Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку [PERSON], [INFO]. Зазначає, що під час шлюбу була придбана трикімнатна квартира [ADDRESS]. Зазначає, що згоди щодо поділу майна не має з відповідачем, вважає квартиру неподільною річчю та просить визнати, що частки сторін у спільній сумісній власності подружжя є рівними і становлять для кожного по ? частині квартири [ADDRESS]. Також просить визнати за [PERSON] право спільної часткової власності на ? частку зазначеної квартири; визнати за [PERSON] право спільної часткової власності на ? частку даної квартири. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав зазначених в позовній заяві, просила їх задовольнити. Зазначила, що квартира перебуває в іпотеці по кредитному договору, але даний кредит брався не для придбання даної квартири. Крім того позивач виступає поручителем по зобов'язанням відповідача по даному кредитному договору. Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, просили відмовити в задоволенні позову, оскільки квартира перебуває в іпотеці. В своїх пояснення не заперечували, що квартира [ADDRESS] є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про час слухання справи повідомлявся, причини неявки не повідомив. Заслухавши осіб, що беруть участь у справі, свідків, вивчивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Відповідно до свідоцтва про одруження сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 26.11.1999 року. Від шлюбу мають доньку - [PERSON] [INFO]. Під час перебування у шлюбі сторонами придбано трикімнатну квартиру [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу ВВЕ 382625 від 28.05.2004 року, право власності зареєстроване за [PERSON], що вбачається з витягу про реєстрацію права власності. Суд не бере до уваги пояснення свідків [PERSON], [PERSON], оскільки сторонами не заперечувався факт придбання спірної квартири під час шлюбу за сумісні кошти. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку. У п. 25 Постанови Пленуму ВСУ № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначено, що вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК України щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Також зазначено, що у разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. На підставі наведеного, суд вважає, що позовні вимоги в частині визнання частки [PERSON] та [PERSON] у спільній сумісній власності подружжя, а саме в квартирі [ADDRESS] - рівними та такими, що становлять для [PERSON] та [PERSON] по ? частині квартири [ADDRESS] для кожного є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Позовні вимоги в частині визнання за сторонами, за кожним окремо права спільної часткової власності є необґрунтованими, відносно даних вимог не викладено обставин позову в їх обґрунтування та не зазначено доказів на їх підтвердження, тому задоволенню в цій частині позовні вимоги не підлягають. Таким чином суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є частково обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial