Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, яким просив визнати відповідача [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме, домоволодінням №7 розташованим по вул. Радянська у смт. Коротич Харківського району Харківської області. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстрованого в реєстрі за №5024 та виданого 18.12.2012 р. приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON], житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: смт. Коротич, вулиця Радянська, 7, Харківського району Харківської області, належить позивачу. Відповідач розірвала у 2010 році шлюб із сином позивача [PERSON], а припили спільне проживання з травня 2000 року, саме коли [PERSON] зі своїми речами виїхала з будинку, куди на протязі всього часу не зявлялась. Враховуючи те, що позивач реєстрація відповідача перешкоджає позивачу у користуванні своєю власністю, останній звернувся до суду із зазначеним позовом. Позивач та її представник у судове засідання не зявились, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином. Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позові вимоги підтримали у повному обсязі та у звязку із повторною неявкою у судове засідання відповідача не заперечували проти ухвалення заочного рішення (а.с. 24-25). Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлялася своєчасно і належним чином судовою кореспонденцію, про причини своєї неявки суд не повідомила, заперечень на позовну заяву до суду не надходило (а.с.17-18, 22). Представник третьої особи Харківського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби у Харківській області, у судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно і належним чином судовою кореспонденцію, надав до суду письмову заяву по розгляд справи за відсутності (а.с.20). Зі згоди позивача, згідно вимог ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстрованого в реєстрі за №5024 та виданого 18.12.2012 р. приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON], житловий будинок загальною площею 70,00 кв.м., житловою площею 41,60 кв.м., з надвірними будівлями, розташований за адресою: смт. Коротич, вулиця Радянська, 7, Харківського району Харківської області, належить [PERSON] (а.с. 5). Як вбачається з будинкової книги для прописки громадян, які проживають у будинку №7 по вул. вулиці Радянська смт. Коротич Харківського району Харківської області, за вищевказаною адресою відповідач була зареєстрована 07 жовтня 1991 року та знята з реєстрації 01 серпня 1994 року, і з 30 вересня 1999 року повторно зареєстрована (а.с. 9). Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого Червонозаводським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції на підставі актового запису №187 від 26.06.2010 р., шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 10). Згідно з актом, складеним депутатом Коротичанською селищної ради Харківського району Харківської області [PERSON] від 08 червня 2015 року, відповідач у будинку не проживають з 2000 року (а.с. 11). Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом (ч. 2 ст. 405 ЦК України). Статтею 72 Житлового кодексу України зазначено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Отже, наявність реєстрації відповідача у спірному житловому будинку перешкоджає позивачу здійснювати право власності, оскільки передбачає право відповідача на користування житловим приміщенням за місцем реєстрації. Поновлення права позивача можливо шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування зазначеним житловим приміщенням. Жодних беззаперечних, належних та допустимих доказів на підтвердження поважності причин відсутності відповідача за вищевказаною адресою, суду не надано. Докази, що підтверджують той факт, що позивач якимось чином перешкоджав відповідачеві у користуванні спірним будинком в матеріалах справи також відсутні. Існування домовленості між сторонами про право користування житловим приміщенням не встановлено. Враховуючи те, що позивач є єдиним власником спірного житлового будинку, відповідач [PERSON] є зареєстрованою у спірному будинку, наміру проживати за місцем реєстрації та користуватися житловою площею не має, у спірному житловому будинку відповідач фактично не проживає з 2000 року, тобто станом на момент розгляду справи близько пятнадцяти років, то суд погоджується з доводами позивача про те, що відповідач порушує право власності позивача. Також, позивачем при подачі позову згідно з квитанцією від 25.06.2015 №0.0.402658869.1 сплачено судовий збір у розмірі 243 гривні 60 копійок. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України суд присуджує відповідачу відшкодувати на користь позивача понесені судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved