Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-29 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до Черкаської міської ради, [PERSON], КП «СУБ» Черкаської міської ради, третя особа: служба у справах дітей Черкаської міської ради про визнання членом сім'ї наймача та визнання права на користування житлом, посилаючись на те, що вона є матір'ю одиначкою, має на утриманні двох малолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Вона є рідною онукою [PERSON], [INFO] Її рідна бабуся - [PERSON] мала в користуванні однокімнатну квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS], де і була зареєстрована. Вони з бабусею підтримували дружні, родинні відносини. Окрім неї та її дітей в бабусі інших близьких родичів не було. До 1998 року вона проживала та була зареєстрована в квартирі [ADDRESS] Вона постійно підтримувала родинні відносини з [PERSON], надавала їй допомогу в побуті та намагалась забезпечити належні умови для її проживання. У зв'язку з похилим віком [PERSON], якій на той час виповнилось 75 років, в 1998 році вона на її прохання посилилась в квартирі [ADDRESS] наймачем якої вона була, як член її сім'ї, щоб вести з нею спільне господарство. При вселенні у нас була домовленість про набуття нею рівного права на користування жилим приміщенням з випливаючими зобов'язаннями нести солідарну з наймачем відповідальність. З того часу вона проживала із наймачем у вище вказаній квартирі, але за фактичним місцем проживання зареєстрована не була. Її малолітні діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] після свого народження також проживають в даній квартирі по сьогоднішній час. Бабуся інколи ночувала в квартирі [ADDRESS] де позивач була зареєстрована, але фактично не проживала. [INFO] року бабуся [PERSON] померла внаслідок нещасного випадку - пожежі, яка сталася за адресою [ADDRESS] Після смерті бабусі вона з двома дітьми так і продовжують проживати в квартирі [ADDRESS] Проживати за зареєстрованим місцем проживання з дітьми вона не має можливості, так як це житло внаслідок пожежі стало непридатним для проживання. З метою реєстрації фактичного місця проживання її та її двох малолітніх дітей за адресою [ADDRESS] та переоформлення договору найму на себе, як члена сім'ї в порядку ст. 106 ЖК УРСР, вона звернулась до КП «ССУБ» з відповідною заявою, але в її прийнятті їй було відмовлено, так як в неї відсутні докази про те, що вона дійсно являлася членом сім'ї покійної [PERSON] та проживала з нею у вказаному житлі. Так як вона і її діти протягом 14 років постійно проживали разом з наймачем - [PERSON], вели спільне господарство, мали родинні відносини, інших близьких родичів у [PERSON] не має, вважає, що вона та її діти на підставі ст. 64 ЖК УРСР можуть бути визнані членом сім'ї наймача - [PERSON] і відповідно до вимог ст.ст. 64, 65 Житлового кодексу Української PCP, вони набули рівного з наймачем права користування жилим приміщенням квартири [ADDRESS] Вважає належними доказами проживання її та її дітей разом з наймачем і ведення спільного з нею господарства в квартирі [ADDRESS] протягом 14 років є: акт про фактичне місце проживання. Окрім того, при вирішенні питання про реєстрацію фактичного місця проживання вона від працівників КП «ССУБ» дізналась, що рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси встановлено факт проживання гр. [PERSON] однією сім'єю з її покійною бабусею [PERSON] та те, що вона є членом сім'ї покійної - троюрідною онукою, і на підставі цього рішення здійснено її реєстрацію. Ознайомившись з рішенням суду, вона була здивована, оскільки єдиними родичами її покійної бабусі є вона та дві неповнолітні правнучки. Громадянку [PERSON] вона ніколи не знала і вона не являлась родичкою покійної бабусі і з нею взагалі не спілкувалась. Просить суд встановити факт проживання однією сім'єю [PERSON], [INFO] р.н., [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] з [PERSON], [INFO]., яка померла [INFO] року в квартирі [ADDRESS] та визнати позивачів членами сім'ї наймача - [PERSON]. Визнати за нею, [PERSON], та за її малолітніми дітьми, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], право на користування квартирою [ADDRESS] Зобов'язати Комунальне підприємство «Соснівська служба утримання будинків» заключній з нею, [PERSON], договір найму, відкрити особовий рахунок та провести реєстрацію місця проживання. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд їх задовольнити. Представник Черкаської міської ради в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, пояснивши, що не вбачає підстав для задоволення даного позову. [PERSON] в судове засідання не з'явилася, причини неявки суду не повідомила, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином. Представник КП «ССУБ» в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Представник третьої особи в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, допитавши свідків [PERSON], [PERSON], суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є матір'ю одиначкою, має на утриманні двох малолітніх дітей - [PERSON], [INFO] року народження та [PERSON], [INFO] року народження. [PERSON] являється рідною онукою [PERSON], [INFO] року народження. Її рідна бабуся - [PERSON] мала в користуванні однокімнатну квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS], де і була зареєстрована. [PERSON] з бабусею підтримувала дружні, родинні відносини. Окрім неї та її дітей у [PERSON] близьких родичів не було. До 1998 року позивач проживала та була зареєстрована в квартирі [ADDRESS] Вона постійно підтримувала родинні відносини з [PERSON], надавала їй допомогу в побуті та намагалась забезпечити належні умови для її проживання. У зв'язку з похилим віком [PERSON], якій на той час виповнилось 75 років, в 1998 році позивач на прохання останньої посилилась в квартирі [ADDRESS] наймачем якої була [PERSON], як член її сім'ї, щоб вести з нею спільне господарство. При вселенні у них була домовленість про набуття позивачем рівного права на користування жилим приміщенням з випливаючими зобов'язаннями нести солідарну з наймачем відповідальність. З того часу позивач проживала із наймачем у вище вказаній квартирі, але за фактичним місцем проживання зареєстрована не була. Її малолітні діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] після свого народження також проживають в даній квартирі по сьогоднішній час. [PERSON] інколи ночувала в квартирі [ADDRESS] де позивач була зареєстрована, але фактично не проживала. [INFO] року [PERSON] померла внаслідок нещасного випадку - пожежі, яка сталася за адресою [ADDRESS] Після смерті [PERSON] позивач з двома дітьми так і продовжують проживати в квартирі [ADDRESS] Проживати за зареєстрованим місцем проживання з дітьми [PERSON] не має можливості, так як це житло внаслідок пожежі стало непридатним для проживання. Допитані в судовому засіданні свідки: [PERSON], [PERSON] пояснили, що дійсно [PERSON] з 1998 року та по теперішній час проживає за адресою: [ADDRESS]. Її малолітні діти після свого народження також проживають в даній квартирі по сьогоднішній час. До смерті [PERSON] позивач також проживала в даній квартирі, разом з бабусею господарювали в квартирі. Позивач в позовній заяві вказує, що до даного часу вона і її малолітні діти продовжують постійно проживати у квартирі [ADDRESS] сплачувати квартплату та комунальні послуги, хоча на даний час там не перебуває на реєстраційному обліку. Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 01.11.1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» при розгляді спорів про право користування жилим приміщенням необхідно брати до уваги, що ст. 33 Конституції гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свободу пересування та вільний вибір місця проживання. Це означає, що наявність чи відсутність прописки самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім'ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому. Згідно постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з'ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім'ї наймача, чи приписані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім'ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням. При цьому, як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 15 постанови від 1 листопада 1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім'ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому. Відповідно до ст. 65 ЖК України наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Згідно ч. 1 ст. 106 ЖК України повнолітній член сім'ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім'ї наймача. Відповідно до ч. 1 ст. 310 ЦК України фізична особа має право на місце проживання. Статтями 2, 33 Конституції України передбачено, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 30 серпня 2012 року заяву [PERSON], зацікавлена особа: Черкаська міська рада про встановлення факту родинних відносин та факту проживання задоволено, та встановлено факт проживання однією сім'єю [PERSON] та [PERSON] в квартирі [ADDRESS] та визнати її членом сім'ї наймача. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 09 жовтня 2012 року роз'яснено рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 08 липня 2012 року, а саме вказати, що встановлення факту спільного проживання однією сім'єю [PERSON] та [PERSON] в квартирі [ADDRESS] передбачає обов'язок КП «Соснівська служба утримання будинків» зареєструвати [PERSON] в квартирі [ADDRESS] та обов'язок заключити з нею договір найму житлового приміщення. Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 26 лютого 2014 року рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 30 серпня 2012 року по справі за позовом [PERSON] до Черкаська міська рада про встановлення факту родинних відносин і факту проживання та зобов'язання вчинити певні дії скасовано і ухвалене нове рішення. [PERSON] відмовлено в задоволенні позовних вимог до Черкаської міської ради про встановлення факту родинних відносин і факту проживання та зобов'язання вчинити певні дії. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Позивач та її малолітні діти не вибували з спірної квартири на постійне місце проживання, вселилися зі згоди квартиронаймача, а саме своєї покійної бабусі (пробабусі) [PERSON] Реєстрація місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні здійснюється територіальними підрозділами Державної міграційної служби України у відповідності до вимог Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року № 1382-ІV, та згідно з «Порядком реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів», затвердженого Наказом МВС України № 1077 від 22.11.2012 року. Позивач не зверталася до Управління державної міграційної служби України в Черкаській області з вимогою про реєстрацію за місцем проживання, та до КП «ССУБ» з вимогою укладення договору найму та відкриття особового рахунку, та не отримувала відмови від даних організацій, а тому у позивача відсутній предмет публічно правового спору. Оскільки вимоги щодо реєстрації за місцем проживання, укладення договору найму та відкриття особового рахунку заявлена позивачем до звернення до відповідних органів, права її в цій частині порушені не були, а тому позовні вимоги в даній частині задоволенню не підлягають. Враховуючи вищевикладене, а також той факт, що [PERSON] вселилася за згодою наймача та не втрачала зв'язок з квартирою, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення.

Outcome: dismissed