Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом у якому просить розірвати шлюб з відповідачем. Заяву мотивує тим, що вона зареєструвала шлюб із [PERSON] 15.08.2000 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Позивач в обґрунтування вимог зазначає, що між нею та відповідачем сімейне життя не склалося, оскільки їх стосунки на протязі років поступово погіршувалися і у зв'язку з цим подальше підтримання шлюбних відносин стало неможливим. Крім цього позивач зазначає, що вони з відповідачем не підтримують шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства, хоча і проживають разом. Причиною розірвання шлюбу є те, що вони з відповідачем зовсім різні люди за характерами, у них протилежні погляди на життя, різне відношення до сім'ї та подружніх обов'язків. Зважаючи на вищенаведене позивач просить суд розірвати шлюб. В підготовче засідання сторони не з'явились, суду подали заяви з проханням розглянути справу у їхню відсутність; представник позивача [PERSON] [PERSON] в заяві вказав, що позов підтримує та просить задовольнити; відповідач повідомив суд про визнання позову. За нормою ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як убачається із матеріалів справи, сторони уклали шлюб 15.07.2000 року, про що в Книзі реєстрації актів про одруження Центрального відділу реєстрації шлюбів м. Києва з Державним Центром розвитку сім'ї зроблено актовий запис № 1052 (а.с. 12). Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 13). Відповідно до ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що рішення позивача про розірвання шлюбу є виваженим та свідомим, причини з яких позивач наполягає на задоволенні позову є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї стали неможливими, сторони не підтримують сімейно-шлюбні стосунки, спільного господарства не ведуть, взаєморозуміння між ними відсутнє, шлюб існує формально, позивач наполягає на розлученні, оскільки поновлювати сімейно-шлюбні відносини позивач наміру не має і вважає, що збереження шлюбу бути не може, разом з тим суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення, або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків і можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України, відповідач позов визнає, тому суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 грн. (а.с. 1).

Outcome: approved