Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів, посилаючись на таке. Позивач вказує, що 19.08.2020р. змінила своє прізвище з [PERSON] на [PERSON] . Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] являються батьками [PERSON] , [INFO] . Відповідач, будучи батьком дитини, та маючи обов`язок утримувати дитину до досягнення повноліття, свої обов`язки по утриманню дитини не виконує. Виходячи з викладеного, позивач просить суд стягувати з відповідача аліменти в розмірі 3000 грн. щомісяця, починаючи з дня подачі даного позову і до досягнення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позовна заява надійшла до суду 20.10.2020р. Позивач в судове засідання не з`явилась. ЇЇ представник [PERSON] надала заяву про розгляд справи у відсутності позивача та її представника, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання 01.12.2020р. та повторно 23.12.2020р. на розгляд справи не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи належним чином був повідомлений. Суд вирішує можливим провести розгляд справи за відсутності позивача та відповідача та на підставі ст.280 ЦПк ухвалити заочне рішення. В судовому засіданні було встановлено, що у позивача « [PERSON] » до зміни прізвища було прізвище « [PERSON] ». Що підтверджується копією свідоцтва про зміну імені. Сторони являються батьками [PERSON] , [INFO] . Вказане підтверджується копією свідоцтва про народження дитини. З довідки №1504 від 25.09.2020р. Вижницької міської ради вбачається, що позивач разом з сином проживають та зареєстровані за адресою: [ADDRESS] .\~ За змістом ч.3 ст.181 СК України право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. Вказане означає, що позивач має право на отримання аліментів на утримання дитини. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно зі статтями 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовий та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Зважаючи на те, що позивач, з якою проживає дитина, звернулась до суду з позовом до відповідача, який є батьком дитини, та просить суд стягувати з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі, суд знаходить, що позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів саме у твердій грошовій сумі підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розмір аліментів, який буде стягуватись з відповідача, суд виходить з такого. Відповідно до положень статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною другою статті 182 СК України у редакції Закону України від 03 липня 2018 року № 2475-УІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання» встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (частина друга статті 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві,зокрема статтею 180 СК України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття. Позивач просить суд стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 3000 грн. щомісяця. Разом з тим будь-якого обґрунтування зазначеного розміру аліментів позивач не надала. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Вказане означає, що відповідач є здоровим, може і повинен заробляти достатні кошти на утримання своєї дитини. Тому суд знаходить, що з відповідача слід стягувати аліменти в розмірі 1500 грн. щомісяця, що на думку, буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку його дитини. У зв`язку з викладеним суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. При цьому суд виходить також із правила ч.2 ст.182 СК України щодо того, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Визначену суму аліментів на утримання дітей, суд стягує з часу звернення позивача до суду, тобто з 20.10.2020р., саме з дати звернення позивача з позовом до суду, що відповідає положенням ст.191 СК України та згідно вимог п.1 ч.1 ст.267 ЦПК України, допускає негайне виконання судового рішення в цій частині в межах суми платежу за один місяць. Судові витрати суд, у відповідності до положень ст.141 ЦПК України, покладає на відповідача, у зв`язку з тим, що позов задоволено на користь позивача.

Outcome: partial