Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до до [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження. В обґрунтування позовних вимог вона послалася на те, що 17 травня 2016 року Апеляційний суд Одеської області ухвалено рішення, яким змінено рішення Приморського районного суду м. Одеси від 22 вересня 2015 року та в рахунок виконання основного зобовязання [PERSON], щодо сплати заборгованості за договором кредиту №2007/40-27/042 від 22 серпня 2007 року у загальному розмірі 186042,80доларів США, що по курсу НБУ станом на 22 серпня 2014 року становить 2486542,81грн., звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором, посвідченим 22 серпня 2007 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим №10403, шляхом визнання права власності на нежитлове приміщення офісу, який розташований за адресою: м. Одеса, вул. Успенська, 67/69, який в цілому складається з приміщень загальною площею 41,5кв.м, основною площею 33,5кв.м, відображених в технічному паспорті від 24 жовтня 2008 року, яке належить на праві власності [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нежитлові приміщення офісу від 18 липня 2012 року з встановленням ціни на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності (незалежним експертом). Позивач просив суд про усунути перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження майном - нежитловим приміщеним офісу, який розташований за адресою: м. Одеса, вул. Успенська, 67/69. В судовому засіданні представник позивача не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій просив позов задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача проти задоволення позову заперечував, просив суд відмовити у задоволені позову та надав заяву про слухання справи без його участі та без проведення фіксації процесу. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний не позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 17 травня 2016 року Апеляційний суд Одеської області ухвалено рішення, яким змінено рішення Приморського районного суду м. Одеси від 22 вересня 2015 року та в рахунок виконання основного зобовязання [PERSON], щодо сплати заборгованості за договором кредиту №2007/40-27/042 від 22 серпня 2007 року у загальному розмірі 186042,80доларів США, що по курсу НБУ станом на 22 серпня 2014 року становить 2486542,81грн., звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором, посвідченим 22 серпня 2007 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим №10403, шляхом визнання права власності на нежитлове приміщення офісу, який розташований за адресою: м. Одеса, вул. Успенська, 67/69, який в цілому складається з приміщень загальною площею 41,5кв.м, основною площею 33,5кв.м, відображених в технічному паспорті від 24 жовтня 2008 року, яке належить на праві власності [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нежитлові приміщення офісу від 18 липня 2012 року з встановленням ціни на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності (незалежним експертом). Позивач просив суд про усунути перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження майном - нежитловим приміщеним офісу, який розташований за адресою: м. Одеса, вул. Успенська, 67/69. Представник відповідача надав суду копію ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08 листопада 2017 року, якою скасовано рішення Апеляційного суду Одеської області від 17 травня 2016 року та рішення Приморського районного суду м. Одеси від 22 вересня 2015 року та справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно з ч. 3 ст.212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Вирішуючи цей спір, суд виходить з наступного. Відповідно до ст.3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, серед іншого, свобода договору, судовий захист цивільного права та інтересу, справедливість, добросовісність та розумність. Отже, у силу вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України позивач має довести підстави для усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном. На час розгляду справи підстави з яких Позивач набув права власності на спірне майна скасовано судом касаційної інстанції, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції. Від позивача не надходило заяви про зупинення провадження у справі. Також суд звертає увагу на той факт, що позивачем не надано доказів реєстрації права власності у відповідності до положень ст. 182 ЦК України та ст.ст. 4-5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяження». З урахуванням вищезазначеного суд вважає, що позов не підлягає задоволенню у звязку з відсутністю у позивача права власності на спірне майно, що в свою чергу не породжує інших речових прав. Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Статтею 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Outcome: dismissed