Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-05 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом про визнання [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право на користування будинком на [ADDRESS], покликаючись на те, що вона є власником даного будинку, в якій зареєстровані також відповідачі. Проте відповідачі не проживають у вказаному будинку більше семи років та не сплачують комунальні послуги. Просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування будинком на [ADDRESS]. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав, надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, просить позов задовольнити. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, відзив на позовну заяву не подали, про причини неявки суд не повідомили, хоча належно були повідомлені про час та місце розгляду справи, а тому згідно ст. 223 ЦПК України, суд вважає, що справу можна вирішити у їх відсутності, на підставі наявних у ній даних та доказів. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, відзив на позовну заяву не подав, причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому згідно ст. 223 ЦПК України, суд вважає, що справу можна вирішити у його відсутності, на підставі наявних у ній даних та доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю. Судом встановлено, що у будинку [ADDRESS], який перебуває у власності позивача [PERSON], зареєстровані [PERSON], [PERSON] /а.с. 5-11/ Відповідно до ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Крім того, відповідно до ст. 168 ЖК України договір найму жилого приміщення, укладений як на визначений так і на невизначений строк, може бути розірвано за вимогою наймодавця, якщо наймач або особи, які проживають разом з ним систематично не вносять квартирної плати і плати за комунальні послуги. Як встановлено в судовому засіданні в будинку [ADDRESS] зареєстровані відповідачі [PERSON], [PERSON], які без поважних на те причин, не проживають у спірній квартирі понад 5 років, за будинок та комунальні послуги не оплачують, що додатково стверджується актами ЛКП «Нове» від 28 травня 2014 року, 06 червня 2017 року, 02 серпня 2017 року, 02 жовтня 2017 року. /а.с. 12-15/ Отже, як безспірно встановлено в судовому засіданні, відповідачі [PERSON], [PERSON] в будинку [ADDRESS] не проживають понад 5 років, за будинок та комунальні послуги не оплачують, догляду за будинком не здійснюють, спірним будинком взагалі не цікавляться, а тому відповідачів слід визнати такими, що втратили право на користування будинком [ADDRESS]. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє повне ствердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення. Крім того, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Отже, суд вважає, що з відповідачів слід також солідарно стягнути на користь позивача 640,00 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved