overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

Позивач звернулася через суд з позовом до [PERSON], в якому просить визнати його такими, що втратив право користування житловим приміщенням- [ADDRESS]. В обгрунтування позову позивач посилається на те, що на праві особистої власності на підставі рішення виконавчого комітету Павлоградської міської ради № 888/1 від 06.12.1984 року та довідки про виплату пайового внеску за квартиру від 20.11.1992 року належить квартира [ADDRESS], що підтверджується реєстраційним посвідченням, виданим КП «Павлоградське міжміське бюро технічної інвентаризації». З 28.08.2012 року в зазначеній квартирі зареєстрований відповідач, але з 28.08.2012 року і до теперішнього часу [PERSON]Є у вищевказаній квартирі не проживає, будь яки його речі в цій квартирі відсутні. Відповідач відповідач не здійснює догляд за квартирою та не проводить оплату за надані комунальні послуги, не надає допомоги з утримання та ремонту квартири. В звязку з цим позивач не має можливості користуватися та розпоряджатися своїм майном. Крім того в звязку з цією обставиною вона не має можливості оформить житлову субсидію на сплату комунальних послуг. Перед початком судового засідання позивач надала письмову заяву про слухання справи в її відсутність. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити. Відповідач надав письмову заяву про слухання справи у його відсутність. Позовні вимоги визнає в повному обсязі. Представник третьої особи Житлово-будівельний кооператив № 17 «Мирний» надав письмову заяву про слухання справи у його відсутність. Позов просить задовольнити. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає встановленими наступні обставини. Статтею 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї. В матеріалах справи мається копія реєстраційного посвідчення, виданого КП «Павлоградське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 10.12.1992 року де вказано що квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON]. (а.с.8). Факт того що в зазначеній квартирі зареєстрований [PERSON] підтверджується копією домової книги та довідкою о реєстрації та складу сімї від 28.09.2015 року. (а.с. 10-12). Згідно акту від 28.09.2015 року вбачається, що [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не мешкає з 28 серпня 2015 року. ( а.с. 13). Таким чином в судовому засіданні було встановлено, що відповідач [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не проживає з 28.08.2012 року. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Оскільки проживання відповідача у квартирі створює перешкоди позивачу в отриманні субсидії від держави на оплату комунальних послуг, а також створює перешкоди у у користуванні та розпорядженні власністю, суд приходить до висновку, що є всі підстави для задоволення позову. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

Позивач звернулася через суд з позовом до [PERSON] Онур\~\~ про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 05.06.2010 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі. Сімейне життя з відповідачем не склалося з різних причин: несумісні характери, різні світогляди, релігійні погляди, а також різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, через що у них постійно виникали сварки. Живуть по різним адресам понад рік. Спору про майно в них не має, дітей від шлюбу з відповідачем не мають. Тому просить шлюб розірвати. Від позивача в судове засідання надійшла заява про слухання справи в її \~\~відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений через оголошення в газеті . Відповідно до ч.2\~ст. 197 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Згідно\~ст. 110 Сімейного Кодексу України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Те, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі підтверджується копією свідоцтва\~\~про\~\~одруження\~\~від 05.06.2010 року.\~\~(а.с. 16) Відповідно до\~ст.112 Сімейного Кодексу України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що понад рік сторони ніяких подружніх стосунків не підтримують, сумісне господарство не ведуть, тобто сім'я розпалася остаточно, збереження сім'ї неможливе, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. Строку на примирення стронам не потрібно. За таких обставин у суду є всі підстави для повного задоволення позову. Згідно\~\~до\~ст.113 Сімейного Кодексу України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шдюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач бажає\~\~ після розірвання шлюбу змінити прізвище на дошлюбне. Відповідно до ч.2\~ст.114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати на\~\~сплату судового збору в сумі\~\~243,60\~\~грн. На підставі вище викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

Позивач звернулася через суд з позовом до [PERSON] посилаючись на те, що вона зареєстрована та проживає у [ADDRESS], яка була надана її на підставі рішення виконкому Павлоградської міської ради №328 від 19.06.1987 року для проживання на підставі ордеру. У вказаній квартирі зареєстрований її син [PERSON], [INFO], який з 1992року року за місцем реєстрації не проживає. Тому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування зазначеною квартирою. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надав. Суд, вислухавши позивача, допитавши свідків [PERSON], [PERSON], вивчивши матеріали справи, вважає за можливе задовольнити позовні вимоги за наступних підстав. Судом встановлено, що позивач зареєстрована та проживає у [ADDRESS], яка була надана [PERSON] для проживання з родиною у складі трьох чоловік, на підставі ордеру № 134 від 19,червня 1987 року (а.с.6). У квартирі за вказаною адресою також зареєстрований відповідач по справі [PERSON], який позивачу доводиться сином(а.с.6,7). Як вбачається з акту, складеного 12 вересня 2016 року комісієюу складі голови ОСББта мешканців [PERSON] та [PERSON], відповідач [PERSON] не мешкає у зазначеній квартирі з 2013 року (а.с.5). Також допитані в якості свідків [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні підтвердили , що [PERSON] не мешкає в квартирі приблизно 23 роки. Отже, позивач, відповідно до ст. 10 ЦПК України, довила за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст.ст. 57-59 ЦПК України, зазначені обставини того, що у квартирі [ADDRESS] відповідач не проживає більше шести місяців, а лише зареєстровані в ній. Згідно ст. 71 Житлового кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. У відповідності до ст. 72 Житлового кодексу України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. В зв'язку з чим, зібрані у справі докази та їх оцінка вказують на наявність підстав для визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням у квартирі за вищезазначеною адресою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-15 00:00:00

Позивач звернулася через суд з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою № 22 в будинку № 31 по вул. Ленінградська в м. Павлограді, Дніпропетровської області та зняття з реєстраційного обліку по вищевказаній адресі. В обгрунтування позову позивач посилаються на те, що вона є власником квартири за зазначеною адресою яку вона придбала згідно договору дарування ВАА № 035888 від 09.07.2002 року. На час подачі позову за даною адресою зареєстровані такі особі: [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Але [PERSON] за даною адресою не проживає більше року, в звязку з тим що він виїхав за кордон і місце проживання його не відомо. Факт реєстрації [PERSON] у [ADDRESS] завдає позивачу як власнику зазначеної квартири перешкоди в користуванні та розпоряджанні своєю власністю. Позивач у судовому засіданні підтримала позовні вимоги у повному обсязі. Відповідачі у судове засідання не зявився був належним чином повідомлений про слухання справи через оголошення в газеті «Вісті Придніпровя». Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, згідно ст. 72 ЖК України проводиться в судовому порядку. Так, в матеріалах справи є копії витягів про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, з якого вбачається, що право власності на [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] на підставі договору дарування ВАА № 035888 від 09.07.2002 року(а.с.4,6). Відповідно договору покупцем квартирі [ADDRESS] є [PERSON] ( а.с.5). Як вбачається з акту від 28.10.2015 року, наданого головою ЖСК -7 за адресою [ADDRESS]. зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], але на протязі більш чим 1-рік [PERSON] не мешкає в квартирі [ADDRESS]. (а.с.3). Також обставини того, що відповідач не мешкає в квартирі [ADDRESS] більше 1- го року підтвердили опитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Таким чином в судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] дійсно не проживають в [INFO] дійсно не проживає більше 1-го року, а тому суд вважає вимоги позивача в частині визнання особи такою що втратила право користування житловим приміщенням доведеними в судовому засіданні, і такими, що належать задоволенню. Суд, дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги те що суд, не може своїм рішенням підміняти повноваження органів владних повноважень, а саме: повноважень органів ДМС України, прийшов до висновку, що в задоволені позовних вимог в частині зобовязання Павлоградського відділу ДМС України в Дніпропетровській області зняти відповідача з реєстраційного обліку - відмовити. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-23 00:00:00

Позивач звернулася через суд з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини доньки [PERSON], [INFO] з 1\\6 частини до 1\\4 частини заробітку (доходу) [PERSON], які присуджені на її користь рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21.11.2012 року. Позивач надала суду заяву про слухання справи у її відсутність. [PERSON] вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач надав заяву про слухання справи в його відсутність, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають повному задоволенню за наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21.11.2012 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] до повноліття дочки. (а.с.6). Розмір 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) було визначено з урухуванням кредитного договору укладеного 25.07.2007 року, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 12000 долларів США на купівлю квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Також судом встановлено що на час подачі позову матеріальний стан відповідача змінено, а саме: зазначену квартиру [ADDRESS] продано, що підтверджується договором купівлі продажу від 13.03.2015 року, якій зареєстровано в реєстрі за № 2-411. (а.с. 9,10). Тобто кредитні зобовязання відповідачем виконані. Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Оскільки, відповідач не заперечує проти збільшення аліментів, суд вважає, що можно стягувати аліменти з [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

Позивач звернулася через суд з позовом до [PERSON] про поділ спільного сумісного майна подружжя, посилаючись на те, що в період з 07.08.2004 року по 13.09.2016 рік вона перебувала з відповідачем у шлюбі. 11 квітня 2005 року за спільні кошти вони придбали житловий будинок № 59 по вул. Будинського в м. Павлограді Дніпропетровської області. Оскільки вказаний будинок є спільним майном подружжя, просить визнати за нею право власності на ? частину будинку, припинивши у вказаній частині право власності [PERSON], визнати за відповідачем право власності на ? частину будинку. В судове засідання позивач не зявилася, надала суду заяву, в якій підтримує позовні вимоги и просить слухати справу в її відсутність. Відповідач суду надав заяву в якій він визнає позовні вимоги и просить слухати справу в його відсутність. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 07.08.2004 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження.( а.с. 5). 11 квітня 2005 року було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку за яким [PERSON] купив житловий будинок № 59 по вул. Будинського в м. Павлограді Дніпропетровської області. (а.с.7) Вказаний договір був зареєстрований в КП «Павлоградське МБТІ». (а.с.8) Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 вересня 2016 року шлюб між [PERSON] до [PERSON] було розірвано. Рішення набрало чинності 26 вересня 2016 року. Згідно ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того , що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно з ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними. За висновком експерта [PERSON] ринкова вартість домоволодіння на теперішній час становить 75 000 грн. -80\~000 грн. (а.с.10). Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Тому позовні вимоги належать задоволенню. Судові витрати підлягають стягненню згідно ст. 88 ЦПК України. На підставі ст.ст.60,63,70 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-18 00:00:00

Позивач звернулася через суд з позовом до відповідача [PERSON] [INFO], про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] Позивач у судовому засіданні підтримала позовні вимоги. Відповідач у судове засідання не з'явився був належним чином повідомлений через оголошення в газеті. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, згідно ст. 72 ЖК України проводиться в судовому порядку. Так, матеріалах справи є витяг про державну реєстрацію прав згідно якого вбачається, що [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі - продажу належить квартира [ADDRESS]. (а.с.13). Також підтверджується купівля квартирі у вказаному будинку разом з надвірними спорудами за адресою [ADDRESS] договором від 06.05.2004 року (а.с.12). Права власника житлового будинку визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. З акту квартального комітету № 50 від 24.08.2014 року вбачається, що [PERSON] зареєстрований за адресою квартира [ADDRESS], не проживає з листопада 2012 року ( а.с.5). В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона біля 10 років мешкає в цьому будинку. Підтвердила, що позивач [PERSON] разом дітьми мешкає в теперішній час, а відповідача вона не бачила років 4. Свідок [PERSON] пояснила, що позивач доводиться її сестрою і вона с червня 2014 року мешкає разом з нею. Підтвердила, що відповідача бачила останній раз років 4, його майна в будинку не має. Таким чином в судовому засіданні було встановлено, що відповідач дійсно не проживає в [ADDRESS] з 2012 року тому суд вважає вимоги позивача доведеними в судовому засіданні, і такими, що належать задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-12 00:00:00

Позивач звернулася через суд з позовом до відповідача - [PERSON] про визнання особи такою, що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS] та зняття його з реєстрації по вищевказаній адресі. Від позивача надійшла в суд заява про слухання справи в її відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі Відповідач у судове засідання не з'явився був належним чином через газету «Вісті Придніпров'я» повідомлений про слухання справи. Про причини неявки не повідомив Представник третьої особи Відділу громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Павлоградського МВ УМВС України в Дніпропетровській області у судове засідання не з'явився, був належним чином повідомлений про слухання справи. Треті особи [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явилися, булі належним чином повідомлени про слухання справи Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Згідно ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. З матеріалів справи вбачається, що відповідно договору купівлі - продажу від 21.04.1998 року покупцями жилого дому [ADDRESS], який зареєстрований в БТИ є [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.4,5,9). Згідно до договору купівлі - продажу від 01.11.2005 року [PERSON] продав свою ? частку зазначеного домоволодіння [PERSON] ( а.с. 6) про що свідчить витяг з державного реєстру правочинів № 1674751 від 01.11.2005 року (а.с.7). Як вбачається з акту, наданого головою квартального комітету Гордієнко М.В. за адресою буд. [ADDRESS] зі згодою [PERSON] у 2002 році був зареєстрований [PERSON] який за цією адресою не проживав жодного дня. Також обставини того, що відповідач не мешкав у за вказаною адресою підтвердили свідки [PERSON] та [PERSON] (а.с. 3). Таким чином в судовому засіданні було встановлено, що відповідач [PERSON] дійсно не проживає в будинку [ADDRESS] більш 6 місяців, а тому суд вважає вимоги позивача доведеними в судовому засіданні, і такими, що належать задоволенню. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати на сплату судового збору у сумі 243,60 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-18 00:00:00

Позивач звернулася через суд з позовом до відповідача - про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловою квартирою [ADDRESS]. В позові вказує, що вона є власницею вказаної квартири відповідно договору дарування. В цієї квартирі від дня народження, тобто з 1999року, зареєстрований син [PERSON]. Але у даній квартирі син не проживає з 2010року тому, що виявив бажання проживати разом з батьком - [PERSON] за адресою квартира [ADDRESS]. Вона зверталась до відповідача [PERSON] з питанням про добровільне здійснення реєстрації сина за фактичним місцем його проживання, але відповідач [PERSON] відмовив. Тому вона змушена звертатися з вказаним позовом через суд. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, був належним чином повідомлений про слухання справи. Від третіх осіб: Органу опіки та піклування Павлоградської міської ради, Служби у справах дітей Павлоградської міської ради, надійшли заяви про слухання справи в їхню відсутність. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача [PERSON], свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити. Рішенням Павлоградського міськрайонного суду від 04.02.2014року встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO].(а.с.4-5). Також було встановлено, що на підставі договору дарування від 17.04.2002року [PERSON] належить квартира [ADDRESS].(а.с.4-5).З довідки КП «Павлограджитлосервис» вбачається, що у вказаної квартирі зареєстрований син [PERSON] з 25.05.2000 року (а.с.27). Згідно акту від 23.10.2013року, складеному паспортистами дільниці №1 КП ПЖС зі слів сусідів, [PERSON] не мешкає по вказаному адресу з 2010року.(а.с.28). Це також було підтверджено опитаними в судовому засіданні свідками [PERSON] та [PERSON] Згідно ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено за домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи наведене, суд вважає, що в судовому засіданні знайшло підтвердження, що [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не проживає, а тому за таких обставин суд вважає за необхідне позовні вимоги, задовольнити. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved