Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду і просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач, у розмірі 1/4 частини усіх видів доходу останнього, мотивуючи тим, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 17.03.1979 р. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], яка є інвалідом 2 групи з дитинства та визнана недієздатною. Над недієздатною [PERSON] встановлено опіку та її опікуном призначено позивача. З відповідачем проживають окремо, він не надає в добровільному порядку грошову допомогу на дочку, яка потребує постійного лікування. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги та дала пояснення, аналогічні викладеним в позові обставинам. Додала, що повнолітня [PERSON] отримує пенсію в розмірі 979,0 грн., позивачка отримує пенсію у розмірі 1218,0 грн. та заробітну плату 1218 грн. та всі кошти витрачаються на придбання ліків, яких потребує і дочка, і сама позивачка, оскільки теж була інвалідом 3 групи. Зазначила, що дочка має не тільки психічну хворобу, а й хворіє іншими тяжкими хворобами. На утримання дочки щомісяця вона витрачає більш за 2 тис.грн. Вважає, що у зв'язку з тим, що повнолітня дочка є непрацездатною, відповідач зобов'язаний надавати матеріальну допомогу, оскільки таку можливість має, так як він має постійний дохід щомісяця у розмірі 5631,0 грн., з яких пенсія складає 2935,62 грн., а страхові виплати - 2696,0 грн. Утриманців відповідач не має. Домовленості між нею та відповідачем щодо способів виконання відповідачем своїх обов'язків по утриманню не досягнуто. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином відповідно до вимог закону, про причини неявки суд не повідомив, заяву про перенесення розгляду справи не надав. З наданих раніше заперечень вбачається, що відповідач позов не визнає, мотивує тим, що [PERSON] є його дочкою, одержує пенсію у розмірі 949,0 грн. в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність становить 949 грн. В зв'язку з чим, вважає, що дочка має дохід для забезпечення нормального функціонування організму, збереження здоров'я, набору продуктів харчування. Вказує, що він є пенсіонером та інвалідом 3 групи, в зв'язку з чим має не малий перелік захворювань, неодноразово знаходився на стаціонарному лікуванні в клініці, потребує лікування та вимушений витрачати щомісячно досить велику суму грошей, а тому не має можливості надавати матеріальної допомоги повнолітній дочці, яка має самостійних дохід. Зазначає, що додані до позову чеки є чеками на придбання ліків, позивачкою не надано доказів, що саме ці ліки призначалися повнолітній дочці лікарем, отже не можуть бути належним та допустимим доказом понесених витрат. На підставі ст.ст.169 ч.4, 224 ЦПК України суд постановляє заочне рішення. Суд, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, вважає позов таким, що підлягає задоволенню за таких підстав. Встановлено, що сторони по справі є батьками повнолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження [NUMBER], виданим відділом ЗАГС Куйбишевського РВК у м. Донецьку 19.04.1984 р. Повнолітня [PERSON], 1984 року народження, мешкає разом з матір'ю - позивачкою по справі [PERSON], за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою житлового органу № 101 від 05.02.2014 р.. В судовому засіданні достовірно встановлено, що [PERSON] є інвалідом 2 групи безстроково, що підтверджується довідкою МСЕК серії ДОН 05 № 059016 від 22.08.2006 р.. Матеріалами справи встановлено, що ухвалою Куйбишевського районного суду м. Донецька від 25.12.2013 р. встановлено опіку над недієздатною [PERSON], [INFO], та призначено [PERSON], [INFO], опікуном над [PERSON]. У відповідності до ст. 198 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Встановлено, що [PERSON], 1984 року народження, перебуває на обліку в УПФУ у Куйбишевському районі м. Донецька та отримує пенсію у розмірі 979,0 грн. щомісяця, що підтверджено довідкою УПФУ Куйбишевського району м. Донецька № 258/05 від 20.01.2014 р. В судовому засіданні достовірно встановлена потрібність позивачки у матеріальній допомозі в зв'язку з утриманням повнолітньої доньки [PERSON], 1984 року народження. Відповідач [PERSON], [INFO], є інвалідом 3 групи професійного захворювання безстроково, пенсіонер. Щомісячний дохід відповідача складає 5631,66 грн., з яких: страхові виплати - у розмірі 2696,04 грн. (відповідно до довідки відділу виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Куйбишевському районі м. Донецька № 25 від 20.01.2014 р. [PERSON] перебуває на обліку у відділенні з 01.04.2001 р.), пенсія за віком працівникам провідних професій на підземних і відкритих гірничих роботах в металургії - у розмірі 2935,62 грн. (довідка УПФУ Куйбишевського району м. Донецька № 507/15 від 23.01.2014 р.). В судовому засіданні встановлено, що утриманців відповідач не має. На підставі ст.10 ЦПК України розгляд цивільних справ здійснюється на засадах змагальності сторін. Враховуючи наведене, суд вважає, що повнолітня [PERSON] у зв'язку з її непрацездатністю потребує матеріальної допомоги на своє утримання, а її батько [PERSON] спроможний таку допомогу надавати. Відповідачем не надано суду документів на спростування доводів позивача, тому суд приходить до висновку, що відповідач може надавати позивачеві матеріальну допомогу на утримання повнолітньої доньки [PERSON]. У відповідності до ст. 200 Сімейного Кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у долі від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу, а також бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. З матеріалів справи вбачається, що позивачка працює у ДВНЗ «Донецький національний технічний університет» прибиральницею та її зарплата становить 1218,0 грн. щомісяця, також отримує пенсію за віком у розмірі 1219,20 грн. щомісяця, що підтверджено довідкою УПФУ Куйбишевського району м. Донецька № 259/05 від 20.01.2014 р. та довідкою з місця роботи № 02-04 від 05.02.2014 р. Вказані обставини дають суду підстави зробити висновок, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти у розмірі 1/4 частини зі всіх видів доходів відповідача. Саме вказаний розмір є доцільним, відповідає інтересам сторін та чинному законодавству, оскільки після утримання з доходу відповідача аліментів у цьому розмірі, у нього буде залишатися значна сума на життя, а з урахуванням пенсії недієздатної [PERSON] та доходу позивачки цей розмір аліментів забезпечить потреби [PERSON] в утриманні. В зв'язку з чим приходить до висновку, що позов є заснованим на законі, доводи позивача знайшли своє повне підтвердження в ході судового розгляду, тому позов підлягає повному задоволенню. У відповідності зі ст.191 СК України аліменти підлягають присудженню з дня подачі позову, тобто з 11.02.2014 р. Зміна фінансового стану відповідача у відповідності до ст.192 СК України дозволяє останньому звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, які стягуються з відповідача. Також з відповідача згідно ст.88 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір в доход держави у встановленому законом розмірі 243,6 грн. На підставі ст.367 п.1 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.ст. 182, 198, 200 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved