Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з указаним вище позовом, надалі уточненим, посилаючись на те, що вона є матір'ю померлого [INFO] [PERSON]. Зазначає, що останній 26 листопада 2010 року уклав шлюб з відповідачем. Оскільки вона є спадкоємицею померлого [PERSON] і їй відомо, що останній на час укладення шлюбу зловживав алкоголем, у зв'язку з чим страждав психічними захворюванням, не в повному обсязі розумів значення своїх дій та не міг ними керувати, а відповідач, цим скористалась для отримання в подальшому квартири [PERSON], вважає, що шлюб, укладений 26 листопада 2010 року між її сином та відповідачем, слід визнати недійсним унаслідок його фіктивності: відповідач була значно молодше за [PERSON], не мала наміру створювати з ним сім'ю та вести спільне господарство, а після смерті [PERSON] навіть не надала коштів на його поховання та не ховала його. У судовому засіданні представники позивача підтримали уточнений позов. Відповідач та її представник проти його задоволення заперечили: рішення про укладення шлюбу відповідало внутрішній волі [PERSON] та відповідача, вони проживали до моменту смерті [PERSON] однією сім'єю і як чоловік та жінка, однак мати та сестра [PERSON] відразу не прийняли відповідача та були категорично проти їхнього з [PERSON] шлюбу, і цей позов виник із-за квартири [PERSON], на яку вона не претендує. Третя особа - голова Виконавчого комітету Лагодівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області [PERSON] в судовому засіданні вважала, що у задоволенні уточненого позову слід відмовити, оскільки викладені в ньому обставини не відповідають дійсності та порочать відповідача, а будучи допитаною в судовому засіданні в якості свідка, показала, що працює головою Виконавчого комітету Лагодівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області, що в якості посадової особи особисто була присутньою як при подачі [PERSON] та відповідачем документів до органу реєстрації шлюбу, так і при укладенні самого шлюбу, що таке рішення відповідало їхній внутрішній волі, що при реєстрації шлюбу [PERSON] був тверезим і що як він, так і відповідач мали вигляд щасливих людей, що [PERSON] та відповідач після реєстрації шлюбу продовжили проживати разом однією сім'єю та вести спільне господарство. Свідок [PERSON], будучи допитаною в судовому засіданні, показала, що відповідач - це її сестра, яка у 2008 році познайомилась з [PERSON] та переїхала проживати до нього в село, що відносини між ними були добрими, вони зареєстрували шлюб, на свадьбі були присутніми родичі з обох сторін, що відразу після свадьби мати та сестра [PERSON] почали «виживати» відповідача, у зв'язку з чим відповідач та [PERSON] переїхали проживати до відповідача в с. Лагодівка, що, хоча [PERSON] і випивав, однак вони жили вони однією сім'єю та вели спільне господарство і відповідач приймала участь у лікуванні [PERSON] Свідок [PERSON], будучи допитаною в судовому засіданні, показала, що відповідач - це дочка її друзів, що між [PERSON] та відповідачем були добрі відносини, вони хотіли дитину, жили однією сім'єю спочатку у [PERSON], а потім у відповідача та вели спільне господарство. Свідок [PERSON] будучи допитаною в судовому засіданні, показала, що відповідач - це її сусідка, спілкується з нею з 2007 року, що між [PERSON] та відповідачем були справжні подружні відносини, вони жили однією сім'єю та вели спільне господарство. Представник позивача [PERSON], будучи допитаною в судовому засіданні в якості свідка, показала, що є сестрою [PERSON] та дочкою позивача, що [PERSON] дуже пив, що шлюб був фіктивним: відповідач не мала наміру створювати з її братом сім'ю, не любила його, не лікувала та не перешкоджала, щоб [PERSON] пиячив, однак вона була у відповідача та [PERSON] дуже рідко і [PERSON] по телефону казав їй, що у нього з відповідачем усе добре, що відповідач на похорони брата жодних грошей не давала, а позов виник тому, що відповідач після смерті брата не пускала її до квартири. Свідок [PERSON], будучи допитаною в судовому засіданні, показала, що позивач - це її сусідка по селу, знає її 54 роки, відповідача не знала. Знає зі слів позивача, що відповідач хоче забрати квартиру [PERSON] собі, знає також, що [PERSON] з відповідачем проживали однією сім'єю та вели спільне господарство. Свідок [PERSON], будучи допитаною в судовому засіданні, показала, що позивач - це її сусідка по селу, знає її 20 років, обставин, викладених у позові, підтвердити не може, позаяк нічого особисто не знає. Свідок [PERSON], будучи допитаною в судовому засіданні, показала, що позивач - це її знайома, про обставини, що викладені у позові, знає тільки зі слів людей, особисто свідком нічому не була. Свідок [PERSON], будучи допитаною в судовому засіданні, показала, що є племінницею [PERSON], знала відповідача, коли вона з [PERSON] проживала в м. Кривому Розі, на свадьбі не була, в гості до них не ходила, що відповідач грошей на поховання [PERSON] не давала і приїхала лише на кладовище. Свідок [PERSON], будучи допитаним в судовому засіданні, показав, що знав [PERSON] років 30, той казав йому, що проживає з якоюсь жінкою, більше він нічого не знає та в гості до [PERSON] не ходив. Свідок [PERSON], будучи допитаною в судовому засіданні, показала, що позивач - це рідна тітка її чоловіка, що вона бачила відповідача, коли приїжджала до тітки, знає, що відповідач і [PERSON] проживали разом, а як - не знає та особисто свідком нічому не була. Заслухавши зазначених осіб, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого. Судом установлено, що 26 листопада 2010 року між сином позивача [PERSON] та відповідачем зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Казанківського районного управління юстиції Миколаївської області шлюб та видано свідоцтво про одруження (а.с.6, 8). [INFO], майже через два роки після реєстрації шлюбу, [PERSON] помер у віці 50 років, про що відділом реєстрації смерті у м. Кривому Розі зроблено актовий запис №1317 та видано свідоцтво про смерть (а.с.7). Із медичних документів в матеріалах справи убачається, що [PERSON] з 16.09.2008 року по 23.10.2008 року пройшов лікування з приводу наявності у нього психічних та поведінкових розладів на фоні зловживання алкоголем та запійного стану, після лікування його стан покращився, працездатність відновлена, став на «Д» облік та у квітні 2011 року [PERSON] згідно сертифікату був визнаним таким, що може працювати монтажником на висоті, з квітня 2011 року працював монтажником 4 розряду та був звільнений у зв'язку зі смертю (а.с.9, 10, 38, 39, 41). Більш того, згідно показань свідків з боку відповідача, при укладенні між [PERSON] та відповідачем шлюбу було видно, що таке рішення приймалось у свідомому стані та відповідало їхній внутрішній волі (свідок [PERSON]), після укладення шлюбу вони проживали однією сім'єю, вели спільне господарство, між ними існували добрі відносини (свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON].) і показаннями свідків з боку позивача (свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]) ці обставини не спростовані. Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» за рішенням суду шлюб обов'язково визнається недійсним, якщо він був зареєстрований без вільної згоди жінки або чоловіка, а також у разі його фіктивності. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Реєстрація шлюбу з особою, яка визнана недієздатною, а також з особою, яка з інших причин не усвідомлювала значення своїх дій і (або) не могла керувати ними, має наслідки, встановлені статтями 38-40 цього Кодексу. Згідно із ч. 1 ст. 40 СК України шлюб визнається недійсним за рішенням суду, якщо він був зареєстрований без вільної згоди жінки або чоловіка. Згода особи не вважається вільною, зокрема, тоді, коли в момент реєстрації шлюбу вона страждала тяжким психічним розладом, перебувала у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп'яніння, в результаті чого не усвідомлювала сповна значення своїх дій і (або) не могла керувати ними, або якщо шлюб було зареєстровано в результаті фізичного чи психічного насильства. Отже, за встановлених у судовому засіданні обставин, можна вважати вільною згоду [PERSON] на укладення зазначеного шлюбу, оскільки до його укладення пройшов лікування та мав значне покращення самопочуття та відновлення працездатності, про те, що укладення шлюбу відповідало внутрішній волі як [PERSON], так і відповідача, а також про те, що [PERSON] з відповідачем після укладення шлюбу проживали однією сім'єю, і в судовому засіданні представники позивача не довели про фіктивність даного шлюбу, а відтак у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed