overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем по справі 30.09.2010 у Кулиничівській селищній раді Харківського району та області, актовий запис № 30. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що від шлюбу з відповідачем мають спільну неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з нею, сімейне життя з відповідачем не склалося через відсутність спільних інтересів, взаєморозуміння, різних поглядів на життя, втрати почуття любові та поваги один до одного, сумісне життя та збереження сім`ї неможливо та суперечить її інтересам. Зазначає, що шлюбно-сімейні відносини з відповідачем не підтримують, спільне господарство не ведуть, спір про поділ майна та щодо утримання дитини між ними відсутній. Позивач позовні вимоги підтримала, зазначивши, що шлюбні відносини з відповідачем не підтримують з 2015 року, просила позов задовольнити, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON] , провести підготовче засідання без її участі, про що зазначила у письмовій заяві. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечував, зазначивши, що шлюбні відносини з позивачем не підтримують з 2015 року, просив провести підготовче засідання без його участі, про що зазначив у письмовій заяві. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. 30.09.2010 у Кулиничівській селищній раді Харківського району та області, актовий запис № 30 зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Після реєстрації шлюбу позивачу присвоєно прізвище [PERSON] (а.с.13). Сторони мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] (а.с.7), з 2015 року сторони припинили шлюбно-сімейні відносини та ведення спільного господарства, разом не проживають. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За вказаних вище обставин, а також, що відповідач визнав позов, суд вважає за необхідне шлюб сторін розірвати. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем по справі 30.12.2011 Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1275. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що вона та відповідач зареєстрували шлюб, однак сімейне життя не склалось, оскільки між ними виникло непорозуміння та різні погляди на життєво важливі питання, почалися постійні конфлікти та суперечки, через що сімейне життя стало неможливим та нестерпним. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Вказує, що на теперішній час шлюбно-сімейні відносини з відповідачем не підтримують. Позивач вважає, що сімя розпалась остаточно. У судове засідання позивач, надав суду заяву, в якій позов підтримала в повному обсязі, справу просила розглядати за її відсутності. Після реєстрації шлюбу просить залишити прізвище [PERSON]. Відповідач по справі, про час та місце розгляду цивільної справи був повідомлений судом належним чином та вчасно, надав суду заяву, в якій проти розірвання шлюбу не заперечував, просив справу розглядати за його відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. При цьому суд виходить з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. 30.12.2011 Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1275 між [PERSON] до [PERSON] зареєстровано шлюб, після реєстрації шлюбу позивачу присвоєно прізвище [PERSON] (а. с. 8). Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Сторони припинили шлюбно-сімейні відносини та ведення спільного господарства з 17.12.2016. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч.3 ст.109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За вказаних вище обставин, а також, що відповідач визнав позов, суд вважає за необхідне шлюб сторін розірвати. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом у якому просить розірвати шлюб з відповідачем, визначити місце проживання неповнолітніх дітей та стягнути з нього на її користь судовий збір. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, на задоволенні позову наполягала, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, яке перебуває в матеріалах цивільної справи Судом були досліджені такі матеріали справи як: довідка про реєстрацію шлюбу, копії свідоцтв про народження, заява позивача, повідомлення про вручення поштового відправлення. Судом встановлено, що шлюб був зареєстрований сторонами 13.12.2003 року. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами припинені з серпня 2013 року через відсутність взаєморозуміння . Сторони спільне господарство не ведуть. Сторони знаходились у сімейно-правових відносинах. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе і суперечить їхнім інтересам. Місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. При таких обставинах суд вважає, за необхідне, позов задовольнити у повному обсязі. Крім того, з відповідача , необхідно стягнути на користь позивачки судовий збір у сумі 229 гривень 40 копійок. На підставі викладеного ст.ст.104,105,110,112, 115 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом у якому просить розірвати шлюб з відповідачем. Вимоги мотивує тим, що вона зареєструвала шлюб з [PERSON] 12.11.2013 року. Від шлюбу дітей не мають. Позивач в обґрунтування вимог зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося про причині втрати почуттів взаємоповаги, любові, довіри та постійних сварок на ґрунті побутових проблем. Шлюбні відносини між ними фактично припинені, як подружжя не проживають, спільного господарства не ведуть, вони стали майже чужими людьми, не цікавляться та приймають участі у справах один одного, окремо проводять свій відпочинок. Також позивач вказує, що намагання змінити хід їхнього сімейного життя, зберегти шлюб та сім'ю не дали жодних результатів і викликають лише роздратування, у зв'язку із чим сім'я остаточно розпалася. Зважаючи на вищенаведене позивач просить суд розірвати шлюб. В судове засідання сторони не з'явились, суду подали заяви з проханням розглянути справу у їхню відсутність; позивач в заяві вказала, що позов підтримує; відповідач повідомив суд про визнання позову, строк для примирення просить не надавати. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як убачається із матеріалів справи, сторони уклали шлюб 12.11.2013 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві зроблено актовий запис № 2469 (а.с. 3). Від шлюбу дітей не мають. Відповідно до ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, не ведуть спільне господарство, проживають окремо за різними адресами, взаєморозуміння між ними відсутнє, відповідач позов визнає, тому суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, оскільки існування сім'ї носить формальний характер протягом тривалого часу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 грн. (а.с. 1)

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом у якому просить розірвати шлюб з відповідачем. Вимоги мотивує тим, що вона зареєструвала шлюб з [PERSON] 20.12.2007 року. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Позивач в обґрунтування вимог зазначає, що протягом останніх років сімейного життя між ними зникло кохання і поступово, як наслідок, сімейне життя почало погіршуватися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення з відповідачем шлюбних відносин. Також позивач зазначає, що кожен них по різному дивиться на головні критерії шлюбу, життя та сім'ю. Між ними постійно виникали сварки, свідком яких часто стає їхня дитина, що не може позитивно впливати на її розвиток. З липня 2016 року вони з відповідачем проживають окремо, донька мешкає з нею, ведення спільного господарства припинено, а подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини не має. Зважаючи на вищенаведене позивач просить суд розірвати шлюб. В судове засідання сторони не з'явились, суду подали заяви з проханням розглянути справу у їхню відсутність; позивач в заяві вказала, що позов підтримує; відповідач повідомив суд про визнання позову, строк для примирення просить не надавати. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як убачається із матеріалів справи, сторони уклали шлюб 20.12.2007 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів Відділу реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві зроблено актовий запис № 2088 (а.с. 8). Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с. 9). Відповідно до ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, не ведуть спільне господарство, проживають окремо за різними адресами, взаєморозуміння між ними відсутнє, відповідач позов визнає, тому суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, оскільки існування сім'ї носить формальний характер протягом тривалого часу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 грн. (а.с. 10).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом у якому просить розірвати шлюб з відповідачем. Вимоги мотивує тим, що вона зареєструвала шлюб з [PERSON] 21.06.2013 року. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач в обґрунтування вимог зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя, відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки. Спільного господарства не ведуть та проживають окремо. Також вказує, що фактичні шлюбні відносини між ними припинені, а всі фізичні та духовні зв'язки втрачені, у зв'язку із чим шлюб має лише формальний характер, а збереження сім' не можливе. Зважаючи на вищенаведене позивач просить суд розірвати шлюб. В судове засідання сторони не з'явились, суду подали заяви з проханням розглянути справу у їхню відсутність; позивач в заяві вказала, що позов підтримує; відповідач повідомив суд про визнання позову, строк для примирення просять не надавати. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як убачається із матеріалів справи, сторони уклали шлюб 21.06.2013 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві зроблено актовий запис № 1056 (а.с. 7). Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Відповідно до ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, не ведуть спільне господарство, проживають окремо за різними адресами, взаєморозуміння між ними відсутнє, відповідач позов визнає, тому суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, оскільки існування сім'ї носить формальний характер протягом тривалого часу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 грн. (а.с. 1)

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб з відповідачем. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 01.06.2002 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. В період шлюбу у сторін народилися діти - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Станом на теперішній час проживання однією сім'єю між сторонами фактично припинено, подальше сумісне життя з відповідачем неможливе. Як причину розпаду сім'ї позивачка вказує на той факт, що у сторін різні погляди на подружнє життя та сім'ю. Позивачка позовні вимоги підтримала, про що надала відповідну заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутністю. Відповідач у судовому засідання участі не приймав, про дату, час та місце розгляду справи була сповіщений у встановленому законом порядку. Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, а також не надав суду даних про неможливість прийняття участі у судовому засіданні з поважних причин, у зв'язку з чим суд вважає за можливе розгляд справи за його відсутністю, в сенсі ст. 169 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01.06.2002 року між сторонами укладено шлюб, про що Відділом реєстрації актів громадського стану Іллічівського районного управління юстиції м. Одеси зроблено актовий запис №177 (свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER]). В період шлюбу у сторін народилися діти - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й дружини та збереження шлюбу суперечать інтересам одного з них. Суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст. 1 СК України) та не може будуватися на примушуванні сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а тим більш в подружніх відносинах. Витрати по оплаті держмита при оформленні реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС суд вважає за необхідне покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом у якому просить розірвати шлюб з відповідачем. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 03.10.2003 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від шлюбу у сторін неповнолітніх дітей немає. Станом на теперішній час проживання однією сімєю між сторонами фактично припинено, подальше сумісне життя з відповідачем неможливе. Як причину розпаду сім'ї позивач вказує на той факт, що у сторін різні погляди на подружнє життя та сім'ю. Позивач позовні вимоги підтримала, про що надала відповідну заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутністю. Відповідач у судовому засідання участі не приймав, про дату, час та місце розгляду справи був сповіщений у встановленому законом порядку. Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, а також не надав суду даних про неможливість прийняття участі у судовому засіданні з поважних причин, у звязку з чим суд вважає за можливе розгляд справи за йог відсутністю, в сенсі ст. 169 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 03.10.2003 року між сторонами укладено шлюб, про що Першим відділом реєстрації атів громадського стану Малиновського районного управління юстиції м. Одеси зроблено актовий запис №496 (свідоцтво про укладення шлюбу серії І-ЕД №140715). Від шлюбу у сторін неповнолітніх дітей немає. Судом встановлено, що сімейні відносини припинені остаточно. Подальше сімейне життя чоловіка і дружини та збереження сімї стали неможливими, шлюб носить формальний характер і підлягає розірванню. Відповідно до ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб може бути розірваний за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Сторони вирішили після розірвання шлюбу прізвища залишити без змін. Суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст. 1 СК України) та не може будуватись на примушуванні сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а тим більш в подружніх відносинах. Витрати по оплаті держмита при оформленні реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС суд вважає за необхідне покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб з відповідачем. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 11.03.2010 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від шлюбу у сторін дітей немає. Станом на теперішній час проживання однією сім'єю між сторонами фактично припинено, подальше сумісне життя з відповідачем неможливе. Як причину розпаду сім'ї позивачка вказує на той факт, що у сторін різні погляди на подружнє життя та сім'ю. Позивачка позовні вимоги підтримала, про що надала відповідну заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутністю. Відповідач у судовому засідання участі не приймав, про дату, час та місце розгляду справи була сповіщений у встановленому законом порядку. Оскільки, відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, а також не надав суду даних про неможливість прийняття участі у судовому засіданні з поважних причин, у зв'язку з чим суд вважає за можливе розгляд справи за його відсутністю, в сенсі ст. 169 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 11.03.2010 року між сторонами укладено шлюб, про що ЗАЦС управління міського району Прага 1 округ Прага зроблено актовий запис в томі 1/27 за рік 2010, сторінка/ аркуш 71 номер запису 86, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 18.03.2010 року. Від шлюбу у сторін дітей немає. Відповідно до ст. 111 Сімейного кодексу України, сторонам було надано строк для примирення. Однак, після завершення строку встановлено, що сімейні відносини припинені остаточно. Подальше сімейне життя чоловіка та дружини, і збереження сім'ї стали неможливими, шлюб носить формальний характер, а тому підлягає розірванню. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й дружини та збереження шлюбу суперечать інтересам одного з них. Крім того, позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу з відповідачем. Суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст. 1 СК України) та не може будуватися на примушуванні сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а тим більш в подружніх відносинах. Витрати по оплаті держмита при оформленні реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС суд вважає за необхідне покласти на відповідача.

Outcome: approved