Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом, в якому зазначає, що в 1997 році вона придбала житловий будинок, розташований в смт Комишуваха Оріхівського району Запорізької області по вулиці Красній, будинок 38 у громадянки [PERSON], який належав їй на праві власності. Оформленням всіх документів займалася власниця будинку, якій вона передала грошові кошти за будинок. З того часу вона разом зі своєю сімєю вселилася в цей будинок. На протязі всього цього часу вона проживає в цьому будинку, володіє та користується ним і вважала себе його законним власником, оскільки сплачувала всі платежі по його утриманню та ремонту, укладала договори по його обслуговуванню, тощо. Вирішивши отримати інформаційну довідку з державного реєстру речових прав на нерухоме майно для подальшого оформлення субсидії, вона звернулася до відповідних органів, де їй повідомили, що будинок на її імя так і не оформлений, а власником будинку на сьогоднішній день залишилась [PERSON] згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Тому позивач прохає визнати за нею право власності за набувальною давністю на нерухоме майно - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який складається: житловий будинок літ. «А», літня кухня літ. «Б», погріб під літ.Б «Пг», сарай «В», прибудова «в», вбиральня літ. «Г», літній душ літ. «Д», паркан №1, ворота з хвірткою №2, ворота №3, колодязь №4 за адресою: Запорізька область, Оріхівський район, смт Комишуваха, вулиця Красна, будинок 38. В судове засідання представник позивача не зявився. До суду надав заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, на позові довірителя наполягає і прохає його задовольнити. Відповідач повідомлений належним чином про розгляд справи через оголошення в газеті «Запорізька правда», в судове засідання не зявилася по невідомим суду причинам. Розглянувши матеріали справи та дослідивши викладені в позові обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 55 Конституції України передбачено право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами. Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права. Судом встановлено, що згідно відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником житлового будинку, розташованого в смт Комишуваха Оріхівського району Запорізької області по вулиці Красній, будинок 38 являється [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності за №90 від 27.01.1994 року, виданого Комишуваської селищною радою Оріхівського району. В 1997 році Позивачка придбала у громадянки [PERSON] вищевказаний житловий будинок. Оформленням всіх документів займався Відповідач, якій вона передала грошові кошти за будинок, що підтверджено заявою від 10.02.1997р. З того часу позивач разом зі своєю сімєю вселилася в цей будинок, відповідач отримавши гроші запевнила її, що згодом всі документи на будинок вона оформить вже на її імя. Позивач на протязі всього цього часу проживає в цьому будинку, володіє та користується ним і вважала себе його законним власником. Позивачем було укладено в 2001 році договір на постачання електроенергії, згідно наданих до суду квитанцій вона сплачувала послуги по електропостачанню. В 2016 році вирішивши отримати інформаційну довідку з державного реєстру речових прав на нерухоме майно для подальшого оформлення субсидії, вона довідалася, що будинок на її імя не оформлений, власником будинку на сьогоднішній день залишилась [PERSON]. Відповідно до акту депутата Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області про місце проживання громадянина від 05.07.2016 року та довідки Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області за №1493 від 05.07.2016 року підтверджено, що вона дійсно з 1997 року володіє, користується та розпоряджається житловим будинком. КП «Бюро технічної інвентаризації» Оріхівської районної ради Запорізької області виготовило технічний паспорт на житловий будинок. Позивач добросовісно, відкрито та безперервно володіє вказаним обєктом нерухомості на протязі 19 років. Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Таким чином, умовами виникнення права власності за давністю володіння є: добросовісність, відкритість, безперервність, тривалість володіння. При цьому добросовісність володіння означає, що особа не знала і не повинна була знати, що володіє річчю незаконно, отже встановлення добросовісності залежить від підстав набуття майна. Відкритість володіння означає, що особа не приховує свого статусу від інших осіб, не приховує факту, що вона не є власником майна, але володіє і користується таким майном як власник. Тривалість володіння означає, що для виникнення права власності на нерухоме майно особа повинна ним проволодіти протягом 10 років. . Згідно п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, а відповідно до п. 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, правила статті 344 Цивільного кодексу України про набувальну давність поширюється також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. За нормами ст. 41 Конституції України, ст.ст.321, 328 ЦК України, право власності є непорушним та набувається на підставах, що не заборонені законом. Набувальна давність визначається, як засіб закріплення майна за суб'єктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також, в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим, як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі. Без відповідного правовстановлюючого документу позивач не може провести державну реєстрацію права власності на обєкт нерухомості, яким він користується більше 10 років. Відповідно до вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» підставою для державної реєстрації прав є рішення суду. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що обставинами, які мають значення для справи, і які у відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України повинен довести саме позивач, що володіння має бути добросовісним, тобто володілець не знав і не міг знати про те, що він володіє чужою річчю є: законний об'єкт володіння; добросовісність володіння; відкритість володіння; давність володіння та його безперервність (тобто строк володіння). Суд вважає, що позивач користується обєктом нерухомості з 1997 року, став добросовісним набувачем, оскільки заволодів даним майном правомірно, володів ним добросовісно, відкрито та безперервно більше 10 років. За таких обставин суд находить позов позивача таким, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved