Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-10 00:00:00

\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~ позивач звернулася до суду з позовом про зміну розміру аліментів, що стягуються з відповідача за рішенням суду на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] в розмірі 1500 гривень але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Свої вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Верховинського районного суду від 11.02.2008 з відповідача стягуються аліменти на утримання дітей в розмірі ? частини від заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На даний час у зв'язку з зростанням економічної кризи в державі її матеріальне становище ускладнилось і одній їй важко утримувати дітей згідно їх потреб, а тих аліментних коштів, які відповідач сплачує згідно рішення суду недостатньо щоб забезпечити дітям належні умови для існування, повноцінного розвитку та належних умов проживання. Просить позов задовольнити. Ухвалою судді від 31.07.2018 було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Згідно поданого відповідачем відзиву на позовну заяву від 15.08.2018, відповідач заперечує позовні вимоги в повному обсязі з мотивів їх необґрунтованості та безпідставності. Переконаний, що позивачем не наведено жодних доказів, які б підтверджували факту зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення стану здоровя когось із них. Вказав, що він не ухиляється від батьківського обов'язку щодо утримання дітей та визначені рішенням суду аліменти сплачує регулярно. Крім того надає додаткові кошти на утримання дітей перед початком навчального року, допомагає готуватися до опалювального сезону, однак сплачувати аліменти у заявленому позивачкою розмірі не має змоги, так як його середньомісячний розмір заробітної плати складає 6000,00 грн і отриманий ним прибуток є значно меншим в порівнянні із сплаченим розміром аліментів. Просить в задоволенні позову відмовити. Ухвалою суду від 13.09.2018 розгляд справи продовжено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги з аналогічних підстав викладених у позовній заяві. Додатково пояснила, що коштів, які сплачує відповідач на утримання дітей згідно рішення суду, не вистачає для забезпечення нормальних умов для існування дітей, а тому вона бажає збільшити розмір аліментів. При цьому уточнила, що її позовні вимоги не заявлені з метою зміни виду аліментів із частки на тверду грошову суму, однак в такий спосіб вона має намір збільшити суму стягуваних аліментів, оскільки ? частини доходів відповідача їй не достатньою для повноцінного забезпечення умов проживання дітей. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги заперечив з наведених підстав у відзиві. Додатково вказав, що він проживає в цивільному шлюбі з іншою жінкою, і в 2011 році в них народилася дочка, яка також знаходиться на його утриманні. З часу розірвання шлюбу з позивачкою, він постійно допомагає дітям та надає кошти на їх утримання згідно рішення суду. Крім цього, його середньомісячний дохід складає 6000,00 грн., а тому сплачувати аліменти в збільшеному розмірі він не має можливості, оскільки таке призведе до погіршення його майнового стану. Просить в задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення сторін, повно і всебічно зясовавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог виходячи з наступного. У відповідності до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Відповідно до ч.1 cт.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з виконавчим листом 11.02.2008, на підставі рішення Верховинського районного суду від 21.01.2008 справа № 2-3/2008 із [PERSON] в користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини від заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, розпочинаючи з 28.12.2007 та до досягнення ними повноліття (а.с.7). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. За змістом положень статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Таким чином суд вважає, що встановлений розмір аліментів судом може бути переглянутий та збільшений або зменшений судом у випадку наявності для цього передбачених законом підстав. При цьому за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження. Така позиція суду кореспондується із правовими висновками Верховного Суду України, зроблених у постанові за наслідками розгляду справи № 6-143цс13. Позивач ствердила, що неповнолітні діти перебувають виключно на її матеріальному утриманні. В той же час відповідач жодної матеріальної допомоги, крім аліментів у розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання дітей не надає. В силу зростання дітей та збільшення їх потреб щодо матеріального забезпечення, вона самостійно не в змозі забезпечити матеріальні потреби дітей. Однак, як встановлено судом на підставі рішення суду із відповідача на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей стягуються аліменти в розмірі ? частини усіх його доходів, що є максимально можливим розміром відрахувань із доходів боржника відповідно до положень ст.70 Закону України «Про виконавче провадження». При цьому позивачем жодних доказів про зміну у її матеріальному або сімейному стані, погіршення або поліпшення здоров'я, інші обставини, які є істотними для вирішення питання про збільшення розміру аліментів суду не надано, не здобуто таких і в судовому засіданні. Одночасно суд враховує, що відповідно до внесених змін у ч.1 ст.184 Сімейного кодексу України на даний час визначено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Тому при наявності заяви одержувача аліментів суд вправі змінити спосіб їх присудження із частки на тверду грошову суму. Однак, як ствердила в судовому засіданні позивач, що її позов не спрямовано безпосередньо на зміну способу присудження аліментів у твердій грошовій сумі, а в такий спосіб вона намагається збільшити розмір аліментів, оскільки на даний час в порядку примусового виконання на кожну із дітей стягується приблизно 1000 грн аліментів. Крім цього, ч.2 ст.182 СК України визначено, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Судом встановлено, що відповідачем за період з січня по липень 2018 року отримано доходів в сумі 49249,32 грн. (а.с.19), з яких стягнуто аліментів на утримання дітей в розмірі ? частини, що відповідає визначеному законодавством мінімальному гарантованому розміру аліментів на одну дитину. Враховуючи наведене, оскільки з відповідача стягуються на утримання неповнолітніх дітей аліменти у максимальному розмірі, що можуть відраховуватися із усіх видів доходів боржника, який відповідає мінімальному гарантованому розмірі аліментів на одну дитину, при цьому у суду відсутні підстави для стягнення з відповідача мінімального рекомендованого розміру аліментів, а також у розмірі 1500 грн. щомісячно на кожну дитину, і позивачем не доведено перед судом обставин щодо наявності підстав збільшення розміру уже присуджених аліментів, суд приходить до висновку про безпідставність заявлених позовних вимог, у звязку із чим в їх задоволенні слід відмовити. При цьому суд вважає за необхідне зазначити, що з врахуванням позиції позивача щодо способу захисту її права, а також фактичних обставин справи в частині розміру аліментів, що стягуються із відповідача, підстав для зміни способу присудження аліментів у суду не має.

Outcome: dismissed