Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 10 березня 2007 року. Шлюб зареєстровано виконкомом Залузької сільської ради Теплицького району Вінницької області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу мають дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , яка на даний час проживає розом з нею. У зв`язку з непорозумінням, несумісністю характерів, різних поглядів на сімейні відносини, відповідач часто нервував, вчиняв сварки, що призвело до нервового стресу у неповнолітньої дочки. На даний час вони проживають окремо. Подальше спільне життя та збереження шлюбу позивач вважає неможливим, тому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, строк на примирення не надавати. В судовому засіданні позовні вимоги позивач підтримала повністю, наполегливо просила не надавати строк на примирення з відповідачем та розірвати шлюб між ними. Відповідач позовні вимоги не визнав, вважає, що шлюб між ним та позивачем можливо зберегти на засадах поваги, взаємної любові та підтримки. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 10 березня 2007 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] виконкомом Залузької сільської ради Теплицького району Вінницької області, за актовим записом № 2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 7). На час розгляду справи сторони проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, мають неповнолітню дочку, яка проживає з позивачем. Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з частиною п`ятою статті 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частинами третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 Кодексу. Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а також, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній її волі, не дивлячись на невизнання відповідачем пред`явленого позову, суд дійшов висновку, що даний шлюб слід розірвати. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі ст.ст. 24, 55, 56, 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved