Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-01 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] [PERSON], [PERSON] звернулись до суду з позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння на підставі ст.ст. 382, 387, 388 ЦК України. Свої позовні вимоги обґрунтовують тим, що вони всі є власниками квартир і мешкають в будинку за адресою: [ADDRESS] а тому відповідно до Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» разом з іншими мешканцями цього будинку є співвласниками підвальних приміщень будинку загальною площею 571,4 м, в яких знаходяться мережі комунікацій, що забезпечують весь будинок водою, світлом, каналізацією тощо. Забудовник будинку ПрАТ (тоді ЗАТ) «Будінвест СМ» в особі генерального директора [PERSON] незаконно отримав на підвальні приміщення свідоцтва про право власності та провів їх відчуження відповідачам ТОВ «Архімета», ТОВ «СК Версія», будучі особою, яка не мала не це права. Таким чином, це майно вибуло з володіння позивачів не з їхньої волі. Відповідачі ТОВ «Архімета», ТОВ «СК Версія» в судове засідання не з'явились, заперечення на позов не подали, не зважаючи на те, що є такими що належно повідомленими про час і місце слухання справи відповідно до вимог ст.128 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення представника позивача [PERSON], дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Судом встановлено, що позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] [PERSON], [PERSON] є власниками житлових приміщень (квартир) і мешканцями будинку [ADDRESS], що підтверджується копіями сторінок паспортів позивачів, копіями свідоцтв про право власності на житло та копіями договорів про придбання житла. (а.с.17-28) Крім того позивачі в силу закону є співвласниками нежитлових приміщень підвалу у будинку за вказаною адресою за наступних обставин. Відповідно до ч.2 ст.382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Згідно зі ст.19 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» (в редакціях, що були чинні як на час оформлення забудовником права власності, так і відчуження ним відповідачам підвальних приміщень) спільне майно співвласників багатоквартирного будинку складається з неподільного та загального майна. Неподільне майно перебуває у спільній сумісній власності співвласників багатоквартирного будинку. Неподільне майно не підлягає відчуженню. При відчуженні приміщення в жилому будинку право на частку неподільного майна підлягає відчуженню разом з приміщенням без виділення частки в натурі. Статтею 1 згаданого Закону було визначено, що допоміжні приміщення багатоквартирного будинку - приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування мешканців будинку (сходові клітини, вестибюлі, перехідні шлюзи, позаквартирні коридори, колясочні, кладові, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші технічні приміщення); неподільне майно - неподільна частина житлового комплексу, яка складається з частини допоміжних приміщень, конструктивних елементів будинку, технічного обладнання будинку, що забезпечують належне функціонування жилого будинку. На даний час статтею 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» передбачено, що спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія; допоміжні приміщення багатоквартирного будинку - приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців (колясочні, комори, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші підсобні і технічні приміщення). У рішенні Конституційного Суду України від 02.03.2004 року №4-рп/2004 (справа про права співвласників на допоміжні приміщення багатоквартирних будинків) встановлено, що допоміжні приміщення, відповідно до пункту 2 статті 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», стають об'єктами права спільної власності співвласників багатоквартирного будинку, тобто їх спільним майном, одночасно з приватизацією громадянами квартир, що засвідчується єдиним документом - свідоцтвом про право власності на квартиру. Для підтвердження набутого в такий спосіб права не потребується вчинення будь-яких інших додаткових юридичних дій. Власникам квартир немає необхідності створювати з цією метою об'єднання співвласників багатоквартирного будинку. Набуте громадянами право на квартири державного житлового фонду та належні до них допоміжні приміщення є непорушним (стаття 41 Конституції України), забезпечується державою і захищається судом (стаття 55 Конституції України). Відповідно до Конституції України всі суб'єкти права власності рівні перед законом. У багатоквартирних будинках, де не всі квартири приватизовані чи приватизовані повністю, власник (власники) неприватизованих квартир (їх правонаступники) і власники приватизованих квартир багатоквартирного будинку є рівноправними співвласниками допоміжних приміщень. Вони є рівними у праві володіти, користуватися і розпоряджатися допоміжними приміщеннями. Ніхто з власників квартир не має пріоритетного права користуватися та розпоряджатися цими приміщеннями, в тому числі з питань улаштування мансард, надбудови поверхів і т.ін. Аналізуючи порушені у конституційному зверненні і конституційному поданні питання щодо права власників приватизованих і неприватизованих квартир багатоквартирних будинків та органів місцевого самоврядування і місцевих державних адміністрацій розпоряджатися допоміжними приміщеннями, а також конструктивними елементами таких будинків (фундамент, несучі стіни, міжповерхові перекриття, сходові марші і т.ін.), Конституційний Суд України виходить з правової характеристики спільного майна власників квартир, конкретизованої у Законі України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» (стаття19). Правовий режим майна, що перебуває у спільній власності власників квартир, має визначатися, відповідно до Конституції (пункт 7 частини першої статті 92), виключно законами України. Конституційний Суд України повернувся до офіційного тлумачення положень пункту 2 статті 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» в рішенні №14-рп/2011 від 09.11.2011, в якому, посилаючись на своє рішення від 02.03.2004 року №4-рп/2004, ч.2 ст. 382 ЦК України та ст.19 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку», роз'яснив, що власники квартир дво- або багатоквартирних житлових будинків та житлових приміщень у гуртожитку, незалежно від підстав набуття права власності на такі квартири‚ житлові приміщення‚ є співвласниками допоміжних приміщень у будинку чи гуртожитку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою. Таким чином, позивачі разом з іншими власниками та користувачами квартир у цьому будинку відповідно до вищезгаданих вимог Цивільного кодексу України, Законів України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» та «Про приватизацію державного житлового фонду», рішень Конституційного Суду України є співвласниками допоміжних приміщень у будинку, тому числі і підвальних приміщень, які віднесено до неподільного майна, що не може бути відчужено. Судом з'ясовано, що будинок [ADDRESS] має підвальне приміщення, в якому знаходяться господарські комори І-ХІІ, загальна площа яких становить 272,6 кв.м. Вартість підвальних приміщень (господарських комор) відповідно до Звіту про оцінку майна (а.с.92-102) складає 199980 грн. 00 коп. (сто дев'яносто дев'ять тисяч дев'ятсот вісімдесят грн. 00 коп.). Ці приміщення відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи №1571 від 15 лютого 2012 року (а.с.75-81) є допоміжними приміщеннями, призначеними для забезпечення експлуатації будинку, побутового обслуговування мешканців, а також дотримання санітарно-гігієнічних умов та безпечної експлуатації квартир. Стіни підвалу є несучими конструкціями будинку є частиною фундаменту. Вказана обставина, а саме те, що 12 господарських комор, що розташовані у підвальному приміщенні будинку [ADDRESS], загальною площею 272,6 кв.м є допоміжними приміщеннями в складі неподільної речі та не є самостійними нерухомими речами, у зв'язку чим право власності на такі приміщення як на окремі об'єкти визнаватись не може, встановлена судовими рішеннями, які набрали законної сили, а тому відповідно до ст.82 ЦПК України не підлягає доказуванню. Зокрема, постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 11.02.2014 в адміністративній справі №1806/14395/12 (провадження №2-а/592/2/14), залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 07.05.2014, визнано протиправним та скасовано рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 06.07.2010 року №422 «Про оформлення права власності на офісні приміщення та господарські комори у житловому будинку [ADDRESS]» в частині щодо оформлення права власності з видачею свідоцтва про право власності на господарські комори І-ХІІ ПрАТ «Будінвест СМ», оскільки ці приміщення є допоміжними приміщеннями будинку в складі неподільного майна цілісного майнового комплексу житлового [ADDRESS], призначеними для експлуатації будинку, дотримання санітарно-гігієнічних умов та безпечної експлуатації квартир. (а.с.38-43) Рішенням Ковпаківського районного суду в цивільній справі №592/3406/14-ц (провадження №2/592/1193/14) від 22.09.2014 скасовано свідоцтва про право власності на господарські комори № І-ХІІ за адресою: [ADDRESS], видані ПрАТ «Будінвест СМ». (а.с.44-46) Разом з тим цим рішенням відмовлено у задоволенні позовної вимоги про визнання за позивачами (мешканцями будинку та власниками квартир) права власності на господарські комори № І-ХІІ загальною площею 272,6 кв.м, оскільки вони як допоміжні приміщення в складі неподільної речі не є самостійними нерухомими речами, у зв'язку чим право власності на такі приміщення як на окремі об'єкти визнаватись не може. Таким чином, оскільки забудовник будинку ПрАТ (тоді ЗАТ) «Будінвест СМ» не був і не міг бути власником підвальних приміщень (господарських комор) № І-ХІІ загальною площею 272,6 кв.м, що суперечить законодавству та підтверджено згаданими судовими рішеннями, він не мав права проводити їх відчуження. Незважаючи на вищевикладене, 11.03.2013 та 12.03.2013 ПрАТ (тоді ЗАТ) «Будінвест СМ», порушуючи закон, не будучи власником спірного майна, провів відчуження підвальних приміщень (господарських комор) комплексу житлового [ADDRESS] на користь товариств з обмеженою відповідальністю «Архімета» і «СК Версія». Зазначене підтверджується копією Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно щодо об'єкта нерухомого майна. (а.с.82-91) З цієї довідки вбачється, що власниками господарських комор І-ХІІ за адресою [ADDRESS] є ТОВ «Архімета», ЄДРПОУ 37914633, та ТОВ «СК Версія», ЄДРПОУ 37914654. Так, ТОВ «Архімета» належать господарські комори: № І загальною площею 18,5 кв.м. (договір купівлі-продажу, серія та номер: ВТС 117019 ВТС 117020, р.№ 1148, виданий 07.03.2013, видавник: Приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Колотілов О.М.), № ІІ загальною площею 15,4 кв.м. (договір купівлі-продажу, серія та номер: ВТС 117057 ВТС 117058, р.№ 1221, виданий 12.03.2013, видавник: приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Колотілов О.М.), № ІІІ загальною площею 48,4 кв.м. (договір купівлі-продажу, серія та номер: ВТС 117041 ВТС 117042, р. № 1188, виданий 11.03.2013, видавник: приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Колотілов О.М.), № ІV загальною площею 11,8 кв.м. (договір купівлі-продажу, серія та номер: ВТС 117043 ВТС 117044, р.№ 1192, виданий 11.03.2013, видавник: приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Колотілов О.М.), № V, загальною площею 11,9 кв.м. (договір купівлі-продажу, серія та номер: ВТС 117045 ВТС 117046, № 1196, виданий 11.03.2013, видавник: приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Колотілов О.М.), № VІ загальною площею 13.5 кв.м. (договір купівлі-продажу, серія та номер: ВТС 117059 ВТС 117060,р. № 1225, виданий 12.03.2013, видавник: приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Колотілов О.М.), № VІІ загальною площею 16.6 кв.м. (договір купівлі-продажу, серія та номер: ВТС 117059 ВТС 117060, виданий 12.03.2013, видавник: Приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Колотілов О.М.), № ХІ загальною площею 48,4 кв.м. (договір купівлі-продажу, серія та номер: ВТС 117085 ВТС 117086, р. №1275, виданий 13.03.2013, видавник: Приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Колотілов О.М.), № ХІІ загальною площею 15,2 кв.м. (договір купівлі-продажу, серія та номер: ВТС 117083 ВТС 117084, р. №1271, виданий 13.03.2013, видавник: приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Колотілов О.М.). ТОВ «СК Версія» належать господарські комори: № VІІІ загальною площею 48.7 кв.м. (договір купівлі-продажу, серія та номер: ВТС 117077, ВТС 117078, р.№ 1258, виданий 12.03.2013, видавник: приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Колотілов О.М.), № Х загальною площею 12.0 кв.м. (договір купівлі-продажу, серія та номер: ВТС 117075 ВТС 117076, р.№ 1254, виданий 12.03.2013, видавник: приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Колотілов О.М.), № ІХ загальною площею 12.2 кв.м. (договір купівлі-продажу, серія та номер: ВТС 117073 ВТС 117074, р.№ 1250, виданий 12.03.2013, видавник: приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Колотілов О.М.). З пояснень представника позивача [PERSON] судом встановлено, що 27 серпня 2015 року на загальних зборах об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Нове місто» головою правління було повідомлено, що вона не змогла виконати доручення мешканців щодо виконання рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 22.09.2014, оскільки коли вона звернулася до Реєстраційної служби для виключення запису про реєстрацію права власності на господарські комори та їй від державного реєстратора стало відомо, що господарські комори № І-ХІІ за адресою: [ADDRESS] належать не ПрАТ «Будінвест СМ», а іншим юридичним особам, яким само - вони не мають право повідомити. 05 серпня 2015 року нею була отримана Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно щодо об'єкта нерухомого майна в якій зазначено, що власниками господарських комор І-ХІІ за адресою [ADDRESS], є відповідачі. Крім того, судом встановлено, що ТОВ «Архімета» та ТОВ «СК Версія», які є відповідачами в справі, на користь яких ПрАТ «Будінвест СМ» провело відчуження майна, є юридичними особами, пов'язаними з ПрАТ «Будінвест СМ». Так, ПрАТ «Будінвест СМ», ЄДРПОУ 34204546, на час розгляду всіх судових справ щодо спірних приміщень, знаходилося в м. Полтава, м-н Незалежності, 20. Його генеральним директором був [PERSON], представником ПрАТ «Будінвест СМ» був [PERSON], що підтверджується копіями довіреностей підписаних [PERSON] на ім'я [PERSON] На даний час вказане підприємство знаходиться в м. Києві, генеральний директор інший, але серед його підписантів був [PERSON], як т.в.о. генерального директора з 07.09.2015 по 07.12.2015. Ця ж особа є кінцевим беніфіціарним власником (контролером) ТОВ «СК Версія». Одним із засновників ТОВ «Архімета» (код ЄДРПОУ 37914633, місце знаходження - м. Полтава, м-н Незалежності, 20), відповідача в справі, учасником істотної участі та кінцевим беніфіціарним власником є [PERSON]. Засновниками ТОВ «СК Версія» (код ЄДРПОУ 37914654, місце знаходження - м.Полтава, вул. Шевченка, будинок 24/37, квартира 11) та кінцевими беніфіціарними власниками (контролерами) є [PERSON] та [PERSON]. Серед підписантів цієї юридичної особи (яка має вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності) є [PERSON], який представляв інтереси відповідача та третьої особи ПрАТ «Будінвест СМ» у спорі з співвласниками будинку щодо спірних приміщень. Зазначене підтверджується інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Стаття 16 ЦК України визначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути зокрема: відновлення становища, яке існувало до порушення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст.330 ЦК України якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до ст.388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього. Статті 387, 388 ЦК України визначають, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. У п.п 21- 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» 07.02.2014 №5 роз'яснено, що у разі коли між особами відсутні договірні відносини або відносини, пов'язані із застосуванням наслідків недійсності правочину, спір про повернення майна власнику підлягає вирішенню за правилами статей 387, 388 ЦК. Якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати це майно з незаконного володіння набувача (статті 387, 388 ЦК). Коли майно придбано за договором в особи, яка не мала права його відчужувати, то власник має право на підставі статті 388 ЦК звернутися до суду з позовом про витребування майна у добросовісного набувача, а не з позовом про визнання договору про відчуження майна недійсним. Це стосується не лише випадків, коли укладено один договір із порушенням закону, а й випадків, коли спірне майно відчужено на підставі наступних договорів. Набувач визнається добросовісним, якщо при вчиненні правочину він не знав і не міг знати про відсутність у продавця прав на відчуження майна, наприклад, вжив усіх розумних заходів, виявив обережність та обачність для з'ясування правомочностей продавця на відчуження майна. При цьому в діях набувача не повинно бути і необережної форми вини, оскільки він не лише не усвідомлював і не бажав, а й не допускав можливості настання будь-яких несприятливих наслідків для власника. Власник має право спростувати заперечення набувача про його добросовісність, довівши, що під час вчинення правочину набувач повинен був засумніватися у праві відчужувача на відчуження майна. Відповідно до положень ч.1 ст.388 ЦК власник має право витребувати своє майно із чужого незаконного володіння незалежно від заперечення відповідача про те, що він є добросовісним набувачем, якщо доведе факт вибуття майна з його володіння чи володіння особи, якій він передав майно, не з їхньої волі. Згідно зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Стаття 81 ЦПК України визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачі ТОВ «Архімета», ТОВ «СК Версія» в судове засідання не з'явились, належно повідомлені про час і місце розгляду справи. Заперечень проти позову та доказів на спростування обставин, на яких ґрунтується позовні вимоги суду не надали. Таким чином, суд покладає в основу рішення пояснення позивачів та докази, які ними подані і досліджені в судовому засіданні. Як вбачається з встановлених судом обставин, співвласниками спірних приміщень є позивачі. Майно співвласників вибуло із їх володіння не з їхньої волі внаслідок незаконних дій ПрАТ «Будінвест СМ», які встановлені судовими рішеннями Ковпаківського районного суду м. Суми від 11 лютого 2014 року та від 22 вересня 2014 року. На даний час право власності на спірні приміщення зареєстроване за відповідачами, які не є добросовісними набувачами за вищевказаними договорами купівлі продажу, оскільки відчужувач та набувачі є пов'язаними юридичними особам, тому ТОВ «Архімета» та ТОВ «СК Версія» було відомо або повинно було б бути відомо про відсутність у ПрАТ «Будінвест СМ» прав на відчуження майна, зокрема і через невжиття усіх розумних заходів, невиявлення обережності та обачності для з'ясування правомочностей продавця на відчуження майна, правовий статус якого чітко визначений законом як спільне неподільне майно співвласників багатоквартирного будинку. Між позивачами та відповідачами відсутні договірні відносини, тому належним способом захисту прав позивачів є витребування майна з чужого незаконного володіння. Оскільки судом задоволено позовні вимоги позивачів в повному обсязі, відповідно до ст.141 ЦПК України суд покладає на відповідачів судові витрати пов'язані з розглядом справи, а саме судовий збір та витрати на проведення оцінки майна. Так, відповідно до оригіналу квитанції про сплату судового збору позивачем [PERSON] сплачено 1999 грн.80 коп. судового збору, що складає 1% вартості нерухомого майна, що підлягає витребуванню з чужого незаконного володіння. Відповідно до копії квитанції про оплату послуг з оцінки майна сплачено 1500 грн. 00 коп. У судовому засіданні представник [PERSON] пояснила, що ці витрати поніс позивач [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved