Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

Позивач, з урахуванням зменшених позовних вимог, просить суд визнати за ним право власності на 27/100 часток житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованого за адресою: Київська область, м.Бровари, вул.Панаса Мирного, буд.23, що належали на праві спільної сумісної власності його матері [PERSON], померлій 02.01.2011р., та на 81/400 часток вказаного житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що належали на праві спільної сумісної власності його батьку [PERSON], померлому 01.01.2015р. позовні вимоги мотивував тим, що вказаний житловий будинок належав на праві спільної сумісної власності його батькам в рівних частках по 1/2. За життя [PERSON] за згодою [PERSON] подарував йому 23/50 часток вказаного житлового будинку. Тобто, у спільній сумісній власності залишилося 27/50 часток будинку. Після смерті матері [PERSON] відкрилася спадщина на 27/100 часток спірного будинку, спадкоємцями за законом були він як син, його батько [PERSON] як чоловік та відповідач [PERSON] за правом представлення (онук) замість батька [PERSON], якби він був живим на час відкриття спадщини. Він, позивач, і батько, як спадкоємці першої черги, прийняли спадщину у рівних частках, тобто по 27/200 часток спірного будинку, оскільки проживали разом з спадкодавцем тривалий час до її смерті. Відповідач заяву про прийняття спадщини або про відмову від спадщини до нотаріальної контори не подавав. Після смерті батька [PERSON] відкрилася спадщина на 81/200 частку вказаного будинку, спадкоємцями першої черги за законом після смерті батька є він як син та відповідач [PERSON] як онук за правом представлення, які спадщину у рівних частках прийняли, подавши відповідні заяви до нотаріальної контори, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] йому було відмовлено, оскільки відсутня державна реєстрації права власності спадкодавця на вказане нерухоме майно. Відповідач предявив зустрічні вимоги на предмет спору, з урахуванням уточнених зустрічних позовних вимог, просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після смерті його діда [PERSON], померлого 01.01.2015р., за правом представлення (замість померлого батька як сина спадкодавця) на 81/400 частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованого за адресою: Київська область, м.Бровари, вул.Панаса Мирного, буд.23, яка належала на праві спільної часткової власності [PERSON], померлому 01.01.2015 р., мотивуючи тим, що вказаний житловий будинок належав його діду [PERSON] та бабі [PERSON] на праві спільної сумісної власності. За життя його дід подарував [PERSON] 23/50 часток будинку, що складали 38,6 кв.м від загальної площі будинку. Після смерті баби [PERSON] відкрилася спадщина на 50/100 часток (що складалось з приміщень 1-7, 1-8, 1-9 загальною площею 26,4 кв.м та 50/100 часток господарських будівель та споруд: сарай Б, погіб б, сарай В, огорожа N). Спадщину після її смерті прийняли син спадкодавиці - позивач [PERSON] і чоловік спадкодавиці [PERSON], він як спадкоємець за правом представлення спадщину не приймав. Після смерті діда [PERSON] відкрилася спадщина на 75/200 часток спірного будинку, він звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутня державна реєстрації права власності спадкодавця на вказане нерухоме майно. Позивач на задоволенні уточненого позову наполягав, уточнені зустрічні позовні вимоги [PERSON] визнав, не заперечував проти визнання за останнім права власності в порядку спадкування на 81/400 часток житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за адресою: Київська область, м.Бровари, вул.Панаса Мирного, буд.23, що належали на праві спільної часткової власності [PERSON], померлому 01.01.2015 р. Відповідач на задоволенні уточненого зустрічного позову наполягав, уточнені позовні вимоги [PERSON] визнав, не заперечував проти визнання за останнім права власності в порядку спадкування на 27/100 часток житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за адресою: Київська область, м.Бровари, вул.Панаса Мирного, буд.23, що належали на праві спільної сумісної власності [PERSON], померлій 02.01.2011р., та на 81/400 часток вказаного житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що належали на праві спільної сумісної власності [PERSON], померлому 01.01.2015р. Дослідивши докази, суд дійшов таких висновків: З свідоцтва про укладення шлюбу вбачається, що 28.04.1950 р. між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Гурбич) було укладено шлюб, актовий запис № 55. З свідоцтв про народження вбачається, що від шлюбу вони мали двох синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] З свідоцтва про смерть вбачається, що 12.04.1988 р. помер [PERSON] в м.Бровари Київської області, актовий запис № 162. З свідоцтва про народження вбачається, що [PERSON] є сином [PERSON], актовий запис № 140. З рішення виконкому Броварської міської ради депутатів трудящих Київської області УРСР № 425 від 28.09.1959 р. [PERSON] виділено земельну ділянку під забудову житлового будинку 0,05 га по вул. 40 років Жовтня, №17 з земельних лишків з бувшої земельної ділянки гр. [PERSON] На підставі договору від 15.01.1960 р. вищевказана земельна ділянка була передана [PERSON] у безстрокове користування для будівництва індивідуального житлового будинку. Як вбачається з плану забудови вказаної земельної ділянки від 10.01.1960 р., на ній має бути побудовано житловий будинок літера А, сарай літера Б, вбиральню - літера В. З витягу з рішення Виконкому Броварської міської ради народних депутатів № 484 від 24.12.1984 р. встановлено, що даним рішенням внесено зміни в раніше видані плани забудови, зокрема, [PERSON] дозволено оформити технічну документацію на самовільно побудовану літню кухню, сарай загальним розміром 3,97х7,5м з тамбуром розміром 1,5х3,8 м, 2,95х2,0м, замість сараю за попереднім планом забудови розміром 3,0х5,0м. На підставі акту Виконавчого комітету Броварської міської ради народних депутатів Київської області від 10.01.1985 р. затвердженого рішенням виконкому Броварської міської ради народних депутатів Київської області № 33 від 21.01.1985 р. побудований [PERSON] житловий будинок № 23 по вул. 40 років Жовтня в м.Бровари Київської області, загальною площею 65 кв.м, житловою площею 43 кв.м, був прийнятий до експлуатації. З відмітки у договорі про передачу у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку від 15.01.1960 р. встановлено, що домоволодіння № 23 по вул. 40 років Жовтня у м.Бровари Київської області зареєстровано в Бориспільському бюро технічної інвентаризації за реєстровим №4694 від 30.05.1985р. за [PERSON]. Зі зведеного акту оцінки від 15.07.1983 р. встановлено, що за адресою: Київська область, м.Бровари, вул.40 років Жовтня, 23, побудований житловий будинок літера «А» з надвірними будівлями та спорудами: сарай літера Б, сарай літера В, сарай літера Г, вбиральня літера Д, житловий будинок загальною площею 65,0 кв.м, житловою площею 43,0 кв.м, складається з: вітальні площею 9,6 кв.м, коридору площею 4,3 кв.м, чотирьох житлових кімнат площею 8,2 кв.м, 16,5 кв.м, 10,4 кв.м та 7,9 кв.м, кухні площею 8,1 кв.м. У подальшому житловому будинку № 23 по вул. 40 років Жовтня присвоєна нова адреса: Київська область, м.Бровари, вул.Панаса Мирного,23. З технічного паспорту, плану будинку, експлікації приміщень до плану одноквартирного (садибного) житлового будинку від 17.03.2015 р. встановлено, що за адресою: Київська область, м.Бровари, вул.Панаса Мирного, 23, побудований житловий будинок літера «А-1» з надвірними будівлями та спорудами: сарай з погребом літера «Б,б», сарай літера «В», огорожа літера «N». Житловий будинок, загальною площею 77,6 кв.м, житловою площею 43,0 кв.м, та складається з: коридору площею 7,2 кв.м (в тому числі самочинно збудована, переобладнана площа складає 3,2 кв.м), санвузлу (самочинно збудованого) площею 1,6 кв.м, кухні площею 13,4 кв.м (в тому числі самочинно збудована, переобладнана площа складає 7,0 кв.м), коридору площею 4,3 кв.м, чотирьох житлових кімнат площею 8,2 кв.м, 16,5 кв.м, 10,4 кв.м, 7,9 кв.м, кухні площею 8,1 кв.м. Таким чином, житловий будинок № 23 по вул. Панаса Мирного в м.Бровари Київської області був набутий [PERSON] та [PERSON] у шлюбі, належав їм на праві спільної сумісної власності, і\~ частки кожного з подружжя були за законом\~ рівними, тобто кожному по 1/2. З договору дарування від 18.05.1999р., посвідченого державним нотаріусом Броварської міської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого у реєстрі за № 2.1645, заяви [PERSON] встановлено, що [PERSON] зі згоди своєї дружини [PERSON] подарував [PERSON], належні йому 23/50 часток житлового будинку № 23 по вул.Панаса Мирного в м.Бровари Київської області, з виділенням у конкретне користування приміщень житлового будинку, позначених на плані літерами: 1-1 прихожа корисною площею 9,6 кв.м, 1-2 коридор корисною площею 4,3 кв.м, 1-3 кімната жилою площею 8,2 кв.м, 1-4 кімната жилою площею 16,5 кв.м. Враховуючи, що в договорі дарування не зазначено конкретно яка саме (кому належна) частка була подарована , то слід виходити з того, що спільним майном один з подружжя розпорядився за згодою іншого і в інтересах обох, тобто було вчинено договір по відчуженню 23/50 від цілого домоволодіння. Таким чином, після укладення вищезазначеного договору дарування у спільній частковій власності подружжя [PERSON] залишилось 27/50 часток спірного житлового будинку, кожному по 27/100, виходячи з принципу рівності часток подружжя у спільному сумісному майні. З свідоцтва про смерть вбачається, що 02.01.2011р. померла [PERSON] в м.Бровари Київської області, актовий запис № 10. За життя [PERSON] заповіту не залишила. Зі\~ спадкової справи № 167/2015 до майна померлої 02.01.2011 р. [PERSON], наданої завідувачем Броварської міської державної нотаріальної контори Київської області [PERSON], встановлено, що після смерті [PERSON] 17 квітня 2015 року із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину звернувся [PERSON], інший спадкоємець першої черги за законом чоловік [PERSON] на час заведення спадкової справи помер. Даних про інших спадкоємців, які б прийняли спадщину чи які б претендували на спадщину після смерті [PERSON], в тому числі на обовязкову частку у спадщині, або претендували б на право власності на спадкове майно з інших підстав, не виявлено.\~ Свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON] нікому не видавалось. З постанови державного нотаріуса Броварської міської державної нотаріальної контори [PERSON] від 10.10.2015 р. вбачається, що у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок № 23, що розташований по вул. Панаса Мирного у м.Броварах Київської області, який увійшов у спадкову масу, [PERSON] було відмовлено, оскільки право власності на вказаний житловий будинок не зареєстровано за спадкодавицею, будинок на праві власності зареєстрований лише за [PERSON] З довідки КМ Броварської міської ради «Броварське бюро технічної інвентаризації» № 859 від 14.04.2015 р. вбачається, що [PERSON] станом на день смерті [PERSON] (02.01.2011 р.) був зареєстрований та спільно проживав і вів спільне господарство разом з останньою за адресою: Київська область, м.Бровари, вул.Панаса Мирного,23. З свідоцтва про смерть вбачається, що 01 січня 2015 року помер [PERSON] в м.Бровари Київської області, актовий запис № 16. За життя [PERSON] заповіту не залишив. Зі\~ спадкової справи № 83/2015 до майна померлого 01.01.2015 р. [PERSON], наданої завідувачем Броварської міської державної нотаріальної контори Київської області [PERSON] встановлено, що після смерті [PERSON], у визначений строк із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину звернулися син [PERSON] та онук [PERSON]. Даних про інших спадкоємців, які б прийняли спадщину чи які б претендували на спадщину після смерті [PERSON], в тому числі на обовязкову частку у спадщині, або претендували б на право власності на спадкове майно з інших підстав, не виявлено.\~ Відповідно до ст.1223 ЦК України, право на\~спадкування\~мають особи, визначені у\~заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261\~-\~1265 цього Кодексу, згідно яких спадкоємцями першої черги за законом є діти, батьки померлого та той з подружжя, хто його пережив. Згідно із ст.1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час\~відкриття спадщини (спадкування за правом представлення) Статтею 1218 ЦК України\~встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 2 ст.16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Згідно ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При наданих доказах встановлено, що позивач прийняв спадщину після матері у відповідності до вимог закону. І є всі підстави для визнання за ним права власності на успадковане ним після матері майно. Також встановлено, що позивач прийняв спадщину після батька і відповідач прийняв спадщину після діда (замість свого померлого батька) у відповідності до вимог закону. І є всі підстави для визнання за ними права власності на успадковане кожним з них після батька (та діда) майно. Вирішуючи питання щодо розподілу часток, які успадковані кожним з спадкоємців, то суд виходить з наступного: Суд погоджується з варіантом, який запропонували сторони кожний у своєму уточненому позові. Такий розподіл часток відповідає вимогам закону і послідовності зміни власників і часток у праві власності. Таким чином, після смерті матері позивач успадкував 27/200 часток, тобто половину спадкового майна, належного спадкодавці на день смерті, що становило 27/100 часток у даному домоволодінні (з урахуванням подарованої 23/50 частки, і з урахуванням рівності часток подружжя у тій частині будинку, яка залишилась після відчуження іншої частки за договором дарування). Батькові позивача на день смерті належало 27/100 часток половина від спільного сумісного майна подружжя (що складалось з тієї частини будинку, яка залишилась після відчуження іншої частки за договором дарування), і 27/200 часток- успадкованих після смерті дружини нарівні з позивачем (сином), всього 81/200 частка. Позивач після смерті батька і відповідно відповідач після смерті діда успадкували кожен по половині спадкового майна, належного спадкодавцю, тобто по 81/400 частці. Визнаючи спадкові права сторін, суд виходить з наявності у кожного з них права на спадкування, реалізованого ними у встановлений законом спосіб. При цьому суд не вирішує питання щодо розділу спадкового майна. При цьому суд також враховує, що суду не надано належних доказів на підтвердження того, що всі з зазначених у позові приміщень і споруд прийняті в експлуатацію у належний спосіб. Тому в рішенні суду не зазначає конкретного складу спадкового майна, зазначаючи його лише як цілий обєкт (домоволодіння, що складається з жилого будинку і господарських будівель та споруд) за конкретною поштовою адресою. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved