Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить визнати [PERSON] особою, яка втратила право на користування житловим будинком по [ADDRESS] В обґрунтування позовних вимог зазначає, що є власником житлового будинку [ADDRESS] в якому зареєстровані, зокрема, [PERSON] - син та його колишня дружина - [PERSON], між якими шлюб розірвано 03.02.2016 року. Ще до розірвання шлюбу [PERSON] 29.12.2015 року переїхала до іншого місця проживання, забравши з собою спільного малолітнього сина [PERSON], [INFO], який також зареєстрований в даному будинку, але фактично не проживає. Як вказує позивач, їй стало відомо, що відповідач на даний час створила нову сім'ю і перебуває в стані вагітності від іншого чоловіка, з яким проживають за його адресою в смт. Ков'яги. Зазначені обставини підтверджують, що остання не має наміру повертатися до зареєстрованого місця проживання, так як стосунки з її сином були припинені ще до розірвання шлюбу. Після переїзду до іншого місця проживання відповідач не з'являється за місцем реєстрації, не сплачує комунальних платежів, не приймає участі в утриманні будинку та прибудинкової території. Поштова кореспонденція на її ім'я не надходить, особистих речей в будинку не зберігає. Відповідач не користується житловим будинком вже понад 1 рік, хоча перешкод в користуванні будинком позивач не чинила, та не виявляє бажання добровільно з'явитися до селищної ради для зняття її з реєстрації. За таких обставин, позивач змушена звернутися до суду з позовом, оскільки вирішити дане питання в позасудовому порядку не можливо. Представник позивача [PERSON], що діє на підставі довіреності, в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити. Відповідач, будучи належним чином повідомленою про час та місце судового засідання, в судове засідання не з'явилася, причину неявки суду не повідомила, заяву про відкладення розгляду справи не направила. За таких обставин суд вирішує справу за відсутності відповідача, зі згоди позивача при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Третя особа просила проводити розгляд справи за відсутності представника селищної ради. При цьому просила вирішити питання на розсуд суду. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивачу на праві приватної власності належить житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за [ADDRESS] що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 12.03.2013 року, зареєстрованого в реєстрі за № 90, та Витягом з Державного реєстру № 1152327 від 12.03.2013 року серії [NUMBER]. Ст.41 Конституції України гарантує кожному право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю, придбаною в установленому законом порядку. Право приватної власності непорушне. Відповідно до ст.317 ЦК України, власникові належить право володіти, користуватися і розпоряджатися своїм майном. Ст.150 ЖК України встановлює, що громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сім'ї і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Таким чином, матеріали справи свідчать, що позивач має право власності на житловий будинок, а отже має всі передбачені законом права власника житлового приміщення. Доказів, які б свідчили про незаконність набуття позивачем права власності на будинок, суду не надано. Разом з тим, дані про те, що [PERSON] є власником чи співвласником даного будинку, матеріали справи не містять. Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Ков'язької селищної ради Валківського району Харківської області [PERSON] має наступний склад сім'ї: [PERSON], [INFO] - чоловік, [PERSON], [INFO] - син, [PERSON], [INFO] - син, [PERSON], [INFO] - донька, [PERSON], [INFO] - онука, [PERSON], [INFO] - онук, [PERSON], [INFO] - онука. Відповідно до акту обстеження домоволодіння [ADDRESS] від 31.08.2017 року комісією в складі депутата Ков'язької селищної ради [PERSON], секретаря Ков'язької селищної ради [PERSON] та представника селищної ради [PERSON] проведено обстеження на предмет фактичного постійного проживання мешканців в даному домоволодінні, власником якого є позивач. Встановлено проживання: [PERSON], [INFO] (власник), [PERSON], [INFO] (чоловік), [PERSON], [INFO] (син), [PERSON], [INFO] (син), [PERSON], [INFO] (донька), [PERSON], [INFO] (онука), [PERSON], [INFO] (онук), [PERSON], [INFO] (онука). Крім того, встановлено, що [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] за даною адресою зареєстровані, але фактично не проживають вже більше року. На підставі рішення Валківського районного суду Харківської області від 03.02.2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Згідно ст.156 ЖК України члени сім'ї власника, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються ним нарівні з власником, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування. Члени сім'ї зобов'язані приймати участь у витратах по утриманню і проведенню ремонту. До членів сім'ї власника відповідно до ч.2 ст.64 ЖК України належать дружина, їх діти і батьки, або інші особи, які постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Згідно ч.4 ст.156 ЖК України припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє права колишніх членів сім'ї користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені ст.162 цього Кодексу. Ст.162 ЖК України встановлено, що плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Ст. 98 ЖК України встановлює, що наймач жилого приміщення та члени його сім'ї, які проживають разом з ним, можуть за взаємною згодою дозволити тимчасове проживання в жилому приміщенні, що є в їх користуванні, інших осіб без стягнення плати за користування приміщенням (тимчасових жильців), в тому числі опікуна чи піклувальника, який не є членом сім'ї наймача. Тимчасові жильці на вимогу наймача або членів сім'ї, які проживають разом з ним, зобов'язані негайно звільнити приміщення, а в разі відмовлення - підлягають виселенню в судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. Як вбачається із матеріалів справи, між сторонами не укладався договір найму житлового приміщення чи інші договори, які б підтверджували, що відповідач є наймачем житлового приміщення або членом його сім'ї. Викладені позивачем обставини свідчать про те, що відповідач в будинку, що знаходиться за [ADDRESS] який належить на праві приватної власності позивачу, не проживає, доказів, які б свідчили, про укладення між сторонами будь-яких домовленостей з приводу користування житловим будинком, суду не надано. За змістом ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Власник сам визначає своє право володіння, користування і розпорядження своїм майном. Ст.15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач [PERSON] не проживає в житловому будинку за місцем реєстрації, не приймає участі у витратах по його утриманню, не надала доказів щодо домовленості з власником про порядок користування даним приміщенням, суд приходить до висновку, що вона втратила право користування житловим будинком, що знаходиться за [ADDRESS] власником якого є позивач, який має право вимагати усунути перешкоду у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, в тому числі і шляхом зняття відповідача з реєстрації, тому позов підлягає задоволенню. Оскільки понесені позивачем судові витрати у справі документально підтверджені, відповідно до вимог ст.88 ЦПК України вони підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved