Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-08 00:00:00

Позивач, звертаючись з позовом до суду, просить: визнати недійсним договір оренди квартири [ADDRESS], укладений між [PERSON] та [PERSON], а також стягнути із відповідачів понесені позивачем судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 09.10.2007 між АБ «ТАВРИКА», який у подальшому змінив назву на ПАТ «БАНК «ТАВРИКА» та [PERSON] укладено Договір про кредитну лінію № 663-Ф від 09.10.2007. З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним Кредитним договором укладено Договір іпотеки квартири [ADDRESS], що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шепелюк\~О.Г., зареєстрований в реєстрі за № 2476. 26.10.2016 ПАТ «БАНК «ТАВРИКА» та ТОВ «Вердикт Фінанс» укладено Договір про відступлення права вимоги за договорами іпотеки, на підставі якого відбулась заміна кредитора у зобов'язанні, що виникло з вказаних договорів іпотеки. Через неналежне виконання умов Кредитного договору у Відповідача-1 утворилась значна заборгованість та в силу дії іпотечного застереження, передбаченого в пп. 2 п. 6.4 Іпотечного договору 21.12.2016 приватним нотаріус Київського міського нотаріального округу Кобелєвою\~А.М. було оформлено передачу Позивачу права власності на предмет іпотеки - Квартиру та зареєстровано за ТОВ «Вердикт Фінанс» право власності на предмет іпотеки. На початку 2017 Позивачу стало відомо про проживання у Квартирі [PERSON] - родички Відповідача-1, яка обґрунтовувала законність користування Квартирою укладеним із Відповідачем-1 договором оренди. Наявність вищезазначеного договору оренди перешкоджає Позивачу реалізовувати своє право власності на квартиру, укладання договору між відповідачами порушило права Позивача як іпотекодержателя, за припущенням Позивача даний договір був укладений між членами сім'ї фіктивно, з метою перешкоджання Позивачеві у здійсненні ним своїх прав, як іпотекодержателя, а в подальшому, як власника квартири. Позивач вважає укладений відповідачами Договір оренди Квартири таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки він укладений всупереч положенням Договору іпотеки, позивача не було повідомлено про передачу Квартири-предмета іпотеки у користуванням третім особам, Відповідача-2 з малолітнім сином зареєстровано у Квартирі, Договір оренди квартири був укладений на три роки, однак не був нотаріального посвідчений та зареєстрований у встановленому законом порядку. 25.04.2017 ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва відкрито провадження у цій справі /а.с.78/. 10.10.2017 у судовому засіданні ухвалою суду задоволено клопотання представника позивача Бараннікової\~Н.О. про залучення третьої особи на боці позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦЕНТР АГРАРНИХ СИСТЕМ». 09.08.2018 від представника відповідачів [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] надійшов відзив /а.с.186-203/, в якому вважає позов необґрунтованим та безпідставним, оскільки власником квартири [ADDRESS] є ТОВ «Центр аграрних Систем», право власності якого зареєстроване 16.08.2017 державним реєстратором Хиба\~А.В. на підставі акту приймання передачі нерухомого майна. З огляду на те, що станом на час розгляду даної справи в суді Позивач не є власником Квартири, представник відповідачів вважає, що не порушено його жодних майнових прав та інтересів та відсутні невизнані або оспорювані його права, свободи чи інтереси. У лютому 2017 представниками Позивача при застосуванні фізичної сили та морального тиску було виселено Відповідачів з Квартири, без можливості зібрання власних речей, спірний договір залишився у зазначеній квартирі. Щодо вказаного факту Відповідачі звернулися до органів Національної поліції, відкрито кримінальне провадження. У задоволенні позову просить відмовити. Інших заяв по суті позовних вимог від учасників справи не надійшло. У судовому засіданні представник Позивача Легка\~О.Ю. підтримала позовні вимоги, просила суд позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Представник Відповідачів [PERSON] у судовому засіданні позов не визнала. Представник третьої особи Кожина\~Н.В. у судовому засіданні при розгляді справи покладається на думку суду. Суд, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин цієї справи, на які представник Позивача послався як на підставу своїх вимог, вислухавши заперечення представника Відповідачів, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов таких висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється у порядку іншого судочинства. Судом встановлено, що 09.10.2007 між АБ «ТАВРИКА», який у подальшому змінив назву на ПАТ «БАНК «ТАВРИКА», та [PERSON] укладено Договір про кредитну лінію № 663-Ф. З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним Кредитним договором між АБ «ТАВРИКА» та Відповідачем-1 укладено Договір іпотеки квартири [ADDRESS], загальною площею 59,40 кв.м., жилою площею 40,80 кв.м., що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шепелюк\~О.Г., зареєстрований в реєстрі за № 2476 /а.с.30-34/. 26.10.2016 ПАТ «БАНК «ТАВРИКА» та ТОВ «Вердикт Фінанс» укладено Договір про відступлення права вимоги за договорами іпотеки /а.с.25-29/, на підставі якого відбулась заміна кредитора у зобов'язанні, що виникло з вказаного Договору іпотеки. На підставі Договору про відступлення права вимоги за договорами іпотеки до Позивача перейшли усі права та обов'язки на умовах, на яких вони існували у первісного кредитора. Зокрема, Позивач отримав право вимоги за Кредитним договором до [PERSON] В силу дії іпотечного застереження, передбаченого в п.п. 2 п. 6.4 Договору іпотеки, 21.12.2016 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобелєвою\~А.М. було оформлено передачу Позивачу права власності на предмет іпотеки - квартиру [ADDRESS], у порядку встановленому ст. 37 Закону України «Про іпотеку», та зареєстровано за ТОВ «Вердикт Фінанс» право власності на предмет іпотеки: номер 18240432, дата реєстрації: 21.12.2016, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна /а.с.36-38/. Як убачається із акту прийому-передачі майна, що посвідчений 15.08.2017 Матвеєвим\~В.А., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстровано в реєстрі: №1250, 1251, ТОВ «Вердикт Фінанс» передало до статутного фонду та ТОВ «ЦЕНТР АГРАРНИХ СИСТЕМ», в тому числі, квартира, загальна площа 59,44 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] . За даними Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна № 97437908 від 15.09.2017 власником квартири [ADDRESS] є ТОВ «ЦЕНТР АГРАРНИХ СИСТЕМ», код ЄДРПОУ: 41499640; дата та час державної реєстрації: 16.08.2017 15:42:51; підстава виникнення права власності: акт приймання передачі нерухомого майна, серія та номер: б/н, виданий 15.08.2017, видавник: СТОРОНИ; ПРОТОКОЛ загальних зборів Учасників, серія та номер: 14/08-2017, виданий 14.08.2017, видавник: СТОРОНИ; підстава вчення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 36681282 від 18.08.2017 11:03:26, Хиба Анна Володимирівна, Державне підприємство «СЕТАМ», м. Київ /а.с.114-116/. Встановлено, що станом на час розгляду даної справи Позивач - ТОВ «Вердикт Фінанс» не є власником квартири [ADDRESS]. Сторонами суду не було надано договір оренди квартири [ADDRESS], укладений між Відповідачем-1 та Відповідачем-2. Крім цього, не надано належного доказів щодо йог укладення, зокрема нотаріального посвідчення. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно із ст.ст. 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку. Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. За приписами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст. 12, 81ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору ( ст. 94 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Надані сторонами докази суд визнає належними і допустимими, також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов'язані з обставинами справи. Сторонами надано належним чином завірені копії відповідних документів. Аналізуючи зібрані у справі письмові докази, з урахуванням пояснень представників позивача та відповідачів, суд прийшов висновку про необґрунтованість позову з огляду на таке. На підставі наданих сторонами доказів судом встановлено, що квартира [ADDRESS], на час розгляду справи у суді на праві власності належить ТОВ «ЦЕНТР АГРАРНИХ СИСТЕМ», яке виступає у справі третьою особою на боці позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору. Таким чином позов заявлений позивачем ТОВ «Вердикт Фінанс» щодо визнання недійсним договору оренди вказаної Квартири є необґрунтованим та таким, що не підлягає до задоволення, виходячи із того, Позивач не є власником вказаного об'єкта нерухомого майна та відповідно у нього відсутні права володіння, користування та розпоряджання щодо такого майна. В розумінні ст.ст. 15, 16 ЦК України Відповідачами на даний час не порушено прав Позивача щодо квартира [ADDRESS], зокрема щодо укладення договору оренди вказаної Квартири. Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на викладене, у суду відсутні підстави для стягнення із Відповідачів на користь позивача понесених судових витрат по сплаті судового збору. На підставі викладеного вище та

Outcome: dismissed