Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів. В обґрунтування позову зазначено, що відповідач, є батьком дитини [PERSON], [INFO] та не надає належну матеріальну допомогу на утримання дитини, разом з тим просить стягнути аліменти з відповідача на її користь на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку /доходів/, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та на своє утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку доходів , але не менше 1000грн. до досягнення дитиною 3 років. До судового засідання позивач надала заяву про підтримання позову повністю та розгляд справи у її відсутність (а. с. 12). В судовому засіданні відповідач позов визнав частково, а саме щодо стягнення стягнення з нього аліментів на утримання дитини в розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, просить 50 % від суми аліментів перераховувати на розрахунковий рахунок в Ощадному банку України дитини [PERSON], щоб вона могла самостійно розпоряджатися коштами, на що має право згідно ст. 179 СК України та відмовити в задоволенні позову в частині стягнення аліментів на утримання позивача до досягнення дитиною трьох років, оскільки повинен надавати допомогу дідусеві та бабусі та потрібні кошти на своє лікування. В заперечення проти позову зазначив про аморальну поведінку дружини, яка привела до розриву подружніх стосунків відразу після укладення шлюбу, зазначає про наявніть хвороби хребта , що позбавляє його можливості працевлаштуватися на певні роботи за станом здоров»я у зв»язку з чим є тимчасово з 15.01.15 року не працюючим. Відповідно до ст. 169 ЦПК України , суд ухвалив провести розглядд справи за даної явки. Судом встановлено наступні факти. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а. с. 4). Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO] народження , що підтверджується копією свідоцтва про народження ( а.с.3). Малолітня дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою № 2312 від 31.03. 2015 року (а. с. 55 ). За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст. 184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст. 84СК України дружина , з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка- батька дитини до досягнення дитиною 3 років. Дослідивши матеріали справи, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд дійшов висновку щодо задоволення позову частково , оскільки відповідач не виконує належним чином свій батьківський обов'язок по утриманню дитини, з нього на користь позивача підлягають до стягнення аліменти в розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною [PERSON], [INFO] повноліття та стягнення 200грн. на утримання дружини до досягнення дитиною 3 років. В іншій частині позов не підлягає задоволенню, оскільки відповідач з 15.01.15 року відповідно до копії трудової книжки ( а.с. 36) офіційно не працює, за станом здоров»я, відповідно до медичних довідок ( а.с. 43,44) має медичні застереження щодо зайняття певними видами діяльності, проживає з бабусею та дідусем і фактично знаходиться на даний час на їх утриманні , що підтверджується довідкою та копіями посвідчень ( а.с. 37,38), сплачує кредит згідно договору ( а.с. 39,49). Щодо стягнення 200грн. на утримання дружини до досягнення дитиною 3 років з урахуванням вимог ч.2 ст. 84СК України , суд з урахуванням встановлених обставин матеріального стану відповідача , його стану здоров»я , дійшов висновку, щодо стягнення саме даної суми аліментів. При цьому, суд вважає, що стягнення аліментів на дитину в розмірі 30 відсотків прожиткого мінімуму для дитини відповідного віку та 200 грн. складає майже половину мінімальної заробітної плати , що відповідає інтересам сторін та дитини. Щодо вимоги відповідача про зарахування 50% аліментів на дитину на певний рахунок у банку, дана вимога є безпідставною та такою, що не грунтується на законі і суперечить інтересам малолітньої дитини, а відтак не підлягає задоволенню. Згідно ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави 243,60 грн. судового збору. На підставі ст.ст. 84, 180-182, 187, 194 СК України,

Outcome: partial