overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-28 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом та просить розірвати з відповідачем шлюб зареєстрований 17 вересня 1999 року у Бабаївській селищній раді Харківського району Харківської області, актовий запис № 24. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося, сімя розпалася по причині втрати порозуміння. Сторони шлюбні стосунки не підтримують з січня 2017 року, спільного господарства не ведуть. Шлюб між сторонами носить формальний характер і його збереження суперечить інтересам позивача, на примирення позивач не згодна. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 20 квітня 2018 року відкрито провадження по справі. Позивач у судове засідання не зявилася, подала суду заяву, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити; також просила розглядати справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, подав суду заяву проти задоволення позову не заперечував, просив розірвати шлюб з позивачем. Будь-яких клопотань сторонами не надано. Враховуючи заяву позивача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у суду матеріалів. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 17 вересня 1999 року у Бабаївській селищній раді Харківського району Харківської області, актовий запис № 24 від 17 вересня 2017 року, що підтверджено свідоцтвом про одруження серії І-ВЛ № 091694, що видано 17 вересня 1999 року виконавчим комітетом Бабаївської селищної ради Харківського району Харківської області. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про її народження. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка та примушування жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, враховуючи що сторони не бажають перебувати у шлюбі, на примирення не згодні, тому суд вважає що шлюб підлягає розірванню на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Таким чином, суд повністю задовольняє вимоги позивача. Відповідно до квитанції 0.0.998177956.1 від 27 березня 2018 року при предявленні позову до суду позивачем понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 704,89 гривень. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-09 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом та просить розірвати з відповідачем шлюб зареєстрований 17 липня 2004 року у Мерефянській міській раді Харківського району Харківської області, запис № 70. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося, сімя розпалася по причині втрати порозуміння. Сторони шлюбні стосунки не підтримують понад півтора року. Сімя розпалась остаточно, шлюб носить формальний характер і його збереження суперечить інтересам позивача, на примирення позивач не згодна. Від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивач в судове засідання не зявилася, подала суду заяву, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, також просила розглядати справу за її відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, тому суд за письмовою згодою позивача ухвалив про заочний розгляд справи за відсутності сторін. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 17 липня 2004 року у Мерефянській міській раді Харківського району Харківської області, запис № 70 від 17 липня 2004 року, що підтверджено свідоцтвом про одруження серії 1-ВЛ № 207000, що видано 17 липня 2004 року Мерефянською міською радою Харківського району Харківської області. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх доньок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], про що свідчать свідоцтва про їх народження. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка та примушування жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, враховуючи що позивач не бажає перебувати у шлюбі з відповідачем, на примирення не згодна, тому суд вважає що шлюб підлягає розірванню на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому за заявою позивача суд вважає залишити їй прізвище після розірвання шлюбу «Плугатирьова».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-18 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом та просить розірвати з відповідачем шлюб зареєстрований 17 листопада 2000 року у Комунарській сільській раді Харківського району Харківської області, актовий запис № 13. В обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося, сімя розпалася по причині втрати почуття любові та порозуміння. Сторони шлюбні стосунки не підтримують з жовтня 2017 року, спільного господарства не ведуть. Шлюб між сторонами носить формальний характер і його збереження суперечить інтересам позивача, на примирення позивач не згодна. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 21 вересня 2018 року відкрито провадження по справі. Позивач у судове засідання не зявилася, подала суду заяву, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, також просила розглядати справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, подав суду заяву, проти задоволення позову не заперечував, просив розірвати шлюб з позивачем, також просив розглядати справу за його відсутності. Будь-яких клопотань сторонами не надано. Враховуючи заяви позивача та відповідача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 17 листопада 2000 року у Комунарській сільській раді Харківського району Харківської області, актовий запис № 13 від 17 листопада 2000 року, що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-БП № 045513, що видано 17 листопада 2000 року Комунарською сільською радою Харківського району Харківської області. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], про що свідчать копії свідоцтва про їх народження. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка та примушування жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, враховуючи що сторони не бажають перебувати у шлюбі, на примирення не згодні, тому суд вважає що шлюб підлягає розірванню на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому за заявою позивача суд вважає залишити їй прізвище після розірвання шлюбу «Сорокіна». Таким чином, суд повністю задовольняє вимоги позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом та просить розірвати з відповідачем шлюб зареєстрований 17 серпня 1999 року у Мерефянській міській раді Харківського району Харківської області, актовий запис № 87. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вони з відповідачем з січня 2009 року спільного господарства не ведуть, шлюбні стосунки не підтримують, оскільки за постійних суперечок вони втратили почуття любові та поваги один до одного. В теперішній час шлюб носить формальний характер і його збереження суперечить інтересам позивача. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач у судове засідання не зявилася, подала суду заяву в якій позовні вимоги щодо розірвання шлюбу підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, також просила справу розглядати без її участі. Відповідач в судове засідання не зявився, подав суду заяву в якій позовні вимоги щодо розірвання шлюбу визнав в повному обсязі та просив розглядати справу без його участі. Враховуючи заяви позивача та відповідача, суд, ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 17 серпня 1999 року у Мерефянській міській раді Харківського району Харківської області, актовий запис № 87, що підтверджено свідоцтвом про одруження серії 1-ВЛ № 091860, що видане 17 серпня 1999 року, Мерефянською міською радою Харківського району Харківської області. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про його народження. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка та примушування жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, враховуючи що сторони не бажають перебувати у шлюбі, на примирення не згодні, тому суд вважає що шлюб підлягає розірванню на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача та відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-09 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом та просить розірвати з відповідачем шлюб, зареєстрований 18 вересня 1993 року у Палаці урочистих подій «Жовтневий» міста Харкова, запис № 937. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося, сім'я розпалася по причині втрати взаємоповаги та порозуміння. Сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. Шлюб існує формально, сім'я розпалась остаточно та поновлена бути не може, на примирення позивач не згодна. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Позивач у судове засідання не з'явилася, подала суду заяву, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, також просила розглядати справу без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи сповіщався належним чином. Враховуючи заяву позивача, суд ухвалив про розгляд справи за відсутністю сторін. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 18 вересня 1993 року у Палаці урочистих подій «Жовтневий» міста Харкова, запис № 937 від 18 вересня 1993 року, що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER], що видано 18 вересня 1993 року Палацом урочистих подій «Жовтневий» виконавчого комітету Жовтневої районної ради народних депутатів міста Харкова. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка та примушування жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, враховуючи що позивач не бажає перебувати у шлюбі з відповідачем, на примирення не згодна, тому суд вважає що шлюб підлягає розірванню на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому за заявою позивача, суд вважає залишити їй прізвище після розірвання шлюбу «[PERSON]». Судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача на корить позивача згідно вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-01 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом та просить розірвати з відповідачем шлюб зареєстрований 18 січня 2003 року в Пономаренківській сільській раді Харківського району Харківської області, запис № 03. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося, сім'я розпалася по причині втрати порозуміння. Сторони шлюбні стосунки не підтримують з листопада 2016 року. Сім'я розпалась остаточно та поновлена не може бути, на примирення позивач не згодна. Від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 22 листопада 2017 року відкрито провадження по справі. Позивач у судове засідання не з'явилася, подала суду заяву, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити; просила після розірвання шлюбу залишити прізвище «[PERSON]»; також просила розглядати справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав суду заяву, проти задоволення позову не заперечував, просив розірвати шлюб з позивачем, також просив розглядати справу за його відсутності. Будь-яких клопотань сторонами не надано. Враховуючи заяви позивача та відповідача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 18 січня 2003 року в Пономаренківській сільській раді Харківського району Харківської області, запис № 03 від 18 січня 2003 року, що підтверджено свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], що видано 18 січня 2003 року виконавчим комітетом Пономаренківської сільської ради Харківського району Харківської області. Від шлюбу сторони мають двох дітей: неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] та малолітнього сина [PERSON], [INFO], про що свідчать свідоцтва про їх народження. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка та примушування жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, враховуючи що сторони не бажають перебувати у шлюбі, на примирення не згодні, тому суд вважає що шлюб підлягає розірванню на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому за заявою позивача, суд вважає залишити їй прізвище після розірвання шлюбу «[PERSON]». Таким чином, суд повністю задовольняє вимоги позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-01 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом та просить розірвати з відповідачем шлюб зареєстрований 18 червня 2005 року у міському відділі реєстрації актів цивільного стану № 1 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 880. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося. Сторони спільного господарства не ведуть, шлюбні стосунки не підтримують. Шлюб існує формально, сімя розпалась остаточно та поновлена бути не може, на примирення позивач не згодна. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Позивач у судове засідання не зявилася, подала суду заяву, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, також просила розглядати справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, подав суду заяву, проти задоволення позову не заперечував, просив розірвати шлюб з позивачем, також просив розглядати справу за його відсутності. Враховуючи заяви позивача та відповідача, суд ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 18 червня 2005 року у міському відділі реєстрації актів цивільного стану № 1 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 880, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії І-ВЛ № 010370, що видано 18 червня 2005 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану № 1 Харківського обласного управління юстиції. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], про що свідчать свідоцтва про їх народження. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка та примушування жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, враховуючи що сторони не бажають перебувати у шлюбі, на примирення не згодні, тому суд вважає що шлюб підлягає розірванню на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому за заявою позивача, суд вважає залишити їй прізвище після розірвання шлюбу «Андрійчук».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-17 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом та просить розірвати з відповідачем шлюб, зареєстрований 18 червня 2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 122. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося, сім'я розпалася по причині втрати любові, взаємоповаги та порозуміння. Сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. Шлюб існує формально, сім'я розпалась остаточно та поновлена бути не може, на примирення позивач не згодна. Позивач у судове засідання не з'явилася, подала суду заяву, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, також просила розглядати справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи сповіщався належним чином. Враховуючи заяву позивача, суд ухвалив про розгляд справи за відсутністю сторін. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 18 червня 2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 122 від 18 червня 2011 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб [NUMBER], що видано 18 червня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка та примушування жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, враховуючи що позивач не бажає перебувати у шлюбі з відповідачем, на примирення не згодна, тому суд вважає що шлюб підлягає розірванню на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому за заявою позивача, суд вважає залишити їй прізвище після розірвання шлюбу «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-22 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом та просить розірвати з відповідачем шлюб зареєстрований 19 жовтня 2002 року в міському відділі реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 1295. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 07 лютого 2018 року відкрито провадження по справі. Позивач у судовому засіданні підтримала заявлені вимоги, просила розірвати шлюб з позивачем, після розірвання шлюбу просила відновити дошлюбне прізвище, також пояснила, що подружнє життя з відповідачем не склалося, сімя розпалася по причині втрати почуття любові, поваги, взаємопорозуміння. Сторони шлюбні стосунки не підтримують з грудня 2017 року. Шлюб між сторонами носить формальний характер і його збереження суперечить інтересам позивача, на примирення позивач не згодна. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення вимог позивача не заперечував. Будь-яких інших клопотань сторонами не надано. Суд, заслухавши учасників судового провадження, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 19 жовтня 2002 року в міському відділі реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 1295 від 19 жовтня 2002 року, що підтверджено свідоцтвом про одруження серії 1-ВЛ № 172186, що видано 19 жовтня 2002 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про її народження. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка та примушування жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, враховуючи що сторони не бажають перебувати у шлюбі, на примирення не згодні, тому суд вважає що шлюб підлягає розірванню на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому за заявою позивача суд вважає відновити їй дошлюбне прізвище після розірвання шлюбу «Овчаренко». Таким чином, суд повністю задовольняє вимоги позивача.

Outcome: approved