Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить визнати відповідача - [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою [ADDRESS]. Обгрунтовуючи позов зазначає, що вона є власником квартири за адресою [ADDRESS], в якій вона, в 2012 році зареєструвала відповідача, який на той час був її чоловіком. В травні 2018 року шлюб між нею і відповідачем розірвано. На теперішній час її колишній чоловік залишається зареєстрованим у вказаній квартирі, яка є її приватною власністю, що створює для неї певні незручності і перешкоджає її праву, в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном. Зазначає, що відповідач за місцем реєстрації не проживає, комунальні послуги не сплачує і взагалі після розірвання шлюбу втратив право користування вказаним жилим приміщенням, але добровільно знятися з реєстрації не бажає. Оскільки реєстрація відповідача створює певні незручності та перешкоджає в повній мірі користуватися та розпоряджатися позивачу приватною власністю, що виявляється в тому, що остання витрачає додаткові кошти за комунальні послуги за відповідача, а також в майбутньому може створити певні труднощі в разі відчуження майна, внаслідок реєстрації відповідача, який не є членом її сім»ї, у квартирі, просила задовольнити позов. Позивач в підготовче судове засідання не з»явився, надав заяву, в якій просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився. Останнім суду надана письмова заява від 28.11.2018 року, яка свідчить про те, що [PERSON] просить розглядати справу про визнання його втративши право на житло без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечую проти розгляду справи з підготовчого засідання. Суд, враховуючи вимоги ч.3 ст.223 ЦПК України, вважав можливим продовжити розгляд підготовчого засідання без участі не з»явившихся сторін. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, суд, за результатами підготовчого провадження ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Як вбачається з письмової заяви відповідача, яка датована 28.11.2018 року, останній в своїй заяві зазначає, що позовні вимоги [PERSON] щодо визнання його втратившим право користування квартирою за адресою [ADDRESS], він визнає в повному обсязі. Відповідно до ст..206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд, в разі якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Дослідивши матеріали справи судом встановлено таке. Сторони перебували у шлюбі, який на теперішній час є розірваним, 26 червня 2009 року по 23.06.2018 року, що підтверджується рішенням Добропільського міськрайонного суду від 23.05.2018 року. Вказане рішення набрало законної сили 23.06.2018 року (а.с.15). З позовної заяви вбачається, що позивачка - [PERSON] є одноособовою власницею квартири за адресою [ADDRESS]. Суд погоджується з вказаними доводами позивача виходячи з такого. Відповідно до ст..57 СК України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: майно, набуте нею, ним до шлюбу; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто; З досліджених в судовому засіданні документів вбачається, що за договором міни квартири від 02.02.2012 року, з якого вбачається, що за вказаним договором позивачка [PERSON] здійснила обмін квартири за адресою [ADDRESS] яка належала їй на праві приватної власності, на підставі договору купівлі-продажу квартири посвідченого 10.06.20005 року приватним нотаріусом Добропільського міського нотаріального округу Донецької області, за реєстровим № 2218 і зареєстрованого в БТІ міста Добропілля 08.07.2005 року на квартиру за адресою [ADDRESS]. Зміст вказаного договору свідчить про те, що міна була здійснена без доплати. Враховуючи те, що в судовому засіданні встановлено, що квартира за адресою [ADDRESS] яка була обмінена на квартиру за адресою [ADDRESS] належала позивачці на праві приватної власності (оскільки була придбана [PERSON] ще до шлюбу з відповідачем) і міна відбувалася без доплати (про що свідчить договір міни), суд

Outcome: approved