overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 20.04.1991 року вона та відповідач уклали шлюб. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося з тих причин, що немає взаєморозуміння. Шлюбні відносини між ними припинені з 2010 року, сторони проживають окремо. Спільне господарство не ведуть. Подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе. Спору про поділ майна немає. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. До початку відкритого судового засідання позивач надала суду заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у відкрите судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надавав, про час, дату та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Тому суд, з урахуванням думки позивача, який дав згоду на заочний розгляд справи, вирішив провести заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд, згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також обставини життя подружжя, відсутність неповнолітніх дітей, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки вони підтверджуються матеріалами справи, а саме: копією свідоцтва про укладення шлюбу серія ІІ-СР №262609 від 20.04.1991 року, актовий запис про шлюб №29 від 20 квітня 1991 року, зроблений Відділом ЗАГС Кам?янського райвиконкому Черкаської області. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбні відносини та ведення спільного господарства між сторонами припинені, було відсутнє взаєморозуміння, що призвело до фактичного розірвання шлюбних стосунків. Розірвання шлюбу є зваженим та обґрунтованим рішенням тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Таким чином суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги встановлено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 20 вересня 2003 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу у них народилася донька [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами не склалися, у зв'язку з чим близько року сторони проживають окремо, між ними взагалі відсутні будь-які взаємні сімейні права та обов'язки. Причиною розпаду сім?ї стали постійні сварки та конфлікти. До початку відкритого судового засідання позивач надала суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач до початку відкритого судового засідання надав суду заяву в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнав. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд, згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також обставини життя подружжя, наявність неповнолітньої дитини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки вони підтверджуються матеріалами справи, а саме: копією свідоцтва про одруження серія [NUMBER], актовий запис №06 від 20 вересня 2003 року, зроблений виконкомом Новомиколаївської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області; копією свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] серія [NUMBER], актовий запис №16 від 25.10.2007 року, з якого вбачається, що сторони є батьками дитини. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбні відносини та ведення спільного господарства між сторонами припинені, у сторін є неповнолітня дитина, між сторонами було відсутнє взаєморозуміння, що призвело до фактичного розірвання шлюбних стосунків. Розірвання шлюбу є зваженим та обґрунтованим рішенням тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Таким чином суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги встановлено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 20 лютого 2015 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу спільних дітей немає. Спільне життя з відповідачем не склалося у зв'язку з побоями та зрадами. Вказані обставини призвели до втрати почуття поваги та любові між ними. Проживають з відповідачем з вересня місяця окремо. Спільного майна не мають. Подальше існування їхньої родини повністю протирічить її інтересам та інтересам її дітей від першого шлюбу, які бачать як відповідач піднімає на неї руки. Відповідач з січня місяця проживає з іншою жінкою, згоди на розірвання шлюбу не надає. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. До початку відкритого судового засідання позивач надала суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у відкрите судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надавав, про час, дату та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення. Тому суд, з урахуванням думки позивача, яка дала згоду на заочний розгляд справи, вирішив провести заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд, згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також обставини життя подружжя, відсутність спільних дітей, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки вони підтверджуються матеріалами справи, а саме: копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER], актовий запис про шлюб №73 від 20 лютого 2015 року, зроблений Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги встановлено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 25.12.1999 року вона та відповідач уклали шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. З перших днів подружнього життя у них була дружна сім'я, заснована на почуттях любові, поваги та вірності один до одного, але з часом почуття любові, поваги та розуміння згасли і поступово стосунки між ними зіпсувались та все одно вони неодноразово намагались зберегти сімю та жити заради сина. Однак усі спроби були марними. Відносини тільки погіршувались, а життя один з одним стало не можливим. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають у неї, він не здатний підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім'ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. До початку відкритого судового засідання позивач надала суду заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у відкрите судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надавав, про час, дату та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Тому суд, з урахуванням думки позивача, який дав згоду на заочний розгляд справи, вирішив провести заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд, згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також обставини життя подружжя, наявність неповнолітньої дитини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки вони підтверджуються матеріалами справи, а саме: копією свідоцтва про одруження серія І-КИ №096043 від 25.12.1999 року, актовий запис про шлюб №21 від 25 грудня 1999 року, зроблений виконкомом Олександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області; копію свідоцтва про народження [PERSON], серія І-КИ №187351 від 20.08.2002 р., актовий запис №23 від [INFO], з якого вбачається, що сторони є батьками дитини. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбні відносини та ведення спільного господарства між сторонами припинені, було відсутнє взаєморозуміння, що призвело до фактичного розірвання шлюбних стосунків. Розірвання шлюбу є зваженим та обґрунтованим рішенням тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Таким чином суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги встановлено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 25 квітня 1991 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу у них є двоє повнолітніх дітей: донька Христина та донька Яна. Фактичні шлюбні відносини припинені між ними з січня 2015 року. Причиною розпаду їхньої родини стали негаразди у спільному сімейному житті. Їхня сімя фактично розпалася з вини їх обох. Постійні сварки та скандали пригнічували її та його чоловіка. Спільного господарства вони не ведуть з січня 2015 року. Укладання шлюбу з відповідачем було її особистою помилкою. Подальше існування їхньої родини повністю протирічить її інтересам. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Залишити їй шлюбне прізвище [PERSON]. До початку відкритого судового засідання позивач надала суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги щодо розірвання шлюбу підтримала. До початку відкритого судового засідання відповідач надав суду заяву, в якій просить суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнав. Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд, згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також обставини життя подружжя, відсутність неповнолітніх дітей, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки вони підтверджуються матеріалами справи, а саме: копією свідоцтва про шлюб серія 1-БП №036821, актовий запис про шлюб №133 від 25 квітня 1991 року, зроблено Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту [PERSON] міськрайонного управління юстиції Сумської області. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги встановлено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 25 листопада 2006 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з нею. Їхнє спільне життя з відповідачем не склалося. На протязі довгого часу в сім'ї не було взаємопорозуміння, виникали сварки, конфлікти з різних причин. Так, у них з відповідачем різні погляди на обов'язки подружжя в сім'ї, ведення домашнього господарства. Сторони проживають окремо з лютого 2014 року. Подальше існування їхньої родини повністю протирічить її інтересам. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. До початку відкритого судового засідання позивач надала суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у відкрите судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надавав, про час, дату та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення.. Тому суд, з урахуванням думки позивача, яка дала згоду на заочний розгляд справи, вирішив провести заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд, згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також обставини життя подружжя, наявність неповнолітньої дитини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки вони підтверджуються матеріалами справи, а саме: копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER], актовий запис про шлюб №83 від 25 листопада 2006 року, зроблений виконавчим комітетом Підгородненської міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, копією свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] серія [NUMBER], з якого вбачається, що сторони є батьками дитини. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги встановлено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 25 серпня 2006 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами не склалися, у звязку з чим близько року сторони проживають окремо, між ними взагалі відсутні будь-які взаємні сімейні права та обовязки. Причиною розпаду сім?ї стали постійні сварки та конфлікти. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. До початку відкритого судового засідання позивач надала суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач до початку відкритого судового засідання надав суду заяву в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнав. У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд, згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також обставини життя подружжя, наявність неповнолітньої дитини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки вони підтверджуються матеріалами справи, а саме: копією свідоцтва про шлюб серія 1-КИ №048691, актовий запис №323 від 25 серпня 2006 року, зроблений Самарським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області; копією свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] серія 1-КИ №218899, актовий запис №207 від 24.03.2009 року, з якого вбачається, що сторони є батьками дитини. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбні відносини та ведення спільного господарства між сторонами припинені, у сторін є неповнолітня дитина, між сторонами було відсутнє взаєморозуміння, що призвело до фактичного розірвання шлюбних стосунків. Розірвання шлюбу є зваженим та обґрунтованим рішенням тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Таким чином суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги встановлено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 26 листопада 2016 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб. З перших днів подружнього життя у них була дружна сім'я, заснована на почуттях любові, поваги та вірності один до одного, але з часом почуття любові, поваги та розуміння згасли і поступово стосунки між ними зіпсувались та все одно вони неодноразово намагались зберегти сімю. Однак усі спроби були марними. Відносини тільки погіршувались, а життя друг з другом стало не можливим. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають у неї, він не здатний підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім'ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Спільних дітей від шлюбу у них немає, але відповідач до органів державної реєстрації актів цивільного стану зявлятись не бажає. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім'ю. Між ними постійно виникали сварки, що тяжким чином впливає на його психічний стан та кожен раз спричиняє їй та йому душевні страждання. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. До початку відкритого судового засідання позивачка надала суду заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у відкрите судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надавав, про час, дату та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Тому суд, з урахуванням думки позивача, яка дала згоду на заочний розгляд справи, вирішив провести заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд, згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також обставини життя подружжя, відсутність дітей, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки вони підтверджуються матеріалами справи, а саме: копією свідоцтва про шлюб серія І-КИ №356883 від 26.11.2016 року, актовий запис про шлюб №694 від 26 листопада 2016 року, зроблений Амур-Нижньодніпровським районним у місті Дніпропетровську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги встановлено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 27 жовтня 1979 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. За час шлюбу у них народилося двоє дітей, які на даний час є повнолітніми. На разі, сімейні відносини з відповідачем фактично припинено, оскільки, між ними взагалі відсутні будь-які взаємні сімейні права та обовязки, кожен з подружжя почав фактично жити окремо. За час шлюбу відповідача нехтував сімейними цінностями, такими як піклування про створення в сімї доброзичливої атмосфери, не систематично здійснював матеріальне забезпечення сімї, неодноразово застосовував до неї заходи фізичного та психологічного впливу, що призвело до виникнення взаємних звинувачень та сварок, як наслідок, вказане негативно відображалося на її емоційному стані. Тому збереження шлюбу неможливе та суперечитиме її інтересам. Відповідач добровільно відмовляється від розірвання шлюбу. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. До початку відкритого судового засідання позивач надала суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач у відкрите судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надавав, про час, дату та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Тому суд, з урахуванням думки позивача, яка дала згоду на заочний розгляд справи, вирішив провести заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд, згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також обставини життя подружжя, відсутність неповнолітніх дітей, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки вони підтверджуються матеріалами справи, а саме: копією свідоцтва про шлюб серія І-КИ №339694 від 19.07.2016 року, актовий запис про шлюб №29 від 27 жовтня 1979 року, зроблений Виконавчим комітетом Любимівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги встановлено.

Outcome: approved