overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеною позовною заявою 15.02.2016 року, в обґрунтування якої зазначила, що з 01.08.2008 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сім'я не склалася через різні сімейні та життєві цінності, мають різні погляди на життя та не розуміють один одного. Однією сім'єю сторони не проживають з 2015 року, на даний час спільного господарства не ведуть. Позивач вважає, що сім'я розпалася остаточно і примирення не бажає, спору щодо поділу спільного майна та місця проживання дитини не має. Тому позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 01 серпня 2008 року виконавчим комітетом Радушненської селищної ради Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 5. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала суду письмову заяву, в якій просила цивільну справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити (а.с. 22). Відповідач в судове засідання не з'явився, від його представника - [PERSON] надійшла заява, в якій він просив справу розглянути за його відсутності та відсутності відповідача, проти розірвання шлюбу не заперечували (а.с. 29). В зв'язку з тим, що сторони правом на участь в судовому засіданні не скористалися, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 01 серпня 2008 року виконавчим комітетом Радушненської селищної ради Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 5, дошлюбне прізвище позивача «[PERSON]», про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 7). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 6). Суд не застосовує положення ст. 111 СК України, оскільки в судовому засіданні зібрано достатньо доказів, які підтверджують, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими, почуття любові та взаємоповаги зникло, а подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін, про що сторони не заперечували, надавши заяви відповідно про підтримання та визнання позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Відповідно до ст. 112 ч.2 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Суд дійшов висновку, що сім'я розпалася остаточно, примирення неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, у зв'язку із чим шлюб зареєстрований між сторонами, повинен бути розірваний. Після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеною позовною заявою 18.11.2015 року, в обґрунтування якої зазначила, що з 26.07.2003 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Сім'я не склалася через різні сімейні та життєві цінності, мають різні погляди на життя та не розуміють один одного. Однією сім'єю сторони не проживають з 2014 року, на даний час спільного господарства не ведуть. Позивач вважає, що сім'я розпалася остаточно і примирення не бажає, спору щодо поділу спільного майна та про місце проживання дитини не має. Тому позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 26.07.2003 року виконкомом Христофорівської селищної ради Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 04. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «[PERSON]». Позивач в судове засідання не з'явилася, надала суду письмову заяву, в якій просила цивільну справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «[PERSON]» (а.с. 16). Відповідач також надав суду заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, проти позовних вимог не заперечував (а.с. 17). В зв'язку з тим, що сторони правом на участь в судовому засіданні не скористалися, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 26.07.2003 року виконкомом Христофорівської селищної ради Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 04, дошлюбне прізвище позивача «Гаврилюк», про що свідчить копія свідоцтва про одруження серії [NUMBER] (а.с. 6). Від шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 6). Дитина проживає разом з позивачем (а.с. 7). Суд не застосовує положення ст. 111 СК України, оскільки в судовому засіданні було зібрано достатньо доказів, які підтверджують, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими, почуття любові та взаємоповаги зникло, а подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін, про що сторони не заперечували, надавши заяви відповідно про підтримання та визнання позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Відповідно до ст. 112 ч.2 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Суд дійшов висновку, що сім'я розпалася остаточно, примирення неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, у зв'язку із чим шлюб зареєстрований між сторонами, повинен бути розірваний. З урахуванням думки позивача після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеною позовною заявою 19.07.2016 року, в обґрунтування якої зазначила, що з 12.04.2013 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімя не склалася через різні сімейні та життєві цінності, мають різні погляди на життя та не розуміють один одного. Однією сімєю сторони не проживають з 10 травня 2015 року, на даний час спільного господарства не ведуть. Позивач вважає, що сім'я розпалася остаточно і примирення не бажає, спору щодо поділу спільного майна та місця проживання дитини не має. Тому позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 12 квітня 2013 року виконавчим комітетом Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 7. Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду письмову заяву, в якій просила цивільну справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «Шагівалєєва» (а.с. 19). Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності проти розірвання шлюбу не заперечував (а.с. 20). В звязку з тим, що сторони правом на участь в судовому засіданні не скористалися, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 12 квітня 2013 року виконавчим комітетом Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 7, дошлюбне прізвище позивача «Заручкіна», про що свідчить копія свідоцтва про шлюб (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 6). Дитина проживає з позивачем (а.с. 7) . Суд не застосовує положення ст. 111 СК України, оскільки в судовому засіданні зібрано достатньо доказів, які підтверджують, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими, почуття любові та взаємоповаги зникло, а подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін, про що сторони не заперечували, надавши заяви відповідно про підтримання та визнання позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Відповідно до ст. 112 ч.2 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Суд дійшов висновку, що сімя розпалася остаточно, примирення неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, у звязку із чим шлюб зареєстрований між сторонами, повинен бути розірваний. Після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище «Шагівалєєва».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеною позовною заявою 19.09.2016 року, в обґрунтування якої зазначила, що з 24.04.2010 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сімя не склалася через різні сімейні та життєві цінності, мають різні погляди на життя та не розуміють один одного. Однією сімєю сторони не проживають з квітня 2015 року, на даний час спільного господарства не ведуть. Позивач вважає, що сім'я розпалася остаточно і примирення не бажає, спору щодо поділу спільного майна та місця проживання дитини не має. Тому позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 24.04.2010 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 201. Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду письмову заяву, в якій просила цивільну справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «Власенко» (а.с. 14). Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності проти розірвання шлюбу не заперечував (а.с. 15). В звязку з тим, що сторони правом на участь в судовому засіданні не скористалися, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 24.04.2010 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 201, дошлюбне прізвище позивача «Магомедова», про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії 1-КИ № 163579 (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КИ № 306553 (а.с. 6). Дитина проживає з позивачем . Суд не застосовує положення ст. 111 СК України, оскільки в судовому засіданні зібрано достатньо доказів, які підтверджують, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими, почуття любові та взаємоповаги зникло, а подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін, про що сторони не заперечували, надавши заяви відповідно про підтримання та визнання позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Відповідно до ст. 112 ч.2 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Суд дійшов висновку, що сімя розпалася остаточно, примирення неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, у звязку із чим шлюб зареєстрований між сторонами, повинен бути розірваний. Після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище «Власенко».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеною позовною заявою 20.06.2014 року, позовні вимоги якої обґрунтувала тим, що з 20 лютого 2009 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають двох малолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею та знаходяться її утриманні та вихованні. Сім'я не склалася через різні сімейні та життєві цінності, мають різні погляди на життя та не розуміють один одного. Однією сім'єю сторони не проживають більше ніж 6 місяців. Позивач вважає, що сім'я розпалася остаточно і примирення не бажає. Тому позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 20 лютого 2009 року Виконавчим комітетом Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 5. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала суду письмову заяву, в якій просила цивільну справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Після розірвання шлюбу просила залишити їй дівоче прізвище «[PERSON]» (а.с. 12). Відповідач також надав суду заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, проти позовних вимог не заперечував (а.с. 14). В зв'язку з тим, що сторони правом на участь в судовому засіданні не скористалися, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 20.02.2009 року Виконавчим комітетом Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 5, дошлюбне прізвище відповідача «[PERSON]», про що свідчить копія свідоцтва про одруження серії [NUMBER] (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження, відповідно, серії [NUMBER] та серії [NUMBER] (а.с. 6,7). Суд не застосовує положення ст. 111 СК України, оскільки в судовому засіданні було зібрано достатньо доказів, які підтверджують, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими, почуття любові та взаємоповаги зникло, а подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін, про що сторони не заперечували, надавши заяви відповідно про підтримання та визнання позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Відповідно до ст. 112 ч.2 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Суд дійшов висновку, що сім'я розпалася остаточно, примирення неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, у зв'язку із чим шлюб зареєстрований між сторонами, повинен бути розірваний. З урахуванням думки позивача після розірвання шлюбу змінити їй прізвище на дошлюбне «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеною позовною заявою 20 липня 2016 року, в обґрунтування якої зазначила, що з 23 вересня 2006 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого дітей не мають. Позивач стверджує, що у сторін різні погляди на життя, на ґрунті чого в сім'ї виникають конфлікти. З липня 2015 року вони припинили спільне проживання, відповідач перебуває у фактичних шлюбних відносинах з іншою жінкою та проживає окремо. Добровільно через органи РАЦС відповідач відмовляється розірвати шлюб, хоча сім'я розпалась остаточно та подальше її збереження є недоцільним. Позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 23 вересня 2006 року виконкомом Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 49. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала суду письмову заяву, в якій просила цивільну справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «[PERSON]» (а.с. 20). Відповідач також надав суду заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги визнав (а.с. 19). В зв'язку з тим, що сторони правом на участь в судовому засіданні не скористалися, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши докази по справі, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 23 вересня 2006 року виконкомом Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 49, дошлюбне прізвище позивача «[PERSON]», про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.5). Суд не застосовує положення ст. 111 СК України, оскільки в судовому засіданні було зібрано достатньо доказів, які підтверджують, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими, почуття любові та взаємоповаги зникло, а подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін, про що сторони не заперечували, надавши заяви відповідно про підтримання та визнання позовних вимог. Позивач стверджує, що спільно з відповідачем не проживають з липня 2015 року. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 112 ч.2 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Суд дійшов висновку, що сім'я розпалася остаточно, примирення неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, у зв'язку із чим шлюб зареєстрований між сторонами, повинен бути розірваний. З урахуванням думки позивача після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеною позовною заявою 23.06.2014 року, позовні вимоги якої обґрунтувала тим, що з 05 листопада 2004 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею та знаходиться її утриманні та вихованні. Сім'я не склалася через різні сімейні та життєві цінності, мають різні погляди на життя та не розуміють один одного. Однією сім'єю сторони не проживають, на даний час спільного господарства не ведуть. Позивач вважає, що сім'я розпалася остаточно і примирення не бажає, спору щодо поділу спільного майна та про місце проживання дитини не має. Тому позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 05.11.2004 року Центрально-Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 528. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала суду письмову заяву, в якій просила цивільну справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. (а.с. 12). Відповідач також надав суду заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, проти позовних вимог не заперечував (а.с. 11). В зв'язку з тим, що сторони правом на участь в судовому засіданні не скористалися, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 05 листопада 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Центрально-Міського районного управління юстиції м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис № 528, про що свідчить копія свідоцтва про одруження серії [NUMBER] (а.с. 5). В шлюбі у них народилась донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим виконкомом Широківської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 22 (а.с. 3). Суд не застосовує положення ст. 111 СК України, оскільки в судовому засіданні було зібрано достатньо доказів, які підтверджують, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими, почуття любові та взаємоповаги зникло, а подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін, про що сторони не заперечували, надавши заяви відповідно про підтримання та визнання позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Відповідно до ст. 112 ч.2 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Суд дійшов висновку, що сім'я розпалася остаточно, примирення неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, у зв'язку із чим шлюб зареєстрований між сторонами, повинен бути розірваний.

Outcome: approved