Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-04 00:00:00

Позивачи [PERSON] (надалі по тексту - Позивач-1, [PERSON]), [PERSON] (надалі по тексту - Позивач- 2, [PERSON]), [PERSON] (надалі по тексту - Позивач- 3, [PERSON]), а разом надалі по тексту рішення - Позивачі, 10.10.2013 року звернулись до суду із зазначеними вимогами, просить стягнути з відповідача Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва «Липкижитлосервіс» (надалі по тексту - Відповідач, КП «Липкижитлосервіс») 53 988 грн. 25 коп., з них: 50 988 грн. 25 коп. на відшкодування матеріальної шкоди, 3 000 грн. на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок залиття приміщення, посилаючись на те, що з вини Відповідача в ніч з 16 на 17 січня 2013 року та 25.03.2013 року сталося залиття належного Позивачам приміщення за адресою [ADDRESS] (надалі по тексту - Квартира). В судовому засіданні представник Позивача підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. В судовому засіданні представник відповідача, не заперечуючи вини Відповідача в залитті належного Позивачам приміщення та фактичним пошкодженням завданим Квартирі, не погоджуючись із розміром шкоди, позов не визнав, посилаючись на необґрунтованість розрахунку завданої шкоди. Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши докази по справі, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що приміщення за адресою [ADDRESS] належить Позивачам в рівних частинах на підставі Свідоцтва про право власності на квартиру від 08.09.2000 року. Встановлені судом обставини свідчать про те, що в ніч з 16 на 17 січня 2013 року у зв'язку із несправністю водостоків будинку, неочищенням даху будинку від снігу та різкого сніготанення, відбулося залиття вищевказаної квартири водою з даху будинку, оскільки квартира знаходиться на останньому п'ятому поверсі вказаного будинку, і відповідно є розташованою найближче до даху будинку. Зазначені обставини підтверджені даними, які містяться у акті від 18.01.2013 року, з якого убачається, що внаслідок залиття Квартирі були завдані наступні пошкодження: в кухні площею 11,1 м.кв. - на стелі спостерігаються плями від залиття з частковою деформацією гіпсокартону на площі до 1,5 м.кв. (підвісна з гіпсокартону пофарбована водоемульсійною фарбою), на стінах плями від залиття на площі до 0,7 м.кв.(шпалери), також спостерігаються плями від залиття на віконному відкосі на площі до 1,0 м.кв. (водоемульсійна фарба); в кімнаті площею 9,1 м.кв. - на стелі спостерігаються плями від залиття на площі до 3,0 м.кв. (підвісна з гіпсокартону пофарбована водоемульсійною фарбою) на стінах спостерігаються плями від залиття на площі до 6,0 м.кв. (водоемульсійна фарба), також на площі до 5,0 м.кв. від залиття деформувалась паркетна підлога; у кімнаті площею 27,5 м.кв. - на стелі спостерігаються плями від залиття на стику гіпсолкартонних плит на площі до 0,5 м.кв. (підвісна з гіпсокартону й пофарбована водоемульсійною фарбою), на стінах спостерігаються плями від залиття на площі до 0,7 м.кв.(шпалери). Крім того, встановлені судом обставини свідчать про те, що 25.03.2013 року в результаті сильних атмосферних опадів у вигляді снігу, залягання великого покриву снігу та потепління, було порушено герметичність між елементами покрівлі будинку й з покрівлі сталось залиття Квартири. Зазначені обставини підтверджені даними, які містяться у акті від 26.03.2013 року, з якого убачається, що внаслідок залиття Квартирі були завдані наступні пошкодження: в кухні площею 11,1 м.кв. - на стелі спостерігаються плями від залиття на площі до 0,5 м.кв. (підвісна з гіпсокартону пофарбована водоемульсійною фарбою), на віконному відкосі спостерігаються плями від залиття на площі до 1,5 м.кв. (водоемульсійна фарба); в кімнаті площею 9,1 м.кв. - на віконному відкосі спостерігаються плями від залиття на площі до 1,0 м.кв. (водоемульсійна фарба); у кімнаті площею 27,5 м.кв. - па стінах спостерігаються плями від залиття на площі до 1,0 м.кв. з частковим відшаруванням шпалер, на відкосі виходу на балкон спостерігаються плями від залиття на площі до 1,0 м.кв. з частковим відшаруванням водоемульсійної фарби; в коридорі площею 4,7 м.кв. - на стелі спостерігаються пляма від залиття на площі до 0,5 м.кв. (підвісна з гіпсокартону пофарбована водоемульсійною фарбою); у ванній кімнаті площею 4, 9 м.кв. на стелі спостерігаються плями від залиття площі до 2,0 м. кв. (підвісна з плит «армстронг»). Крім того, дані обставини підтверджуються висновком № 29/13 від 20.03.2013 року. Відповідно до ст. 10 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Зокрема, факт залиття Квартири позивачів з вини Відповідача не заперечувався сторонами у справі. Твердження Відповідача про необґрунтованість розрахунку завданої шкоди Позивачам, оскільки згідно розрахунку Відповідача - «Локальної смети № 2-1-1 на ремонт залитих місць в приміщенні квартири [ADDRESS], згідно актів обстеження від 18.01.2013 року та 26.03.2013 року», вартість ремонту становить 8 435 грн. 29 коп., повністю спростовується дослідженими в судовому засіданні доказами. Зокрема, згідно «Звіту № 29/13 оцінки збитків, завданих власнику квартири внаслідок залиття» складеного від 20.03.2013 року «Центром експертної оцінки майна» (відповідними спеціалістами-експертами [PERSON] та [PERSON]) (надалі по тексту рішення - Звіт) було встановлено вартість матеріальної шкоди, яка завдана майну квартири в результаті залиття 18.01.2013 року квартири [ADDRESS], що за цінами і станом на час дослідження, становило 58 158,25 грн. Визначена кошторисна вартість відображає необхідні затрати на заміщення попереднього вигляду конструктивних та опоряджувальних елементів квартири, а також враховує вартість на проведення ремонту та інших витрат необхідних для приведення помешкання до первісного стану (а. с. 25-40). Зокрема, як вбачається зі Звіту, оскільки на момент огляду Квартири спеціалістами було виявлено, що Квартира на момент залиття була у відремонтованому стані, й внаслідок залиття потребувала відновлення пошкоджених елементів. В даному випадку суд бере до уваги саме зазначений Звіт, оскільки він складений спеціалістом-оцінювачем, основною метою якого є саме виявлення пошкоджень та визначення необхідного комплексу робіт, спрямованих на їх усунення, а не виявлення причин залиття, що є головною метою складання акту комісією житлово-комунальної організації. Крім того, враховує, що спеціалістом-оцінювачем перед складанням Звіту був проведений огляд Квартири, на відміну від співробітників Відповідача, які складали розрахунок використовуючи тільки дані, які викладені в актах про залиття. Виконання робіт із повної заміни шпалер та пофарбування поверхонь усіх стін та стель у приміщеннях квартири, що зазнали пошкоджень внаслідок залиття, уявляється суду обґрунтованим, оскільки часткова заміна шпалер та пофарбування, як і заміна лише частини покриття підлоги, з огляду на визначений рівень їх зносу, не забезпечуватиме повного відтворення якісного та естетичного стану квартири до її пошкодження. При цьому до уваги береться врахування у наданому Звіті спеціаліста при визначенні величини шкоди рівня функціонального зносу матеріалів оздоблення квартири на момент її залиття. За таких обставин перелік робіт пов'язаних з відновленням квартири після її залиття, запропонований спеціалістом-оцінювачем у Звіті уявляється суду обґрунтованим і може покладений в основу судового рішення. Суду не надано жодних належних та допустимих доказів, в розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України в спростування зазначеного Звіту. Так, розрахунок Відповідача - «Локальна смета № 2-1-1 на ремонт залитих місць в приміщенні квартири [ADDRESS], згідно актів обстеження від 18.01.2013 року та 26.03.2013 року», не враховує стан квартири на момент залиття та попереднього вигляду конструктивних та опоряджувальних елементів квартири, й відповідно необхідність відновлення пошкоджених елементів. Зокрема, розрахунок Відповідача - «Локальна смета № 2-1-1 на ремонт залитих місць в приміщенні квартири [ADDRESS], згідно актів обстеження від 18.01.2013 року та 26.03.2013 року» визначає вартість ремонту без врахування фактичного стану конструкцій до залиття та не визначає розмір збитку. Разом з тим, відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Крім того, відповідно до ст. 11 ч. 2 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Частина 2 ст. 1166 ЦК України встановлює, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Таким чином, обов'язок доказування відсутності вини покладений на Відповідача. Не зважаючи на встановлену законом презумпцію вини заподіювача шкоди, сторона Відповідача побудувала захист через формальне заперечення наданих позивачем пояснень та доказів, в той час як про надання чи забезпечення доказів на підтвердження відсутності вини Відповідача у заподіянні шкоди Позивачів не потурбувалась, клопотань про допит в якості свідків працівників Відповідача, за підписом яких були складені акти про залиття, не подали інших доказів, крім тих, що були дослідженні в судовому засіданні, а також заяв про призначення судових експертиз в даному судовому засіданні не заявляли. Разом з тим, суду не надано жодного доказу на підтвердження пошкодження меблів, необхідних для відновлення функціонування Квартири й зазначені обставини позивачем не доведені. Крім того, згідно роз'яснень, що містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору». В свою чергу, позивачем не обґрунтовано належними та допустимими доказами розмір завданої моральної шкоди в сумі 3 000,00 грн., що заявлено до стягнення з відповідача. Відповідно до ст. 319 ч. 4 ЦК України власність зобов'язує, ч. 5 цієї ж статті власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства. Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить. Відповідно до ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Тому, позов [PERSON], [PERSON], [PERSON] до Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва «Липкижитлосервіс» про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок залиття, слід задовольнити частково. Враховуючи вимоги позову, на підставі ст. 88 ЦПК України з Відповідача на користь Позивача-1 підлягають стягненню понесені та документально підтверджені витрати сплаченого судового збору у розмірі 739 грн. 28 коп. (а. с. 1, 86а). На підставі ст.ст. 15, 16, 22, 23, 1166, 1167, 1192 ЦК України,

Outcome: partial