Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що на підставі договору купівлі-продажу квартири від 29.12.2006 вона є власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Відповідач по справі [PERSON] , який являється братом позивача, зареєстрований у спірній квартирі, але фактично не проживає в ній з жовтня 2013 року, що підтверджується актами про не проживання особи за місцем реєстрації від 20.08.2019, 28.01.2020, 12.11.2020, за підписами сусідів. Витрат по утриманню житла відповідач не несе, комунальні послуги не сплачує, не приймає участі у спільному побуті. Позивач неодноразово зверталася до відповідача про самостійне зняття його з реєстрації місця проживання, але все марно. Договори (оренди, найму чи піднайму) між позивачем та відповідачем не укладалися. Перешкод у користуванні квартирою відповідачу ніхто не чинить, за захистом своїх порушених прав на проживання, відповідач ні до суду, ні до інших державних органів не звертався, особистих речей та майна, яке йому належить, в квартирі немає. Реєстрація відповідача в квартирі позбавляє позивача розпоряджатися своїм майном, тягне за собою збільшення вартості комунальних платежів. На підставі вищевикладеного, просить визнати відповідача таким, що втратив право користування спірним приміщенням. Позивач в судове засідання не з`явилася, в наданій суду заяві просила розгляд справи проводити без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягала в повному обсязі, просила їх задовольнити, згодна на проведення заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином шляхом оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, причину неявки суду не повідомив. Згідно до положення ч.3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч.4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Виходячи з викладеного, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд установив, що позовну заяву належить задовольнити з таких підстав. Судом установлено, що позивач набула право власності на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу квартири від 29.12.2006 №6993 /а.с. 7/. На підставі довідки від 16.11.2020 №445, відповідач [PERSON] зареєстрований за вищевказаною адресою /а.с. 9/. Відповідно до ст.405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно актів, складених за місцем реєстрації відповідача, від 20.08.2019, 28.01.2020, 12.11.2020, відповідач зареєстрований у спірній квартирі, але фактично з жовтня 2013 року за вказаною адресою не проживає /а.с. 10-12/. Із зазначеного можна зробити обґрунтований висновок про те, що відповідач [PERSON] був зареєстрований як член сім`ї власника житла, він відсутній та не проживає у спірному будинку з жовтня 2013 року без поважних причин, будь-які домовленості між відповідачем [PERSON] та власником житла відсутні, сторони не пов`язані спільним побутом і не мають взаємних прав та обов`язків. З огляду на викладене, суд доходить висновку, що [PERSON] не проживає в квартирі за адресою: [ADDRESS] без поважних причин понад один рік, а тому убачає правові підстави для визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням.

Outcome: approved