Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-08 00:00:00

позивач звернулася до суду із вказаним позовом, в якому з урахуванням уточнення просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем 02 червня 2001 року Горлівським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецького обласного управління юстиції, актовий запис № 526, посилаючись на те, що сімейне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними фактично припинені, спільного господарства та сімейного бюджету не ведуть, мають неповнолітнього сина [PERSON]. Збереження шлюбу позивач вважає неможливим. Також позивач зазначає, щовідповідач перестав приймати участь в утриманні сина, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, не займається його вихованням, тому просить позбавити батьківських прав відповідача. З урахуванням наведеного позивач також просить визначити місце проживання сина [PERSON] разом з нею у зв'язку з тим, що відповідач не може створювати належні умови для виховання дитини. Позивач в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, підтримавши позовні вимоги, зазначила, що проти заочного розгляду не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки в судове засідання не повідомив. Представник Третьої особи Служби у справах дітей Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації у судове засідання не з'явився, про час та місце повідомлявся належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, та додав висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його сина [PERSON] Суд вважає за можливе розглянути справу у відповідності до ст.ст. 224, 225 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач та представник третьої особи не заперечують проти заочного розгляду справи, а від відповідача, який належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, належних та допустимих доказів поважності причин неявки до суду не надійшло. Дослідивши матеріали справи, а також з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини та позбавлення батьківських прав, а також враховуючи інші обставини життя подружжя, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 02 червня 2001 року Горлівським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецького обласного управління юстиції, актовий запис № 526, було укладено шлюб між сторонами. Суд встановив, що сімейне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними фактично припинені, спільного господарства та сімейного бюджету не ведуть, тривалий час сторони проживають окремо. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінивши всі зібрані по справі докази, суд вважає‚ що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, та суперечило б інтересам позивача. Щодо вирішення позовних вимог про визначення місця проживання дитини та позбавлення батьківських прав відповідача судом було встановлено наступне. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] у сторін [INFO] року народився син [PERSON], його батьками є позивач та відповідач. Відповідно до ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно висновку, наданого Оболонською районною у місті Києві державною адміністрацією від 05 грудня 2016 року № 104-8696 [PERSON] проживає разом з матір'ю за адресою: [ADDRESS]. Відповідно акту обстеження житлово-побутових умов проживання дитини, складеного службою у справах дітей Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, від 18.11.2016, в даній квартирі створені належні умови для всебічного розвитку, навчання та виховання дитини. Також у вищевказаному висновку зазначено, що Оболонська районна в м. Києві державна адміністрація не рекомендує позбавляти батьківських прав [PERSON] відносно його неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитини» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно п. 16 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 30 березня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом було встановлено, що відповідач протягом останніх років не виконує обов'язків батька по вихованню дитини, не цікавиться життям та станом її здоров'я, не намагається спілкуватися з сином, не надає жодної матеріальної допомоги, тобто свідомо усунувся від виховання дитини. Враховуючи рекомендаційний характер висновку третьої особи по справі та нехтування відповідачем своїми батьківськими обов'язками, суд приходить до висновку, що останнього необхідно позбавити батьківських прав щодо [PERSON], [INFO]. Відповідно до договору оренди від 01 січня 2016 року позивач разом із сином [PERSON] проживає в м. Києві, за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ч.1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них будуть проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися судом. Згідно ч.1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Враховуючи вищенаведене, суд вбачає необхідним визначити місце проживання [PERSON] разом з матір'ю [PERSON] Відповідно до ст.ст. 79,88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судові витрати у розмірі 551,20 грн. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved