Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 21.05.2014 року приблизно о 08 годині 30 хвилин в світлу пору доби по сухому асфальтному покриттю проїжджої частини дороги вул. 50 років Жовтня з боку вул. Рудна в напрямку вул. Недєліна в м. Кривий Ріг рухався автомобіль «ВАЗ-21063», реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] В районі опори освітлення № 28 по вулиці 50 років Жовтня водій [PERSON], порушуючи правила дорожнього руху, на нерегульованому пішохідному переході допустила наїзд на позивача. У результаті дорожньо-транспортної пригоди позивач отримала ушкодження здоров»я у вигляді перелому стегна зі зміщенням, розриву лівого акроміальноключичного зчленування, компресійного перелому тіл 12 грудинного та 2 поперекового хребців, струсу головного мозку, численних забиттів та саден. У зв»язку із отриманням травм позивач була госпіталізована швидкою медичною допомогою до КЗ «Криворізька міська лікарня № 17» Дніпропетровської обласної ради. За фактом дорожньо-транспортної пригоди 21.05.2014 року старшим слідчим СВ Інгулецького РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області [PERSON] внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12014040740000813 від 21.05.2014 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. Висновком судово-медичної експертизи встановлено наявність у позивача тілесних пошкоджень у вигляді синців обличчя, лівого стегна, лівої гомілки, струсу головного мозку, розрив лівого акроміальноключичного зчленування, садна лівого стегна та правого колінного суглоба, перелом середньої третини лівого стегна зі зміщенням уламків, компресійний перелом тіл 12 грудинного та 2 поперекового хребців, які виникли в результаті дорожньо-транспортної пригоди і за своїм характером тягне тривалий розлад здоровя на строк понад 21 день за цією ознакою відноситься до тілесних ушкоджень середньої тяжкості. Вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 08.12.2014 року, що набрав законної сили, [PERSON] визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. Вироком встановлене, що відповідач своїми винними діями заподіяла їй тілесних ушкоджень. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивач знаходилася на стаціонарному лікуванні з 21.05.2014 року по 27.07.2014 року у КЗ «Криворізька міська лікарня № 17» Дніпропетровської обласної ради, їй було проведено хірургічну операцію. Відповідно до виписки з медичної картки № 3627/227/335/240 форми 027-1/0 зазначено, що 21.05.2014 року було проведено операцію скелетного витяжіння, а згодом 26.05.2014 року була проведена ще одна операція відкрита репозиція. У ході лікування та по теперішній час вона приймає ліки. За рахунок власних коштів позивачем було придбано лікарські засоби та матеріали медичного призначення для проведення операцій, а також необхідних для лікування та швидкого одужання на загальну суму 16737,34 грн. Крім того, їй було заподіяно моральну шкоду, яка полягає в тому, що внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, спричинених дорожньо-транспортною пригодою, а саме: перелом стегна зі зміщенням, компресійний перелом тіл 12 грудного та 2 поперекового хребців, позивач постійно потребуватиме сторонньої допомоги, оскільки не може самостійно пересуватися. У зв»язку з даною пригодою змінився стан її звичного життя, вона потребує допомоги інших людей, її турбує постійний біль, виникають запаморочення, відбуваються нервові переживання, присутня стривоженість та дискомфорт, що спричинені отриманими травмами та тривалим післяопераційним періодом. Вона відчуває страх, що назавжди залишилася скаліченою, не здатною виконувати фізичні навантаження, рухатися самостійно і бути працездатною. Після операції вона змушена постійно приймати ліки та препарати для одужання і покращення свого здоров»я. Крім того, вона постійно переживає з приводу, що були витрачені на проведення операції, придбання лікарських препаратів та матеріалів, а також необхідності витрачання додаткових коштів для подальшого лікування. Відповідач за весь час з моменту виникнення пригоди жодного разу не звернулася до неї, не поцікавилася її здоров»ям, не запропонувала допомоги, навіть не вибачилася за скоєне, що також негативно відобразилося на її здоров»ї. Розмір моральної шкоди оцінює в розмірі 50000 грн. Просить стягнути з відповідача на свою користь заподіяну їй матеріальну шкоду, спричинену дорожньо-транспортною пригодою, у розмірі 16737,34 грн та заподіяну моральну шкоду у розмірі 50000 грн. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, підтвердила обставини, викладені у позові. Суду пояснила, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди зазнала моральних страждань, що виразилися в тому, що змінився стан її звичного життя, вона потребує допомоги інших людей, її турбує постійний біль, відбуваються нервові переживання. Вона відчуває страх, що назавжди залишилася скаліченою, не здатною виконувати фізичні навантаження, рухатися самостійно і бути працездатною. Відповідач після спричинення їй тілесних ушкоджень жодного разу не поцікавилася, як вона себе почуває. Просить задовольнити позовні вимоги. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Суду пояснив, що внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, спричинених дорожньо-транспортною пригодою, позивачу завдано матеріальної та моральної шкоди. Також пояснив, що в розмірі матеріальної шкоди включено витрати, приблизно на суму 300 грн., які позивач не може підтвердити документально. Витрати зі сплати банківської комісії у розмірі 24,50 грн в розмір матеріальної шкоди не входить, їх стягнути вони не просять. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином та своєчасно, про причини неявки суд не повідомила. Судом ухвалено про розгляд заочний розгляд справи без участі відповідача відповідно до ст.ст 224-226 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини. Вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 03.12.2014 року [PERSON] визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. Кримінальне правопорушення вчинено за таких обставин: [PERSON], 21.05.2014 року приблизно о 08 годині 30 хвилин в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу по сухому асфальтному покриттю, в світлий час доби, по проїжджій частині дороги вул. 50 років Жовтню з боку вул. Рудна в напрямку вул. Недєліна керувала автомобілем «ВАЗ-21063» державний номер «АЕ 3469 ЕЕ». Внаслідок недотримання правил безпеки дорожнього руху, виконання яких було необхідною і достатньою умовою для запобігання дорожньо-транспортної пригоди, водій [PERSON], керуючи автомобілем на нерегульованому пішохідному переході проїжджої частини дороги вул. 50 років Жовтню в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу, скоїла наїзд на потерпілу [PERSON], яка внаслідок дорожньо-транспортної пригоди була травмована. Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №1433 від 10.07.2014 року остання отримала травми у вигляді: синці обличчя, лівого стегна, лівої гомілки, струс головного мозку, розрив лівого акроміально ключичного зчленування, садна лівого стегна та правого колінного суглоба, перелом середньої третини лівого стегна зі зміщенням уламків, компресійний перелом тіл 12 грудного та 2 поперекового хребців, які за своїм характером відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень за ознакою тривалого розладу здоровя більше 21 доби. Відповідно до висновку авто-технічної експертизи №58/27-206 від 25.07.2014 року в діях водія [PERSON] зкерування автомобілем «ВАЗ-21063» вбачається невідповідність вимогам п.18.1 «Правил дорожнього руху» України, яка з технічної точки зору знаходиться в причинному звязку з ДТП (а. с. 5). [PERSON] у період з 21.05.2014 року по 27.06.2014 року знаходилася на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні КЗ «Криворізька міська лікарня № 17» Дніпропетровської обласної ради. Поступила у відділення в тяжкому стані. 21.05.2014 року їй було проведено операцію скелетного витяжіння. 26.05.2014 року була проведена ще одна операція відкрита репозиція, накістний металоостеосинтез лівого стегна (а. с. 6). У зв,язку із цим [PERSON] зазнала моральних страждань, пов,язаних із ушкодженням здоров,я, зазнанням фізичного болю, перебуванням на лікуванні, вимушеною зміною способу життя, пов,язаною із обмеженням пересування. На підтвердження витрат на лікування у зв,язку із завданням їй тілесних ушкоджень позивачем надано копії чеків на загальну суму 16351,39 грн (а. с. 7-16, 17, 18-23). Викладеним обставинам відповідають правовідносини із відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров,я. Відповідно до ч.4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Отже, згідно положення вищезазначеної статті не підлягають доказуванню факти, встановлені вироком у кримінальному провадженні. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1 ст. 1195 ЦПК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судом цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року № 6, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв»язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Вина відповідача у спричиненні позивачу тілесних ушкоджень встановлена вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 03.12.2014 року і відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України доказуванню не підлягає. За таких обставин, [PERSON] має відповідати за завдану нею матеріальну шкоду. При визначенні розміру матеріальної шкоди, суд виходить із фактичних даних. При цьому, суд не приймає до уваги документально не підтверджені витрати на лікування, на які посилалися позивач та представник позивача із зазначенням приблизного розміру 300 грн. Крім того, не підлягають стягненню з відповідача на користь позивача витрати на придбання товарів, що не стосуються лікування позивача у розмірі 47,60 грн.: пакет вартість 0,30 грн. (а. с. 9), пакет вартістю 0,90 грн. (а. с. 11), пакет вартість 0,30 грн., мінеральна вода «Моршинська» вартістю 7,30 грн. (а. с. 14), пакет вартістю 0,10 грн. (а. с. 15), пакет вартістю 0,10 грн. (а. с. 19), пакет вартістю 1,80 грн., рушники кухонні вартістю 22,40 грн., крем-мило дитяче вартістю 12 грн. (а. с. 20). Також суд не враховує розмір комісії за послуги банку у розмірі 24,50 грн., оскільки вона не є витратами на лікування та позивач не просить їх стягнути з відповідача. Підтверджено чеками витрати на лікування на загальну суму 16303,79 грн. Таким чином, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача витрати на лікування у розмірі 16303,79 грн. (16351,39 грн. 47,60 грн.). Щодо вимог про відшкодування моральної шкоди суд дійшов таких висновків. Підставою відповідальності за завдану моральну шкоду згідно зі ст.1167 ЦК України є наявність вини особи, яка вчинила протиправну поведінку стосовно осіб, яким завдано моральну шкоду. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ч. 1 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року, із змінами, внесеними Постановою Пленуму Верховного Суду України № 5 від 25.05.2001 року Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення, тощо) та з урахуванням інших обставин. Частиною 3 ст. 23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. При вирішенні питання про розмір відшкодування спричиненої моральної шкоди, суд враховує конкретні обставини справи, характер, обсяг, тривалість та наслідки заподіяних позивачу моральних страждань, стан його здоров'я, вину відповідача в заподіянні шкоди, суттєвість вимушених змін в житті. З урахуванням викладеного суд вважає, що належною, розумною, справедливою компенсацією спричиненої позивачу моральної шкоди є сума у розмірі 25000 грн. Отже, позовні вимоги є законними, обґрунтованими і, в певній частині - доведеними, а тому підлягають частковому задоволенню підлягають стягненню з відповідача на користь позивача завдана матеріальна шкода у розмірі 16303,79 грн. та завдана моральна шкода у розмірі 25000 грн. У задоволенні іншої частини позовних вимог необхідно відмовити. Також підлягає стягненню з відповідача в доход держави судовий збір у розмірі 487,20 грн. та 487,20 грн.

Outcome: partial