Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом у якому просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO], яка продовжує навчання, у розмірі 4000 грн. щомісячно до досягнення 23 років. Вимоги мотивує тим, що з 1995 року вона перебувала у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. 17 вересня 2012 року шлюб з [PERSON] було розірвано. Позивач зазначає, що їхня донька проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Валерія навчається в Київському національному університеті ім. Тараса Шевченка на першому курсі денної форми навчання. Крім цього позивачка вказує, що вона працює, але її коштів не вистачає на утримання [PERSON] та вони залишилися у скрутному матеріальному становищі, донька потребує матеріальної допомоги. Відповідач в свою чергу інших дітей не має, аліменти не сплачує, заборгував чималу суму за рішенням суду та має можливість надавати грошову допомогу на утримання доньки у розмірі 4 000,00 грн. щомісячно. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 20.02.2017 року до участі у справі було залучено у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору повнолітню дитину сторін по справі [PERSON] (а.с. 11, 12). В судовому засіданні позивач підтримала позов та викладені у ньому обставини, додатково пояснила, що їй самій дуже важко утримувати доньку, оскільки дитина навчається та не має можливості працювати і самостійно заробляти гроші, відповідач має свій бізнес, працює на авторинку. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у письмових запереченнях, додатково пояснив, що відповідач не працює, має тимчасові доходи, допомагає своїм непрацездатним хворим батькам та має нову сім'ю, тому не взмозі сплачувати аліменти на повнолітню доньку. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилася, суду подала заяву з проханням розглянути справу без її участі, у заяві зазначила, що позов підтримує. Суд, вислухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 14.10.1995 року, який було розірвано рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 17.09.2012 року (а.с. 3-3 зв.). Позивач та відповідач є батьками [PERSON], [INFO] (а.с. 2). Статтею 141 Сімейного кодексу України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. З 01 вересня 2016 року [PERSON] зарахована та являється студенткою Київського національного університету імені Тараса Шевченка денної форми навчання, термін навчання до 30.06.2020 року (довідка - а.с. 4). Відповідно ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. В судовому засіданні позивач пояснила, що відповідач має свій бізнес, який на нього не зареєстрований, у його власності є три транспортні засоби, отримує доходи від продажу товарів на авторинку, має певні статки, тому здатний допомагати в утриманні доньки, однак такої допомоги не надає, у зв'язку з чим звернулася з даним позовом та просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], яка продовжує навчання у розмірі 4000,00 грн. щомісячно до досягнення донькою 23 років. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] офіційно не працевлаштований, Відповідно ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. В обґрунтування заперечень представник відповідача посилається на те, що у період припинення фактичного проживання спільною сім'єю сторін по справі відповідач подарував належну йому на праві власності квартиру на ім'я своєї неповнолітньої дитини, у зв'язку з чим виконав свої обов'язки у повному обсязі перед донькою та не порушує її прав щодо матеріального забезпечення. Вказані обставини позивач не визнала, пояснила, що будь яких домовленостей з приводу звільнення відповідача від обов'язку щодо сплати аліментів на дитину з [PERSON] не було, після припинення шлюбних стосунків в порядку поділу майна подружжя вони в позасудовому порядку поділили майно, при цьому відповідач забрав вартісні на той час автомобіль Форд Скорпіо, оргтехніку та інше майно. Наведені доводи представника відповідача, як підставу для відмови у задоволенні позову, суд не може прийняти до уваги, оскільки будь яких доказів на підтвердження укладення між сторонами угоди стосовно майнового забезпечення дитини в рахунок сплати аліментів суду не надано. При цьому позивач визнала ті обставини, що відповідач має двох батьків пенсійного віку, які хворіють. Також з пояснень представника відповідача, інших дітей, окрім доньки [PERSON], [PERSON] не має, батьки відповідача мають ще одного повнолітнього сина. Отже, відповідач є особою працездатного віку, обмежень щодо його працевлаштування судом не встановлено, інших дітей, окрім доньки [PERSON], не має, тому суд вважає, що [PERSON] має можливість сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання. За нормою ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. При визначені розміру аліментів, враховуючи матеріальне становище сторін, встановлений законом прожитковий мінімум та ті обставини, що повнолітня дитина сторін по справі знаходиться на утриманні позивача, відповідач офіційно не працевлаштований, враховуючи обов'язок відповідача піклуватися про непрацездатних батьків; [PERSON] навчається на денній формі навчання, у зв'язку з чим не має можливості працювати, будь яких доходів не має, що є підставою для часткового задоволення позову про стягнення аліментів на утримання дитини сторін по справі, а саме слід стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі по 900 грн. щомісячно на період навчання в Київському національному університеті імені Тараса Шевченка, починаючи з 17.02.2017 року по 30.06.2020 року. У решті вимоги задоволенню не підлягають, так як не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає обов'язковому негайному виконанню. Відповідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 640 грн., від сплати якого була звільнена позивач, відповідно до положень ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: partial