Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом в якому просила стягнути з відповідачки грошові кошти у розмірі 1 600 доларів США, що на час укладення договору еквівалентно 45\~120 гривень, моральну шкоду у розмірі 50\~000 гривень та судові витрати. В обґрунтування вимог, представник позивача посилалася на те, що позивачка [PERSON] 04.12.2020 року уклала з відповідачкою [PERSON] попередній договір № АВ-04/12/2020ВХ про купівлю 3/40 частин домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який належить відповідачці. На підставі зазначеного попереднього договору позивачка передала відповідачці завдаток у розмірі 800 доларів США, що було еквівалентно на час укладання угоди 22 560 гривень. Відповідно до п. 1.1. Договору, сторони зобов`язались укласти договір купівлі-продажу об`єкту до 31.12.2020 року. Однак у зв`язку з тим, що відповідачка не змогла підготувати належним чином документи для продажу об`єкту у встановлений строк, сторони не змогли укласти та посвідчити у нотаріуса договір купівлі- продажу. Підставою відмові нотаріуса посвідчити договір-купівлі продажу є: наявність за даною адресою самовільної (не введеної до експлуатації) забудови; відсутність кадастрового номеру та права власності або оренди на земельну ділянку; наявність заборони за даною адресою на відчуження нерухомого майна, зареєстрованої на підставі Рішення Виконкому м. Одеси від 21.08.1980 року № 569; відсутність згоди співвласників на продаж (відчуження) частки що належить відповідачу; недійсність відомостей про зареєстрованих за адресою об`єкту осіб. Дізнавшись про це, позивачка звернулась до відповідачки з проханням повернути їй завдаток, який вона передала 04.12.2020 року однак відповідачка відмовилася повернути завдаток у подвійному розмірі (22560 х 2 = 45120 грн.). У зв`язку з тим, що відповідачка відмовляється добровільно повернути позивачці грошові кошти, позивачка понесла моральну шкоду, розмір якої вона оцінює в 50\~000 гривень, у зв`язку з чим вона вимушена звернутись до суду. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд задовольнити позов у повному обсязі. Представник відповідачки в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, заперечувала проти задоволення позову, посилаючись на те, що саме позивачка [PERSON] відмовилася від укладення договору купівлі-продажу, тому грошові кошти передані відповідачці є гарантійною сумою, яка не підлягає поверненню. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так встановлено, що 04.12.2020 року [PERSON] та [PERSON] уклали попередній договір № АВ-04/12/2020ВХ про купівлю 3/40 частин домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.6-7). Відповідно до п.1.3.1 Попереднього договору № АВ-04/12/2020ВХ від 04.12.2021 року та розписки від 04.12.2020 року, [PERSON] передала [PERSON] грошові кошти у розмірі 800 доларів США (а.с.8). \~ \~ \~ \~Відповідно до Договору дарування частини домоволодіння, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гребенюк І. М. 22.07.2004 року, зареєстрованого у реєстрі за № 6730, та зареєстрованого в Комунальному підприємстві «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» в книзі: 163дод-30, номер запису: 14333, реєстраційний номер: 6601664, [PERSON] є власником 3/40 частин домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.11). Відповідно до листа Головного управління держгеокадастру в Одеській області №245/112-21 від 10.03.2021 року, станом на 31.12.2012 рік не зареєстровано право власності (користування) на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] (а.с.60). Згідно з частиною першою\~статті 509 ЦК України, \~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до\~статті 526 ЦК України, \~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частин першої та третьої\~статті 626 ЦК України, \~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Статтями\~628,\~629 ЦК України\~передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою\~статті 627 ЦК України\~визначено, що відповідно до\~статті 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Приписами частин другої та третьої статті \~6\~та статті\~627 ЦК України\~встановлено, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Свобода договору, як одна з принципових засад цивільного законодавства, є межею законодавчого втручання у приватні відносини сторін. Необхідно зазначити, що свобода договору передбачає не лише право сторін вільно виявляти волю на вступ у договірні відносини, але включає також можливість визначати зміст договору, у тому числі і визначати способи забезпечення договірних зобов`язань та гарантії прав сторін. Така свобода обмежується рамками чинних нормативних актів, звичаїв ділового обороту, а дії сторін повинні відповідати вимогам розумності, добросовісності та справедливості. Судом встановлено про те, що на виконання умов договору позивачка передала, а відповідачка прийняла 800 доларів США, що було еквівалентно на час укладання угоди 22 560 гривень. Згідно зі\~статтею 570 ЦК України, завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Правові наслідки порушення або припинення зобов`язання, забезпеченого завдатком передбачені вимогами\~статті 571 ЦК України, зокрема: якщо порушення зобов`язання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора; якщо порушення зобов`язання сталося з вини кредитора, він зобов`язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості; сторона, винна у порушенні зобов`язання, має відшкодувати другій стороні збитки в сумі, на яку вони перевищують розмір (вартість) завдатку, якщо інше не встановлено договором; у разі припинення зобов`язання до початку його виконання або внаслідок неможливості його виконання завдаток підлягає поверненню. За змістом наведених норм\~ЦК України\~завдаток є доказом існування зобов`язання, виконує платіжну функцію та є способом забезпечення виконання зобов`язання. Згідно з положеннями статей\~546,\~548 ЦК України, завдатком може бути забезпечене лише дійсне зобов`язання, яке випливає із договору, укладеного сторонами. Відповідно до частини першої\~статті 635 ЦК України, попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. Згідно зі\~статтею 657 ЦК України\~договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Авансом визнається сума, що сплачується як попередній платіж у рахунок належних платежів. Відповідно аванс не виконує забезпечувальної функції. Сторона, що видала аванс, вправі вимагати його повернення в разі припинення зобов`язання до початку його виконання, а також у всіх випадках невиконання договору. Також, суд звертає увагу на те, що у [PERSON] та [PERSON] , не виникали, не припинялися і не змінювалися права та обовязки, що витікали з попереднього договору. Причини відмови від укладення нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу будинку, та хто саме відмовився від його укладання (продавець чи покупець) для повернення суми авансу правового значення не мають. Крім того, попередній договір це лише договір про наміри укладення основного договору купівлі-продажу в майбутньому та укладення цього попереднього договору купівлі-продажу повинно відбуватися у такий же спосіб, як і основний договір, тобто в письмовій формі та нотаріально посвідчений. Таким чином, враховуючи те, що сторони лише домовилися укласти договір купівлі-продажу у майбутньому, але відповідно його не оформили, сплачений в рахунок виконання договору платіж відповідачці, визнається авансом і повертається в тому розмірі, в якому він надавався, а саме в розмірі 800,00 доларів США, (що по курсу НБУ станом на 13.12.2021 року складає 21\~619,30 гривень). Щодо позовних вимог про стягнення моральної шкоди суд приходить до наступного висновку. Аналіз положень статей 11 та 1167\~ЦК України\~дозволяє зробити висновок, що за загальним правилом підставою виникнення зобов`язання про компенсацію моральної шкоди є завдання моральної шкоди іншій особі. Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди. У відповідності до вимог ч.1\~ст. 1167 ЦК України\~\~моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. За змістом ч.1\~ст. 81 ЦК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачка, у порушення вимог ст.\~12,\~81 ЦПК України, не надала суду належних і допустимих доказів спричинення їй відповідачкою моральної шкоди, а також підтвердження її реального розміру, тому в задоволенні вимог про стягнення моральної шкоди необхідно відмовити. Також, в частині стягнення моральної шкоди, суд звертає увагу представника позивачки на те, що вони не ґрунтуються на законі, оскільки стягнення моральної шкоди в договірних правовідносинах можливе лише у випадку, якщо це прямо передбачено договором або законом (на відміну від делікту). Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачки підлягає стягненню на користь позивачки судовий збір\~пропорційного задоволеним\~вимогам \~ у\~розмірі 908\~грн. В іншій частині задоволення вимог позивача про відшкодування судових витрат - витрат на правову допомогу в розмірі 15 000,00 грн., суд відмовляє через відсутність належних доказів несення позивачем таких витрат.

Outcome: partial