Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду із даним позовом, посилаючись на те, що вона [PERSON] 19.05.2009 року уклала договір позики б/н від 19.05.2009 року з [PERSON] , відповідно до якого передала йому у власність грошові кошти у розмірі 78\~000,00 гривень на придбання квартири [ADDRESS] , а відповідач зобов`язався повертати суми позики щорічно у розмірі не менше 10% від загальної суми боргу протягом 10 років до моменту повного повернення суми позики. Факт одержання відповідачем вищезазначеної суми позики підтверджується розпискою, власноручно написаною ним в момент передачі суми позики із зазначенням умови, за якої у разі неможливості повернення суми позики відповідачем, квартира переходить у власність позивача. На даний час квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності відповідачеві на підставі договору купівлі-продажу квартири від 20.05.2009 року, зареєстровано в реєстрі за № 1646, посвідченого приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Нельзіним М.С. та Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 15.07.2009 року. Проте, відповідачем були порушені п. 2.1.3 та 2.1.4 договору, у яких зазначено, що позичальник зобов`язаний повернути суму позики у розмірі, строк та в порядку, що встановлені договором, а саме повертати суму позики щорічно у розмірі не менше 10% від загальної суми боргу протягом 10 років до моменту повного повернення суми позики. На її усні звернення щодо виконання умов договору відповідач надав письмову розписку з проханням розглянути можливість відстрочення виплати або передати позивачеві у власність квартиру. Відтак, вважає її право на своєчасне та в повному обсязі отримання суми позики порушене відповідачем, оскільки він не виконує свої зобов`язання відповідно до умов договору належним чином та добровільно не повертає належні їй кошти, в зв`язку з чим вона вимушена звернутися до суду. У зв`язку із викладеними обставинами позивач просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 78\~000,0 гривень. Представник позивача Фоменко С.О. в судовому засіданні позов підтримав, підтвердив обставини, викладені у позовній заяві, просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] позов визнали, не заперечували проти його задоволення. Заслухавши пояснення учасників справи, вивчивши письмові докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного. У відповідності до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В судовому засіданні встановлено, що згідно розписки від 19.05.2009 року [PERSON] уклала угоду з [PERSON] на гроші, як він отримав від неї 19.05.2009 року в сумі 7800 (сімдесят вісім тисяч гривень) на 10 років з умовою, що якщо у цей термін не віддасть гроші то квартира переходить у його власність. Також, 19 травня 2009 року між [PERSON] (позикодавець) та [PERSON] (позичальник) був укладений договір позики, відповідно до п. 1.1 якого позикодавець передає у власність позичальникові грошові кошти у розмірі 78\~000,0 гривень на придбання квартири [ADDRESS] , а позичальник зобов`язується повертати позикодавцеві суму позики готівкою щорічно у розмірі не менше 10% від загальної суми боргу протягом десяти років до моменту повного повернення суми позики. Згідно п. 1.2 даного договору факт одержання позичальником грошей підтверджується розпискою, власноручно написаною позичальником в момент передачі йому суми позики позикодавцем. Згідно п. 1.3 даного договору після повернення суми позики в повному обсязі позикодавець повинен повернути позичальникові розписку. У разі неможливості повернення розписки позикодавець робить відмітку про виконання зобов`язань позичальником у даному договорі позики або надає власноручно написану розписку позичальникові про виконання ним обов`язку щодо повернення суми позики. Наявність розписки у позичальника підтверджує виконання ним свого обов`язку. Пунктом 1.4 договору визначено, що позика вважається повернутою в момент передання позичальником позикодавцеві позики у повному обсязі та виконанням вимог п. 1.3 даного договору. Згідно договору купівлі-продажу квартири від 20 травня 2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Нельзіним М.С., зареєстрованим в реєстрі за №1646 [PERSON] придбав квартиру [ADDRESS] . Пунктом [ADDRESS] договору визначено, що загальна вартість квартири згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно №22066248, виданого Комунальним підприємством Київської обласної ради «Ірпінське бюро технічної інвентаризації» 04 березня 2009 року складає 77\~585 гривень. Відповідно до п. 12 цей договір посвідчено за згодою дружини покупця [PERSON] [PERSON] . Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У відповідності\~до ст.\~ст.\~1047,\~1049\~ЦК України\~ договір\~позики укладається\~у письмовій\~формі,\~якщо його\~сума не\~менш як\~у десять\~разів перевищує\~встановлений законом\~розмір неоподатковуваного\~мінімуму доходів\~громадян,\~а у\~випадках,\~коли позикодавцем\~є юридична\~особа,\~-\~незалежно від\~суми.\~ На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ст. 545 ЦК України прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового\~документа у\~боржника підтверджує\~виконання ним\~свого обов`язку.\~ У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов`язання. У цьому разі настає прострочення кредитора. В судовому засіданні встановлено, що відповідачем борг в сумі 78\~000,0 гривень позивачу не повернутий. У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження у судовому засіданні та підлягають до задоволення. Інших належних та допустимих доказів на підтвердження чи спростування позовних вимог під час розгляду справи суду надано не було. Також суд вважає, що із відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у розмірі 780,0 гривень. На підставі ст. ст. 16, 526, 610, 623, 625, 629, 1046 -1049 ЦК України, ст. ст. 7, 8, 12, 258, 259, 261, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд

Outcome: approved