Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що [INFO] помер її дід [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на спадкове майно: квартиру [ADDRESS] та на 33/36 частки домоволодіння [ADDRESS] . Заповіту на вищезазначене спадкове майно померлий [PERSON] не залишив. Спадкоємцями першої черги за законом є його діти: син [PERSON] (відповідач-1), донька [PERSON] (відповідач-2) та донька [PERSON] , яка є матір`ю позивача та яка померла ще до смерті дідуся (спадкодавця [PERSON] ), а саме 14.08.2008, у зв`язку з чим позивач є спадкоємцем за законом першої черги за правом представлення. Спадкоємці звернулися до нотаріальної контори із заява про прийняття спадщини у встановлені законом строки. Позивач вказує, що їй постановою державного нотаріуса Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори Шугаєвої Н.С. від 24.01.2019 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом; згідно з постановою державного нотаріуса спадкоємцем [PERSON] не подано правовстановлюючі документи на спадкове майно. Крім того, згідно довідки КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради №14066 від 23.10.2012 реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] не проведено, тобто право власності на вищезазначену квартиру у спадкодавця відсутнє. При зверненні до суду із вказаним позовом, позивачем також зазначено, що за відповідачем-2 [PERSON] визнано право власності на належну їй частку спадкового майна на підставі рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 03.03.2014 та рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13.06.2016. Позивач також зазначає, що правовстановлюючі документи на домоволодіння [ADDRESS] утримує відповідачач-1 ( [PERSON] ), який не визнає її право на спадкове майно на чинить їй перешкоди в оформленні спадкових прав. Що стосується кооперативної квартири [ADDRESS] , то правовстановлюючі документи неї в КП «ДМБТІ» не зареєстровані, однак, як стверджує позивач, їй достовірно відомо, що її дід (спадкодавець) був членом даного кооперативу та що кооператив ним був сплачений у повному обсязі. На переконання позивача, оскільки вона є спадкоємцем першої черги за право представлення, у встановлені законом строки звернулася до нотаріальної контори і заявою про прийняття спадщини, її права підлягають захисту в судовому порядку, оскільки постановою нотаріуса було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з чим й має місце звернення [PERSON] до суду із даним позовом із заявленими позовними вимогами про визнання за нею права власності у порядку спадкування за правом представлення після смерті діда [PERSON] , померлого [INFO] , на 1/3 частину квартири [ADDRESS] та на 33/108 частки домоволодіння [ADDRESS] . У судовому засіданні позивач та її представник вимоги позову підтримали повністю, надали пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, просили суд повністю задовольнити поданий позов. Відповідач-1 та відповідач-2 не скористалися правом брати участь у судових засіданнях та правом надання відзиву на позовну заяву, в силу ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів. Третя особа в особі голови правління ОК «ЖБК № 92 «8 Марта» Жиглінського В.Г. в окремо поданій заяві просив розглядати справу без його участі. Процесуальні дії у справі: -ухвалою суду від 31.01.2019 задоволено заяву позивача про забезпечення доказів та витребувано: з Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори (49000, м. Дніпро, вул. Радистів, 8) спадкову справу (в завіреній копії), яка відкрилася після смерті [PERSON] , померлого [INFO] ; з Житлово-будівельного кооперативу №92 «8 Березня» (49087, м. Дніпро, вул. Софії Ковалевської, 63) інформацію щодо сплати паю за спадкову квартиру за адресою: [ADDRESS] ; з Третьої дніпровської державної нотаріальної контори (49006, м. Дніпро, вул. Робоча, 22-А) засвідчену копію договору дарування частини домоволодіння [ADDRESS] Дніпропетровську від 23.01.1970 року за реєстровим №1-54; з П`ятої дніпровської державної нотаріальної контори (49000, м. Дніпро, вул. Шмідта, 43-А) свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 29.04.2004 за реєстровим №2-674 (в завіреній копії), виданого на частину домоволодіння [ADDRESS] ; -ухвалою суду від 20.03.2019 задоволено заяву позивача про забезпечення доказів та витребувано: з Державного нотаріального архіву Дніпропетровської області (49000, м. Дніпро, вул. Данила Галицького, 14) спадкову справу №49/87 від 19.02.1987 після смерті [PERSON] (в завіреній копії). Як встановлено судом на підставі відповідних свідоцтв про народження (а.с. 9 Том 1), позивач [PERSON] народилася [INFO] , матір`ю позивача є [PERSON] , [INFO] , яка в свою чергу є донькою [PERSON] . [INFO] мати позивача [PERSON] померла, про що було видано відповідне свідоцтво про смерть (а.с.8, Том 1). [INFO] помер дідусь позивача (батько матері позивача) [PERSON] (повторне свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане 21.01.2010 Відділом реєстрації смерті Дніпропетровського міського управління юстиції під актовим записом №8185). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на спадкове майно: квартиру [ADDRESS] та 33/36 частки домоволодіння [ADDRESS] . Заповіту померлий не залишив. Спадкоємцями за законом першої черги після смерті [PERSON] є його син [PERSON] (відповідач-1), донька [PERSON] (відповідач-2) та за правом представлення донька [PERSON] (доньки спадкодавця) - позивач [PERSON] , які у встановлені законом строки подали до Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, що підтверджується матеріалами спадкової справи № 26/2009 до майна померлого [INFO] [PERSON] (а.с.138-172, Том 1). Постановою державного нотаріуса Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори Шугаєвою Н.С. від 24.01.2017 [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.14), що підтверджується відповідною долученою до матеріалів справи копією. Згідно з постановою державного нотаріуса, спадкоємцем [PERSON] не подано правовстановлюючі документи на спадкове майно. Крім того, згідно довідки КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради №14066 від 23.10.2012 реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] не проведено, тобто право власності на вищезазначену квартиру у спадкодавця відсутнє. Відомостей щодо отримання свідоцтва про право нам спадщину за законом відповідачем -1 ( [PERSON] ) спадкова справа не містить. За відповідачем-2 ( [PERSON] ) визнано право власності на її частку у спадковому майні судовими рішеннями. Так, відповідно до рішення амур-нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 03.03.2014, яке набрало законної сили, 14.03.2014, за [PERSON] визнано право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після [PERSON] , померлого [INFO] . Вказаним судовим рішенням було встановлено, що [PERSON] був членом Житлово-будівельного кооперативу №92 «8 Березня». Відповідно до довідки голови ЖБК № 92 «8 Березня» від 25.04.2013 пайовий внесок за квартиру [ADDRESS] був сплачений останнім в повному обсязі. У вказаному рішенні суд дійшов висновку, що, оскільки [PERSON] було сплачено вартість квартири, то на підставі ч. 3 ст. 384 ЦК України, він став її власником (а.с.25-27, Том 1). Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13.06.2016 (ухваленому при заочному розгляд справи), яке набрало законної сили 15.02.2017 визнано за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] року на 33/108 частини домоволодіння [ADDRESS] . Вказаним судовим рішенням було встановлено, що [PERSON] позбавлена можливості надати правовстановлюючі документи на спірне нерухоме майно, оскільки вони знаходяться у відповідача [PERSON] (або втрачені) та останній заперечує право на спадкування позивача, а тому право власності спадкоємця підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання на підставі ст. 392 ЦК України (а.с.49-52, Том 1). Спірні правовідносини виникли із захисту права на спадкове майно, як спадкоємця першої черги (за правом представлення). Дослідив докази, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову повністю, виходячи з наступного. За ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини,\~встановлені рішенням\~суду у\~господарській,\~цивільній або\~адміністративній справі,\~що набрало\~законної сили,\~не доказуються\~при розгляді\~іншої справи,\~у якій\~беруть участь\~ті самі\~особи або\~особа,\~щодо якої\~встановлено ці\~обставини,\~якщо інше\~не встановлено\~законом. За ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1 ст. 1220 ЦК України). Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК). Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними (ч. 1 ст. 1267 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Судом встановлено, що позивач позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно, оскільки відповідач-1 не надає їй правовстановлюючі документи на домоволодіння, а право власності на квартиру за спадкодавцем не було зареєстроване за життя. Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 03.03.2014 було встановлено, що [PERSON] у повному обсязі сплатив вартість квартири [ADDRESS] (після перейменування м. Дніпро), тому на підставі ч. 3 ст. 384 ЦК України став її власником. Як встановлено судом на підставі матеріалів спадкової справи №49/87 після смерті [PERSON] , наданої Державним нотаріальним архівом Дніпропетровської області за вих. №400 від 11.05.2019, 33/36 частини домоволодіння [ADDRESS] належали спадкодавцю [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 29.04.2004, виданого державним нотаріусом П`ятої дніпропетровської державної нотаріальної контори Карачун О.О. за реєстровим № 2-674 (бланк серії ВВС 588070). Відсутність свідоцтва\~про право\~на спадщину\~не позбавляє\~спадкоємця права\~на спадщину\~(ч.\~3\~ст.\~1296\~ЦК України). Спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, адже вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку. Згідно з частиною першою\~статті 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. З огляду на вищезазначене для суду з метою захисту порушених прав позивача вбачаються підстави для задоволення позову в обраний позивачем спосіб (ст. 16 ЦК). Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до ч. 2 ст. 133, ч.ч. 1, 6 ст. 141, п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України: судовий збір підлягає стягненню в рівних частках з відповідачів, оскільки з розподілу судових витрат солідарного обов`язку не виникає.

Outcome: approved