Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-24 00:00:00

Позивач звернулвся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що 08.03.1992 року між ним та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований Жашківською сільською радою Іваничівського району Волинської області, актовий запис № 1, та відповідно було видано свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER]. Від спільного подружнього життя у них народилось двоє дітей, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які на даний час вже є повнолітніми. Одруження з відповідачем виявилось невдалим і спільне життя з нею не склалося. В сім'ї склались складні взаємовідносини, постійно виникають непорозуміння та сварки. Вони різні за характерами, в сім'ї відсутні взаєморозуміння та довір'я. Відповідач часто зловживає спиртними напоями. Шлюбні відносини між ними не підтримуються, а сам шлюб носить формальний характер. Подальше перебування в шлюбі суперечить його інтересам, просить суд шлюб з відповідачем розірвати. Позивач в судове засідання не з'явився, подав суду заяву згідно якої позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить справу слухати у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином про що свідчать відповідні розписки в матеріалах справи. Дослідивши зібрані матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 08.03.1992 року Жашківською сільською радою Іваничівського району Волинської області, актовий запис № 1. Дана обставина стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу. Від спільного подружнього життя у них народилось двоє дітей, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які на даний час вже є повнолітніми і батьками яких являються сторони по справі, що стверджується копіями свідоцтва про народження дітей. Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, відповідно до ч.ч. 3 та 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Згідно до вимог ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З матеріалів справи слідує, що сторони не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть, майнового спору у них немає. Їх шлюб існує лише формально, надання судом строку для примирення не бажає, а збереження шлюбу суперечить його інтересам. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а підстави для його збереження відсутні.

Outcome: approved