Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-20 00:00:00

позивач звернулася з позовом в суд до відповідача, про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] у розмірі у розмірі по 800 гривень щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем перебувала у шлюбі, в якому народилося двоє дітей - [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Відповідач ухиляється від утримання дитини, добровільно матеріальної допомоги не надає. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю, пояснення дала аналогічні викладеним у позовній заяві та просить стягувати аліменти на її користь у твердій грошовій сумі по 800 гривень на кожну дитину. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково та пояснив, що на даний час не працює, а тому згідний сплачувати аліменти лише у розмірі по 300 гривень на кожну дитину з усіх видів його заробітку щомісячно до досягнення останніми повноліття. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, в якому у них народилася двоє дітей - [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], що стверджується свідоцтвами про народження відповідно серії [NUMBER] від 09.08.2006 року (зроблений запис №4449) та серії [NUMBER] від 06.05.2008 року (зроблений актовий запис №2514), котрі проживають разом з матір'ю [PERSON], що стверджується довідкою Ф-2 №424 від 21.02.2015 року. Сторони проживають окремо. Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Чинне законодавство України встановлює пріоритет інтересів дітей при вирішенні сімейних спорів (ст. 7 ч. 8 СК України); а також зобов'язує дотримуватись засад рівності їх прав щодо батьків (ст. 142 цього ж кодексу) та справедливості у врегулюванні сімейних відносин (ст.7 ч.9 СК України). Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона покликається як на підставу своїх вимог та заперечень. Як вбачається з ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а тому такі слід стягувати з дня звернення позивачки до суду та допустити негайне виконання у межах одномісячного сукупного платежу аліментів на дитину. При визначенні розміру аліментного забезпечення суд, вирішуючи справу у межах заявлених вимог (ст. 11 ЦПК України), та відповідно до вимог ст. 182 СК України враховує стан здоров'я дитини, нормальний стан здоров'я та матеріальне становище як платника, так і одержувача аліментів [PERSON], котра працює вчителем Львівській СШ№69, що стверджується довідкою керівника СШ№69 №573 від 13.05.2015 року. Крім того, в силу вимог ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ немає для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до вимог ч.3 ст.10, ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи, що відповідач не працює та не має постійного джерела прибутку, а тому суд вважає, що слід стягувати з відповідача аліменти у розмірі по 450 гривень на кожну дитину з усіх видів його заробітку (доходів), щомісячно, починаючи з дня звернення позивачки до суду і до досягнення дітьми повноліття. З наведених міркувань та

Outcome: partial