Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про стягнення суми процентів, інфляційних витрат. Користуючись своїми процесуальними правами, передбаченими ст.. 31 ЦПК України [PERSON] збільшила позовні вимоги. З урахуванням заяв про збільшення розміру позовних вимог просила суд: - стягнути з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] інфляційні витрати (із суми боргу 21931.52 грн. за період з 14 вересня 2012 року по 23 грудня 2015 року в сумі 14891,52 грн. солідарно; - стягнути З [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] три проценти річних (із суми боргу 21931.52 грн. за період з вересня 2012 року по 23 грудня 2015 року в сумі 2154.12 грн. солідарно; - стягнути з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] інфляційні ви грати (із суми боргу 24167,26 грн. за період з 14 вересня 2012 року по 23 грудня 2015 року в сумі 16409.58 з кожної; - стягнути з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] три проценти річних (із суми боргу 24167.26 грн. за період з 14 вересня 2012 року по 23 грудня 2015 року в сумі 2373.70 грн. з кожної - стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] понесені нею судові витрати. - повернути [PERSON] надмірно сплачений судовий збір у розмірі 206.39 грн. Свій позов мотивує тим, що Рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 13 вересня 2012 року у справі № 22ц/2390/2341/12 стягнуто з [PERSON] та [PERSON] на її користь по 24862,78 грн. з кожної та інфляційне збільшення заборгованості у розмірі 14097 грн 19 коп з кожної, а всього стягнуто по 38959 грн. 97 коп. з кожної. Стягнуто з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 24020 грн солідарно. Відповідно до Довідок Відділу державної виконавчої служби Канівського міськрайонного управління юстиції від 17 серпня 2015 року № 312 та від 15 вересня 2015 року № 340: залишок боргу по виконавчому листу № 2-2/11 від 03.10.2012 року виданому Канівським міськрайонним судом про стягнення з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON]ГІ. шкоди в сумі 24020,00 грн солідарно станом на 01.08.2015 року становить 10879.31 грн.; залишок боргу по виконавчому листу № 2-2/11 від 03.10.2012 року виданому Канівським міськрайонним судом про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу в сумі 38959.97 грн. станом на 01.08.2015 року становить 38264,45 грн.; залишок боргу по виконавчому листу № 2-2/11 від 03.10.2012 року виданому Канівським міськрайонним судом про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу в сумі 38959,97 грн. станом на 01.08.2015 року становить 38264,45 грн. Таким чином покладені судом зобовязання відповідачами в повному обсязі не виконані. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, направила суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з врахуванням обґрунтування позову та заяв про збільшення розміру позовних вимог та просить суд задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги не визнала. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав та просив відмовити його задоволенні, оскільки [PERSON] сплачує кошти на підставі рішення апеляційного суду Черкаської області, які утримуються з її пенсії, іншої можливості сплачувати борг у неї не з її вини, а тому просить застосувати до спірних відносин положення ст.. 549,551 ЦК України щодо зменшення розміру неустойки, пені та ст.. 614 ЦК України. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала повністю та просить відмовити в його задоволенні, оскільки вона є інвалідом ІІІ групи та немає можливості сплатити дані кошти, також просила звільнити її від сплати судового збору, як особу, яка постраждала внаслідок аварії на ЧАЕС 1 категорії. Заслухавши пояснення сторін, та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до такого висновку. Відповідно до вимог ст. ст. 212. 213. 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. При ухваленні рішення суд зобов'язаний прийняти рішення, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обгрунтовувались вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов'язково повинні бути зазначені та встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини. Згідно із ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57-60 ЦПК України. Судом встановлено, що рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 13 вересня 2012 року у справі № 22ц/2390/2341/12 стягнуто з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] по 24862,78 грн. з кожної та інфляційне збільшення заборгованості у розмірі 14097 грн. 19 коп. з кожної, а всього стягнуто по 38959 грн. 97 коп. з кожної. Стягнуто з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] завдану матеріальну шкоду в розмірі 24020 грн. солідарно (а.с. 7-10). 03.10.2012 оку Канівським міськрайонним судом Черкаської області видано виконавчі листи про стягнення на користь [PERSON] вказаних сум (а.с.11-14). Відповідно до Довідок Відділу державної виконавчої служби Канівського міськрайонного управління юстиції від 04.11.2015 року № 402,403 розмір заборгованості з кожного з відповідачів складає по 24167,26 грн. (24167,26-695,52 грн.), розмір завданої шкоди складає 21931,52 грн. солідарно ( 24020 грн. -1130,69-957,79 грн.). Таким чином суд приходить до висновку, що покладені судом зобовязання відповідачами в повному обсязі не виконані. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Пункт 3 ч. 2, ч. 5 ст. 11 ЦК України однією з підстав виникнення зобов'язання встановлює завдання майнової та моральної шкоди іншій особі. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду. Отже, грошовим зобов'язанням є такі правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана сплатити гроші на користь другої сторони (кредитора), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Таким чином, оскільки відповідачі повинні були сплатити на користь позивача на користь [PERSON] кошти в сумі по 24862,78 грн. з кожної та інфляційне збільшення заборгованості у розмірі 14097 грн. 19 коп. з кожної, а всього стягнуто по 38959 грн. 97 коп. з кожної, а також завдану матеріальну шкоду в розмірі 24020 грн. солідарно., що в свою чергу вже є грошовим зобовязанням, то суд вважає таке правовідношення є грошовим зобов'язанням на яке поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов'язання. Відповідно до частини 5 статті 124 Конституції України судові рішення є чинними та обов'язковими до виконання на всій території України, доки вони не скасовані в апеляційному І чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом. Рішення Апеляційного суду Черкаської області від 13 вересня 2012 року у справі № 22ц/2390/2341/12 є чинним та обов'язковими до виконання, крім того воно не скасовано в порядку передбаченому процесуальним законом, проте відповідачами виконано не було. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення. Суд вважає помилковими доводи представника відповідача в частині можливості застосування до спірних відносин положень ст.. 549,551 ЦК України, оскільки вони стосуються неустойки (штрафу, пені), в свою чергу позивач просить стягнути з відповідачів борг з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми, що є іншим видом відповідальності, ніж зазначений у ст..549,551 ЦК України. Крім цього, положення ч. 1 ст. 625 ЦК України визначає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання, а тому суд не може погодитися з доводами представника відповідача [PERSON] та відповідача [PERSON] в частині необхідності зменшення розміру сум трьох відсотків річних та інфляційних витрат. Перевіривши наданий позивачем розрахунок сум, які просить стягнути позивач суд приходить висновку до його правильності. Так, відповідно до інформації, що розміщена на сайті Держкомстату розміри індекси інфляції складають: За 2012 рік: 100.1*100.00*99.9*100.2 : 100.2%; за 2013 рік: 100.5%; за 2014 рік: 124.9%; за 201 5 рік: 103.1 * 1 05.3* 110.8* 114.0* 102.2* 100.4*99.0* 102.3*98.7* 102.00=142.3%. З огляду на це стягнення суми заборгованості в розмірі по 24167.26 грн з кожного відповідача: інфляційні витрати - по 16409.58 грн з кожного відповідача 2012 рік: 24167.26*100.2% - 24167.26=48.34 грн. 2013 рік: 24167.26*100.5% - 241 67.26 =120.84 грн. 2014 рік: 24167.26* 124.9%-24 167.26= 6017.65 2015 рік: 241 67.26* 142.3%-24 167.26 =10222.75 Всього: 16409,58 грн три проценти річних по 2373.70 з кожного відповідача. 2012 рік: 24167.26*3%)/365*108= 214.53 грн: 2013 рік: 24167.26*3%=725.02 грн: 2014 рік: 24167.26*3% =725.02 2015 рік: 241.67.26*3%/365*357=709.13 Всього :2.373,70 Стягнення матеріальної шкоди в розмірі 21931.52 грн солідарно: інфляційні витрати - по 14891.52 грн солідарно: 2012 рік: 2 193 1.52*1 00.2% - 21931.52 =43.87 грн: 2013 рік: 21 93 1.52* 100.5% - 2 193 1.52 =109.66 грн: 2014 рік: 21931.52* 124.9%-21931.52=5460.95 грн 2015 рік: 2193 1,52* 142.3%.-21931.52-=9277.04 грн 2016 Всього: 14891,52 грн три проценти річних - по 2154,12 солідарно. 2012 рік: 2 1 93 1.52*3% /365*108= 194.69 гри: 2013 рік: 21931.52*3%= 657.95 грн: 2014 рік: 21931.52*3%= 657.95 грн 2015рік: 2193 1.52*3%/365*357=643,53 грн Всього:2154,12 грн. Оцінюючи зібрані по справі докази, вивчивши їх та дослідивши, суд приходить до висновку, про обґрунтованість позовних вимог та необхідність стягнення з відповідачів суми нарахованих інфляційних витрат та трьох процентів річних в звязку з невиконанням грошового зобовязання за рішенням апеляційного суду Черкаської області. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд вважає за необхідне покласти на відповідача [PERSON] сплату судових витрат по справі у вигляді судового збору в сумі 430,60 грн., які сплачені позивачем при подачі позову до суду, оскільки відповідач [PERSON] звільнена від сплати судового збору на підставі п. 10 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» як особа яка постраждала від аварії на ЧАЕС 1 категорії (а.с. 77). Крім цього, суд вважає, що позивачу необхідно повернути зайво сплачену ним суму судового збору в розмірі у розмірі 206,39 грн. згідно квитанції від 25.09.2015р. сплаченої в ТВБВ № 10023/0165 на підставі п.1 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір». За таких обставин,

Outcome: approved