Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

позивач звернуся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що з відповідачами не досягнуто згоди про порядок володіння та користування спільним житловим будинком №33 по вул. Шевченка в с. Катюжанка Вишгородського району Київської області та земельною ділянкою під ним, а тому, уточнивши позовні вимоги, порушує питання про виділення йому в натурі 1/3 частини будинку зі спільної часткової власності, а саме веранди ІІІ площею 4,3 кв.м., кухні 1-4 площею 10,7 кв.м., житлової кімнати 1-3 площею 10,8 кв.м., залишення у спільному користуванні погріб. Також просив встановити порядок користування земельною ділянкою під будинком загальною площею 0,1498 га., виділивши йому у користування 1/3 її частину, тобто 495,7 га, відповідно до варіанту №1 висновку судової оціночно-будівельної, оціночно-земельної та будівельно-технічної експертизи №3-04/06 від 04 червня 2015 року. Позивач в суді позов підтримав з викладених у ньому підстав. Пояснив, що з 2007 року у спірному будинку не проживав, витрати по його утриманню не здійснював. Просив виділити йому в натурі більш облаштовані для проживання приміщення відповідно до варіанту №1 експертизи. Відповідачі позов визнали частково, проти виділу позивачу 1/3 частини будинку не заперечували. Разом з тим, відповідачка [PERSON] пояснила, що вона фактично є єдиним користувачем спірного житлового будинку, самостійно його обслуговує, веде господарство, оплачує комунальні платежі, в 2007 року провела до будинку газопостачання. У звязку з підвищенням тарифів за комунальні послуги частина будинку не опалюється, тому вона фактично користується приміщеннями веранди ІІІ, кухні 1-4 площею 10,7 кв.м. та житлової кімнати 1-3 площею 10,8 кв.м., які обладнані грубою та пічкою. Відтак просила вказані приміщення виділити в користування їй. Заслухавши сторони і дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Як убачається з матеріалів справи, спірний житловий будинок №33 по вул. Шевченка в с. Катюжанка Вишгородського району Київської області належить сторонам на праві спільної часткової власності по 1/3 частині кожному. Житловий будинок загальною площею 77,6 кв.м., житлової площі 30,6 кв.м. складається з наступних приміщень: 1-1 передпокій 12,1 кв.м.; 1-2 житлова кімната 19,8 кв.м.; 1-3 житлова кімната 10,8 кв.м.; 1-4 кухня 10,7 кв.м.; І веранда 11,7 кв.м.; ІІ кладова 8,2 кв.м.; ІІІ веранда 4,3 кв.м. Надвірні споруди складаються з погреба «В», сараю «Г», вбиральні «Д», гаражу «Ж», огорожі №1-7. Разом з тим в технічному паспорті БТІ не зазначено, які саме споруди під №1-7 знаходяться на земельній ділянці, отже їх розподіл між співвласниками не проводиться. Як встановлено зі справи, відповідачка [PERSON] фактично користується приміщеннями будинку веранди ІІІ, кухні 1-4 площею 10,7 кв.м. та житлової кімнати 1-3 площею 10,8 кв.м., провела газопостачання до цих приміщень, здійснила в них ремонт, забезпечила опалення саме цих приміщень, самостійно несе витрати по утриманню будинку. Зазначене підтверджується: -витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 14 січня 2005 року; -свідоцтвом про право власності на житло від 05 листопада 2004 року; -даними будинкової книги; -копією технічного паспорту на житловий будинок з поверхневим планом; -актами обстеження умов проживання від 20 липня та 24 вересня 2015 року; -довідкою Катюжанської сільської ради Вишгородського району Київської області №1540 від 20 листопада 2015 року; -актом виконаних робіт по газифікації від 23 січня 2007 року; -розрахунковою книжкою по оплаті за природний газ та інші послуги газового господарства на 2007-2009 роки; -квитанціями про оплату житлово-комунальних послуг. Згідно ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Відповідно до вимог ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю . Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно до ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183\~цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. На час розгляду справи домовленості про порядок володіння та користування спірним будинком та земельною ділянкою сторони не досягли. Враховуючи фактичний порядок користування спірним житловим будинком, який склався, суд погоджується з висновками судової будівельно-технічної експертизи№3-04/06 від 04 червня 2015 року та вважає необхідним при здійсненні виділу 1/3 частини з будинку обрати запропонований експертом варіант №2. Згідно зазначеного варіанту позивачу слід виділити \~веранду І площею 11,70 кв.м. вартістю 16\~605 грн.; \~передпокій 1-1 площею 12,10 кв.м. вартістю 18\~494 грн. та\~гараж «Ж» вартістю 9\~804 грн. Й відповідно відповідачам залишити житлову кімнату 1-2 площею 19,80 кв.м. вартістю 30\~262 грн.;\~житлову кімнату 1-3 10,8 кв.м. 16\~507 грн.;\~кухню 1-4 10, 7 кв.м. 16\~354 грн.; кладову ІІ 8,2 кв.м. 11\~638 грн.;\~веранду ІІІ 4,3 кв.м. 8 919 грн.; сарай «Г» 5\~495 грн.;\~вбиральню «Д» 2\~729 грн.; погріб «В» 3\~249 грн. Такий варіант найбільше відповідає порядку користування приміщеннями, який склався між співвласниками дотепер, є найбільше наближеним до їхніх ідеальних часток у праві спільної власності. Відповідачка самостійно облаштувала приміщення веранди ІІІ, кухні 1-4 житлової кімнати 1-3, систематично забезпечує їх опалення та утримання, а тому суд вважає необхідним залишити їх в її користуванні. Надання цих кімнат позивачеві призведе до порушення прав та інтересів відповідачки [PERSON] та не буде справедливим. З цих підстав варіант №1 поділу будинку слід відкинути. Позивач в суді не навів вагомих доказів з приводу виділу йому приміщень, відповідно до варіанту №1 висновку експерта. У звязку з тим, що позивач порушує питання про виділення йому частини будинку в натурі, саме на нього, як власника майна, слід покласти обовязок виконання робіт необхідних для влаштування ізольованого приміщення (облаштування кухні, облаштування систем інженерного забезпечення, розробки, проектно-технічної документації, тощо), відповідно до висновків судової будівельно-технічної експертизи №3-04/06 від 04 червня 2015 року. Таким чином [PERSON] слід зобовязати виконати роботи по переобладнанню будинку на дві окремі ізольовані квартири та вчинити інші необхідні для цього дії, зазначені у варіанті №2 висновку судової будівельно-технічної експертизи№3-04/06 від 04 червня 2015 року, і лише за умови їх проведення можливе здійснення виділу 1/3 частини будинку. Відповідно до ст. 152 ЖК Української РСР виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення обєкта в експлуатацію не потребується. Стосовно позовних вимог у частині вирішення спору про земельну ділянку суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 2 і ч. 4 ст. 120 ЗКУ якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Згідно довідки Катюжанської сільської ради Вишгородського району Київської області №285 від 20 квітня 2015 року за спірним житловим будинком згідно земельної шнурової книги закріплена земельна ділянка площею 0,15 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Рішення про передачу земельної діяльну у власність не приймалося та державний акт на право власності на земельну ділянку чи свідоцтво про право власності на нерухоме майно відсутні. Оскільки право власності на земельну ділянку під будинком не зареєстровано, її поділ є неможливим. Відтак суд вправі лише вирішити питання про порядок її користування. Вирішуючи позовні вимоги щодо земельної ділянки, суд вважає можливим установити порядок користування земельною ділянкою площею 0,1498 га домоволодіння № 33 по\~ вул. Шевченка, в с. Катюжанка Вишгородського району, відповідно до варіанту №2 висновку експерта №3-04/06 від 4.06.2015 року (додаток 5) й надати в користування [PERSON] 1/3 частину вказаної земельної ділянки, площею 499,3 м2, пропорційно його частки у праві власності жилого будинку, необхідної для його обслуговування. [PERSON] та [PERSON] надати в користування 2/3 частина земельної ділянки, площею 998,7 м2. Лінію розподілу слід прокласти (згідно додатку № 5 до висновку). Такий варіант встановлення порядку користування земельною ділянкою відповідатиме виділеним співвласникам приміщенням, з огляду на їх розташування на земельній ділянці, та найбільше встановлює режим окремого володіння майном, виділеним в натурі. Таким чином, заявлене позивачем право на виділ в натурі частки зі спільної часткової власності підлягає визнанню, а предявлений позов частковому задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: partial