Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, мотивуючи свої вимоги тим, що сторони мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] , яка з 07.08.2018 навчається у Херсонському державному університеті, потребує коштів на проїзд до місця навчання, проживання, придбання одягу, харчування, підручників. Позивач не має змоги самостійно утримувати дитину, тому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки у розмірі 1/4 частки усіх видів доходів та заробітку щомісяця до досягнення 23 років, починаючи з 30.09.2018, але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач в судовому засіданні підтвердила обставини, викладені в позові, наполягала на його задоволенні, у подальшому в судове засідання не з`явилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлену вимогу підтримала. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав відзив на позов, у якому просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість. Вказав, що з матеріалів позову не вбачається спорідненість між [PERSON] та [PERSON] , не надано документи, які підтверджують їх спільне проживання; крім того, не надано документи, які підтверджують, що [PERSON] приступила до навчання, а також про те, що вона потребує матеріальної допомоги; також не надано документ, який підтверджує розмір отримуваного матір`ю доходу та самостійного матеріального утримання дитини. Представники відповідача за довіреністю [PERSON] та адвокат Половинко А. В. в судовому засіданні заперечували проти позову, просили відмовити у повному обсязі, посилаючись на незадовільний матеріальний стан відповідача, який перебуває на обліку у районному центрі зайнятості, де отримує щомісячну допомогу по безробіттю у сумі 610 грн., а також незадовільний стан здоров`я, що у сукупності свідчить про відсутність у батька дитини можливості надавати допомогу. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що сторони мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] (а.с.6, 54, 59). [PERSON] є студенткою Херсонського державного університету 1 курсу СВО «бакалавр», спеціальності 091 Біологія, факультету біології, географії і екології денної форми навчання, бюджетної форми фінансування, стипендію не отримує; зарахована до університету наказом №360-с від 07.08.2018; термін навчання 4 роки (з 01.09.2018 по 30.06.2022) (а.с.7, 50). [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , при цьому фактично проживає у гуртожитку, проживання оплачує, також несе інші витрати (а.с.4, 55, 62, 64, 65, 66-68, 105-111). Відповідно до ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. [PERSON] виховує також двох малолітніх дітей, отримує державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям (а.с.54, 56, 57, 59, 69, 113). Зазначені обставини свідчать про те, що позивач має право на отримання від відповідача матеріальної допомоги на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги. Згідно з положеннями ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. [PERSON] з 20.02.2019 перебуває на обліку у Скадовській районній філії Херсонського обласного центру зайнятості як безробітний, отримує виплату допомоги по безробіттю, має хронічне захворювання (а.с.70, 121, 130-131). У п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Враховуючи положення ст.182 СК України, а також те, що [PERSON] не працює, отримує допомогу по безробіттю, має хронічне захворювання, при цьому не позбавлений можливості працевлаштуватися, суд визначає розмір аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, в твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, суд враховує реальну можливість відповідача сплачувати аліменти тому приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягувати аліменти в розмірі 400 грн. щомісячно. Одночасно суд звертає увагу, що відповідно до ст.6 СК України дитиною визнається особа до досягнення нею повноліття, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, передбачений главою 16 СК України, яка передбачає стягнення аліментів на період навчання і не передбачає мінімального їх розміру, а тому вимога позивачки про встановлення мінімального розміру аліментів не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, не може бути задоволена як така, що не передбачена чинним законодавством. Крім того, щодо вимоги про стягнення аліментів до досягнення донькою 23-річного віку, суд звертає увагу, що відповідно до ч.2 ст.199 СК України право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Тобто, аліменти можуть стягуватися до досягнення повнолітніми донькою чи сином 23-річного віку лише за умови, що вони продовжують навчання. Враховуючи викладене, позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст.79 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Outcome: partial