Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-16 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом до Полоничнівської сільської ради Кам`янка-Бузького району Львівської області, третьої особи Кам`янка-Бузької державної нотаріальної контори про встановлення юридичного факту та визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що [INFO] померла її мати [PERSON] після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входять земельна ділянка площею 0,6000 га, для обслуговування житлового будинку і господарських будівель та ведення особистого селянського господарства, що знаходиться в с. Полонична Кам`янка-Бузького району Львівської області. Позивач є спадкоємцем за законом після померлої, про те нотаріусом йому було відмовлено в оформленні права на спадкове майно, тому право позивача може бути захищено лише в судовому порядку. Позивач в підготовче судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи в ї відсутність, позовні вимоги підтримва. Представник відповідача у підготовче судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, з приводу задоволення позову не заперечує. Представник третьої особи в підготовче судове засідання не з`явився, подав заяву в якій просить розглядати справу у відсутності державного нотаріуса та проти позову не заперечує. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданного виконавчим комітетом Полоничнівської сільської ради Кам`янка-Бузького району Львівської області 03.10.2017, [PERSON] померла [INFO] . Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданного Полоничнівської сільської ради Кам`янка-Бузького району Львівської області 21.10.1997, [PERSON] померла [INFO] Згідно з свідоцтва про народження від 26.10.1959, серії [NUMBER] , [PERSON] народилася [INFO] , в графі мати вказана [PERSON] . Як видно з свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] , [INFO] , після реєстрації їй присвоєно прізвище [PERSON] . Згідно рішення Кам`янка-Бузького районного Львівської обласьі від 14.02.2011, [PERSON] визначено додатковий строк для подання нею заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті її матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Відповідно до довідки №292 від 19.12.2019, виданої виконавчим комітетом Полоничнівської сільської ради Кам`янка-Бузького району Львівської області про те, що [PERSON] дійсно проживала із своєю мамою [PERSON] до дня смерті [INFO] в [ADDRESS] та вели спільне господарство і похорон здійснила за власний рахунок Позивач в позовній заяві вказала, що через невідповідність імені померлої [PERSON] , яке зазначено в правовстановлюючих документах, вона не може оформити своє право на спадщину. Проте, із представлених суду доказів беззаперечно встановлено, що правовстановлюючий документ Державний акт на право приватної власності на землю серія №IV- ЛВ №002599 від 25.12.1995, площею 0,6000 га, для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, та ведення особистого підсобного господарства, що розтащована на території с. Полонична, виданий на ім`я [PERSON] належить [PERSON] , яка померла [INFO] , що стверджено дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Щодо вимоги позивача про визнання права власності на спадкове майно, така підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Судом встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 0,6000 га (Державний акт №IV- ЛВ №002599 від 25.12.1995), наданої для обслуговування житлового будинку і господарських будівель та ведення особистого селянського господарства, що знаходиться в с. Полонична Кам`янка-Бузького району Львівської області, яку вона фактично успадкувала після смерті матері [PERSON] , що підтверджується матеріалами справи. Позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину після смерті [PERSON] , що підтверджується листом №2217/01-16 від 20.12.2019 Кам`янка-Бузької державної нотаріальної контори. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Згідно з ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Частиною 5 ст.1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця (ч.2 ст.1220 ЦК України). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. 06.08.2015 [PERSON] , склала заповіт яким все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті та все те, на що вона матиме за законом право заповіла дочці [PERSON] .. Позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом майна померлої матері, так як її сестра [PERSON] відмовились від спадщини після смерті [PERSON] .. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2007 року «Про судову практику у справах про спадкування», передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, право на спадщину є самостійним майновим правом, яке виникає на підставі факту її прийняття та підлягає захисту в передбачений законом спосіб, і через відмову нотаріуса у видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину, не може бути захищене в інший спосіб. Положеннями статей 15, 16 ЦК України, статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За змістом частини другої статті 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права. Виходячи з вищевикладеного та враховуючи, що позивач прийняла спадщину в установленому законом порядку після померлої [PERSON] , але оформити своє право на землю не має можливості, порушене право позивача підлягає захисту, а позовні вимоги задоволенню. Крім того, відповідач позовні вимоги визнав, що відповідно до частини четвертої статті 206 ЦПК є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки для цього наявні законні підстави, а визнання позову є безумовним і не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved