Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом у якому просить розірвати шлюб з відповідачем. Заяву мотивує тим, що 17 грудня 2011 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] Від шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивач в обґрунтування вимог зазначає, що після народження сина поведінка відповідача змінилася. Матеріального статку сім'ї не вистачало, вона будучи студенткою не працювала, вони жили за рахунок її батьків, відповідач покинув роботу та зусиль для пошуку нової роботи не прикладав. Також позивач вказує, що відповідач зловживав наркотичними засобами, вживання яких раніше переховував, у зв'язку із чим у родині почали виникати сварки під час яких відповідач її ображав, бив та погрожував вбивством її батькам. З серпня 2017 року вони спільно не проживають, не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків, неодноразові спроби до примирення позитивних результатів не дали. Зважаючи на вищенаведене позивач просить суд розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з'явилася, до суду подала заяву з проханням розглянути справу без її участі, в заяві вказала, що позов підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав. З урахуванням вищевикладеного Дніпровським районним судом м. Києва 18 грудня 2017 року постановлена ухвала про заочний розгляд справи, відповідно до положень ст. ст. 280, 281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 17 грудня 2011 року, про що в Книзі реєстрації актів про одруження Відділу реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві зроблено відповідний актовий запис № 2036 (а.с. 4). Від шлюбу мають малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 5, 6). Відповідно до ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно з ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, не мають спільного бюджету, не ведуть спільне господарство, проживають окремо за різними адресами, взаєморозуміння між ними відсутнє, шлюб існує формально, позивач наполягає на розлученні, оскільки вважає, що збереження шлюбу бути не може, тому суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, оскільки існування сім'ї носить формальний характер протягом тривалого часу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп. (а.с. 1).

Outcome: approved