Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

Позивач звернулася з позовом, в якому просила позбавити [PERSON], [INFO], уродженця с. Ценява Коломийського району Івано-Франківської області батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO]. Свої вимоги позивач мотивувала тим, що 10 липня 2012 року рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області розірвано шлюб між нею та відповідачем [PERSON]. Від спільного подружнього проживання у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Хоча розлучилися вони з відповідачем у 2012 році, фактично шлюбні стосунки було припинено з 2005 року. Вони проживають окремо, діти згідно вищевказаного рішення суду проживають із нею. Спорів стосовно місця проживання дітей не було. Дітям забезпечені гідні умови проживання та гармонійна атмосфера оточення. Весь цей час відповідач життям дітей не цікавиться: їх здоров»ям, фізичним, духовним та моральним розвитком, а також матеріальним забезпеченням, не виявляє бажання спілкуватися з ними та приймати участь у їх вихованні. У відповідності до ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов»язані піклуватися про здоров»я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Враховуючи те, що відповідач по справі жодним чином не був позбавлений інформації стосовно місця перебування дітей, а з її боку ніколи не створювалися перешкоди у спілкуванні дітей з ним та прийманні участі батька в вихованні вищевикладені обставини свідчать про фактичну можливість, але вольове небажання виконувати відносно сина та доньки батьківські обов»язки, покладені на нього законом. Згідно ч. 2 ст.141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, окреме проживання їх від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов»язків щодо дитини. У відповідності з ч.2 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов»язаний брати участь у її вихованні. Нехтування батьківськими обов»язками з боку батька, на її думку, принижує гідність дитини, а наявність людини, яка юридично має батька, на її думку принижує гідність дитини, а наявність людини, яка юридично має права батька, але фактично залишається чужою людиною, може в подальшому привести до негативних наслідків у житті дитини як з моральної, так і з правової точки зору. У відповідності з ч. 4 ст. 155 СК України ухилення кого-небудь із батьків від виконання батьківських обов»язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідач [PERSON] жодного разу не приходив до сина та доньки в школу, коледж, не цікавився їх успіхами, навчанням, інтересами, вподобаннями, не забезпечував дітей відповідним харчуванням, медичними препаратами, а відповідно до ст. 150 СК України відповідач зобов»язаний це робити, але цих вимог не виконує. Будь-якої допомоги на утримання дітей [PERSON] не давав. Здійснення батьківських прав є обов»язком відповідача. Ухилення від виконання цих обов»язків відповідно до ст. 164 ч.1 п.2 СК України є підставною для позбавлення батьківських прав. Внаслідок злісного ухилення відповідача на протязі вже майже сім років від виконання батьківського обов»язку створюють умови, які суперечать інтересам дітей. Постановою ПВСУ № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» п.16 роз»яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов»язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Вона вважає, що відповідач свідомо нехтує своїми обов»язками. З метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дітей, вона вважає, за необхідне вирішити питання про позбавлення відповідача батьківських прав. Неповнолітній [PERSON] пояснив, що його батько близько 10 років не займається його вихованням, та не цікавиться його життям, інколи дзвонить щоб привітати з днем народження. Бажає, щоб його позбавили батьківських прав. Неповнолітня [PERSON], пояснила, що вона свого батька зовсім не пам'ятає, він нею ніколи не опікувався, не телефонує. Свідок [PERSON] пояснила, що вона є сусідка позивачки, відповідач виїхав на заробітки у 2005 році, і з того часу вона його не бачила, він проживав у с. Ценява. Вона проживає з позивачем через дорогу, а тому бачить дітей позивача майже кожен день, відповідач говорив її чоловікові, що якщо він виїде за кордон то в село не повернеться. Позивач позовні вимоги підтримала, та пояснила, що відповідач поїхав 11 років тому з дому і з того часу взагалі не цікавився дітьми, інколи по телефону вітав сина з днем народження. Останній раз телефонував до дітей близько 4-х років тому. Де проживає відповідач їй невідомо, зареєстрований у [ADDRESS]. Аліменти з відповідача вона не стягує, дітей утримує сама. Представник позивача позовні вимоги підтримала, та пояснила, що відповідач з 2004 року не займається вихованням дітей, позивач виховує дітей сама, на аліменти вона не подавала, а добровільної допомоги відповідач не надає. Де є відповідач їй невідомо, оскільки він не приїжджав навіть на похорон своїх батьків. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, хоча про дату і час розгляду справи був повідомлений в порядку, передбаченому законом. Прокурор просив позов задовольнити. Представник третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача - органу опіки та піклування Служби у справах дітей Коломийської районної державної адміністрації просила позов задовольнити, та пояснила, що батько викликався на комісію але не з'явився, з'ясовували думку дітей, які висловились за позбавлення відповідача батьківських прав. Беручи до уваги пояснення позивача врахувавши думку прокурора, та представника третьої особи, показання свідка, та думку неповнолітніх дітей, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати її до самостійного життя, а також зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав і свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. У відповідності до ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком дітей: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. Згідно рішення Коломийського міськрайонного суду від 10.07.2012 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON], який зареєстровано 06.09.1997 року Турківською сільською радою Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис № 16 - розірвано. Малолітніх дітей, а саме [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], після розірвання шлюбу залишено проживати з матір»ю [PERSON]. Згідно довідки Турківської сільської ради від 27.02.2015 року за № 167 до складу сім»ї [PERSON], яка проживає по [ADDRESS] входять: дочка - [PERSON], [INFO]. та син - [PERSON], [INFO] Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов господарства [PERSON] від 27 лютого 2015 року № 38/02-32108, матеріально - побутові умови задовільні. Згідно довідки Турківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів [PERSON] учениця 7 класу Турківської ЗОШ І-ІІІ ст. навчається в даній школі з 1 класу по даний час, за увесь період навчання батько дитини не відвідував школу, батьківські збори, не цікавився навчанням своєї дочки. Згідно довідки Коломийського політехнічного коледжу Національного університету «Львівська політехніка» від 16.03.2015 року № 364/04-1 [PERSON] є студентом ВСП - Коломийського політехнічного коледжу Національного університету «Львівська політехніка» групи П-21 спеціальності «Розробка програмного забезпечення». Дирекція коледжу підтверджує, що за увесь період навчання батько студента не відвідував коледж, батьківські збори та не цікавився навчанням свого сина. Згідно висновку Коломийської районної державної адміністрації Івано-Франківської області № 464/01-055/152 від 12 травня 2015 року, виданого на підставі рішення Комісії з питань захисту прав дитини від 29 квітня 2015 року № 5, про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], 1975 р.н., Комісія з питань захисту прав дитини встановила, що [PERSON], залишив своїх неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO]. та [PERSON], [INFO] і протягом останніх десяти років про фізичний, духовний та моральний розвиток дітей не піклується, вихованням не займається, матеріально не забезпечує, злісно ухиляється від своїх батьківських обов»язків щодо виховання та утримання дітей. Комісія вважає, що доцільно позбавити громадянина [PERSON], [INFO], батьківських прав стосовно неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Наведені факти вказують на те, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків передбачених ст. 150 Сімейного кодексу України щодо виховання та розвитку дітей - [PERSON], [INFO]. та [PERSON], [INFO], тому є підстави для позбавлення його батьківських прав. На підставі наведеного, ст.ст. 150, 164-166, СК України, та

Outcome: approved