Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вказаним вище позовом, посилаючись на те, що [PERSON] (син позивача) та [PERSON] мають спільну неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Батьки дівчинки з 2011 року проживають окремо від дитини, ухиляються від виконання покладених на них батьківських обов'язків. Неповнолітня [PERSON] перебуває під її опікою, проживає з 2004 року з нею, вона займається вихованням та утриманням дівчинки. Дитина практично є дитиною позбавленою батьківського піклування, але ніяких пільг не отримує. Вирішення питання щодо позбавлення батьків батьківських прав необхідно для отримання дитиною відповідного статусу та надання державної допомоги. Просила позбавити батьківських прав відповідачів. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила позбавити [PERSON] та [PERSON]батьківських прав щодо неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Представник третьої особи в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, вважала, що позбавлення батьківських прав не буде суперечити інтересам дитини. Відповідачі у судове засідання не з'явились, про причини неявки суд не повідомив, про час і місце слухання справи повідомлялися у встановленому законом порядку. Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи перебування, зареєстрованому у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Окрім того, відповідно до ч. 3 ст. 76 ЦПК України якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім'ї, які проживають разом з нею, а за їх відсутності - відповідній житлово-експлуатаційній організації або виконавчому органу місцевого самоврядування. За таких обставин, враховуючи згоду позивача на слухання справи у відсутність відповідачів, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно актового запису про народження № 457 від 05.06.1999 року, зробленого міським відділом реєстрації актів цивільного стану Херсонського обласного управління юстиції, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до характеристики Херсонської гімназії № 3 Херсонської міської ради вбачається, що [PERSON] навчається в Херсонській гімназії № 3 з 2006 року, проживає з бабусею [PERSON], про місцезнаходження матері ([PERSON].) невідомо з 2004 року, а батько ([PERSON].) після розлучення у 2011 році, зі своєю другою дружиною ([PERSON].) додому майже не з'являвся, не брав участі ні у вихованні дитини, ні в матеріальному забезпеченні, не цікавився станом її здоров'я, у школу не з'являвся. Відповідно до довідки ПП «Жилтранс» від 08.11.2016 року № 2023 [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS]. З акту обстеження від 28.02.2017 року, вбачається, що за адресою: [ADDRESS] [PERSON] не проживає з 2098 року по теперішній час, її особисті речі в квартирі відсутні. Відповідно до довідки від 13.09.2016 року ст. інспектора Корабельного ВП ХВП ГУНП в Херсонській області [PERSON] мешкає разом з онукою [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до висновку Виконавчого комітету Корабельної районної у м. Херсоні ради від 07.02.2016 року № 02-14-7-25 Виконавчий комітет Корабельної районної у м. Херсоні ради, як органи опіки та піклування, вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що є знайомою позивача з 1970 року. Онука позивачки проживає разом з нею з народження, батьків дитини не бачила давно, про дитину піклується лише бабуся. Відповідно до ст.150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав відносно дитини, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007р. №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на батьків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин по справі, зокрема ставлення батьків до дитини. П.16 зазначеної Постанови Пленуму Верховного Суду України передбачає, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, треба розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Оскільки судом після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин по справі, зокрема ставлення відповідачів як батьків до своєї дитини, встановлено наявність факту свідомого нехтування ними своїми обов'язками по вихованню та утриманню неповнолітньої доньки, а саме відповідачі не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, тому суд приходить до висновку про необхідність застосування крайнього заходу впливу на відповідачів шляхом позбавлення їх батьківських прав. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір.

Outcome: approved