Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом, в якому просила зняти арешт з нерухомого майна: квартири [ADDRESS] та ? частки квартири [ADDRESS], зареєстрованого за [PERSON], який помер [INFO]. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], на якого він сплачував аліменти згідно рішення суду. Відділом державної виконавчої служби Марганецького міського управління юстиції Дніпропетровської області на виконання виконавчого листа № АЕ-19, виданого Марганецьким міським судом 11 лютого 2002 року, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON] в розмірі ? частини заробітку/доходу, було накладено арешт на нерухоме майно боржника, а саме: на ? частку квартири [ADDRESS] та на квартиру [ADDRESS] 18 травня 2011 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа [PERSON] по її заяві, виконавче провадження було передано на зберігання до архіву, однак арешт, накладений на майно боржника, знято не було. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина не вищевказане нерухоме майно. Спадкоємцями, які прийняли спадщину після смерті [PERSON] є його неповнолітні діти: [PERSON] та [PERSON]. 22 вересня 2006 року державним нотаріусом Ковтюх А.В. Марганецької державної нотаріальної контори Дніпропетровської області відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], оскільки на спадкове майно накладений арешт. Вона, [PERSON], не є стороною виконавчого провадження, в рамках якого був накладений арешт на нерухоме майно, належне боржнику [PERSON], а [PERSON], яка була стороною виконавчого провадження, не оскаржувала дій державного виконавця щодо не зняття арешту при поверненні виконавчого документу, а також не зверталася із вимогою про зняття арешту з майна боржника [PERSON], накладеного державним виконавцем при стягненні аліментів на її користь, тому арешт може бути знятий лише за рішенням суду. Оскільки її малолітній син [PERSON], законним представником якого вона є, являється спадкоємцем після смерті свого батька - [PERSON], на підставі ст.391 ЦК України та ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» просить зняти арешт на вищевказане нерухоме майно. Наявність заборони відчуження майна, яке раніше належало [PERSON], створює для її дитини перешкоди, зокрема, неможливість отримати свідоцтво про право на спадщину за законом та зареєструвати його в законному порядку. Сторони та треті особи в судове засідання не з'явилися. Позивач надала заяву, в якій просила справу розглядати без її участі, просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином двічі, заяв та клопотань про розгляд справи за відсутності її відсутності суду не надала. Третя особа - [PERSON] - надала заяву, в якій просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримала. Представник Марганецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в судове засідання не прибув, заяв та клопотань про розгляд справи за його відсутності суду не надав. З урахуванням положень статті 224 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. На підставі ч.2 ст.197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. В судовому засіданні досліджені: позовна заява, документи, додані до неї, та цивільна справа № АЕ-19 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що Марганецьким міським судом Дніпропетровської області 11 лютого 2002 року видано виконавчий лист № АЕ-19 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON] в розмірі ? частини заробітної плати (справа № АЕ-19). Вказаний виконавчий лист перебував на виконанні у відділ державної виконавчої служби Марганецького міського управління юстиції, ЄДРВП 17193414. Згідно відомостей з Державного реєстру заборони відчуження об'єктів нерухомого майна (а.с.7, 33) постановою про арешт майна від 17 травня 2007 року № 5983 накладено арешт на: - ? частку квартири [ADDRESS], реєстраційний номер обтяження 5046011; - квартиру [ADDRESS], реєстраційний номер обтяження 5046151. За заявою [PERSON] (а.с.24, 25) державним виконавцем ВДВС Марганецького МУЮ 18 травня 2011 року на підставі п.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві (справа № АЕ-19). В пункті 2 резолютивної частини постанови зазначено: «Припинити чинність арешту майна боржника та скасувати інші заходи примусового виконання рішення» (справа № АЕ-19) Виконавче провадження передано до архіву відділу ДВС та за спливом терміну зберігання знищено. Арешт, накладений державним виконавцем на нерухоме майно [PERSON] не знято (а.с.5). [INFO] [PERSON] помер (а.с.9), після його смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, в тому числі на ? частку квартири [ADDRESS] та квартиру [ADDRESS]. [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] (а.с.8), який відповідно до ч.4 ст.1268 ЦК України є спадкоємцем першої черги Позивач, як законний представник малолітнього [PERSON], звернулася до Марганецької державної нотаріальної контори із заявою видачу [PERSON] свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, яке залишилося після смерті [PERSON], одна у видачі такого було відмовлено у зв'язку з тим, що на спадкове майно накладено арешт (а.с.9). Відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника. Відповідно до п.1 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» у редакції Закону, що діяла на момент винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві (18 травня 2011 року), виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо є письмова заява стягувача. Статтею 50 Закону України «Про виконавче провадження» встановлений вичерпний перелік умов, за яких скасовуються вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а саме: - у разі закінчення виконавчого провадження (ст.49 ЗУ «Про виконавче провадження); - повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав ст.48 ЗУ «Про виконавче провадження». Тобто, в разі завершення виконавчого провадження згідно п.1 ч.1 ст.47 цього Закону, заходи примусового виконання, вжиті в ході виконавчого провадження державним виконавцем, не скасовуються. Разом з тим, відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За правилами ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною 1 ст.321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, згідно вимог ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися з позовом до суду про визнання права власності на це майно і зняття з нього арешту. Дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до такого. Позивач, як законний представник малолітнього [PERSON], має всі законні підстави звернутися до суду із заявою про зняття арешту з майна, яке належало [PERSON] Арешт на майно [PERSON] був накладений в рамках виконавчого провадження № 17193417 з примусового виконання виконавчого листа № АЕ-19 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON]. Вказане вказане виконавче провадження 18 травня 2011 року завершено і передано до архіву відділу ДВС, а в наступному знищено зі спливом терміну зберігання. Виконавчий лист повернуто [PERSON] за її заявою. Інших обтяжень нерухоме майно [PERSON] не має. З огляду на вищевикладене та враховуючи те, що вимоги позивача ніким не оспорюються, суд дійшов висновку, що її вимоги є законними, обґрунтованими й такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки підтверджені представленими по справі доказами.

Outcome: approved