Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-17 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом до Державного підприємства «Дирекція з будівництва та управління національного проекту «Повітряний експрес» та інших інфраструктурних об'єктів Київського регіону» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивача зазначив, що 29.01.2015 між позивачем та Державним агентством з інвестицій та управління національними проектами України, як органом, на який покладено функції з управління майном, укладено контракт, відповідно до умов якого наказом Держінвестпроекту України від 29.01.2015 № 19к, позивача призначено на посаду директора Державного підприємства «Дирекція з будівництва та управління національного проекту «Повітряний експрес» та інших інфраструктурних об'єктів Київського регіону». У зв'язку із поданою позивачем заявою про звільнення, наказами Міністерства інфраструктури України від 14.04.2016 № 53-О та відповідача від 15.04.2016 №56-К позивача було звільнено з займаної посади з достроковим розірванням контракту, відповідно до п. 8 ст. 36 КЗпП України з підстав, передбачених п. 5.4. контракту, про що зроблено відповідний запис у трудову книжку. Всупереч нормам чинного законодавства станом на день звернення до суду із позовом повного розрахунок зі позивачем проведено не було. Заборгованість відповідача переді позивачем по невиплаченій заробітній платі, та розрахункових при звільненні становить 152 005,70 грн., що підтверджується довідкою відповідача від 15.04.2016 № 79. В судове засідання позивач не з'явився, подав заяву, згідно якої просив розглядати справу у його відсутності, просив задовольнити позов з наведених підстав. Представник відповідача в судове засідання не з?явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив. Тому, суд на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України розглянув справу у відсутність позивача та відповідача в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Згідно ч. 1 ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Як встановлено в ході судового розгляду справи, 29.01.2015 між позивачем та Державним агентством з інвестицій та управління національними проектами України, як органом, на який покладено функції з управління майном, укладено контракт, відповідно до умов якого наказом Держінвестпроекту України від 29.01.2015 № 19к, позивача призначено на посаду директора Державного підприємства «Дирекція з будівництва та управління національного проекту «Повітряний експрес» та інших інфраструктурних об'єктів Київського регіону» (а.с. 5-12). У зв'язку із поданою позивачем заявою про звільнення, наказами Міністерства інфраструктури України від 14.04.2016 № 53-О та відповідача від 15.04.2016 №56-К позивача було звільнено з займаної посади з достроковим розірванням контракту, відповідно до п. 8 ст. 36 КЗпП України з підстав, передбачених п. 5.4. контракту, про що зроблено відповідний запис у трудову книжку.(а.с.13-15) Заборгованість відповідача переді позивачем по невиплаченій заробітній платі, та розрахункових при звільненні становить 152005,70 грн., що підтверджується довідкою відповідача від 15.04.2016 № 79. (а.с.16) Всупереч нормам чинного законодавства станом на день звернення до суду із позовом повного розрахунок зі позивачем проведено не було. За таких обставин суд вважає дані позовні вимоги доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Правовідносини, які виникли між сторонами регулюються ст.ст. 83, 115-117 КЗпП України. Оскільки при подачі позову до суду позивач був звільнений від оплати судового збору, то відповідно до ст. 88 ЦПК України, судовий збір слід стягнути з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved