Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою та просить визнати рішення 36 сесії 5 скликання Овруцької міської ради від 04.08.2010 року №191 про передачу в приватну власність [PERSON] земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд розміром 0,0971 га та рішення про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на землю недійсним, визнати державний акт на право власності на землю серії ЯЛ №872288, виданий 14.03.2011 року на ім'я [PERSON], недійсним та визнати договір купівлі-продажу земельної ділянки від 30.04.2013 року між [PERSON], [PERSON] та нею, який посвідчений приватним нотаріусом Овруцького районного нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі за №679, недійсним, мотивуючи тим, що їй на праві власності належить 50/100 частин житлового будинку з господарськими будівлями [ADDRESS], із них 25/100 частин вона успадкувала після смерті матері - [PERSON], а 25/100 частин придбала у власність по договору купівлі - продажу у [PERSON]. Інші 50/100 частин вказаного житлового будинку з господарськими будівлями належать на праві власності відповідачці - [PERSON], який вона придбала у власність по договору купівлі- продажу у [PERSON]. Належний їй та відповідачці - [PERSON] житловий будинок з господарськими будівлями розміщений на земельній ділянці загальною площею 0,1208 га. Після отримання у власність в порядку спадкування 25/100 частин житлового будинку, їй, для обслуговування належної частини житлового будинку, рішенням Овруцької міської ради народних депутатів від 16. 04. 2002 року №207 передана в приватну власність земельна ділянка площею 0,237 га, якою її мати - [PERSON] користувалася при житті після розподілу земельної ділянки з [PERSON] - батьком [PERSON], на яку нею виготовлено державний акт. Після виготовлення нею державного акту на право власності на землю для обслуговування 25/100 частин житлового будинку вона користувалася земельною ділянкою та спільною земельною ділянкою розміром біля 0, 0123 га , яка при розподілі земельної ділянки між її матір'ю та батьком [PERSON] була узгоджена за домовленістю для проїзду до будинку та господарських будівель . Після придбання у власність по договору купівлі - продажу 25/100 частин житлового будинку [ADDRESS] та в спільну сумісну власність по договору купівлі - продажу земельної ділянки від 30.04.2013 року їй стало відомо, що відповідачем - Овруцькою міською радою рішенням 36 сесії 5 скликання від 4 серпня 2010 року №191 відповідачу по справі - [PERSON], без її згоди, була передана в приватну власність земельна ділянка, яка визначена домовленістю бувших співвласників і використовувалася спільно розміром 0, 0123 га і на яку на підставі вказаного рішення [PERSON] виготовив державний акт на право власності на землю. В результаті передачі в приватну власність вказаної земельної ділянки розміром 0, 0123 га , яка була спільною для користування її матері - [PERSON], а пізніше її, і яка являлася частиною земельної ділянки для під'їзду до будинку, порушуються її права на користування будинком, так як відповідач [PERSON] на вказаній спільній земельній ділянці з порушенням санітарних норм та правил (біля 2-х м до її вікон) влаштувала вигрібну яму. В судовому засіданні представники позивача, а в минулому судовому засіданні і сама позивач, позовні вимоги підтримали. Представник відповідача - Овруцької міської ради в судове засідання не з'явився, не повідомивши про причини неявки, хоча своєчасно та належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується розпискою про отримання судової повістки. Відповідач - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Щодо задоволення позову не заперечує. Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з'явилася, не повідомивши про причини неявки, хоча своєчасно та належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, що підтверджується розпискою про отримання судової повістки. В минулому судовому засіданні щодо задоволення позову заперечувала. Представник третьої особи - відділу Держземагенства в Овруцькому районі в судове засідання не з'явився, але надіслали лист, в якому просять справу розглядати без їх участі. Третя особа - приватний нотаріус Овруцького районного нотаріального округу Житомирської області - [PERSON] в судове засідання не з'явилася, не повідомивши про причини неявки, хоча своєчасно та належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, що підтверджується розпискою про отримання судової повістки. В минулому судовому засіданні щодо задоволення позову покладалася на погляд суду. Вислухавши пояснення сторін, третьої особи, показання свідка та дослідивши в судовому засіданні докази, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Копія свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 11.07.1989 року (№ спадкової справи №1766) підтверджує пояснення позивача в частині успадкування нею після смерті матері -[PERSON], 25/100 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS]. Право власності позивача на земельну ділянку розміром 0,0237 га для обслуговування частини житлового будинку [ADDRESS] підтверджується копією державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ- ЖТ №013244 від 17.05.2002 року. Копія рішення 19 сесії 5 скликання Овруцької міської ради від 06.08.2008 року №253 та додатку №1 до нього свідчать про надання дозволу [PERSON] на виготовлення технічної документації із землеустрою по встановленню зовнішніх меж земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку [ADDRESS] загальною площею 0, 0711 га. Водночас, рішенням 36 сесії 5 скликання Овруцької міської ради від 04.08.2010 року №191 було затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення зовнішніх меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) [PERSON] для обслуговування житлового будинку [ADDRESS] загальною площею 0, 0971 га, що підтверджується копією вказаного рішення та додатку до нього. Тобто, на 0,0260 га більше, ніж при наданні дозволу. З копій виписки з рішення народного суду Овруцького району від 09.06.1983 року по справі №2-348/1983, акту від 16.08.1983 року та схеми розділу присадибної ділянки від 16.08.1983 року вбачається, що було розділено земельну ділянку біля будинку [ADDRESS] та виділено [PERSON] -матері позивача - 0,0283 га та [PERSON]- батьку відповідача [PERSON] - 0, 0848 га. 60 м кв. (0,0120 га) було залишено на спільний проїзд. Згідно з ч.2 ст.61 ЦПК України обставини, що встановлені судовим рішенням у цивільній ,господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа , щодо якої встановлені ці обставини. В ст.ст. 90, 91 ЗК УРСР, який діяв на момент оформлення права на спадщину позивачем, законодавець закріпив, що на землях міст при переході права власності на будівлю переходить також і право користування земельною ділянкою або її частиною. При переході будівлі у власність кількох осіб земельна ділянка переходить в користування всіх співвласників будівлі. Якщо попередній власник будівлі одержав земельну ділянку на пільгових умовах за нормами, що перевищують діючі, за новим власником будинку може бути закріплена в користування земельна ділянка, виходячи з норм, встановлених статтею 88 цього Кодексу. Особи, яким належить будинок на праві спільної власності, користуються земельною ділянкою спільно. Порядок користування нею визначається співвласниками будинку залежно від розміру часток в спільній власності на будинок. Наступні зміни в розмірі часток в спільній власності на будинок, які сталися у зв'язку з прибудовою, надбудовою або перебудовою, не тягнуть за собою змін встановленого порядку користування ділянкою. Угода про порядок користування земельною ділянкою є обов'язковою і для особи, яка згодом придбає відповідну частку в спільній власності на цей будинок. Якщо згоди на користування спільною земельною ділянкою не досягнуто, спір вирішується в порядку, встановленому статтею 167 цього Кодексу (судом). Таким чином, [PERSON] та [PERSON] при оформленні права на спадщину на частини житлового будинку [ADDRESS] після смерті [PERSON] та [PERSON] набували право на земельну ділянку на тих умовах, на яких нею користувалися їх батьки. З копії технічної документації із землеустрою щодо встановлення зовнішніх меж земельної ділянки з передачею у власність [PERSON] для та обслуговування житлового будинку [ADDRESS], виготовленої ПП «Експерт Земля Полісся» вбачається, що протокол погодження суміжностей земельної ділянки [PERSON] не підписано позивачем - [PERSON]. Суд не може покласти в основу рішення по справі показання свідка [PERSON], яка погодила вказаний протокол як завідуюча сектором Овруцької міської ради, в частині необов'язковості погодження меж всіма сусідами при відсутності спору, оскільки вказане твердження суперечить положенням закріпленим в п. б частини 2 статті 198 ЗК України, які вимагають погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами, без визначення буд-яких умов. Відповідач - [PERSON] визнав в судовому засіданні, що він не погодив межі з [PERSON], причому взагалі випустив питання спільного проїзду, а тому вважає, що земельну ділянку приватизував з порушеннями. Крім того, в судовому засіданні він не визнав ту обставину, на яку як на підставу своїх заперечень посилалася в минулому судовому засіданні [PERSON], а саме, що користування земельною ділянкою ними було узгоджено до оформлення договорів купівлі-продажу із складанням відповідної схеми, яку вона і надавала для огляду в судовому засіданні. Оскільки, вказане погодження заперечувала і [PERSON] в минулому судовому засіданні, тобто, окрім пояснень відповідача [PERSON] іншими будь-якими об'єктивними доказами вказану обставину не підтверджено, її відповідно також суд не може покласти в основу рішення по справі. Копії договорів купівлі-продажу частини житлового будинку та земельної ділянки від 30.04.2013 року підтверджують продаж [PERSON] [PERSON] та [PERSON] 3/4 ідеальних частини житлового будинку [ADDRESS] , а саме: [PERSON] - 1/2 ідеальних частини та [PERSON] -1/4 ідеальних частини будинку та земельної ділянки розміром 0,0971 га для обслуговування вказаної частини будинку: [PERSON] - 2/3 ідеальних частини та [PERSON] - 1/3 ідеальні частини земельної ділянки. Відповідно до ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Таким чином, аналізуючи надані докази на підтвердження фактів та спірних правовідносин, норми діючого законодавства, що їх регулюють, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову щодо визнання рішення 36 сесії 5 скликання Овруцької міської ради від 04.08.2010 року №191 в частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення зовнішніх меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передачі безкоштовно у власність земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, господарських будівель, споруд [PERSON] недійсним та відповідно і похідних вимог: визнання державного акту на право власності на землю серії ЯЛ №872288, виданого 14.03.2011 року на ім'я [PERSON], недійсним та визнання договору купівлі-продажу земельної ділянки від 30.04.2013 року між [PERSON], [PERSON] та [PERSON], який посвідчений приватним нотаріусом Овруцького районного нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі за №679, недійсним. Позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.10 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». На підставі ст. 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» з відповідачів слід стягнути судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. з кожного в доход держави.

Outcome: partial