Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом, в якому просить визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] , з тих підстав, що відповідач, на початку 2016 р. зібрав свої особисті речі та переїхав жити в іншу квартиру, фактично утворивши нову сім`ю. Таким чином відповідач не проживає за місцем свої реєстрації понад один рік без будь-яких поважних причин, не сплачує комунальні послуги, в утриманні житла участі не бере, особисті речі відповідача в квартирі відсутні. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Допитаний як свідок позивач підтвердила обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи вчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Треті особи в судове засідання не з`явилися, повідомлялися про час та місце розгляду справи вчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Суд, заслухавши покази позивача та свідків [PERSON] та [PERSON] , дослідивши письмові докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до вимог ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цих Кодексом, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. З показів позивача, свідків та довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб вбачається, що за адресою: [ADDRESS] зареєстровані відповідач [PERSON] та позивач [PERSON] . З свідоцтва про право власності на житло від 07.12.1999 р. № [NUMBER] вбачається, що [PERSON] та членам її сім`ї [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира за адресою: [ADDRESS] .(а.с.7) Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.04.2002 р. спадкоємицею майна [PERSON] є його дружина [PERSON] (а.с.8) Допитані у якості свідків [PERSON] та [PERSON] в суді показали, що вони проживають з позивачем в одному будинку і знають позивача та її сім`ю, відповідач не проживає в квартирі більше 5-ти років. Згідно ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (квартиру), користуються даним майном для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно ст. 155 ЖК України, житлові будинки (квартири), що знаходяться в особистій власності громадян, не можуть бути в них вилучені, власник не може бути позбавлений права користування житловим будинком. Відповідно до вимог ст. 398 ЦК України право володіння чужим майном, в даному випадку квартирою, виникає на підставі договору з власником, а також на інших підставах встановлених законом. Статтею 405 ЦК України передбачено, що члени сім`ї власника, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Договору між сторонами про право користування спірним житлом не було, інші підстави, передбачені законом, судом не встановлені. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Дослідженими доказами доведено, що відповідач більше року в спірній квартирі не мешкає без поважних на то причин, що свідчить про те, що відповідач втратив інтерес до спірної квартири та відмовився від проживання та користування нею. На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved