Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з цим позовом, в якому вказала, що з відповідачем по справі перебуває в шлюбі з 14 липня 2017 року, від шлюбу спільних неповнолітніх дітей не мають. З лютого 2018 року позивач разом із відповідачем не проживає та не підтримує сімейних відносин. Спору про поділ майна на день ухвалення рішення немає. Позивач просила розірвати шлюб. Ухвалою від 1 квітня 2019 року було відкрито провадження у цій справі та вирішено розглядати її в порядку загального позовного провадження (а.с.11). Ухвалою від 13 травня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 6 червня 2019 року (а.с.16). Позивач у судове засідання не з`явилася. Разом з позовною заявою подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю та просила справу розглянути у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце його проведення, про що свідчить його підпис на поштових повідомленнях про вручення йому судових повісток (а.с.14, 17), відзиву на позов не подав. Відповідно до частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Згідно з частиною другою статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки розгляд справи відповідно до положень цього Кодексу здійснювався судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого. Згідно з свідоцтвом про шлюб, сторони уклали шлюб 14 липня 2017 року та зареєстрували його у Жмеринському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис №125 (а.с.4). Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача про припинення шлюбних правовідносин. Підставою позову є неможливість розірвання шлюбу інакше як в судовому порядку у зв`язку із небажанням відповідача вирішити це питання в добровільному порядку, а також правові норми Сімейного кодексу України, на які посилається позивач в підтвердження своїх вимог. Відповідно до статті 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі статтею 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі статтею 56 СК України, дружина та чоловік мають право на вибір місця свого проживання. Дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Суд, відповідно до вимог статті 111 СК України, був позбавлений можливості вжити заходів щодо примирення подружжя, оскільки відповідач до суду не з`явився, особистих пояснень не надав. Його неявку суд розцінює як байдужість до збереження сім`ї. Тому суд взяв до уваги вимоги позивача, яка наполягала на розірванні шлюбу. Суд з`ясував фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, взяв до уваги обставини життя подружжя та тривалість окремого проживання, та прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з цим з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 768,40 грн. (а.с.1).

Outcome: approved