Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що від шлюбу із відповідачем має неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає разом із позивачем та перебуває на її утриманні. Як зазначається позивачем при зверненні до суду відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини та в добровільному порядку не бажає сплачувати допомогу на утримання дитини. Предмет позову становить вимога про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача. У судове засідання сторони не з'явилися, надали заяви про розгляд справи у їх відсутності; відповідно до заяви відповідача останній позов визнав повністю та просив суд повністю задовольнити заяву. Разом з тим, відповідно до наданих відповідачем квитанцій 17.03.2014 р. відповідачем були сплачені 600,00 грн. на утриманні дитини, факт сплати відповідачем 21.02.2014 р. 500,00 грн. підтверджується розпискою позивача. Врахував заяви сторін та дослідивши докази в межах заявлених вимог згідно ст. 11 ЦПК України, дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову повністю, виходячи з наступного. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1998 р. та яка набула чинності для України 27.09.1991 р., батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України та за ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Як було встановлено судом, [PERSON] народилася [INFO], про що Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції складено відповідний запис та видано свідоцтво, відповідно до якого сторони в даній справі є батьками неповнолітньої, яка мешкає разом із матір'ю та перебуває на її утриманні. Оскільки обов'язок по утриманню дитини є безумовним, виникає в результаті народження дитини з моменту її народження та покладається законом рівною мірою на обох батьків, не пов'язаний із матеріальним становищем особи, до якої заявлено матеріально-правову вимогу про стягнення аліментів, вбачаються усі підстави для присудження до стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітньої дитини в заявленому у позові розмірі. Разом з тим, при вирішенні питання щодо присудження до сплати аліментів, про яке позивачем було заявлено відповідне прохання, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, яка є неповнолітньою, мешкає разом із матір'ю (позивачем), потребує піклування та утримання, а також визнання відповідачем позову у частині розміру аліментів, про стягнення щомісяця яких у позові й заявлено вимогу. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову; на виконання п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до приписів ч. 3 ст. 88 та ст.. 215 ЦПК України.

Outcome: approved