Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-10 00:00:00

позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 14 травня 2000 року Красницькою сільською радою Верховинського району Івано-Франківської області, актовий запис №2. Крім цього, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у твердій грошовій в сумі в розмірі 1000 грн., щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дітьми повноліття. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач зловживає алкогольними напоями, під дією яких вчиняє скандали та постійно ображає її. Свідками таких скандалів стають їх діти, що негативно впливає на їх розвиток, а тому, вона часто змушена іти з дому, щоб уникнути таких. Відповідач живе власним життям та не зважає на потреби сімї. Подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе, шлюб існує формально, а тому просить розірвати шлюб. Крім цього, вказала, що відповідач в повній мірі не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. Не маючи постійного місця праці та стабільних доходів, відповідач працює на різних роботах, отримує доходи, а тому просить стягувати з нього аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно на кожну дитину. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги з підстав наведених в позовній заяві, додатково пояснила, що у шлюбі з відповідачем вони перебувають 17 років і від спільного проживання в них народилося троє дітей. Відповідач зловживає спиртними напоями, під дією яких часто піднімає на неї руку. Він часто обіцяв, що зміниться, перестане пити, однак цього не сталося. Гроші на утримання дітей відповідач частково надає, однак вона бажає, щоб він сплачував аліменти визначені рішенням суду, оскільки не впевнена в тому, що після розірвання шлюбу, він буде добровільно надавати кошти на утримання дітей. Просить позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги щодо розірвання шлюбу визнав, вказав, що якщо позивач настоює на розірванні шлюбу, то він не буде заперечувати. В частині позовних вимог щодо стягнення аліментів, позов визнав частково, пояснив, що сплачувати аліменти в запропонованому позивачем розмірі, а саме по 1000 грн. щомісячно на кожну дитину він не має змоги, оскільки не має постійного місця роботи. Згідний сплачувати аліменти в розмірі 700 грн. щомісячно на кожну дитину. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі та оцінивши їх в сукупності, суд задовольняє позов частково з таких підстав. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сімейне життя у сторін не склалося. Між сторонами існує тривалий та глибокий конфлікт, внаслідок якого між ними виникають систематичні сварки та непорозуміння, позивач зазнає фізичного насильства зі сторони відповідача, за час, що надавався сторонам на примирення не примирилися. Обоє сторін в судовому засіданні визнали, що на даний час подружні відносини між ними остаточно припинені, переконані, що примирення між ними не можливе. Враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку, що на даний час шлюб між сторонами існує формально, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе, воно буде суперечити інтересам сторін та дітей, а тому шлюб слід розірвати. У звязку із наведеним позовні вимоги в цій частині слід задовольнити, при розірванні шлюбу за бажанням позивача слід залишити їй шлюбне прізвище «Герман». Крім цього, як вбачається із свідоцтв про народження (а.с.9-10) [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З врахуванням положень ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Судом безспірно встановлено, що на даний час неповнолітні [PERSON], [PERSON], [PERSON] проживають із матірю [PERSON] адресою: с. Красник Верховинського району Івано-Франківської області. В судовому засіданні позивач ствердила, що неповнолітні діти перебувають на її матеріальному утриманні. Відповідач інколи надає матеріальну допомогу на утримання дітей, однак не постійно, і коштів які він надає, не вистачає для того, щоб забезпечити необхідні потреби дітей. Наведені обставини свідчать про відсутність між сторонами домовленості щодо способу виконання спільного обовязку утримувати дітей, а тому виходячи із встановленого факту, що діти проживають із матірю, суд приходить до висновку, що вимога позивача про стягнення аліментів з відповідача на утримання неповнолітніх дітей є підставною. При визначенні розміру аліментів, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача суд виходить з наступного. За загальним правилом, відповідно до ч.3 ст.181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька. В той же час, ч.1 ст.184 Сімейного кодексу України визначено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розяснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, оскільки судом встановлено, що на даний час відповідач ніде офіційно не працює, має нерегулярний, мінливий дохід, суд вважає підставними вимоги позивача про стягнення з відповідача на утримання малолітніх дітей аліменти у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, суд враховуючи стан здоров'я, матеріальне становище дітей, їх потреби, матеріальне становище платника аліментів, виходячи з визначеного законодавством рівного обовязку батьків щодо утримання малолітніх дітей, прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, а також того факту, що відповідач в судовому засіданні частково визнав запропонований позивачем розмір аліментів, приходить до переконання, що достатнім розміром аліментів, який здатний забезпечити дітям належні умови для існування, повноцінного розвитку та належних умов проживання, є сума 850 грн., яку слід стягувати з відповідача на утримання кожної дитини щомісячно. А тому позовні вимоги слід задовольнити частково. Відповідно до положень ст.88 ЦПК України, судові витрати покласти на відповідача.

Outcome: partial