Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, вказуючи на те, що 05.04.2010 померла [PERSON], після смерті якої, відкрилася спадщина, зокрема, на земельні ділянки загальною площею 4,526 га, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастрові номери 7420684800:04:000:0865-рілля 4,1978 га, 7420684800:03:000:2865-пасовище- 0,1941 га та 7420684800:05:000:4865 пасовище 0,1342 га, що розташовані на території Новобасанської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області, які належали спадкодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 000971. За життя спадкодавець склала заповіт, яким все своє майно заповіла [PERSON]. Вона як спадкоємець за заповітом, прийняла спадщину шляхом подання заяви про прийняття спадщини до Бобровицької державної нотаріальної контори. Однак, нотаріус надав позивачеві постанову про відмову у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на зазначене майно про його належність спадкодавцю. Тому позивач просить визнати за нею право власності на вищезазначене майно, як спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] в судовому порядку. У судове засідання позивач та представник відповідача не з`явилися і надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. Позивач позов підтрмує, Новобасанська сільська рада позовні вимоги визнала в повному обсязі. Судом на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 05.04.2010 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 4). За заповітом від 11.01.2000 року [PERSON] все своє майно, що буде належати їй на день смерті заповідала [PERSON] (а.с.5). Згідно свідоцтва про одруження від 04.03.2000 року [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] (а.с.10). Довідкою Відділу Держгеокадастру у Бобровицькому районі від 12.09.2016 року підтверджується, що [PERSON] отримала Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 000971 від 04.01.2005 року загальною площею 4,526 га, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з них: площею 0,1941 га кадастровий номер 7420684800:03:000:2865, площею 0,1342 га № 7420684800:05:000:4865 та площею 4,1978 га №7420684800:04:000:0865, що розташовані на території Новобасанської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області. В газеті «Наше життя» № 36 від 10.09.2016 року опубліковано оголошення про те, що втрачений державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 000971 виданий на ім'я [PERSON] вважати недійсним. Позивач прийняла спадщину після смерті [PERSON] у встановлений законом строк, що підтверджується довідкою Бобровицької районної державної нотаріальної контори Чернігівської області. Однак, постановою нотаріуса від 14.09.2016 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку по причині ненадання спадкоємцем правовстановлюючих документів на ім»я спадкодавця. Таким чином, право на спадщину є самостійним майновим правом, яке виникає на підставі факту її прийняття та підлягає захисту в передбачений законом спосіб, і через відмову нотаріуса у видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину, не може бути захищене в інший спосіб. Положеннями статей 15, 16 ЦК, статтею 3 ЦПК передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За змістом частини другої статті 16 ЦК, способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною 1 ст. 1235 Цивільного кодексу України визначено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ст. 1297 ЦК України). Виходячи з вищевикладеного та враховуючи, що позивач прийняла спадщину у встановленому законом порядку після померлої [PERSON], але оформити своє право на земельну ділянку, яку їй заповіла спадкодавець, в позасудовому порядку не має можливості, порушене право позивача підлягає захисту, а позовні вимоги задоволенню.

Outcome: approved