Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом (з уточненнями) в якому просить: - здійснити поділ спільного майна подружжя; - виділити у власність позивача 1/2 частину житлового будинку № 24 по вул. Івана Лісняка в с. Стара Осота та стягнути вартість 1/2 частини житлового будинку - 51905,50 грн.; - стягнути з відповідача 3/4 вартості автомобіля марки Chery модель Amulet кузов № [NUMBER] світло-блакитного кольору, № кузова LVVDA 11 B 08 D 053652, № двигуна SQR 480 EDEF8A04040, номерний знак [NUMBER], - 51697,50 грн.; - виділити у власність 1/2 частини земельної ділянки кадастровий номер 3520587500:51:000:0015 площею 0,2500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських споруд та стягнути вартість Ѕ частини земельної ділянки - 21587,0 грн.; - виділити у власність 1/2 частини земельної ділянки кадастровий № 3520587500:51:000:0016 площею 0,1465 га для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських споруд та стягнути вартість Ѕ частини земельної ділянки - 187223,50 грн. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначила, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем. Рішенням Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 03.05.2017 року шлюб між нею та відповідачем розірвано. Від шлюбу вони мають доньку [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу проживає з нею. 05.08.2017 року вона уклала шлюб та змінила прізвище на «Петрову». У період шлюбу з відповідачем 22.04.2009 року на підставі договору купівлі-продажу автомобіля № 514413-933 від 22.04.2009 року ними було придбано автомобіль марки Chery модель Amulet кузов № [NUMBER] світло-блакитного кольору, № кузова LVVDA11B08D053652, № двигуна SQR480 EDEF8A04040, номерний знак [NUMBER], вартістю 68930,00 грн. Також, 26.03.2012 року на підставі договору купівлі-продажу, засвідченого приватним нотаріусом [PERSON] було придбано житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями по вул. Івана Лісняка, 24 в с. Стара Осота Олександрівського району Кіровоградської області разом з присадибною та для обслуговування житлового будинку земельними ділянками кадастрові номери 3520587500:51:000:0015 та 3520587500:51:000:0016. Вартість житлового будинку становить 103811 грн. У вказаному житловому будинку проживає відповідач, виділ його у натурі та спільне володіння і користування є неможливим. Щодо автомобіля, то відповідач вказаний автомобіль продав без її згоди, тому спільне користування автомобілем є неможливим. Вартість земельних ділянок кадастрові номери 3520587500:51:000:0015 та 3520587500:51:000:0016 становить 43174 грн. та 374447 грн. відповідно. До теперішнього часу відповідач жодного разу не сплачував аліменти, тому має заборгованість по аліментах в розмірі 28541,99 грн. Вважає, що з врахуванням інтересів дитини, частка майна подружжя може бути збільшена, тобто є підстави відійти від засад рівності. Відповідно до ст.ст. 57, 60, 69-72 СК України просила задовольнити позов. Дана цивільна справа перебувала у провадженні судді Олександрівського районного суду Кіровоградської області\~Пляки С.Л. Наказом Олександрівського районного суду Кіровоградської області №55-к від 01.11.2018 року суддю Пляку С.Л. увільнено від виконання обовязків судді Олександрівського районного суду Кіровоградської області у звязку з укладенням ним контракту про проходження громадянами України військової служби у Збройних силах України (а.с. 40). Розпорядженням керівника апарату Олександрівського районного суду Кіровоградської області № 100 від 05.11.2018 року проведено повторний автоматичний розподіл матеріалів\~ даної цивільної справи та визначено головуючим суддю Мирошниченка Д.В. (а.с. 41-42). Ухвалою судді від 06.11.2018 року матеріали даної цивільної справи прийнято до провадження судді Мирошниченка Д.В., зі стадії початку підготовчого судового засідання (а.с. 43). Позивач та її представник у судове засідання не з?явилися, представник надала клопотання про розгляд справи без хї участі, позовні вимоги підтримали в повному обсязі (а.с. 118). Відповідач у судове засідання не з?явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, уточнені позовні вимоги визнав у повному обсязі (а.с. 117). Дослідивши матеріали справи, виходячи з принципу розумності\~та справедливості, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні судом встановлено, що позивач та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі з 02.11.2006 року. 10.11.2012 року у сторін народилася донька [PERSON] що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 8). Заочним рішенням Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 03.05.2017 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано (а.с. 9). 05.08.2017 року позивач зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на «Петрова», що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 7). У період шлюбу сторін у справі, 22.04.2009 року між ТОВ «СІ ЕЙ Автомотів» та відповідачем [PERSON] укладено договір № 514413-933 купівлі-продажу автомобіля Chery Amulet SQR 7162, конфігурація: Amulet Luxury, оббивка салону: Black trim A15, колір: GE сіро-блакитний, VIN: Y6DDA11B08D053652, кузов LVVDA11B08D053652, двигун: SQR480EDEF8A04040, загальною вартістю 68930 грн. (а.с. 15-18). 26.03.2012 року між [PERSON] та [PERSON] (позивачем у справі) укладено договір купівлі-продажу житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями під № 24 по вул. Івана Лісняка в с. Стара Осота Олександрівського району Кіровоградської області, який зареєстрований в реєстрі за № 146. Вказаний житловий будинок розташований на земельній ділянці площею 0,2500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) кадастровий номер якої 3520587500:51:000:0015 та площею 0,1465 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер якої 3520587500:51:000:0016 (а.с. 12-13). Належність позивачу вказаного житлового будинку на підставі вищезазначеного договору купівлі-продажу підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 39523188 від 23.06.2015 року (а.с. 14). Довідкою, виданою Олександрівською селищною радою № 40/04-04 від 24.01.2018 року, встановлено, що позивач зареєстрована за адресою: [INFO] з 24.01.2017 року по теперішній час (а.с. 10). Також, 03.05.2017 року Олександрівським районним судом Кіровоградської області видано виконавчий лист у справі № 397/486/17, згідно якого з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму доходів для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду 12.04.2017 року, до повноліття дочки [PERSON], тобто до 10.11.2030 року (а.с. 11). Згідно довідки-розрахунку Олександрівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, заборгованість по аліментам [PERSON] станом на 01.08.2018 року становить 28541,99 грн. (а.с. 24). Згідно витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 19.09.2018 року, нормативна грошова оцінка земельної ділянки кадастровий номер 3520587500:51:000:0015, площею 1465 кв.м. становить 43174 грн., земельної ділянки кадастровий номер 3520587500:51:000:0016, площею 2500 кв.м. - 374447 грн. Відомості про власника земельних ділянок відсутні (а.с. 25-26). Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії КР № 035413, виданого 16.07.2009 року, [PERSON] є власником земельної ділянки кадастровий номер 3520587500:02:000:0933, площею 3,67 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Староосотської сільської ради (а.с. 51). Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта № 144639739 від 09.11.2018 року, на підставі договору міни № 395, виданого 02.06.2017 року приватним нотаріусом Олександрівського районного нотаріального округу Кіровоградської області [PERSON], відповідач є власником земельної ділянки кадастровий номер 3520587500:02:000:1592, площею 0,01 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Староосотської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області (а.с. 50). З заяви [PERSON] від 02.06.2017 року вбачається, що він продає свою земельну ділянку [PERSON] та просить віддати грошові кошти, вилучені за вказану ділянку його дружині [PERSON] в розмірі 65000 грн. в рахунок розподілу спільного будинку в с. Стара Осота вул. Івана Лісняка, 24 (а.с. 49). Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. Також, стаття 369 ЦК України вказує, що співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників. Статтею 60\~СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об?єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною 1 ст.\~61\~СК України встановлено, що об?єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Згідно ч. 1 ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. При цьому, ч. 2, ч. 4 ст. 65 СК України передбачає, що при укладенні договорів одним з подружжя вважається, що він діє за згодою другого подружжя. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім?ї, створює обов?язки для другого подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. Згідно із ст. 68 СК України, розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Частиною 1 ст.\~69\~СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Суб?єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням. Відповідно до ст. 70 СК України, встановлено, що у разі поділу майна, що є об?єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Відповідно до ст.\~71\~СК України встановлено, майно, що є об?єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Відповідно до рекомендацій, викладених у п.п. 22, 23, 24 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»,\~поділ спільного\~майна подружжя\~здійснюється за\~правилами,\~встановленими статтями\~69\~-\~72\~СК та\~ст.\~372\~ЦК.\~Вартість майна,\~що підлягає\~поділу,\~визначається за\~погодженням між\~подружжям,\~а при\~недосягненні згоди\~-\~виходячи з\~дійсної його\~вартості на\~час розгляду\~справи.\~Вирішуючи спори між\~подружжям про\~майно,\~необхідно встановлювати\~обсяг спільно\~нажитого майна,\~наявного на\~час припинення\~спільного ведення\~господарства,\~з?ясовувати джерело\~і час\~його придбання.\~Спільною сумісною\~власністю подружжя,\~що підлягає\~поділу можуть\~бути будь-які\~види майна, за\~винятком тих,\~які згідно\~із законом\~не можуть\~їм належати\~(виключені\~з цивільного\~обороту), незалежно від того, на ім?я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. Відповідно до рекомендацій, викладених у п. 30 вказаної постанови, рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об?єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч. 1 ст. 63, ч. 1 ст. 65 СК. У випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім'ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. При вирішенні спору про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, суд згідно з частинами 2, 3 ст. 70 СК в окремих випадках може відступити від засади рівності часток подружжя, враховуючи обставини, що мають істотне значення для справи, а також інтереси неповнолітніх дітей, непрацездатних повнолітніх дітей (за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування). Під обставинами, що мають істотне значення для справи, потрібно розуміти не тільки випадки, коли один із подружжя не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї, але і випадки коли один із подружжя не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку чи доходу (ч. 1 ст. 60 СК). Рішення суду повинно містити мотиви та обґрунтування відступу від засади рівності часток подружжя у їхньому спільному майні. Інтереси неповнолітніх дітей, непрацездатних повнолітніх дочки, сина або другого з подружжя, що заслуговують на увагу, можуть враховуватися судом при визначенні способу поділу спільного майна в натурі й у тому разі, коли суд не відступив від засади рівності часток. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справу в межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як було встановлено в судовому засіданні, спірний житловий будинок та автомобіль придбаний сторонами у період шлюбу, а тому він є об?єктом спільної сумісної власності подружжя, що визнає відповідач. Отже, вищевказане майно підлягає поділу. Позивач у позовній заяві просить виділити їй у власність Ѕ частину житлового будинку. Також, оскільки на даний час в будинку проживає відповідач, виділ його в натурі та спільне володіння і користування сторонами є неможливим, просила стягнути вартість вказаної частини будинку. Відповідач визнав вказані вимоги позивача. А тому, позовні вимоги в даній частині підлягають задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню вартість 1/2 частини житлового будинку, яка зазначена в договорі купівлі-продажу від 26.03.2012 року, а саме: 103811 грн. / 2 = 51905,50 грн. Щодо позовних вимог про відшкодування вартості автомобіля суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що оспорюваний автомобіль був відчужений відповідачем. Законодавством не встановлено недійсності правочину при відчуженні спільного сумісного майна подружжя без письмової згоди одного з подружжя. Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України в рішенні від 8 квітня 2015 року у справі № 6-7цс15, при розгляді спорів про розподіл цінного спірного майна та визнання недійсними правочинів з відчуження якого без письмової згоди одного з подружжя, за умови наявності іншої згоди, суди мають виходити з права одного з подружжя на відповідну компенсацію вартості відчуженого не в інтересах сім'ї майна. Таким чином, враховуючи, що автомобіль набутий сторонами в період шлюбу, сам відповідач визнав позов, суд приходить до висновку про його поділ між сторонами та, в порядку поділу майна подружжя, стягнути на користь позивача з відповідача в рахунок компенсації вартість частини автомобіля. При цьому при визначені частки майна, суд враховує що позивач проживає разом з дитиною, батьком якї є відповідач, останній має заборгованість по сплаті аліментів на користь позивача. А тому, з урахування вимог ст.70 СК України, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача, визначивши частку вартості автомобіля в розмірі - 3/4, що також було визнано і відповідачем. Таким чином із відповідача на користь позивача підлягає стягненню компенсація вартості автомобіля марки Chery модель Amulet кузов № [NUMBER] світло-блакитного кольору, № кузова LVVDA 11 B 08 D 053652, № двигуна SQR 480 EDEF8A04040, номерний знак [NUMBER], в розмірі 3/4 від ціни, яка зазначена в договорі купівлі-продажу від 22.04.2009 року, а саме 68930 грн. / 4 х 3 = 51697,50 грн. Вимоги про виділення у власність позивача 1/2 частини земельних ділянок кадастровий номер 3520587500:51:000:0015 і 3520587500:51:000:0016 та стягнення вартості 1/2 частини земельних ділянок задоволенню не підлягають, оскільки суду не надані докази про власника вказаного майна, тобто не надано правовстановлюючих документів на зазначені земельні ділянки. У відповідності до ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial