Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

позивач звернулася із позовом до відповідача про стягнення в її користь аліментів на утримання повнолітніх синів, які продовжують навчання. Свої вимоги мотивує тим, що сторони є батьками [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 26.05.2009 року затверджено мирову угоду сторін щодо сплати аліментів на утримання дітей до досягнення ними повноліття. На даний час діти досягли повноліття, однак продовжують навчання. Так, [PERSON] є студентом 3 курсу, а [PERSON] - 2 курсу, денної форми навчання Львівського національного медичного університету. Оскільки діти навчаються за контрактом, позивач самостійного заробітку немає, тому не може матеріально забезпечити їх у повному обсязі, в той час як відповідач працює лікарем-анестезіологом у Львівській обласній клінічній лікарні та має можливість надавати необхідну матеріальну допомогу, просить стягувати в її користь аліменти на утримання повнолітніх синів, які продовжують навчання в розмірі 1/3 частини доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму починаючи з вересня місяця 2014 року. В судове засідання позивач не з'явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, проти заочного розгляду справи не заперечила та просить позовні вимоги задовольнити з часу звернення до суду із позовною заявою - 16.10.2014р. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, причин неявки суду не повідомив. А тому суд вважає, що відповідно до ст.224 ЦПК України, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи, слід розглянути справу у відсутності відповідача, постановивши заочне рішення. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд встановив наступне. Згідно з ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч.3 ст.181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 Сімейного кодексу України) і виплачуються щомісячно. Відповідно до вимог ч.ч.1, 2 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.7). Як вбачається з довідок Львівського національного медичного університету від 18.08.2014р. (а.с.5, 6) [PERSON] є студентом 2 курсу медичного факультету денної контрактної форми навчання, термін навчання до 01.07.2019 року, [PERSON] - 3 курсу медичного факультету денної бюджетної форми навчання, термін навчання до 01.07.2018 року. Відповідно до ч.3 ст.199 СК право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] проживають разом із позивачем, що підтверджується довідкою ЛКП «№507» №2970 від 21.08.2014 року (а.с.4). Як вбачається з копії виконавчого листа (а.с.3) [PERSON] працює лікарем-анестезіологом у Львівській обласній клінічній лікарні. Враховуючи вищенаведене, те, що повнолітні діти потребують матеріального забезпечення батьками у зв'язку із продовженням навчання, те, що відповідач є здоровою працездатною людиною, має можливість працювати та забезпечувати утримання дітей, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі 1/3 частини доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму починаючи з 16.10.2014 року і до закінчення навчання, але не довше, ніж до досягнення старшою дитиною двадцятитрьохрічного віку. При цьому, у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави слід стягнути 243,60 грн. судового збору.

Outcome: approved