Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу в якому зазначила, що 26.10.2002 року між нею [PERSON] (дошлюбне прізвище Рудич) [PERSON] та відповідачем по справі [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований у Новокотельнянській сільській раді. Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що їх спільне з відповідачем життя не склалося, між ними відсутні взаєморозуміння та повага один до одного, наявні різні погляди на сімейне життя та обовязки, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбу. Подружні відносини між сторонами припинилися з квітня 2017 року. Враховуючи вищезазначене, позивач вважає, що збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересам сімї та унеможливлює примирення з відповідачем, тому просить їх шлюб розірвати та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище, яке вона отримала під час державної реєстрації шлюбу - [PERSON]. Неповнолітніх дітей: дочку [PERSON] та сина - [PERSON] просить залишити проживати разом з нею. Судові витрати покласти на відповідача. Позивач в судове засідання не зявилася, надіслала на адресу суду заяву в якій розгляд справи просить провести у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи вважається повідомленим належним чином. Про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав. Статтею 280 ЦПК України\~передбачено, що\~у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, та не подано відзиву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі вищевикладеного, суд вважає за можливе розглянути справу та ухвалити заочне рішення по ній, на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, в звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Згідно свідоцтва про шлюб серії І-ТП №034118 вбачається, що 26 жовтня 2002 року між [PERSON], [INFO], та [PERSON] (дошлюбне прізвище Рудич) [PERSON], [INFO], був укладений шлюб, зареєстрований у Новокотельнянській сільській раді, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №1 (а.с.4). Від шлюбу сторони мають спільних дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей (а.с.9-10). Згідно довідки виданої Андрушівською міською радою Житомирської області від 03.01.2019 року №17 вбачається, що [PERSON] проживає в [INFO], і разом з нею проживають та на повному її утриманні знаходяться діти: дочка - [PERSON], [INFO], син - [PERSON], [INFO] (а.с.11). На даний час сторони подружні стосунки не підтримують, проживають окремо, шлюб носить формальний характер. Cпір щодо поділу майна подружжя між сторонами відсутній. Відповідно до п.10\~постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»\~ проголошена\~Конституцією України\~охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з подружжя та інтересам їх дітей, що має істотне значення. Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Суд, вважає встановленим, що збереження сімї та поновлення шлюбних відносин неможливе, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі сторін. Відповідно до ст.113 СК України, позивачу [PERSON] (дошлюбне прізвище Рудич) [PERSON] після розірвання шлюбу, залишити прізвище, яке вона отримала під час державної реєстрації шлюбу - [PERSON]. Частиною 1\~статті 141 Сімейного кодексу України\~визначено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Згідно\~ст.161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. На підставі досліджених в судовому засіданні доказів, суд вважає за необхідне визначити місце проживання неповнолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON], разом з матірю [PERSON]. Задовольняючи позов, суд у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 (сорок) копійок.

Outcome: approved