Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про усунення перешкод у здійсненні ним користування власністю, шляхом і визнання відповідача такою, що втратила право користування приміщеннями в квартирі [ADDRESS]. В позові зазначила, що вона є власником частини квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.05.2008 року, посвідченого завідуючою Запорізької районної державної нотаріальної контори, тимчасово виконуючою обов'язки по прийому населення Восьмої Запорізької державної нотаріальної контори Кравцовою Л.М. та зареєстрованому в реєстрі за № \-\-\-2071. Відповідач з 02.04.2009 року перебуває на реєстраційному обліку в зазначеній квартирі, однак право власності на зазначену квартиру у відповідача відсутнє. Відповідач є громадянкою Російської Федерації та з 2013 року в зазначеній квартирі не проживає, виїхавши за межі України, своїх речей там не має, витрат по оплаті житлово-комунальних послуг не несе. Перебування відповідача на реєстраційному обліку в належному позивачу житлі створює перешкоди у здійсненні нею права власності, спричиняє збитки через необхідність сплати житлово-комунальних послуг виходячи із кількості зареєстрованих осіб, тому вона просить про усунення цих перешкод шляхом позбавлення відповідача права користування будинком. Ухвалою від 22 жовтня 2018 року відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі та призначено розгляд справи по суті у відкритому судовому засіданні на 21 листопада 2018 року. Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, пояснивши, що відповідач є онукою позивача, в 2007 році виїхала із [ADDRESS] до м.Київ, а в 2013 році переїхала до Россії, забравши особисті речі, спілкуються в мережі інтернет, іноді приїзджає у гості, за користування квартирою оплату не здійснює. Відповідач, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, 28.11.2018 року надала письмове звернення, яке містить прохання про розгляд справи у її відсутності та про задоволення позову. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступних міркувань. Судом встановлено, що позивачу належить право власності на квартиру [ADDRESS] / будинку [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.05.2008 року, посвідченого завідуючою Запорізької районної державної нотаріальної контори, тимчасово виконуючою обов'язки по прийому населення Восьмої Запорізької державної нотаріальної контори Кравцовою\~Л.М. та зареєстрованому в реєстрі за № 2071. В квартирі зареєстрована відповідач, що підтверджується довідкою № 6 від 02.06.2009 року, виданою житлово-експлуатаційною дільницею № 17 комунального підприємства «Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об'єднання № 6». Відповідач є громадянкою Російської Федерації, що підтверджується посвідкою серії [NUMBER], виданою ВГІРФО УМВС України в Запорізькій області від 20.08.2004 року. Свідки [PERSON]; [PERSON]; [PERSON] суду пояснили, що є сусідами позивача, відповідач-онука позивача більше 11 років фактично не проживає в квартирі за місцем реєстрації,виїхала за межі України, її речей там не має, витрат по оплаті житлово-комунальних послуг не несе. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд, а в силу ст. 383 ЦК України власник жилого будинку має право використовувати помешкання, зокрема, для власного проживання, проживання інших осіб. До видів речових прав на чуже майно в силу ст. 395 ЦК України відноситься, зокрема, право користування, а в силу ст. 401 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Згідно із ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Вирішуючи вимоги позову про позбавлення відповідача права користування належною позивачу квартирою на користь позивача, суд виходить з того, що існування цього права може бути зумовлене його реалізацією, тобто постійним проживанням в житлі. Між тим судом встановлено, що відповідач в будинку не мешкає. Перебування відповідача на обліку в належному позивачу житлі створює для неї перешкоди у здійсненні повною мірою права власності, яке з урахуванням встановлених обставин та наведених норм закону підлягає захисту. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» підставою для зняття з реєстрації є, зокрема, остаточне рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням або про виселення. У зв'язку з викладеним право позивача, як вже зазначено, підлягає захисту в обраний ним спосіб.

Outcome: approved