Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-17 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до відповідача про позбавлення його батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову зазначено, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 11.09.2002 року . Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Стверджує, що відповідач не займався вихованням сина, не цікавився його навчанням та розвитком. Після розірвання шлюбу, відповідач перестав надавати матеріальну допомогу по утриманню дитини, в зв'язку з чим звернулася до суду з позовною заявою про стягнення аліментів. На підставі виконавчого листа №2-3253 від 10.09.2002 року, виданого Кіровським районним судом м.Кіровограда стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , починаючи з 06.08.2002 р. по [INFO] року. Однак [PERSON] постійно ухилявся від сплати аліментів, не надавав матеріальної допомоги по утриманню дитини, в результаті чого станом на 31.08.2018 року борг по виплаті аліментів складає 60513,34 грн. , дані обставини підтверджуються довідкою про неотримання аліментів Б/н, виданої Фортечним відділом державної виконавчої служби м. Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області. У зв'язку з несплатою аліментів Фортечним відділом державної виконавчої служби м. Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області винесено чотири постанови стосовно відповідача як до боржника по сплаті аліментів від 11.09.2018 року про тимчасове обмеження в полюванні, у праві користування транспортними засобами, у праві виїзду за межі України і у праві користування вогнепальною зброєю до погашення заборгованості. Крім того, відповідач протягом десяти років не спілкується з сином, не цікавиться станом його здоров'я. Відповідно до характеристики, наданої комунальним закладом «Навчально-виховне об'єднання №6 загальноосвітня школа 1-3 ступенів, центр естетичного виховання « Натхнення» Кіровоградської міської ради Кіровоградської області» № 939 від 08.10.2018 року [PERSON] є учнем 11-а класу, вихованням дитини займається мати, яка відвідує батьківські збори, цікавиться успіхами дитини, бере активну участь у житті класу. За час навчання [PERSON] у школі батько жодного разу до закладу не з'явився, навчанням сина не цікавився. На підставі викладеного, орган опіки та піклування Міської ради міста Кропивницького, враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини вважає за доцільним позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON] відносно неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] , а тому просить задовольнити позов повністю. До судового засідання позивач та її представник надали заяву про розгляд справи без їх участі та підтримання позову повністю (а. с.76). Відповідач в судове засідання не з»явився, про час і місце розгляду справи повідомлено рекомендованими листами (а. с. 66,75 ), направленими за адресою реєстрації особи та повернулися до суду з відміткою за закінченням терміну зберігання, що розцінюється судом як небажання особи отримувати судові виклики та офіційним повідомленням через Сайт Судової влади ( а.с. 74). В судове засідання представник третьої особи надала заяву про підтримку висновку органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав ( а.с. 108). Згідно ст. ст. 223, 280 ЦПК України, суд визнає причини неявки неповажними і вирішує справу розглядати за даної явки і наявних матеріалів у справі. Позивач згідно заяви не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Судом встановлено наступні факти . Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а. с.33 ). Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а. с.34). На підставі виконавчого листа №2-3253 від 10.09.2002 року, виданого Кіровським районним судом м.Кіровограда стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , починаючи з 06.08.2002 р. по [INFO] року. [PERSON] станом на 31.08.2018 року має борг по виплаті аліментів - 60513,34 грн. , що підтверджується довідкою ( а.с. 106-107). У зв»язку з несплатою аліментів Фортечним відділом державної виконавчої служби м. Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області винесено чотири постанови стосовно відповідача як до боржника по сплаті аліментів від 11.09.2018 року про тимчасове обмеження в полюванні, у праві користування транспортними засобами, у праві виїзду за межі України і у праві користування вогнепальною зброєю до погашення заборгованості. Відповідач протягом десяти років не спілкується з сином, не цікавиться станом його здоров'я, дитина згідно поданої ним заяви не заперечує проти позбавлення батька батьківських прав ( а.с. 78). Відповідно до характеристики, наданої комунальним закладом «Навчально-виховне об'єднання №6 загальноосвітня школа 1-3 ступенів, центр естетичного виховання « Натхнення» Кіровоградської міської ради Кіровоградської області» № 939 від 08.10.2018 року [PERSON] є учнем 11-а класу, вихованням дитини займається мати, яка відвідує батьківські збори, цікавиться успіхами дитини, бере активну участь у житті класу. За час навчання [PERSON] у школі батько жодного разу до закладу не з'явився, навчанням сина не цікавився. Відповідно до Положень Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, принципово визначено, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Також, ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» - виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст.150 СК України, батьки зобов'язані: піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Статтею 164 СК УКраїни передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до роз»яснення п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення та поновлення батьківських прав» дані роз'яснення, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєння нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до ст. 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно з положеннями ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров'я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. При винесенні рішення, суд керується ст.13 ЦПК України, щодо розгляду судом справ в межах заявлених вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності , суд дійшов висновку щодо задоволення позову повністю, оскільки батько не цікавиться життям сина, його станом здоров'я, не цікавився його успіхами та навчанням за всі роки навчання в школі , не відвідував навчальні заклади, не провідував сина вдома, що підтверджується висновком органу опіки та піклування (а. с. 110-111 ). В наявності факт повного нехтування своїми батьківськими обов'язками, що є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав відносно його сина [PERSON]. Згідно ст. ст.134,142ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача 704,80 грн. сплаченого судового збору .

Outcome: approved