Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про повернення безпідставно набутого майна в натурі, посилаючись на те, що між нею та відповідачем було укладено усний договір, відповідно до якого вона виготовила на замовлення та встановила в господарстві відповідача по [ADDRESS] сім металопластикових вікон та чотири металопластикових дверей. Відповідач як замовник, погодилась щодо суми узгодженої вартості вікон та дверей, роботу прийняла та ніяких претензій не мала,однак в подальшому відмовилась сплатити гроші. На підставі викладеного просить зобов`язати відповідача повернути позивачу вікна в кількості 7 штук, з двокамерним енергозберігаючим склопакетом та з двосторонньою ламінацією «Металік» та двері в кількості 4 штуки, з двокамерним енергозберігаючим склопакетом та з двосторонньою ламінацією «Металік» - скло дзеркальне, що знаходяться, за адресою [ADDRESS] . Також просить стягнути з відповідача на її користь сплачену суму судового збору в розмірі 840,80 грн. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив суд задовольнити їх та враховуючи те, що відповідач не розрахувалась за отримані вікна та двері просить повернути їх в натурі та відшкодувати понесені судові витрати у виді сплаченої суми судового збору. В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнала та просила відмовити в їх задоволенні, оскільки вважає, що позов є безпідставним та ніяких договорів її довірителька із позивачем не укладала. Крім того, між сторонами виникли інші правовідносини, які врегульовані договором про спільну діяльність в будівництві. Разом з тим, представник відповідача визнала факт встановлення позивачем дверей та вікон та підтвердила що відповідач за отриманий товар не розрахувалась. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно укладеного усного договору між [PERSON] та [PERSON] , позивачем було виготовлено та встановлено сім металопластикових вікон та чотири металопластикових дверей в господарстві по [ADDRESS] , що підтверджується рахунком-фактурою №15 від 06.10.2017 року. Згідно копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно житловий будинок по [ADDRESS] належить згідно договору дарування [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК Українивизначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відтак зазначена норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорені або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликане поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Відповідно до вимог ст. 16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач на власний розсуд обирає спосіб захисту. Особа, законний інтерес або право якої порушено, може скористатися способом захисту, який прямо передбачений нормою матеріального права або може скористатися можливістю вибору між декількома способами захисту, якщо це не заборонено законом. Якщо ж спеціальні норми не встановлюють конкретних заходів, то особа має право обрати спосіб із числа передбаченихст. 16 ЦК Україниіз урахуванням специфіки порушеного права й характеру правопорушення. Так, згідно ч. 1 ст. 1212 ЦК України - особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Частиною 2ст. 1212 ЦК України визначено, що положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Згідно ст. 1213 ЦК України - набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Відповідно до ч. 2 ст. 509 ЦКУкраїни зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно ст. 11 ЦКУкраїни цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Частинами 1 та 4 ст. 202 ЦКУкраїни визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво - чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін. Частина 1 ст. 626 ЦКУкраїни передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір купівлі - продажу є підставою для виникнення у його сторін прав і обов`язків, визначених ним та за своїм змістом та правовою природою є договором купівлі - продажу. Отже відносини за Договором регулюються нормами статті 655 ЦКУкраїни. Згідно з ч. 1 ст. 655 ЦКУкраїни за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно ст. 509 ЦКУкраїни зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають зокрема з договору або іншого правочину. Факт отримання відповідачем спірного товару знайшло підтвердження під час розгляду справи судом та визнається поясненнями представника відповідача. Як встановлено ч.ч. 1, 2 ст. 692 ЦКУкраїни покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або законодавством не встановлений інший строк оплати товару. Згідно зі ст. 530 ЦКУкраїни якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Частиною 2 ст. 697 ЦК України передбачено право продавця вимагати від покупця повернення товару в разі прострочення оплати. На підставі викладеного, враховуючи те, що відповідач у добровільному порядку не виконав умови договору та не сплатив позивачу обумовлену суму коштів, суд вважає, що позивачем вибрано вірний спосіб захисту своїх порушених прав, а тому вважає, що вимоги позову є обґрунтованими та такими що підлягають до задоволеня. Заперечення представника відповідача щодо того, щодо існування між сторонами інших правовідносини не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки договором про спільну діяльність в будівництві регулюються інші правовідносини, що стосуються нежитлових будівель для ведення комерційної діяльності. Крім того, у зв`язку із задоволенням заявлених позивачем вимог позову, також підлягають задоволенню вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача понесених по справі судових витрат, а саме сплаченої суми судового збору в розмірі 840,80 грн. Відповідно до вимог ст.ст.11, 15, 16, 202, 509, 530, 626, 655, 692, 697, 1212, 1213 ЦК України,

Outcome: approved