Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який зареєстровано 19.11.2005 року, Рівнянською сільською радою Новоукраїнського району Кіровоградської області, актовий запис № 26. Від шлюбу мають неповнолітнього сина. Спільне життя між сторонами не склалося, за вчинення злочину, ухвалою Новоураїнського районного суду кіровоградської області від 14.01.2014 року, відповідача було поміщено до психіатричного закладу із суворим наглядом. Подальше проживання однією сім`єю неможливе, у зв`язку з чим позивач звернулася з даним позовом до суду та просить розірвати шлюб. 03.06.2021 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивачка про розгляд справи повідомлена належним чином, шляхом направлення смс- повідомлення, яке позивачка отримала, що підтверджується довідкою про доставку смс повідомлення. Відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, ухвала про відкриття провадження у справі разом з додатками надсилалася відповідачу за адресою його фактичного перебування ДЗ «Українська психіатрична лікарня з суворим наглядом МОЗ України», через адміністрацією даного закладу, відповідач отримав процесуальні документи 20.07.2021 року, що підтверджується повернутим поштовим повідомленням. Відповідач, був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, надіслав на адресу суду заяву, в якій позов визнає та не заперечую щодо його задоволення. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню так, як в судовому засіданні встановлено наступні обставини. Судом встановлено, що правовідносини, які склалися між сторонами стосуються припинення шлюбу та мають регулюватися положеннями глави 11 Сімейного кодексу України. Відповідно до положень ст.ст. 104, 105 СК України шлюб може бути припинений шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу і що має місце у даному випадку. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 19.11.2005 року Рівнянською сільською радою Новоукраїнського району Кіровоградської області, між [PERSON] та [PERSON] , 19.11.2005 року було зареєстровано шлюб, актовий запис № 26. Після реєстрації шлюбу прізвище позивачки змінено на « [PERSON] » (а.с.4). Однак, подружнє життя у сторін по справі не склалося, оскільки останній вчинив злочин та перебуває в психіатричному закладі із суворим наглядом. Подальше збереження шлюбу не можливе. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 27.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішення позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітніх дітей, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Передбачене ч. 1 ст. 111 Сімейного Кодексу України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення. Підстав для вжиття заходів щодо примирення подружжя, як того вимагають положення ст.111 СК України, суд не вбачає. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного. Шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка а тому, враховуючи обставини справи, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами існує формально, подальше спільне проживання і збереження сім`ї стали неможливими. Оцінючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні кожного отриманого у справі доказу зокрема на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що існування шлюбних відносин між сторонами спору суперечить їх інтересам і що має істотне значення та є самостійною підставою для задоволення позову. Відповідно до положень ст. 113, 235 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача, підлягає стягненню судовий збір по справі в розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved