Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-25 00:00:00

Позивач звернулвся до суду з цим позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь гроші в сумі 76105,30 грн . судові витрати понесених ним при подачі позову. В обґрунтування позову зазначає, що 23 серпня 2013 року відповідач заключив з ним договір позики, згідно до умов якого останній отримав у нього 3700 доларів США, які зобов`язався повернути до 31 грудня 2013 року, що підтверджується розпискою. Однак на момент закінчення терміну дії позики грошові кошти не повернув. На неодноразові вимоги про повернення коштів відповідач не реагує, а навпаки ухиляється від будь-яких зустрічей. Позивач в судове засідання не прибув, до суду надіслав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не прибув. Враховуючи те, що про час і місце судового розгляду він був повідомлений вчасно та належним чином, однак про причини неявки суду не повідомив, заперечення проти позову не подав, суд, за згодою позивачки, вважає за можливе ухвалити рішення заочно на підставі наявних доказів у справі. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 23 серпня 2013 року позивач позичив відповідачу 3700 доларів США, що за курсом НБУ станом на 15 травня 2015 року еквівалентно 76105,30 грн. (3700х20,569=76105,3). Відповідач в свою чергу зобов'язався повернути позику до 31 грудня 2013 року, про що свідчить написана власноручно відповідачем розписка (а.с.5). У вказаний в розписці строк відповідач борг не повернув в повному обсязі. Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому, позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частина 2 ст. 1047 Цивільного кодексу України зазначає, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом статей 10, 11, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. За таких обстави суд визначає позов обґрунтованим та задовольняє його.

Outcome: approved