Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-09 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулись до суду із позовом до [PERSON] сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області, в якому просять визнати за ними право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що в с.Млиниська, вул.Центральна,93, Теребовлянського району Тернопільської області. Зокрема, позивач [PERSON] просить визнати за ним в порядку спадкування за заповітом після смерті 22 липня 2017 року [PERSON] право власності на 1/6 частку у вказаному нерухомому майні та на 1/6 - як за членом колгоспного двору. Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] просять визнати за ними, за кожним, право власності на 1/6 частку у цьому ж майні, як за членами колгоспного двору. Позивачі не можуть отримати свідоцтво про право власності через відсутність визначення часток у спадковому майні, яке належало до колгоспного двору. У підготовче судове засідання позивачі не з»явились, у позові вказали про розгляд справи за їх відсутності, просять позов задовольнити. Відповідач [PERSON] сільська рада Теребовлянського району Тернопільської області у судове засідання не з»явилась, подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності та визнання позову. Суд, дослідивши та оцінивши докази, встановив Житловий будинок в с.Млиниська, вул.Центральна,93, Теребовлянського району Тернопільської області належить до колгоспного двору, головою якого була [PERSON], а його членами [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Зазначене підтверджується довідкою [PERSON] сільської ради Тернопільської області від 13 червня 2018 року № 773. Відповідно до ч.1 ст.120 ЦК України 1963 року майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Оскільки житловий будинок в с.Млиниська, вул.Центральна,93, Теребовлянського району Тернопільської області належав до колгоспного двору, то голові колгоспного двору та його членам належала у ньому частка, яка складає по 1/6 кожному. [PERSON] померла 22 липня 2017 року. Після її смерті належну їй частку у майні колгоспного двору успадкував син [PERSON] оскільки він був зареєстрований та постійно проживав із нею на час відкриття спадщини. Крім того, за час свого життя [PERSON] 25 квітня 2007 року склала заповіт, яким заповіла належний їй на праві власності житловий будинок з надвірними будівлями по вул.Центральній,93 в с.Млиниська Теребовлянського району та все інше майно [PERSON]. На день смерті заповідача заповіт не змінювався і не скасовувався. Відповідно до даних Теребовлянського бюро технічної інвентаризації вартість житлового будинку, будівель та споруд в с.Млиниська, вул.Центральна,93, Теребовлянського району Тернопільської області складає 701419 грн. Позивач [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Теребовлянського районного нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], однак у видачі йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом відмовлено у зв»язку із відсутністю встановлення часток у майні колгоспного двору. Інші спадкоємці майна померлої [PERSON], які мають право на обов»язкову частку, відсутні. Судові витрати позивачі просять залишити за ними. Відповідно до ст.1223,1268 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти або не прийняти її. Аналізуючи зазначені обставини, визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання за ними права власності на нерухоме майно (житловий будинок, господарські будівлі та споруди) у належних їм частках слід задовольнити. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved