Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом та просить його задовільнити, стягнувши з відповідача неустойку у зав'язку з несплатою аліментів, посилаючись на таке: на підставі рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 26.10.2016 року були стягнуті аліменти з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до повноліття дитини. Відповідач сплачує аліменти нерегулярно і не в повному обсязі від нарахованих сум. Станом на 01.02.2018 року заборгованість по сплаті аліментів склала 40825,89 грн. Відповідно до ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Нарахувала неустойку з 01.09.2016 року по 01.02.2018 року, яка склала 11803,08 грн. В судове засідання позивач не прибула, проте надала письмову заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позову наполягає. Представник ДВС не прибув з невідомих причин. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та дату судового засідання повідомлений належним чином у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України, отримавши згоду сторони позивача, суд ухвалив розглянути справу заочно з ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічним засобом з підстав, визначених ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини: так, встановлено, що рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області у справі № 632/1618/16-ц пров. № 2/632/688/16 від 26.10.2016 року з відповідача стягнуто на користь позивачки на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до повноліття дитини. Відповідач не сплачує аліменти, в результаті чого, утворилася заборгованість станом на 01.02.2018 року - 40825,89 грн., що вбачається з розрахунку, наданого державним виконацем (а.с.11). Відповідно до ст.196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Неустойку позивачка вирахувала з 01 вересня 2016 року по 01 лютого 2018 року в сумі 11803,08 грн., про що надала розрахунок у позовній заяві. Сторона відповідача щодо правильності нарахувань неустойки заперечень не надала. Суд, проаналізуваши розрахунок позивачки, дійшов висновку, що формула, за якою нарахувала позивачка суму пені, є правильною. Так, математично правильною є формула, за якою загальна сума боргу за конкретний місяць ділиться на 100%, помножується на 1% та помножується на кількість днів у місяці і так за кожний місяць прострочки сплати аліментів окремо зі складенням вказаних сум, наприклад, пеня за жовтень 2016 року має становити 623,72 грн., оскільки сума боргу за цей місяць складає 2012,00 грн./100%х1%х31 день = 623,72 грн. Оскільки аліментні зобов'язання мають періодичний характер, то і пеня має бути нарахована лише за конкретний місяць без арифметичної прогресії за кожний наступний місяць. Таким чином, виходячи з наведенного, суд дійшов висновку, що сума пені має складати 12466,73 грн. за 31 день серпня 2016 року 2140,82 грн. пеня = 663,65 грн.; за 30 днів вересня 2016 року 2140,82 грн. пеня = 642,25 грн.; за 31 день жовтня 2016 року 2012,00 грн. пеня = 623,72 грн.; за 30 днів листопада 2016 року 2012,00 грн. пеня = 603,60 грн.; за 31 день грудня 2016 року 2012,00 грн. пеня = 623,72 грн. Всього пені за 2016 рік 3156,94 грн. за 31 день січня 2017 року 2291,50 грн. пеня = 710,36 грн.; за 29 днів лютого 2017 року 2291,50 грн. пеня = 664,53 грн.; за 31 день березня 2017 року 2291,50 грн. пеня = 710,36 грн.; за 30 днів квітня 2017 року 3010,00 грн. пеня = 903,00 грн.; за 31 день травня 2017 року 3010,00 грн. пеня = 933,10 грн.; за 30 днів червня 2017 року 3010,00 грн. пеня = 903,00 грн.; за 31 день липня 2017 року 2086,25 грн. пеня = 646,74 грн.; за 31 день серпня 2017 року 2086,25 грн. пеня = 646,74 грн.; за 30 днів вересня 2017 року 2086,25 грн. пеня = 625,87 грн.; за 31 день жовтня 2017 року 2086,25 грн. пеня = 646,74 грн.; за 30 днів листопада 2017 року 2086,25 грн. пеня = 625,87 грн.; за 31 день грудня 2017 року 2086,25 грн. пеня = 646,74 грн. Всього пені за 2017 рік 8663,05 грн. за 31 день січня 2017 року 2086,25 грн. пеня = 646,74 грн.; Всього пені 12466,73 грн. Таким чином, суд робить висновок, що позивач помилково не вказала у позові в загальній сумі пені 11803,08 грн. суму пені за серпень 2016 року 663,55 грн. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог. Отже, суд бере до уваги саме суму пені з вересня 2016 року по 01.02.2018 року 11803,08 грн. і арифметично вважає розрахунок правильним. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна та зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Як зазначено в ч.1 ст.196 СК України, неустойка може бути стягнена з того, хто винен у простроченні сплати аліментів. Викладеним у позовній заяві позивачкою, а також матеріалами цивільної справи, вина відповідача у простроченні сплати аліментів повністю доведена. Останній, не з`явившись до суду, не надав будь-яких заперечень проти позову. Наразі спору про нарахування заборгованості у сторін немає. З наданих розрахунків вбачається, що відповідач з серпня 2016 року і до тепер ніяких виплат не проводив, а у останнього було достатньо часу для погашення боргу до подання позову про стягнення пені. Відповідно до ч.2 ст.196 СК України розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, проте, стороною відповідача не наведено жодної такої підстави. Таким чином, суд вважає, що позов обґрунтований і повністю позивачкою доведений а, тому, підлягає задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України на користь держави з відповідача слід стягнути судовий збір у сумі 704,80 грн.

Outcome: approved