Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, просить розірвати шлюб укладений між сторонами 01.03.2014 року та зареєстрований відділом ДРАЦС по м.Дрогобичу реєстраційної служби Дрогобицького МРУЮ у Львівській області, актовий запис №86. В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те,що 01.03.2014 року уклала шлюб з відповідачем. Спільне життя з відповідачем не склалось, від даного шлюбу мають двоє дітей: дочку [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO]. Фактичні спільні відносини між ними припинено, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Шлюб носить лише формальний характер, подальше його збереження та примирення неможливе. Позивачка в судове засідання не з'явилася, подала заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розірвати шлюб, проти заочного розгляду справи не заперечила.. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Ухвалою від 14.06.2018 року у справі було відкрито провадження за правилами загальгого позовного провадження та запропоновано відповідачу в п'ятнадцятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали подати до суду відзив на позовну заяву, роз'яснено наслідки ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, право пред'явити зустрічний позов. У встановлений ухвалою термін відповідачем відзив на позовну заяву не подано, зустрічний позов не пред'явлено, від учасників справи клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не надійшло. За вказаних обставин, суд, за правилами ст. 279 ЦПК України, вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього, враховуючи письмову заяву позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. У зв'язку з неявкою в судове засідання сторін по справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. З'ясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 1 березня 2014 року, відділом ДРАЦС по м.Дрогобичу реєстраційної служби Дрогобицького МРУЮ у Львівській області, актовий запис №86, свідоцтво серії [NUMBER] (а/с 5). Згідно копій свідоцтв про народження подружжя має спільних дітей:дочку [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO] (а/с 6,7). Статтею 24 СК України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У відповідності до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Відповідно до ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007 року проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відтак, аналізуючи зібрані по справі докази і оцінюючи їх в сукупності, суд вважає, що оскільки сторони не підтримують подружніх відносин, їхній шлюб існує формально, примирення між ними не можливе, подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому є всі підстави для розірвання шлюбу.

Outcome: approved