Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини посилаючись на те, що 04 лютого 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі. Відповідно до рішення Ленінського районного суду міста Вінниця від 04 листопада 2010 року шлюб між ними було розірвано. Від спільного проживання у них народився син [PERSON], [INFO], який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач проживає окремо від них. Дитина перебуває на її утриманні, коштів на утримання сина відповідач не надає. Крім того, їхній малолітній син з дитинства важко хворіє - гострий лімфобластний лейкоз та потребує постійного лікування, яке на сьогоднішній день дороге. Синові потрібен постійний нагляд за місцем проживання та огляд у лікаря гематолога один раз на місяць, у зв'язку із чим вона не працює, а постійно знаходиться зі своїм сином. Зазначила, що вона є інвалідом третьої групи інвалідності з дитинства і мізерну пенсію, яку вона отримує тратить на ліки собі та синові. На утриманні у відповідача інших дітей немає, він здоровий, працездатний, але ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. У зв'язку із вищевикладеними обставинами вона змушена звернутися до суду з цим позовом та просити суд винести рішення, яким стягувати з відповідача на її користь на утримання неповнолітнього сина аліменти у твердій грошовій сумі по 1000 гривень щомісячно, починаючи із дня звернення до суду із позовом і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився. Як вбачається із відповіді Вінницького міського суду Вінницької області по виконанню ухвали Ямпільського районного суду Вінницької області від 06 листопада 2013 року у порядку судового доручення, заявлені позовні вимоги визнав у повному обсязі, згідний на слухання справи у його відсутність, так як з'явитися на судове засідання до Ямпільського районного суду Вінницької області не має змоги. Судом встановлені такі обставини і визначенні відповідно до них правовідносини. Із досліджених судом письмових доказів, що є у справі - рішення Ленінського районного суду міста Вінниці від 04.11.2010 року шлюб між сторонами розірвано. Із свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 02 липня 2007 року встановлено, що позивач та відповідач є батьками [PERSON], [INFO]. Із довідки №2219 від 01.10.2013 року виданої виконавчим комітетом Ямпільської міської ради Вінницької області встановлено, що позивач зареєстрована та проживає по [ADDRESS] та разом із нею проживає її малолітній син [PERSON], [INFO] народження, який перебуває на її утриманні. Із виписок з історії хвороби стаціонарного хворого №12170, №14071, №754, №2379 Вінницької обласної дитячої клінічної лікарні Онкогематологічного відділення встановлено, що малолітньому [PERSON], [INFO] народження встановлений діагноз гострий лімфобластичний лейкоз. Із довідки до акту огляду МСЕК серії 10 ААБ №306094 встановлено, що позивачка є інвалідом третьої групи, інвалідність з дитинства. Оцінюючи усі докази, що є у справі в їх сукупності, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні правовідносини, що полягають в обов'язку матері, батька утримувати дітей. Відповідно до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Вивчивши матеріали справи, дослідивши інші обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню виходячи із наступного: Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а по-скільки відповідач не надає коштів на утримання своїх неповнолітніх дітей, тому суд має підстави для стягнення з нього аліментів на утримання його неповнолітнього сина. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Однак, так як відповідач офіційно ніде не працює, має мінливий дохід, як на це вказує позивач у позовній заяві і даний факт не спростовано відповідачем, а навпаки підтверджується відповідачем під час його допиту у Вінницькому міському суді Вінницької області 19 лютого 2014 року, тому суд має підстави для стягнення з нього аліментів у твердій грошовій сумі щомісячно. Відповідно ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України передбачено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, а саме: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів та інші обставини. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, яка важко хворіє, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, який є працездатним, офіційно не працевлаштованим, має можливість виплачувати аліменти на утримання своєї дитини. Те, що відповідач на час розгляду справи ніде не працює, не може бути підставою для звільнення його від батьківського обов'язку утримувати свою неповнолітню дитину. Також по справі не встановлено наявність об'єктивних обставин, які б перешкоджали його працевлаштуванню та належному виконанню батьківських обов'язків по утриманню дітей (хвороба, інвалідність, тощо). Відповідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а оскільки [PERSON] звернулась до суду із позовом про стягнення аліментів 02 жовтня 2013 року за вхід.№6727, тому суд має підстави для стягнення аліментів із 02 жовтня 2013 року. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позову до суду, а тому суд у порядку ст.88 ч.3 ЦПК України має підстави стягнути із відповідача у дохід держави судовий збір у сумі 229 гривень 40 копійок. Згідно п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць, тому суд має підстави для негайного виконання рішення суду про стягнення аліментів у сумі платежу за один місяць.

Outcome: approved