Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, та просить винести рішення, яким стягнути аліменти на її користь на своє утримання та на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що вони знаходяться у шлюбі, який зареєстровано 05.10.2013 року відділом ДРАЦС по місту Чугуєву РС Чугуївського МРУЮ Харківської області, в якому мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та по догляду за яким вона перебуває у декретній відпустці до досягнення ним трирічного віку, у зв'язку з тим, що вона не працює, знаходиться у скрутному матеріальному становищі, а відповідач працездатний, просить стягнути на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви до суду до досягнення дитиною повноліття, та аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини всіх видів доходів щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду до досягнення дитиною трьох років. Позивач у судовому засіданні зменшила позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дитини з 1/3 частини до ? частини всіх видів доходу щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, позов, з урахуванням зменшених позовних вимог, підтримала в повному обсязі та просила суд його задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов, з урахуванням зменшених позовних вимог, визнав в повному обсязі та не заперечував проти його задоволення. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вислухавши позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню як такий, що знайшов своє повне підтвердження в ході судового розгляду справи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який, згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 05.10.2013 року відділом ДРАЦС по місту Чугуєву РС Чугуївського МРУЮ Харківської області, зареєстровано між ними 05.10.2013 року. У шлюбі вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим виконавчим комітетом Леб'язької сільської ради Чугуївського району Харківської області 05.12.2013 року. Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання сина та на її утримання, у зв'язку тим, що вона не працює, так як знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною. Частиною 2 ст.18 СК України передбачено, що суд застосовує ті способи захисту прав або інтересів учасників сімейних відносин, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, яка на цей час мешкає разом з позивачем, що підтверджується довідкою про склад сім'ї виконкому Леб'язької сільської ради Чугуївського району Харківської області від 28.07.2014 року за № 465. Відповідно до ст.181 СК України способи виконання батьками свого обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Як роз'яснено в п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення до суду з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає. Частиною 2 ст.18 СК України передбачено, що суд застосовує ті способи захисту прав або інтересів учасників сімейних відносин, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Відповідно до ч.4 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно із ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач працездатний, працює в АТ «ХТЗ» на посаді електрозварника на напівавтоматичних машинах, зайнятого зварюванням в середовищі вуглекислого газу, має регулярний дохід, інших осіб на своєму утриманні не має. З урахуванням наведеного, відповідно до ч.2 ст. 182 СК України, згідно якої мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а відповідно до ст. 7 Закону України № 719-VІІ від 16.01.2014 року «Про Державний бюджет України на 2014 рік» прожитковий мінімум для дитини у віці до 6 років з 1 січня 2014 року становить 1032 грн., суд визначає розмір аліментів у розмірі ? частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини, та розмір аліментів на утримання дружини у розмірі 1/6 частини всіх видів доходів щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору в дохід держави в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved