Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом у якому просить розірвати шлюб з відповідачем. Заяву мотивує тим, що 21 жовтня 2011 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Позивач в обґрунтування вимог зазначає, що сімейне життя не склалося, їх з відповідачем нічого вже не пов'язує, спільного господарства вони не ведуть та проживають окремо. Також позивач вказує, що причиною розірвання шлюбу є те, що вони зовсім різні люди за характерами, у них різні погляди на життя, різне відношення до сім'ї та подружніх обов'язків, внаслідок чого вони втратили один до одного взаєморозуміння. Сім'я розпалася та зберігати сенсу її не має, оскільки примирення не можливе. Зважаючи на вищенаведене позивач просить суд розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з'явилася, будучи належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи. Від представника позивача [PERSON] [PERSON] до суду надійшло клопотання в якому просить провести розгляд справи у його відсутності та у відсутності позивача, в заяві вказав, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Крім цього просить після розірвання шлюбу змінити прізвище позивача на дошлюбне - [PERSON]. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, до суду подав заяву в якій просить провести розгляд справи у його відсутності, вказав, що позовні вимоги визнає, строк для примирення просить не надавати. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 21 жовтня 2011 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів Відділу реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві зроблено відповідний актовий запис № 1659 (а.с. 7). Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 8). Відповідно до ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно з ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, не мають спільного бюджету, не ведуть спільне господарство, проживають окремо за різними адресами, взаєморозуміння між ними відсутнє, шлюб існує формально, позивач наполягає на розлученні, оскільки вважає, що збереження шлюбу бути не може, відповідач позов визнає, тому суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, оскільки існування сім'ї носить формальний характер протягом тривалого часу, у зв'язку із чим позов підлягає задоволенню. Згідно із ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Представник позивача у поданій до суду заяві просить змінити прізвище позивача на дошлюбне [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений останньою судовий збір в дохід держави у розмірі 640 грн. 00 коп. (а.с. 1).

Outcome: approved