Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати за нею в порядку ст. 344 ЦК України право власності за набувальною давністю на житловий будинок № 3 з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по вул. Забілівській в с. Монастирище Ічнянського району Чернігівської області, належний померлій 24 серпня 1999 року [PERSON], посилаючись на те, що вона з березня місяця 2006 року фактично вже більше 10 років проживає у зазначеному вище будинку, яким володіє добросовісно, відкрито та безперервно, несе всі витрати по його утриманню. У судовому засіданні позивач підтримала позов та пояснила, що з березня 2006 року проживає в даному будинку, який придбала у циганки на ім»я Альона за 1\~500 грн. Зі слів останньої їй відомо, що зазначений будинок вона придбала у померлої [PERSON], за що та їй надала відповідну розписку. На даний час вона користується будинком № 3 по вул. Забілівській, 3 в с. Монастирище більше 10 років, в якому оплачує послуги за спожиту електроенергію, доглядає за ним, проводячи у ньому поточні ремонти. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити із зазначених у ньому підстав. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи за відсутності. Свідок [PERSON] у судовому засіданні показала, що позивач проживає недалеко від неї. Спірний будинок раніше належав померлій односельчанці, після смерті якої будинок пустував, а згодом у неї, з невідомих їй підстав, вселилася [PERSON] разом з сім»єю, яка проживає у ньому приблизно 10 років. Свідок [PERSON] у судовому засіданні показав, що у травні 2006 року він повернувся з [PERSON] Сил України, де у с. Монастирище познайомився з чоловіком позивача. Він підтверджує, що дійсно позивача разом зі своїм чоловіком проживає [INFO] по вул. Забілівській, 3 в с. Монастирище більше 10 років, однак як вона туди вселилася сказати не може, так як це йому невідомо. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, показання свідків та дослідивши усі докази по справі, суд дійшов до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що 24 серпня 1999 року померла [PERSON] (а.с. 18), після смерті якої залишився житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований в с. Монастирище Ічнянського району Чернігівської області, вул. Забілівська, 3, який належав останній на підставі довідки виконкому [PERSON] сільської ради № 260 від 28 липня 2016 року, право власності на який належними чином не зареєстроване (а.с. 5). Із довідки виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Ічнянського району Чернігівської області № 298 від 12.09.2016 року видно, що [PERSON] на день своєї смерті 24 серпня 1999 року проживала та була зареєстрована в [INFO], одна (а.с. 6). Згідно рішення першої сесії [PERSON] сільської ради сьомого скликання «Про перейменування вулиць» від 10 листопада 2015 року вулицю «Першотравневу» перейменовано на вулицю «Забілівську» (а.с. 10, 11). Відповідно до акту, складеного комісією за участю депутата [PERSON] сільської ради [PERSON] та сусідами позивача [PERSON] та [PERSON] від 05 вересня 2016 року вбачається, що [PERSON] користується будинком № 3 по вул. Першотравневій в с. Монастирище Ічнянського району Чернігівської області з березня 2006 року відкрито та безперервно (а.с. 7). Згідно відповіді Державного нотаріального архіву Чернігівської області № 4728/01-17 від 14.11.2016 року вбачається, що до майна померлої 24 серпня 1999 року [PERSON] спадкова справа Ічнянською районною державною нотаріальною конторою не заводилась (а.с. 30). Як убачається з довідки від 17.11.2016 року, виданої ПАТ «Чернігівобленерго» Ічнянський район електричних мереж, [PERSON] споживала електроенергію по вул. Першотравневій, 3 с. Монастирище Ічнянського району Чернігівської області з 2007 року по 2016 рік (а.с. 31). Згідно ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває права власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Виходячи зі змісту зазначеної статті, обставинами, які мають значення для справи, і які відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України повинен довести саме позивач є: законний об»єкт володіння, добросовісність володіння, відкритість володіння, давність володіння та його безперервність (тобто строк володіння). Із зазначених вище документів вбачається, що [PERSON] відкрито та безперервно володіла зазначеним вище будинком, однак, у судовому засіданні також встановлено, що позивач придбала спірний будинок у циганки на ім»я Альона за 1\~500 грн, а та у свою чергу придбала його у померлої 23 червня 1999 року [PERSON], однак доказів зазначеного позивачем не надано, тому суд вважає, що остання не довела, що вона законно та добросовісно заволоділа даним будинком, що є підставою для відмови у задоволенні позову [PERSON]

Outcome: dismissed