗ ТПН, видавати документи фінансового характеру, довідки та інші документи підтверджуючі оплату абонентами за надані відповідачем послуги, здійснювати збір платежів, коштів від абонентів за надані послуги відповідачем та перерахування на рахунок останнього, виступати повноважним представником відповідача у правовідносинах з абонентами, тощо. Отже, відповідач по справі є суб`єктом, який здійснює господарську діяльність, метою якого, є надання послуг з вивезення твердих побутових відходів на оплатній основі у тому числі, за адресою позивача. Крім того відповідачем по справі не надано доказів, що підтверджують ознайомлення позивача (споживача) відповідно до положення вказаного вище договору та з Правилами надання послуг з вивезення побутових відходів. У договорі про надання послуг з вивезення побутових відходів від 01.01.2019 року, не міститься відомостей щодо його офіційного оприлюднення. Договір, на який відповідач посилається в обґрунтування своїх заперечень, не містить відомостей, що саме за адресою місця реєстрації позивача по [ADDRESS] надаватимуться послуги з вивезення побутових відходів. Крім того, п.1.2 договору передбачено, що відповідач зобов`язується укласти договори про надання послуг з вивезення побутових відходів із споживачами на території, визначеній цим договором. Однак, відповідачем не надано жодного доказу щодо підтвердження отримання пропозиції позивачем про укладання договору про надання послуг з вивозу ТПВ та/або ознайомлення з договором про надання послуг з вивезення побутових відходів від 01.01.2019 року. Також ним не надано графіку планово-подвірного вивозу твердих побутових відходів з приватних домоволодінь по смт.Панютине м.Лозова Харківської області. Оскільки доказів про те, що позивач, як споживач зверталась до відповідача про надання послуг, запропонованих у вищевказаному договорі, останнім не надано, то само по собі твердження відповідачем про надання послуг не може свідчити про обов`язковість такого договору для позивача та бути підставою покладення на нього обов`язків, які випливають з такого договору. 10.11.2020 року відповідачем надано заперечення на відповідь на відзив, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] в повному обсязі, посилаючись на доводи викладені у відзиві на позовну заяву. Також вказав, що позивач у відповіді на відзив посилається на договір, на який взагалі не посилається відповідач та який відсутній в матеріалах справи. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності. Крім того, вказала, що відмовляється від позовних вимог в частині стягнення з відповідача на її користь моральної шкоди, на задоволенні решти позовних вимог наполягає. Представник відповідача КП «Еко-Сан» Лозівської міської ради Харківської області Івченко Д.Ю. в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, проти задоволення позовних вимог заперечував. Просив при ухвалені рішення врахувати доводи, викладені у відзиві на позовну заяву та запереченні. Представник третьої особи КП «ЖУК» Лозівської міської ради Харківської області Безродній О.Г. в судове засіданні не з`явився, надав заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, проти задоволення позовних вимог заперечував. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може, зокрема, бути припинення дії, яка порушує право. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією договору купівлі-продажу житлового будинку від 30 жовтня 2006 року, посвідченого Курявською О.О., приватним нотаріусом Лозівського міського нотаріального округу Харківської області 30 жовтня 2006 року. Із довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданої Панютинським старостинським округом Лозівської міської ради Харківської області, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Сім`я позивача [PERSON] є багатодітною сім`єю та має право на пільги, передбачені законодавством для багатодітних сімей, що підтверджується копією посвідчення серії [NUMBER] , виданого відділом управління сім`ї та молоді Лозівської міської ради Харківської області, строк дії якого продовжено до 21 лютого 2029 року. 14 серпня 2012 року між Комунальним підприємством «Комсервіс» Лозівської міської ради Харківської області, Комунальним підприємством «Житлова управляюча компанія» Лозівської міської ради Харківської області та [PERSON] було укладено договір про надання послуг з вивезення твердих побутових відходів споживачам приватного сектору. В позові [PERSON] вказала, що з 2019 року її родина самостійно здійснює вивіз побутових відходів на звалище, про що надала відповідні чеки та талони на прийом відходів на полігон. 01.07.2019 року [PERSON] звернулася з заявою до директора Комунального підприємства «Еко-Сан» про розірвання договору від 14 серпня 2012 року про надання послуг з вивезення твердих побутових відходів споживачам приватного сектору, оскільки не потребує надання вказаних послуг, а також визначений день, в який здійснюється послуга є незручним днем для її родини. 11.12.2019 року директором КП «Еко-Сан» на заяву [PERSON] було надано відповідь, в якій зазначено, що підстав для зняття нарахувань за послуги з вивезення (перевезення та захоронення) твердих побутових відходів немає. Для відмови від послуги їй необхідно надати договір з іншою юридичною особою, яка визначена виконавцем послуг на вивезення побутових відходів, який би підтверджував надання їй даної послуги іншим підприємством. Позивач вважає, що підстава для відмови у розірванні договору є неправомірною, в зв`язку з тим, що спірний договір не містить такої підстави. Як зазначає позивач, на даний час відповідач продовжує нараховувати грошові кошти за нібито надані послуги, якими позивач не користується, оскільки самостійно займається вивозом відходів, а деякі здає на спеціальні пункти (пластик, макулатуру). Позивач просить визнати договір про надання послуг з вивезення твердих відходів споживачам приватного сектору № б/н від 14.08.2012 року таким, що припинив свою дію з 01.08.2019 року. Вирішуючи дане питання суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Так, 14 серпня 2012 року між Комунальним підприємством «Комсервіс» Лозівської міської ради Харківської області, Комунальним підприємством «Житлова управляюча компанія» Лозівської міської ради Харківської області та [PERSON] було укладено договір про надання послуг з вивезення твердих побутових відходів споживачам приватного сектору. Із довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що юридична особа - Комунальне підприємство «Комсервіс» Лозівської міської ради Харківської області припинило свою діяльність у зв`язку з визнанням її банкрутом на підставі рішення Господарського суду Харківської області від 15.10.2013 року у справі № 5023/2305/12, дата запису 16.01.2014 року. Дані про юридичних осіб - правонаступників - відсутні. Частиною 4 статті 91 ЦК України передбачено, що цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення. Згідно статті 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті передання всього свого майна, прав та обов`язків іншим юридичним особам - правонаступникам (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або в результаті ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Юридична особа є такою, що припиналася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення. Відповідно до частини 5 статті 111 ЦК України юридична особа є ліквідованою з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення. Зі змісту ч. 1 ст. 609 ЦК України вбачається, що зобов`язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора). Як вбачається з матеріалів справи, зобов`язання сторін за договором про надання послуг з вивезення твердих побутових відході споживачами приватного сектору від 14.08.2012 року були припинені 16.01.2014 року, тобто з дати внесення до єдиного державного реєстру запису про припинення юридичної особи. Правонаступник ліквідованої юридичної особи відсутній. Таким чином, на день подання позову до суду спірний договір припинив свою дію, тому суд не вбачає підстав для визнання договору про надання послуг з вивезення твердих побутових відходів споживачам приватного сектору від 14.08.2012 року, таким що припинив свою дію з 01.08.2019 року, а тому відмовляє позивачу в задоволенні даної вимоги. Щодо вимоги позивача про визнання дій Комунального підприємства «Еко-Сан» Лозівської міської ради Харківської області про нарахування грошових коштів за надання послуги щодо вивезення твердих побутових відходів починаючи з 01.09.2019 року неправомірними, то суд зазначає наступне. На підставі рішення Лозівської міської ради Харківської області № 794 від 14.12.2012 року створено Комунальне підприємство «Еко-Сан» Лозівської міської ради Харківської області. Відповідно до Статуту Комунального підприємства «Еко-Сан» Лозівської міської ради Харківської області, підприємство створено з метою здійснення комерційної діяльності для отримання прибутків та поповнення міського бюджету; надання населенню, бюджетним установам та організаціям, іншим юридичним особам послуг зі збирання, зберігання, перевезення, перероблення, утилізації, знешкодження та захоронення твердих побутових відходів. 01 січня 2019 року між Комунальний підприємством «Еко-Сан» Лозівської міської ради Харківської області (Замовник) та Комунальним підприємством «Житлова управляюча компанія» Лозівської міської ради Харківської області (Виконавець) укладено договір № 4 про надання послуг з абонентського обслуговування. Відповідно до п.1.1 умов договору Виконавець зобов`язується за завданням Замовника протягом визначеного в договорі строку надавати за плату послуги, зазначені в п.1.2 цього договору, а Замовник прийняти та оплатити такі послуги. Згідно п. 1.2 договору, Виконавець надає замовнику послуги по абонентському обслуговуванню жителів, які мешкають або зареєстровані в багатоквартирних та одноквартирних будинках за наявністю усіх видів благоустрою, в багатоквартирних будинках за відсутності одного або двох видів благоустрою, багатоквартирних та одноквартирних будинках з присадибною ділянкою на адміністративній території м. Лозова Харківської області та смт. Панютине м. Лозова Харківської області та яким надаються послуги з вивезення та захоронення твердих побутових відходів. 30 червня 2020 року між Комунальний підприємством «Еко-Сан» Лозівської міської ради Харківської області (Замовник) та Комунальним підприємством «Житлова управляюча компанія» Лозівської міської ради Харківської області (Виконавець) укладено договір № 21 про надання послуг з обробки даних (Ведення баз даних абонентів Замовника за послуги з вивезення побутових відходів, актуальна обробка та облік даних по кожному споживачу послуги з вивезення побутових відходів) згідно Технічного завдання (Додаток № 1) в порядку, визначеному цим договором та Регламентом взаємодії (Додаток № 2), що додається і є невід`ємною частиною договору), а Замовник - прийняти і оплатити послуги. Рішенням виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області за № 881 від 13 грудня 2018 року встановлені тарифи на послуги з вивезення (перевезення та захоронення) твердих побутових відходів, які надає КП «Еко-Сан». Вивезення відходів є видом житлово-комунальних послуг, що надаються мешканцям певної адміністративно-територіальної одиниці і на ці правовідносини розповсюджується Закон України «Про житлово-комунальні послуги» Цим законом зокрема, передбачено, що споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору; оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом (частина третя пункт 1 та 5 статті 20). Такі положення Закону України «Про житлово- комунальні послуги» свідчать про обов`язковість договору щодо житлово-комунальних послуг для споживача та неможливість споживача відмовитись від укладання договору (за виключенням у випадках встановлених законом та у порядку встановленому законом), зокрема договору про вивезення відходів. За таких обставин, прийняття оферти виконавця послуг з вивезення відходів може бути у вигляді мовчання. Згідно з пунктом б частини першої статті 15 Закону України «Про відходи» громадяни України, іноземці та особи без громадянства зобов`язані вносити в установленому порядку плату за користування послугами з вивезення побутових відходів. У частинах другій та третій статті 35-1 Закону України «Про відходи» передбачено, що власники або наймачі, користувачі, у тому числі орендарі, джерел утворення побутових відходів, земельних ділянок укладають договори з юридичною особою, яка визначена виконавцем послуг на вивезення побутових відходів, здійснюють оплату таких послуг та забезпечують роздільне збирання твердих побутових відходів. Збирання та вивезення побутових відходів у межах певної території здійснюються юридичною особою, яка уповноважена на це органом місцевого самоврядування на конкурсних засадах у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, спеціально обладнаними для цього транспортними засобами. На виконання зазначеного закону прийнято постанову Кабінету Міністрів України від 10 грудня 2008 року № 1070 про затвердження «Правил надання послуг з поводження з побутовими відходами», за положеннями пунктів 6-13 цієї постанови визначення норми вивозу відходів, контроль якості послуг, графік надання послуг визначається замовником послуг - органом місцевого самоврядування, а оплата за послуги здійснюється відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 26 липня 2006 року № 1010. Системне тлумачення вказаних норм свідчить, що на фізичних осіб покладено законодавчий обов`язок укласти договір та вносити плату за користування послугами з вивезення побутових відходів; а тому у випадку відсутності прийняття оферти шляхом погодження на укладання договору про вивезення відходів або конклюдентних дій, які свідчать про прийняття пропозиції, таке прийняття може бути також у вигляді мовчання. Вказана позиція знайшла своє відображення в у постанові Верховного Суду від 22 лютого 2018 року справа № 641/2634/16-ц, провадження № 61-4824св18. Відсутність договору не звільняє споживачів комунальної послуги, від сплати наданої їм послуги, оскільки, обсяг прав та обов`язків сторін при неукладенні окремого договору визначається чинним законодавством, яке регулює взаємовідносини осіб, що надають послуги із споживачами цих послуг. Згідно ст. ст. 11-14 ЦК України, цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів або актів цивільного законодавства. Згідно зі ст.ст.901, 903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Судом встановлено, що відповідач надає послуги позивачу на вивіз твердих побутових відходів, а позивач користується послугами відповідача. Таким чином між сторонами існують договірні відносини. Позивач обґрунтовуючи свої позовні вимоги посилалась на той факт, що вона самостійно, починаючи з липня 2019 року здійснює вивіз побутових відходів на звалище, тому як споживач послуг вона відмовляється від послуг, наданих відповідачем, так як не потребує в наданні цих послуг. На підтвердження своїх доводів, позивачем були надані чеки ФОП « [PERSON] » про отримання від [PERSON] відходів у вигляді макулатури, б/у пластикових пляшок, б/у поліетиленових пакетів від 09.07.2019 року, 02.09.2019 року, 23.12.2019 року, 13.10.2019 року, а також талони на прийом відходів на полігон КП «Еко-Сан», де замовником зазначено [PERSON] від 15.10.2019 року, 20.12.2019 року, 03.01.2020 року, 22.10.2020 року. Пунктом 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що житлово-комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зокрема має право розірвати договір про надання комунальної послуги, попередивши про це виконавця відповідної комунальної послуги не менш як за два місяці до дати розірвання договору, за умови допуску виконавця для здійснення технічного припинення надання відповідної послуги. На підставі викладеного, з урахуванням наданих позивачем доказів, на підтвердження своїх вимог щодо самостійного вивезення побутових відходів, аналізуючи наведені обставини, досліджені докази, встановивши правовідносини, які випливають із з`ясованих обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що дії відповідача щодо нарахування грошових коштів за надані послуги з вивезення твердих побутових відходів, починаючи з 01.08.2019 року є неправомірними, тобто порушують, не визнають або оспорюють охоронювані законом цивільні права позивача, а отже вимоги позивача в цій частині підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судові витрати у розмірі 840,80 гривень.

Outcome: partial