Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-01 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, що укладений 04 червня 2011 року з [PERSON] та зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Городищенського районного управління юстиції у Черкаській області, з тих підстав, що сім'я фактично розпалася з причин відсутності взаєморозуміння та поваги. В шлюбі 24 травня 2012 року народився син [PERSON]. Подружні стосунки не підтримуємо, бажання бути разом відсутнє. Розлад в сім'ї не тимчасовий, носить протягом року постійний характер. Заходи щодо примирення не застосовувати. До суду сторони не зявилися, повідомлені належним чином. Позивач надала заяву про слухання справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач надав заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує, щоб дитина проживала з матірю. Суд, розглянувши позов в межах заявлених позовних вимог, врахувавши думку позивача, відповідача та вивчивши наявні докази у справі, приходить до такого. Ухвалення в підготовчому судовому засіданні судового рішення, за нормами ч.4 ст.200 ЦПК України, у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст.206 цього Кодексу. За нормами ст.110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя і, в разі неможливості примирення сторін, відповідно до ст. ст. 111, 112 СК України розривається. 04 червня 2011 року, [PERSON], позивач по справі, та [PERSON], відповідач по справі, у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Городищенського районного управління юстиції у Черкаській області, зареєстрували шлюб, актовий запис №48, що підтверджено Свідоцтвом про шлюб Серія І-СР №075188. 24 травня 2012 року в шлюбі народився син [PERSON], актовий запис №81 від 01.06.2012 року, підтверджено Свідоцтвом про народження Серія І-СР №153827. Подружжя проживає окремо, стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. За нормами п.10 постанови ПВС України від 21.12.2007 №11 «Про судову практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», охорона сім'ї державою полягає в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечите інтересам одного з них чи інтересам дітей. За нормами ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Питання про примирення не ставиться. Суд приймає до уваги, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. За нормами ч.4 ст.206 ЦПК України, суд у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи із тих обставин, що шлюб між сторонами існує лише юридично, без паритетних засад про почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, підтримання стосунків, суд, вбачає відсутньою морально-правову основу шлюбу, і приходить до висновку про наявність підстав до розірвання шлюбу. Суд, відповідно до заявленого вирішує питання щодо прізвища позивача, щодо місця проживання дитини.

Outcome: approved