Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-03 00:00:00

Позивач, звернулася до суду з позовом про розірвання зареєстрованого з відповідачем 31 липня 1991 р. шлюбу, від якого вони мають двох дітей повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] та малолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Посилаючись на те, що подружнє життя у них не склалося через різні погляди на сімейне життя, втрати почуття любові та порозуміння між подружжям, подальше спільне проживання та примирення між ними є неможливими, просив розірвати шлюб. До початку підготовчого засідання від позивачки надійшла заява, в якій вона просила розглядати справу за її відсутності, зазначивши, що шлюбні відносини між подружжям припиненні з травня 2019 року. Проти надання строку для примирення заперечує та вказала, що спорів про майно та місце проживання дітей які будуть жити з позивачкою не має. Відповідач до початку підготовчого судового зсідання надав заяву, в якій просив вищевказану справу розглянути за його відсутності, з позовними вимогами позивача згодний у повному обсязі, підтвердивши час припинення шлюбних відносин з травня 2019 р., відсутності спору про майно подружжя та місце проживання дітей не має. Проти надання строку для примирення категорично заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Згідно із ч.4 ст.206 ЦПК України (2017 р.) у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності із вимогами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу положень ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 31.07.1991 року Шевченківським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 518, що підтверджено свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] . Сторони мають повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] та малолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини між сторонами припинені з травня 2019 року через відсутність взаєморозуміння, втрати почуття любові і поваги один до одного. Спору про розподіл майна та місця проживання дітей які будуть проживати з матір`ю між сторонами на момент розгляду справи не має. Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Приписами ч. 1 ст. 24 СК України встановлено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Надання строку на примирення суд вважає недоцільним, тому що шлюбні відносини між сторонами припинені вже тривалий час, обидва подружжя просять розірвати шлюб та про надання строку на примирення суду не заявили. Встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя є неможливим, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і не відповідає інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім`ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і тому може бути розірваним. Визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Таким чином, суд, оцінивши докази в їх сукупності, вважає за необхідне задовольнити позов, розірвавши шлюб між сторонами по справі. Згідно ч. 2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили підлягає направленню до Подільського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб від 31 липня 1991 року № 518, складеному Шевченківським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві. На підставі викладеного,

Outcome: approved