Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-05 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу укладеного з відповідачем і зареєстрованого виконавчим комітетом Винниківської міської ради 13 липня 2020 року, актовий запис номер 19, а також про стягнення з відповідача в її користь сплаченого судового збору у розмірі 908 гривень. Позовні вимоги мотивує тим, що шлюбні відносини з відповідачем не склалися, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, примирення та подальше збереження сім`ї вважає неможливим. Ухвалою суду від 17 червня 2021 року прийнято позов до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено таку в судове засідання. В судове засідання позивач не з`явилася, 30 червня 2021 року на адресу суду надійшла її заява, відповідно до якої позов підтримує, строку на примирення не потребує, розгляд справи просить проводити у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, 25 червня 2021 року на адресу суду надійшла його заява, відповідно до якої позов визнає повністю, строку на примирення не потребує, розгляд справи просить проводити у його відсутності та розірвати шлюб з позивачем. За таких обставин суд вважає за можливе провести судовий розгляд справи у відсутності сторін у справі. У зв`язку з неявкою сторін відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Перевіривши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного. Як вбачається з свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 13 липня 2002 року шлюб між сторонами було зареєстровано 13 липня 2002 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за номером 19. Шлюб було зареєстровано виконавчим комітетом Винниківської міської ради. Стаття 51 Конституції України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до частини 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами третьою, четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною другою статті 104, частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Відповідно до частини першої статті 110, статті 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що шлюб існує формально, сторони не підтримують подружніх стосунків, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, відповідач позов визнав, просив розірвати шлюб, сторони у справі вважають, що примирення та збереження їх сім`ї є неможливим. Вказані обставини стверджуються матеріалами позову, визнанням позову відповідачем. З огляду на вищенаведене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб між ними слід розірвати. При цьому у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню в користь позивача документально підтверджені судові витрати в розмірі 908 гривень судового збору.

Outcome: approved