Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що між нею та відповідачем [PERSON] 17 квітня 2009 року було укладено шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Сторожинецького районного управління юстиції Чернівецької області, актовий запис № 32. Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], яких позивач просила залишити проживати з нею. Причиною розпаду сімї послужили ті обставини, що сторони не живуть подружнім життям, у звязку з різними поглядами на шлюб та сім'ю. Позивач просила суд шлюб розірвати посилаючись на те, що збереження шлюбу суперечить її інтересам, оскільки сторони втратили одне до одного почуття поваги та любові, спільного бюджету не мають, спільне господарство не ведуть. Постійні сварки та непорозуміння призвели до формальності шлюбу. Провадження у справі було відкрито 02.04.2018 року з призначенням підготовчого судового засідання на 26.04.2018 р. Ухвалою Сторожинецького районного суду від 26 квітня 2018 року закрито підготовче судове засідання та справу призначено до судового розгляду на 22.05.2018 р. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, однак направила клопотання про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, у разі неявки відповідача не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений судом належним чином, Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, суд знаходить можливим здійснити розгляд справи без участі відповідача та ухвалити заочне рішення. В судовому засіданні було встановлено, що сторони уклали шлюб 17 квітня 2009 року, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Сторожинецького районного управління юстиції Чернівецької області, актовий запис № 32. Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Згідно положень абзацу першого ч.2 ст.3 СК України сімю складають особи які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки, а відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Вирішуючи даний спір про розірвання шлюбу суд виходить із встановлених обставин та відповідних їм правовідносин, а також враховує, що відповідно до положень ст.24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Зважаючи на це суд знаходить, що позовні вимоги про розірвання шлюбу є обгрунтованими і підлягають задоволенню, оскільки на думку суду дана сім`я розпалася і зберегти її при таких обставинах неможливо, а подальше збереження сім`ї буде суперечити інтересам позивача. Вирішуючи питання з приводу місця проживання дітей сторін, суд виходить з того, що відповідно до ч.1, 2 ст.160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, а місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Судом встановлено, що дітям сторін, а саме дочці [PERSON] виповнилося 12 (дванадцять) років, а дочці [PERSON] виповнилося шість років, а тому в цій частині позов задоволенню не підлягає.

Outcome: partial