Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, яким просила стягнути з відповідача заборгованість за комунальні послуги: електроенергію 856,42грн., за газопостачання 8711,59грн., за водопостачання та водовідведення 1120,32грн. В ході розгляду справи позивач подала позов у новій редакції, в якому просила стягнути з відповідача заборгованість за комунальні послуги у розмірі 10688,33 грн., що складається з: заборгованості по газопостачанню 8711,59 грн.; заборгованості по електроенергії 856,42 грн., заборгованості по водопостачанню та водовідведенню 1120,32 грн., та за рахунок [PERSON] негайно відновити електропостачання. Посилаючись на те, що відповідачка незаконно проживаючи у житловому будинку № 43 по вулиці Авангардна в місті Миколаєві, користується комунальними послугами не сплачуючи їх, що призвело до неодноразових відключень від комунікацій. Зясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини. Згідно з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна, сформованої 22.10.2018 року, право власності за адресою: м. Миколаїв, вул. Авангардна, 43 не зареєстровано. Позивачка вказує на те, що [PERSON] проживає в житловому будинку № 43 по вулиці Авангардна в місті Миколаєві та користується комунальними послугами. Згідно адресної довідки адресно-довідкового бюро УМВС України в Миколаївській області від 06.10.2005 року, реєстрацію [PERSON] анульована за висновком ВГІРФО в Миколаївській області з 14.09.2005 року. Відповідно до акту про не проживання, посвідченого печаткою житлово-комунального підприємства Миколаївської міської ради «Південь» житлово-експлуатаційною конторою № 7, з зазначенням, що за адресою: м. Миколаєв, вул. Авангардна, 43 проживають [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Відповідно до доручення про припинення газопостачання від 12.06.2018 року за вих. № Мкz3.0-Кл-6722-0618, заборгованість за спожитий газ в житловому будинку 43 по вулиці Авангардна в місті Миколаєві становить 7743,85 грн. споживач [PERSON]. Згідно довідки з акціонерного товариства «Миколаївобленерго» від 24.05.2018 року за вих. № 2580/04-11, за адресою: м. Миколаїв, вул. Авангардна, 43, борг за електроенергію станом на 23.05.2018 року становить 856,42 грн.. Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно частини 1, 3 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За положенням частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до частини 1, 6 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказів щодо проживання відповідачки в житловому будинку №м 43 по вулиці Авангардна в місті Миколаєві, суду не надано. Позивачем не надано доказів на підтвердження того, що відповідачка є власником особового рахунку та нею повинні сплачуватися комунальні послуги. Крім того, позивачкою не зазначено, в який саме період часу відповідач проживав в зазначеному будинку та користувався комунальними послугами. Посилання позивача щодо підроблення підпису відповідачкою в заповіті [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON], бланк ААІ № 195376, в якому зазначено, що спадкоємцями в рівних частинах є [PERSON] та [PERSON] - не має відношення до дійсної справи та не є доказом який може бути взятий до уваги як підтверджуючий факт наявності заборгованості по сплаті комунальних платежів. Статтею 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Позивачем не надано доказів на підтвердження права власності на житловий будинок № 43 по вулиці Авангардна в місті Миколаєві. Згідно ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено обовязок споживача укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Цей обовязок відповідає зустрічному обовязку виконавця, визначеному п. 3 ч. 2 ст. 21 цього Закону, підготувати та укласти зі споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Форма та зміст (умови) типового договору затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 року № 529 «Про затвердження типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій». Укладення договору на надання житлово-комунальних послуг є обовязком споживача за умови, якщо запропонований виконавцем послуг договір відповідає типовому договору. Відмова споживача послуг від укладення договору суперечить вимогам ч. 3 ст. 6, ст.. ст.. 627, 630 Цивільного кодексу України та ст. ст. 19,20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Нормою ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 цього Закону обовязок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Позивачем при подачі позовної заяви, надано дублікати квитанції про сплату [PERSON] та [PERSON] комунальних послуг. Як вбачається з довідок акціонерного товариства та товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївгаз збут», власником особових рахунків в житловому будинку № 43 по вулиці Авангардна в місті Миколаєві є [PERSON] Оскільки, з матеріалів справи вбачається, що позивач не є власником житлового будинку № 43 по вулиці Авангардна в місті Миколаєві, крім того не є споживачем по особовим рахункам комунальних послуг в вищезазначеному будинку, суд приходить до висновку що позивачем не доведено порушення її прав, відповідно й позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за комунальні послуги у розмірі 10688,33 грн., задоволенню не підлягають. Стосовно вимоги про негайне відновлення електропостачання. Позивач в прохальній частині позовної заяви зазначила про негайне відновлення електропостачання у будинку за рахунок відповідача. При цьому вимоги до АТ «Миколаївобленерго» чи до іншої особи, яка відповідальна за підключення та відключення електричної енергії позивачем не ставилось. З позовної заяви не можливо встановити суть позовної вимоги, відповідача до якого направлена ця вимога, підстави позову в цій частині та докази на їх підтвердження. Стаття 20 ЦК України встановлює здійснення права на захист. Право на захист особа здійснює на свій розсуд. Нездійснення особою права на захист не є підставою для припинення цивільного права, що порушене, крім випадків, встановлених законом. Суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог не інакше як за зверненням особи (стаття 13 ЦПК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України). Суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову в частині негайного відновлення електропостачання. Судові витрати повязані з судовим розглядом цивільної справи покладаються на позивача у відповідності до приписів ч. 1 ст. 141 ЦПК України.

Outcome: dismissed