Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення боргу посилаючись на те, що відповідач зобов`язання за договором кредиту №08625295301/Т/246580 від 26.10.2013 року не виконує та має заборгованість 11890 грн. Від повернення яких відповідач відмовляється. Тому товариство вимушене звернутися до суду про стягнення боргу. Ухвалою суду від 16.12.2019 року справу призначено до розгляду у спрощеному провадженні. 13.02.2020 року на адресу суду надійшов відзив на позов у якому відповідачем заперечуються позовні вимоги та в задоволенні позову просить відмовити. 27.02.2020 року надійшла до суду відповідь на відзив позивача у якій заперечуються обставини які наведенні у відзиві. У судове засідання позивач представника не направив проте, подав до суду заяву у якій підтримує позовні вимоги, просить справу розглядати без участі представника. Відповідач у судове засідання не з`явилася з невідомих суду причин, хоча про час та місце судового розгляду справи була повідомлена в установленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження та позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що між ПАТ «Актабанк» та [PERSON] укладено договір кредиту №08625295301/Т/246580 від 26.10.2013 року та отримала кредит у розмірі 7000 грн. 23.03.2018 року між ПАТ «Актабанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір №2 про відступлення прав вимоги у відповідності до умов якого останнє набуло права вимоги банку до позичальників, зазначених у Додатку №1 до цього договору. Відповідно до зазначеного додатку №1 товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором в сумі 11890 грн., з яких: 7957 грн. - заборгованість за основним боргом; 1 грн. - заборгованість за процентами; 2832 грн. - заборгованість за комісією; 11000 грн. - штраф, пеня. Відповідно до п.5.3. кредитного договору, термін позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, процентів, за користування кредитом, комісії, пені та/або штрафів за даним договором встановлюється сторонами тривалістю 10 (десять) років. Відповідно до вимог ч.1 ст.12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Крім цього, згідно ч.2 ст.14 ЦК України особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Суд вважає, що волевиявлення відповідача щодо отримання коштів за кредитним договором підтверджується власноруч підписаними кредитним договором від 26.10.2013 року, графіком платежів, згодою фізичної особи - суб`єкта кредитної лінії від 26.10.2013 року, анкетою клієнта. Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В ч.1 ст.626 ЦК України зазначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). З врахуванням наведених вище аргументів суд рахує, що відповідачем не представлено доказів, що спростовують вимогу позивача про стягнення коштів за кредитним договором. Зважаючи на викладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими та такими, що знайшли підтвердження у судовому засіданні тому сума заборгованості у розмірі 11890 грн. підлягає до стягнення з відповідача. Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати підлягають задоволенню пропорційно до задоволених позовних вимог та підлягають стягненню з відповідача у розмірі 1921 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved