Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до Крижанівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права на спадкове майно до Маркушівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області, [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що [INFO] року померла спадкодавець [PERSON], яка постійно проживала в с. Маркуші Хмільницького району Вінницької області. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із права на земельну ділянку розміром 2.65 га без визначення цієї частки в натурі, яка розташована на території Маркушівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області, належного [PERSON] згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER]. Позивач є спадкоємцем вказаного права та майна за законом, спадщину прийняла відповідно до ст. 549 ЦК УРСР від 1963 року, чинного на час виникнення спірних правовідносин, шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. Разом з тим оформити спадщину в нотаріальному порядку не є можливим через втрату відповідного правовстановлюючого документу, що і змусило звернутися до суду з відповідним позовом. Сторони в судове засідання не з'явились, про час та день судового розгляду були повідомлені належним чином, надіслали суду заяви, якими просять розглянути справу у їх відсутність. Відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечує. Враховуючи вищевикладені обставини суд розглядає справу у відсутність представників сторін, у зв'язку з чим фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України, не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 19.12.2012 року. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з права на земельну частку (пай) у землі в розмірі 2.65 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого на ім'я [PERSON] 27.12.1996 року на підставі розпорядження Хмільницької державної адміністрації № 260 від 23.10.1996р. Довідкою Маркушівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області № 155 від 23.03.2016р. доведено, що [PERSON] доглядала [PERSON] до моменту її смерті. Інший спадкоємець [PERSON] від прийняття спадщини відмовилась на користь [PERSON] про що свідчить її заява від 13.03.2016р. завірена секретарем виконкому Маркушівської сільської ради. Таким чином встановлено, що позивач прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння земельною ділянкою, право на яке належало [PERSON]. Згідно зі ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. У відповідності до ст. 549 ЦК УРСР, діючого на час виникнення спірних правовідносин, спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Таким чином суд вважає встановленим факт, що позивач в силу вимог закону є такою, що прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном, однак не змогла оформити своє право у нотаріальному порядку в зв'язку з втратою оригіналу сертифікату виданого на ім'я [PERSON] на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого на ім'я [PERSON] 27.12.1996 року на підставі розпорядження Хмільницької державної адміністрації № 260 від 23.10.1996р. Згідно зі ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Враховуючи те, що позивач, яка є спадкоємцем, прийняла спадщину після смерті спадкодавця, і на момент смерті останньої її право на земельну частку (пай) згідно сертифікату не припинилося, хоча відповідний правовстановлюючий документ і був втрачений, суд приходить до висновку, що в порядку спадкування вказане право має бути визнане за позивачем. За таких обставин суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved