Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-26 00:00:00

\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~ позивач звернулася до суду із позовом до відповідача, вимоги за яким уточнила заявою від 05.03.2019 та просить визнати протиправними дії адміністрації [PERSON] загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів імені [PERSON] Верховинської районної ради Івано-Франківської області відносно скорочення їй навчальних годин у 2018/2019 навчальному році із спецдисциплін: основи християнської етики та фізичної культури, зобовязання адміністрації школи відновити становище, яке існувало до порушення її трудових обовязків. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з 02.08.2012 вона працює на посаді вчителя початкових класів [PERSON] ЗОШ І-ІІ ступенів імені [PERSON] Верховинської районної ради Івано-Франківської області на постійній основі. При цьому, на даний час вона є класним керівником 4-го класу і відповідно до навчального плану на 4 клас, педагогічне навантаження вчителя початкових класів становить 26 год. Однак, станом на 01.09.2018 її тижневе навантаження становить 19 год. Вважає, що незважаючи на те, що її забезпечено мінімальною тарифною ставкою відповідно до законодавства, яка становить 18 навчальних годин протягом навчального тижня, адміністрацією школи у порушення ч.4 п.4.2.7 Галузевої угоди між Міністерством освіти і науки України та ЦК Профспілки працівників освіти і науки України на 2016-2020 роки, без обєктивних на те причин та її обовязкової письмової згоди, позбавлено можливості проводити заняття з окремих спецдисциплін, а саме християнської етики та фізичної культури, які передано спеціалістам. При цьому, зазначає, що погодження навчального плану було проведено педагогічною радою школи без її участі та згоди, оскільки вона через певні причини змушена була вийти з членів профспілки. Крім того, дирекцією школи чиниться на неї професійний булінг та дискримінація в галузі праці, що і призвело до умисного зменшення її тижневого навантаження. Просить позов задовольнити. Ухвалою суду від 12.12.2018 прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачем [PERSON] ЗОШ І-ІІ ступенів імені [PERSON] Верховинської районної ради Івано-Франківської області 08.01.2019 подано на адресу суду відзив на позовну заяву, яким позовні вимоги заперечив. Вказав, що позовні вимоги є необґрунтованими, оскільки при виході 01.09.2017 з відпустки, позивачу як класному керівнику 3 класу, на 2017/2018 навчальний рік було встановлено фактичне навантаження в обсязі 19 год. Також на засіданні педагогічної ради закладу освіти з погодженням з профспілковим комітетом, 21.05.2018, позивачу як керівнику 4 класу з врахуванням принципу наступності визначено тижневе навантаження в обсязі 18 навчальних годин, що становить тарифну ставку. Позивач відмовилася від підпису щодо ознайомлення з даним тижневим навантаженням, та зазначила, що вона не погоджується з тим, щоб спецдисципліни передавалися іншим спеціалістам. Вважає, що дирекцією школи жодним чином не було порушені умови праці позивача, оскільки в попередніх роках вона не викладала спецдисципліни зазначені в позовній заяві, та відповідно до п.1 ст.25 Закону України «Про загальну середню освіту» розподіл педагогічного навантаження та затвердження його обсягу належить до компетенції керівника закладу освіти. Крім того, обовязкова згода вчителя закладу загальної середньої освіти вимагається лише при встановленні педагогічного навантаження обсягом менше тарифної ставки, а саме 18 год., тоді як позивачу з урахуванням конкретних умов, які склалися в закладі, було збережено попередні умови праці та встановлено фактичне педагогічне навантаження, що становить більше тарифної ставки та не обмежений обсягом її педагогічного навантаження, в обсязі 19 год на тиждень. Також посилання позивача на п.4.2.7 Галузевої угоди між Міністерством освіти і науки України та ЦК Профспілки працівників освіти і науки України на 2016-2020 роки є безпідставним, оскільки така має рекомендаційний характер та ними дотримано вимог такої. Не обовязковим також є погодження навчального плану з позивачем, оскільки положення коллективного договору є обовязковими для всіх працівників школи. Крім того розподіл тижневого педагогічного навантаження здійснюється з метою забезпечення всім педагогічним працівникам закладу відповідних умов праці і припущення позивача про те, що внаслідок такого тижневого розподілу навантаження, з боку адміністрації школи щодо неї здійснюється професійний булінг та дискримінація у галузі права, ґрунтуються тільки на домислах позивача. А тому просить відмовити у задоволенні позову. Позивачем 29.01.2019 надано відповідь на відзив, згідно якого вважає, що визначення відповідачем їй щотижневого навантаження 19 навчальних годин є несправедливим та процедура передачі спецдисциплін він неї іншим спеціалістам відбулася з її порушенням, а саме без її обовязкової згоди. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав наведених в позовній заяві, додатково пояснила, що 21.05.2018 вона звернулася із заявою до відповідача, в якій зазначила про те, що згідно п.4.2.7 Галузевої угоди між Міністерством освіти і науки України та ЦК Профспілки працівників освіти і науки України на 2016-2020 роки, вона передає іншим спеціалістам 2 год. англійської мови та 1 год. інформатики, а решту годин залишає за собою, оскільки відсутні обєктивні причини для такої передачі. На що, їй було повідомлено адміністрацією школи про те, що згідно закону, мінімальне навантаження вчителя початкових класів на тиждень становить 18 год. На 2018-2019 рік їй визначено щотижневе навантаження в обсязі 19 год., про що їй стало відомо у вересні 2018. Вважає, що має право на педагогічне навантаження більше ніж 19 год., а саме на 23 год., до яких слід включити незаконно відібрані в неї без її згоди 1 год. християнської етики та 3 год. фізичної культури, оскільки максимальне навантаження вчителя початкових класів складає 26 год. Також, вказала, що на 2017-2018 навчальний рік їй було встановлено щотижневе навантаження обсягом 19 год, та з спецдисциплін вона викладала 1 год. християнської етики, а в 2018-2019 навчальний рік також 19 год., однак 1 год. християнської етики замінили на 1 год. трудового навчання. Просить позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів імені [PERSON] Верховинської районної ради Івано-Франківської області, [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечила, вказала, що рішенням педагогічної ради школи у кінці травня 2017 року було затверджено тимчасове педагогічне навантаження на 2017-2018 навчальний рік, яким позивачу встановлено щотижневе навантаження 19 год. На 2018-2019 навчальний рік, рішенням педагогічної ради від 30.08.2018, позивачу також було встановлено щотижневе навантаження в обсязі 19 год. Вважає, що позивачу при встановленні педагогічного навантаження збережено попередні умови праці та встановлено педагогічне навантаження в обсязі 19 год. і згода позивача за таких умов не є обовязковою. Просить в задоволенні позову відмовити та застосувати наслідки спливу позовної давності. Заслухавши пояснення учасників справи, їх представників, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що згідно з наказом Відділу освіти Верховинської РДА від 14.04.2010 за №81-к «Про прийняття на роботу [PERSON]В.» (а.с.36), позивача прийнято на посаду вчителя початкових класів [PERSON] ЗОШ І-ІІ ст. з 22.03.2010 по 22.07.2010 на умовах строкового трудового договору, на час перебування у відпустці основного працівника, з серпні 2021 року позивач перебуває у безстрокових трудових відносинах.. \~ \~ \~ \~З 11.10.2010 по 01.08.2012 [PERSON] перебувала у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку. Починаючи з 20.08.2015 та по 15.07.2017 позивач знову перебувала у відпустках для догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку (а.с.41, 42 зворот,44), та згідно наказу №27 від 15.08.2017 по [PERSON] ЗОШ І-ІІ ступенів «Про припинення відпустки по догляду за дитиною до 3-ох р. [PERSON]В.» (а.с.44), позивачу припинено відпустку по догляду за дитиною до 3-ох років у звязку з виходом на роботу з 15.07.2017. Починаючи з 01.09.2012 відповідно до тарифікації педагогічних працівників закладу освіти, впродовж трьох навчальних років, а саме 2012-2013, 2013-2014, 2014-2015, педагогічне навантаження позивача становило 18 тижневих годин (а.с.47-49). Відповідно до робочого навчального плану для учнів 2-4 класів [PERSON] ЗОШ І-ІІ ступенів на 2017-2018 та 2018-2019 н.р. (Наказ МОН від 10.06.2011 №572, таблиця №1 до Типової освітньої програми з навчанням українською мовою) (а.с.181,186), граничне тижневе педагогічне навантаження у 3, 4 класах становить 26 навчальних годин. Згідно тижневого навантаження вчителів [PERSON] ЗОШ І-ІІ ступенів на 2017/2018 н.р. розробленого 30.08.2017 директором школи за погодженням з головою педагогічної ради, затвердженого 05.09.2017 начальником відділу освіти Верховинської РДА [PERSON] та протоколу з рішення педагогічної ради від 30.08.2017 (а.с.179-180, 182-183), вчителю початкових класів, класному керівнику 3 класу [PERSON] було встановлено тижневе педагогічне навантаження в обсязі 19 педагогічних годин. 30.08.2018 на засіданні педагогічної ради [PERSON] ЗОШ І-ІІ ступенів розроблено педагогічне навантаження вчителів [PERSON] ЗОШ І-ІІ ступенів на 2018-2019 н.р., затверджене 05.09.2018 начальником відділу освіти [PERSON], згідно якого вчителю початкових класів, класному керівнику 4 класу [PERSON] було встановлено тижневе педагогічне навантаження в обсязі 19 педагогічних годин (а.с.184-185). Позивач вважає, що такий розподіл тижневого педагогічного навантаження здійснено відповідачем з порушенням її трудових прав, оскільки передача уроків у початкових класах спеціалістам з окремих предметів, а саме 1 години християнської етики та 3 годин фізичної культури, була здійснена адміністрацією школи без її згоди, яка згідно п.4.2.7 Галузевої угоди між Міністерством освіти і науки України та ЦК Профспілки працівників освіти і науки України на 2016-2020 роки, є обовязковою та що в результаті призвело до зменшення обсягу її педагогічного навантаження в 2018-2019 навчальному році, на яке вона має право згідно закону. Згідно з ст. 25 Закону України «Про загальну середню освіту» педагогічне навантаження вчителя загальноосвітнього навчального закладу незалежно від підпорядкування, типу і форми власності - час, призначений для здійснення навчально-виховного процесу. Педагогічне навантаження вчителя включає 18 навчальних годин протягом навчального тижня, що становлять тарифну ставку, а також інші види педагогічної діяльності. Розподіл педагогічного навантаження у загальноосвітньому навчальному закладі здійснюється його керівником і затверджується відповідним органом управління освітою. Педагогічне навантаження вчителя встановлюється на один навчальний рік, що підтверджується передбаченим законом обовязком керівника навчального закладу доводити до відома педагогічних працівників у кінці навчального року (до надання відпустки) педагогічне навантаження в наступному навчальному році (п. е ст.20 Типових правил внутрішнього розпорядку для працівників державних навчально-виховних закладів України, затверджених наказом Міністра освіти України від 20.12.1993 року №455). Відповідно до п. 63 Інструкції про порядок обчислення заробітної плати працівників освіти, затвердженої Міністерством освіти України від 15.04.1993р. за № 102 визначено, що навчальне навантаження між вчителями, викладачами та іншими педагогічними працівниками розподіляється керівником установи за погодженням з профспілковим комітетом залежно від кількості годин, передбачених навчальними планами, наявності відповідних педагогічних кадрів та інших конкретних умов, що склались у закладі. Таким чином, з наведеного вбачається, що розподіл педагогічного навантаження на наступний навчальний рік проводиться керівником навчального закладу - директором за погодженням з профспілковим комітетом і затверджується відповідним органом управління освітою, залежно від кількості годин, передбачених навчальними планами, наявності відповідних педагогічних кадрів та інших конкретних умов, що склались у закладі та такий повинен бути доведеним до відома педагогічних працівників у кінці навчального року. На виконання даних вимог закону, з метою доведення до відома працівників педагогічного навантаження у 2018-2019 навчальному році, директором [PERSON] загальноосвітньою школою І-ІІ ступенів імені [PERSON] Верховинської районної ради Івано-Франківської області 21.05.2018 на засіданні педагогічної ради було розроблено за попереднім погодженням з профспілковим комітетом Планове педагогічне навантаження вчителів [PERSON] ЗОШ І-ІІ ступенів на 2018-2019 н.р. (а.с.192-193), згідно якого вчителю початкових класів [PERSON] на 2018-2019 навчальний рік було встановлено тижневе педагогічне навантаження в обсязі тарифної ставки - 18 навчальних годин. Всіх педагогічних працівників під час засідання педагогічної ради було ознайомлено з попереднім педагогічним навантаженням на наступний навчальний рік, що працівники засвідчували своїм підписом, однак [PERSON] від підпису відмовилася, про що 21.05.2018 комісією для проведення тарифікації педагогічних працівників в складі директора школи [PERSON], заступника директора школи [PERSON], членів профспілкового комітету [PERSON], [PERSON], [PERSON] було складено акт (а.с.194) та зроблено відповідний запис у плановому педагогічному навантаженні вчителів [PERSON] ЗОШ І-ІІ ступенів. Також, як вбачається з виписки з протоколу №5 засідання педагогічної ради від 30.08.2018 [PERSON] ЗОШ І-ІІ ступенів ім [PERSON] (а.с.189-190) директор школи [PERSON] проінформувала про тижневе навантаження педагогічних працівників на 2018-2019 н.р., зокрема про тижневе навантаження позивача [PERSON], яке встановлено обсягом 19 навчальних годин, до яких входять (українська мова, математика, природознавство, Я у світі, музика, образотворче мистецтво, трудове навчання, основи здоровя). При цьому, позивач [PERSON] була відсутньою на засіданні педагогічної ради 30.08.2018, про що подала заяву від 29.08.2018 про надання відпустки за власний рахунок (а.с.191). Як ствердила в судовому засіданні 05.03.2019 директор [PERSON] ЗОШ І-ІІ ступенів ім [PERSON], [PERSON] про тижневе навантаження на 2018-2019 навчальний рік, вона повідомила позивачу усно. Положеннями абз. 1 ч. 2 ст. 25 Закону України «Про загальну середню освіту» передбачено, що педагогічне навантаження вчителя закладу загальної середньої освіти незалежно від підпорядкування, типу і форми власності обсягом менше тарифної ставки, передбаченої частиною першою цієї статті, встановлюється тільки за його згодою. Проте, закон не встановлює яким саме чином оформлюється зазначено згода, оскільки абз. 2 ч. 2 ст. 25 Закону чітко передбачено письмову згоду працівника щодо перерозподілу педагогічного навантаження протягом навчального року, у разі зміни кількості годин з окремих предметів, що передбачається робочим навчальним планом. З 01.09.2018, з початку нового навчального року, позивач приступила до виконання своїх посадових обов'язків вчителя початкових класів та проводила уроки згідно затвердженого розкладу уроків і її щотижневе педагогічне навантаження складало більше тарифної ставки визначеної законом - 19 навчальних годин, що також позивач не заперечила в судовому засіданні 05.03.2018. Даний факт вказує на те, що позивач ознайомилася зі своїм педагогічним навантаженням, а жодні заяви щодо непогодження з продовженням роботи на вказаних умовах від позивача до [PERSON] загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів імені [PERSON] Верховинської районної ради Івано-Франківської області та голови первинної профспілкової організації, після 01.09.2018 не надходили (а.с.31). Також протягом 2018 навчального року перерозподіл педагогічного навантаження позивача не здійснювався. При цьому, з досліджених в судовому засіданні виписок з протоколів №5 засідання педагогічної ради від 30.08.2017 та 30.08.2018 [PERSON] ЗОШ І-ІІ ступенів ім [PERSON], позивач як в 2017-2018 навчальному році так і в 2018-2019 навчальному році не викладала такі спецдисципліни, як християнську етику та фізичну культуру, навпаки в 2018-2019 навчальному році їй надано нову спецдисципліну трудове навчання. Таким чином, враховуючи те, що процедура встановлення педагогічного навантаження позивачу [PERSON] на 2018-2019 навчальний рік [PERSON] загальноосвітньою школою І-ІІ ступенів імені [PERSON] Верховинської районної ради Івано-Франківської області не порушена, позивачу вчасно доведено до відома попередній розподіл педагогічного навантаження, зміна істотних умов праці позивача не відбулася, оскільки як у 2017-2018 навчальному році, так і 2018-2019 навчальному році позивач працювала з повним педагогічним навантаженням більше тарифної ставки 19 навчальних годин, а тому позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає. При цьому, суд не враховує посилання позивача на п. 4.2.7. Галузевої угоди між Міністерством освіти і науки України та ЦК Профспілки працівників освіти і науки України на 2016-2020 роки, згідно якого з метою створення педагогічним, науково-педагогічним працівникам відповідних умов праці, які б максимально сприяли забезпеченню продуктивної зайнятості та зарахуванню періодів трудової діяльності до страхового стажу для призначення відповідного виду пенсії: передавати уроки з окремих предметів у початкових класах, в т. ч. уроки іноземної мови, фізичної культури, образотворчого мистецтва, музики, інформатики лише спеціалістам за наявності об'єктивних причин та обов'язкової письмової згоди учителів початкових класів, забезпечуючи при цьому оплату праці відповідно до положень п. 74 Інструкції про порядок обчислення заробітної плати працівників освіти, оскільки така носить рекомендаційний характер і розподіл педагогічного навантаження у загальноосвітньому навчальному закладі є дискрецією виключно керівника такого навчального закладу. Крім того, обов'язкова її письмова згода як учителя початкових класів при передачі уроків з окремих предметів у початкових класах, в т. ч. уроки іноземної мови, фізичної культури, образотворчого мистецтва, музики, інформатики спеціалістам, була б необхідно, якщо б обсяг тижневого педагогічного навантаження позивача був менше тарифної ставки, а саме 18 навчальних годин. Також, факт дотримання відповідачем [PERSON] України, Закону України «Про освіту», Закону України «Про загальну середню освіту», Галузевої угоди між Міністерством освіти і науки України та ЦК Профспілки працівників освіти і науки України на 2016-2020 роки, Колективного договору при розподілі педагогічного навантаження позивачу [PERSON] з врахуванням кількості педагогічних працівників, мережі класів, кількості учнів, груп, гуртків на основі навчального плану закладу та принципу наступності, підтверджено такими доказами, як актом інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю №ІФ-1853-347/АВ від 17.10.2018 Управління Держпраці в Івано-Франківській області (а.с.81-87), відповіддю Голови первинної профспілкової організації [PERSON] ЗОШ І-ІІ ступенів ім.М.Вахнюка [PERSON] з посиланням на відповідь Івано-Франківського обласного комітету №02-04/113 від 16.11.2018 (а.с.71-72). Таким чином, в судовому засіданні встановлено відсутність порушеного права позивача, оскільки вона працює з тижневим педагогічним навантаженням більше тарифної ставки визначеної законом. В той же час, в разі встановлення їй педагогічного навантаження в більшому обсязі, а саме 23 навчальні години, призведе до порушення трудових прав інших працівників закладу та забезпечення їм необхідних умов праці. А тому в задоволенні позову слід відмовити. Одночасно суд не приймає до уваги заяву відповідача про застосування судом спливу позовної давності, оскільки правила про позовну давність, відповідно до ст. 267 ЦК України, мають застосовуватися лише тоді, коли буде доведено існування самого суб'єктивного права. У випадках відсутності такого права або коли воно ніким не порушене, в позові має бути відмовлено не з причин пропуску строку позовної давності, а в зв'язку з необґрунтованістю самої вимоги. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, такі слід віднести за рахунок позивача.

Outcome: dismissed