Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

Позивач звернулася з вказаним позовом до суду, посилаючись на те, що 23.09.2010 року вона придбала квартиру за адресою [ADDRESS]. Після підписання договору купівлі-продажу, нею було направлено відповідачам листа з проханням самостійно та в добровільному порядку звільнити вищевказану квартиру та знятись з реєстраційного обліку. Проте її прохання відповідачами проігноровано і вони продовжували проживати у вищезгаданій квартирі та користуватися комунальними послугами, не сплачуючи при цьому їх вартість. 17.07.2014 року працівниками відділу державної виконавчої служби Комсомольського районного управління юстиції у м. Херсоні було здійснено примусове виселення відповідачів з вказаної квартири. Після їх виселення зясувалося, що по сплаті комунальних платежів існує борг, а саме заборгованість за спожиту електроенергію в сумі 571, 91 грн. та заборгованість за утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 2\~400 грн. Вищезазначені платежі в розмірі 2\~980 грн. нею були сплачені, внаслідок чого їй була завдана майнова шкода. Оскільки відповідачі у добровільному порядку не повернули сплачені нею кошти за комунальні послуги, позивач просить суд стягнути з [PERSON], [PERSON], [PERSON] на її користь 2\~980 грн. як відшкодування сплаченої нею заборгованості за комунальні послуги, а також судовий збір в розмірі 244 грн. В судовому засіданні позивач не зявилася, про слухання справи повідомлена, однак до суду надала заяву про збільшення позовних вимог в якій просила суд стягнути з [PERSON], [PERSON], [PERSON] на її користь 14\~579, 08 грн., як відшкодування сплаченої нею заборгованості за спожиті ними комунальні послуги. Представник позивача підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити в повному обсязі посилаючись на те, що після того, як позивач стала власником квартири № 140, яка знаходиться за адресою: м. Херсон, вул. Димитрова, буд. № 11-а, відповідачі продовжили проживати в цій квартирі, чим перешкоджали власнику в користуванні своїм нерухомим майном. При цьому відповідачі комунальні послуги не сплачували внаслідок чого виникла заборгованість по комунальним платежам, яку позивач була вимушена сплатити за відповідачів, чим їй було завдано майнову шкоду, яку вона хоче відшкодувати. Лише 17.07.2014р. квартиру було звільнено від відповідачів працівниками ВДВС Комсомольського РУЮ у м. Херсоні та встановлено розмір заборгованості відповідачів по комунальним платежам, які позивач була вимушена сплатити за відповідачів. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законодавством порядку. Представник [PERSON] позовні вимоги не визнав та пояснив, що відповідачі не повинні сплачувати майнову шкоду позивачеві, оскільки вони такої шкоди не спричиняли, в правовому сенсі ст. 1197ЦК України, на яку посилається позивач, так і за відсутності правових підстав звернення позивача до відповідачів з вимогами про відшкодування шкоди в порядку регресу. З досліджених матеріалів справи вбачається, що відповідно до договору купівлі продажу предмету іпотеки від 23.09.2010р., [PERSON] придбала в Херсонській обласній кредитній спілці «БЛАГО» предмет іпотеки: квартиру № 140, яка знаходиться за адресою: м. Херсон, вул. Димитрова, буд. № 11-а. Вищевказаний договір зареєстровано в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 30.09.2010р. З наданих позивачем квитанцій вбачається, що вона 25.12.2014р. сплатила 2400грн. за послуги обслуговуючої організації ТОВ «Шумен», 26.03.2015р. сплатила 10\~500грн.за теплопостачання, 26.03.2015р. сплатила 3\~219,08 за водопостачання, 27.03.2015р. сплатила 850грн. за послуги з газопостачання та інше. Однак, з боку позивача, а ні його представника доказів того, що відповідачі продовжували, без правових підстав, проживати в квартирі позивача суду не надано, як і доказів, які б вказували на те, з якого часу відповідачі втратили право користування цією квартирою, їх примусово виселення за рішенням суду в порядку виконавчого провадження, що унеможливлює визначитись з періодом виникнення заборгованості за власниками (користувачами) цієї квартири, як колишніми так і сьогоднішніми, завдання майнової шкоди протиправними діями (бездіяльністю) відповідачів, на яку посилається позивач та її розміру. Крім того, позивачем [PERSON], в якості доказів того, що сімя [PERSON] проживаючи в квартирі не сплачувала комунальні послуги, надано квитанцію № 65 від 08.12.2014р., з якою вбачається, що відповідач [PERSON], сплатила за користування електроенергією грошові кошти в розмірі 580грн., що спростовує ті обставини на які посилається позивач обґрунтовуючи свої позовні вимоги. Пояснення представника позивача, що це саме позивач сплатила грошові кошти за цією квитанцією, оскільки цей рахунок оформлено на колишнього власника [PERSON] не спростовує вищевказаного письмового доказу, як і не пояснює того, чому позивач, як новий власник квартири, починаючи з набуття права власності на квартиру в 2010році, не переоформила лицевий рахунок з попереднього власника на своє імя до 2014року. Крім того, суду не надано документів, які б дали можливість визначитися з якого часу позивач, як власник квартири, не мала доступу до неї та не користувалася послугами комунальних підприємств, які дії позивач, як власник цієї квартири, вживав для запобігання виникнення заборгованості перед обслуговуючими організаціями та комунальними підприємствами. За таких обставин, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог.

Outcome: dismissed