Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом і свої вимоги обґрунтовує тим, що 21 липня 2015 року між нею та відповідачем [PERSON] укладено шлюб, який вони зареєстрували у виконкомі Осоївської сільської ради Краснопільського району Сумської області, запис №01. Від шлюбу мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає на даний час з нею. Відповідач з донькою не спілкується, не приймає ніякої участі у вихованні дитини, матеріально їм не допомагає. Шлюб розривають з тієї причини, що вони з відповідачем втратили почуття любові та взаємної поваги один до одного. Сімейні відносини припинені давно. На примирення не згодна. Майнових спорів між ними немає оскільки не має спільно нажитого майна. Шлюб вони розривають вперше. Між нею та відповідачем на момент пред'явлення цього позову не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання та виховання дитини. Таким чином, з положення ст.181 Сімейного кодексу України випливає, що вразі відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той з подружжя, з ким вона проживає, має право звернутися до суду з відповідним позовом про стягнення аліментів. Протягом останнього часу відповідач не підтримував з нею та їх спільною дочкою ніяких відносин. На момент подання цього позову вона знає, що її чоловік працює в ТОВ Агрофірма «Хвиля» в с.Осоївка трактористом, але який його офіційний заробіток відомостей не має, тому розмір аліментів на дитину буде визначатися чинним законодавством. Відповідно до ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тому вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти в розмірі 1/4 від всіх доходів але неменше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину. Оскільки дитина ще не досягла трирічного віку, то вона не має змоги працювати, так як їй потрібно за нею доглядати, а відповідно до Сімейного Кодексу України вона має право на отримання аліментів від батька своєї дитини на її утримання, поки вона займається вихованням їх дитини і поки вона не досягла трирічного віку. Її рідні не мають можливості надавати їй матеріальну допомогу, сама вона не отримує додаткових доходів, окрім виплати по народженню дитини у розмірі 860грн. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 21 липня 2015 року у Виконкомі Осоївської селищної ради Краснопільського району Сумської області, актовий запис № 01, стягнути з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі ? всіх видів його доходів але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного року щомісячно з моменту звернення до суду з цим позовом до досягнення нею повноліття, стягнути з [PERSON] аліменти на її утримання до досягнення їх дитини трирічного віку в розмірі 700грн. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю з зазначених в позові підстав та просила їх задовольнити. В судовому засіданні відповідач пояснив, що позов визнає частково, згоден на розірвання шлюбу та сплачувати аліменти на утримання своєї неповнолітньої доньки [PERSON], однак в значно меншому розмірі, оскільки за рішенням Краснопільського районного суду Сумської області від 24 січня 2008 року з нього стягнуто аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку щомісяця. Він працює трактористом, але його робота має сезонний характер. Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково, з таких підстав: Судом встановлено, що 21.07.2015 року між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований Виконавчим комітетом Осоївської сільської ради Краснопільського району Сумської області, актовий запис №01 (а.с.4). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с.5). За час перебування у шлюбі сімейні стосунки між позивачем і відповідачем не склалися через різні погляди на шлюб та сім'ю. Сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. Примирення між сторонами неможливе. За таких обставин суд вважає, що сім'я існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, суперечить як їх інтересам, так і інтересам їхньої дитини, тому шлюб необхідно розірвати. Відповідач як батько дитини, відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України зобов'язаний утримувати свою неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття, тому з нього належить стягувати аліменти. Відповідач [PERSON] на утриманні має двох малолітніх дітей від першого шлюбу - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], на утримання яких сплачує аліменти в розмірі 1/3 частини доходу (заробітку) за рішенням Краснопільського районного суду Сумської області від 24.01.2008 року. Відповідач має постійну роботу за трудовим договором. Оскільки дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні, суд з врахуванням обставин, викладених в ст.182 СК України - матеріального становища відповідача, який є особою працездатного віку, має стабільний дохід, однак сплачує аліменти за рішенням суду на двох неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частки свого заробітку, матеріального становища дитини, яка проживає з матір'ю, визначає розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на утримання доньки - [PERSON], у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше п'ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.ч.2, 4 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таке право за нею зберігається і в разі розірвання шлюбу. Судом встановлено, що позивач не працює, здійснює догляд за донькою до досягнення нею трьох років, відповідач є особою працездатного віку і може надавати допомогу на утримання дружини. З врахуванням викладеного, суд визначає розмір аліментів, які підлягають стягненню на утримання позивача [PERSON] в розмірі 500грн. щомісячно до досягнення дитиною [PERSON], [INFO], трьохрічного віку - до [INFO]. На підставі ст.88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача 640грн., в відшкодування судового збору (за вимогу про розірвання шлюбу) та на користь держави 640грн. суми судового збору (за вимогу про стягнення аліментів).

Outcome: partial