Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-05 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] 05.08.2021 року звернулись до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: Відділ громадянства, реєстрації і міграції фізичних осіб Святошинського РУ НП МВС України про визнання особи таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. Свої вимоги обґрунтовує тим, що їм на праві власності належить по 1/5 частини квартири [ADDRESS] . Після смерті матері [PERSON] 1/5 частину, яка належала покійні прийняли [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . В спірній квартирі зареєстрований відповідач по справі [PERSON] , колишній чоловік [PERSON] , однак не проживає в ній з листопада 2020 року по теперішній час, не бажає сплачувати комунальні платежі, не знявся з реєстраційного обліку з квартири та не зареєстрував своє нове місце перебування, чим порушує право власності позивачів, перешкоджає їм володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. В судовому засіданні позивачі підтримали позов та просили його задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позові. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про день, час та місце судового розгляду, причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про день, час та місце судового розгляду, причини неявки суду не повідомив. Вислухавши позивачів, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився у судове засідання, про причини неявки не повідомив, не подав відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло виданого 09.07.1998 року Ленінградською районною державною адміністрацією м. Києва [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] належить на праві власності по 1/5 частини квартири [ADDRESS] (а.с. 4). Крім того, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом виданих державним нотаріусом Дванадцятої київської державної нотаріальної контори Зубченко Л.С., позивачам належить на праві власності по 1/20 частині спірної квартири, після померлої [INFO] [PERSON] (а.с. 8-9). Згідно відомостей відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Святошинської РДА, відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрований в квартирі [ADDRESS] (а.с. 25). З наданих суду пояснень [PERSON] вбачається, що відповідач з листопада 2020 року не проживає у спірній квартирі, забрав всі свої речі та виїхав у невіломому напрямку. Згідно ст. 150 ЖК УРСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. При цьому із змісту частини першої ст. 402 ЦК України вбачається, що право користування чужим майном може бути встановлене договором, законом, заповітом або рішенням суду. Згідно положень ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, суд дійшов висновку, що у відповідача немає встановлених законом підстав користуватися житловим приміщенням квартири [ADDRESS] . Приймаючи до уваги те, що реєстрація відповідача у спірній квартирі перешкоджає позивачам, як власникам, в повній мірі розпоряджатися своїм майном, користуватися квартирою, суд вважає за можливе захистити їх права, усунувши перешкоди у здійсненні ним права користування та розпорядження власністю. З викладеного,

Outcome: approved