Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду із даним позовом та просить розірвати шлюб в якому вона перебуває з відповідачем. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 09.07.2005 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, під час якого у них народилися діти: донька Віолета, [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Їхнє з відповідачем сімейне життя виявилося невдалим, більше ніж рік між ними припинені шлюбні відносини. Їхня сім'я розпалася через зловживання відповідачем спиртними напоями, свари та фізичне насильство по відношенню до неї з боку відповідача. Через це сумісне проживання виявилося неможливим. Діти проживають із нею. Питання про поділ спільного сумісного майна вирішуватимуться між нею та відповідачем окремо від питання про розірвання шлюбу. Позивачка у судовому засіданні підтримала пред'явлену позовну заяву та просила її задовольнити у повному обсязі, шлюб з відповідачем розірвати. Зауважила на тому, що примирення поміж нею та відповідачем неможливе. Вона втратила до нього почуття любові та поваги і не має наміру підтримувати із ним сімейні відносини і на теперішній час бажає влаштувати своє особисте сімейне життя, але через перебування із відповідачем у офіційно зареєстрованому шлюбі цього зробити не може. Відповідач у судовому засіданні проти позову заперечував посилаючись на те, що бажає зберегти сім'ю з позивачкою, він любить своїх дітей і не має намірів розривати сімейні стосунки. Ухвалою суду від 29 жовтня 2014 року сторонам у справі надався строк для примирення шість місяців, після закінчення якого відповідач у судове засідання 02 липня 2015 року не з'явився, про розгляд судом справи повідомлявся належним чином. 02 липня 2015 року від позивачки через канцелярію суду надійшла письмова заява у якій вона просить розглядати справу без її участі, а предявлений нею до [PERSON] позов задовольнити і шлюб з відповідачем розірвати. Зауважила на тому, що примирення з відповідачем не вдалося, з 08.07.2014 року вони проживають окремо, а місцезнаходження відповідача їй невідоме. У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу 02.07.2015 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та надані письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 09 липня 2005 року Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області між сторонами було зареєстровано шлюб, про що вчинено актовий запис за № 403. Під час шлюбу в сторін народилися діти: донька Віолета, [INFO], та син [PERSON], [INFO], що сторони підтвердили у судовому засіданні. Подружні стосунки сторони фактично припинили через те, що відповідач зловживав алкогольними напоями, через що, у сімейних відносинах сторін часто траплялися свари та фізичне насильство. Сторони припинили спільне проживання однією сім'єю у липні 2014 року, з того часу проживають окремо один від одного, спільного господарства не ведуть, не мають спільного бюджету, що не дозволяє зберегти відносини притаманні подружжю, у звязку з чим подальше примирення поміж ними неможливе. При цьому враховується, що протягом визначеного судом строку для примирення (6 місяців) сторони не примирилися і не поновили шлюбних відносин між собою, залишаючись проживати окремо один від одного. Спір про поділ майна сторони вирішуватимуть окремо від питання про розірвання шлюбу, та поміж ними станом на час розгляду справи про розірвання шлюбу судом немає спору щодо визначення місця проживання дітей, які проживають разом із позивачкою та після розірвання шлюбу залишатимуться й надалі проживати із матір'ю. Суд вважає, що подальше сумісне життя сторін та збереження сімї неможливо, їхній шлюб існує формально. Позивачка категорично наполягає на розірванні шлюбу з відповідачем, зауважуючи на тому, що реєстрація шлюбу із відповідачем порушує її права, в т.ч. і право на створення нової сім'ї. Вимоги про зміну прізвищ сторонами не заявлено. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. З огляду на ч. 1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що поміж сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхня сім'я розпалася та існує формально, а подальше спільне життя їхнього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, інтересам дітей, а тому шлюб слід розірвати. Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved