Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом з вимогою позбавити відповідача батьківських прав по відношенню до їх неповнолітньої доньки, мотивуючи свої вимоги тим, що з 2009 року вони з [PERSON] почали проживати однією сім`єю без реєстрації шлюбу. [INFO] у позивача з відповідачем народилася донька - [PERSON] про що виконкомом Лисогірської сільської ради Первомайського району Миколаївської області було зроблено відповідний актовий запис № 19 від 09.08.2010 року та видано Свідоцтво про народження серії [NUMBER] . 25.09.2010 року Первомайським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що цього ж дня було зроблено відповідний актовий запис № 6. 19.08.2016 року заочним рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Після припинення сімейних стосунків між сторонами донька залишилася проживати разом з матір`ю. Після розлучення відповідач до доньки жодного разу не приходив, до сьогоднішнього дня він не виконує своїх батьківських обов`язків по відношенню до дитини, нехтує нею, не бере жодної участі у вирішенні важливих питань, пов`язаних з вихованням та утриманням дитини, жодним чином не піклується про стан її здоров`я, не забезпечує доньці належні умови для здорового зростання, духовного та фізичного розвитку, не намагається забезпечити належного медичного обслуговування, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє нею засвоєння загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання нею освіти, так як це встановлено ч.1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», що в кінцевому результаті призвело до того, що дитина взагалі не бачить свого біологічного батька та з ним не спілкуються, відповідач жодного разу не відвідав доньку а ні вдома а ні в дошкільному закладі а ні у школі. Він жодного разу не поцікавився станом здоров`я дитини та її успіхами та навіть не вітає її із днем народження. Зі свого боку позивач жодних перешкод для участі [PERSON] у вихованні доньки не створює. Ще під час проживання однією родиною в сім`ї часто відповідачем вчинялися сварки та бійки в стані алкогольного сп`яніння з приводу небажання відповідача працювати для того, щоб утримувати сім`ю та під час яких звучали погрози на адресу позивачки та доньки. Під час однієї із таких сварок відповідач побив позивачку, що призвело до того, що [PERSON] була змушена забрати доньку [PERSON] , якій на той час ще не виповнилося і двох років, та втікати до міста Миколаєва. Відповідач негативно характеризується за місцем проживання, веде асоціальний спосіб життя, зловживає алкогольними напоями, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за розпивання спиртних напоїв у громадських місцях. Орган опіки та піклування Первомайської районної державної адміністрації Миколаївської області надав висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно його малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] № 1328-01-02-07 від 19.11.2018 року. 05.11.2016 року позивачка уклала шлюб з [PERSON] , про що Центральним районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Миколаївській області було зроблено відповідний актовий запис за № 757 від 05.11.2016 року та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . При цьому між вітчимом та малолітньою [PERSON] склалися справжні сімейні стосунки, які притаманні батькам та дітям. Дитина вважає [PERSON] своїм батьком, називає його татом та ставиться до нього так, як ставляться діти до своїх справжніх батьків. Зі свого боку [PERSON] ставиться до доньки позивачки, як до своєї власної. Саме він займається в повній мірі її утриманням, вихованням, підготовкою до самостійного життя, він цікавиться успіхами дитини в навчанні, приймає активну участь у її житті, піклується про її здоров`я та взагалі виконує всі ті обов`язки, які законодавством покладено на батька. Згідно з ст. ст. 150. 157 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той із батьків, хто проживає окремо від дитини зобов`язаний брати участь у її вихованні та у триманні. У випадку ухилення батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини вони можуть бути позбавлені батьківських прав (п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України). З огляду на вищенаведене, приймаючи до уваги той факт, що відповідач ніяким чином не піклується про доньку, та свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, вважаю, що останній має бути позбавлений батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] . Окрім того, як зазначалося вище, на даний час малолітня [PERSON] проживає разом із матір`ю, яка самостійно несе витрати на її утримання. У свою чергу [PERSON] проживаючи окремо від доньки, не приймає участі у матеріальних витратах на її утримання та не надає позивачці коштів у сумі необхідній для нормального забезпечення потреб дитини. При цьому стан здоров`я [PERSON] та його матеріальне становище дозволяє утримувати свою доньку. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому відповідно до ч. ч. 2. З ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Представник позивача в судове засідання надав заяву з проханням слухати справу у його відсутність, позов підтримав в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про час і місце слухання справи оповіщений відповідно до вимог ст. 130 ЦПК України. Заяв про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило. Відзив на позов не надав. Представник третьої особи в судове засідання надала заяву з проханням слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала та визнала. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно зі ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. У відповідності зі ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ч. 2, 3 ст.150 та ст. 180 Сімейного кодексу України передбачено, що кожна дитина має право на піклування батьків, і батьки мають право та зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, створювати належні умови для розвитку її здібностей та несуть відповідальність за невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків. Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав по відношенню до своїх дітей з ухилення від виконання батьківських обов`язків. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: якщо батьки не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання освіти. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з урахуванням наступного: в судовому засіданні встановлений факт ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню своєї малолітньої доньки [PERSON] , відносно якої він не проявляє батьківської турботи протягом тривалого періоду часу; не надає належної матеріальної допомоги та не піклується за неї. Згідно Висновку органу опіки та піклування Первомайської райдержадміністрації № 1328-01-02-07 від 19.11.2018 року, орган опіки та піклування вважає доцільним та таким, що відповідає інтересам малолітньої [PERSON] , [INFO] , позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно його малолітньої доньки. За таких обставин, позбавлення відповідача батьківських прав на теперішній час є єдиним можливим засобом забезпечення дитині спокійного життя, гармонічного виховання, як того вимагає ст. 150 СК України. Наведене свідчить про наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі згідно ст. 164 СК України. Стосовно вимоги позивача про стягнення аліментів, суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання його доньки, оскільки він не надає матеріальної допомоги на її утримання, відповідно до ст. 180 СК України. Таким чином, позовні вимоги ґрунтуються на законі та доведені в судовому засіданні, тому підлягають задоволенню. При цьому, застосовуючи такий крайній захід, як позбавлення батьківських прав, суд також враховує, що у разі зміни обставин, що стали підставою для позбавлення відповідача батьківських прав, він має право бути поновленим у батьківських правах відносно своєї дитини, відповідно до положень ст. 169 СК України. Також на підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору, та в дохід держави 768,40 грн. за вимогу про стягнення аліментів.

Outcome: approved