Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що 10.07.2014 р. приблизно о 20 год., коли вона перебувала у себе вдома разом зі своєю мамою - [PERSON], за вищевказаною адресою, до мами прибув - [PERSON], з яким у позивача давно склались вкрай неприязнені стосунки через його агресію та відверту ворожість. У присутності матері позивача [PERSON] почав демонстративно конфліктувати із позивачем, ображати позивача та виражатися на її адресу нецензурною лайкою. Коли позивач попросила його вести себе пристойніше та вибирати більш доступні вирази, [PERSON] навмисно наніс позивачу спочатку один удар лівою рукою в її обличчя, в область правого вуха, після чого вдруге вдарив її правою рукою, стиснутою в кулак, в обличчя, і тут же втретє вдарив лівою рукою в обличчя, спричинивши сильний біль. Не давши отямитись від больового шоку, [PERSON], продовжуючи реалізувати свій злочинний намір, ще наніс удар кулаком в область лівого виска, та завдав удар долонею по губах. Як зазначається позивачем при зверненні до суду, вона, намагаючись врятуватись від злочинних дій [PERSON], хотіла втекти від нього та кинулась в бік, однак останній, з метою подальшої розправи, з силою штовхнув її на меблі, на яких було скло, та позивач впала. Ледве вона встигла підвестись, як [PERSON] одразу ж наніс мені правою рукою удар по обличчю, та ще два удари лівою рукою з відкритою долонею, в обличчя позивача. В результаті цих побоїв, вчинених навмисно відповідачем, він спричинив позивачу відповідно до висновку судового експерта, тілесні ушкодження у вигляді внутрішньо - шкіряного крововиливу в скроневій області праворуч волосистої частини голови, крововиливу на червоній каймі нижньої-губи по центру ліворуч, чотирьох ділянок осадження в поперековій області праворуч, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки. Вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 28.080.2014 р. [PERSON] був визнаний винним за ч. 1 ст. 125 КК України, та йому було призначено покарання у виді громадських робіт строк сто п'ятдесят годин. Предмет позову становить вимога про стягнення з відповідача на користь позивача на відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином, 65,29 грн. (вартість проведення обстеження в бюро судово-медичної експертизи), 5 00,00 грн. на відшкодування моральної шкоди. У судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримав повністю, надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, просив суд повністю задовольнити поданий позов. Відповідач позов визнав частково, пояснив, що згоден відшкодувати матеріальну шкоду повністю, на відшкодування моральної шкоди він готовий сплатити 3 500,00 грн. із майбутнього заробітку стільки, скільки зможе, вважав зазначений позивачем розмір завищеним. Відповідно до пояснень відповідача позивач спровокувала цю бійку зневажливим ставленням до нього на протязі тривалого часу, та він не наносив таку кількість вдарів та у той спосіб, що зазначено у вироку суду. Заслухав пояснення осіб, які беруть участь справі, та досліди докази в межах заявлених вимог згідно ст. 11 ЦПК України, суд дійшов до висновку про наявність підстав для ухвалення рішення про задоволення позову частково, виходячи з наступного. Вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 28.08.2014 р. [PERSON] було визнано винним за ч. 1 ст. 125 КК України та призначено покарання у виді громадських робіт на строк сто п'ятдесят годин. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно з вироком суду від 28.08.2014 р. [PERSON] 10.07.2014 року приблизно о 20 год. знаходився у своєї знайомої [PERSON] за місцем її проживання в [ADDRESS], де також знаходилась неповнолітня донька останньої [PERSON], [INFO] У вказаний час та місці між [PERSON] та [PERSON] на грунті особистих неприязних стосунків виник словесний конфлікт, в ході якого у [PERSON] виник злочинний намір, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень останній, реалізуючи який він, діючи умисно, наніс неповнолітній [PERSON] один удар лівою рукою по обличчю долонею в область правого вуха, після чого наніс другий удар своєю правою рукою стисненою в кулак по обличчю, третій удар наніс лівою рукою в область обличчя. Далі, продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, [PERSON] навмисно наніс ще один удар своєю рукою стиснутою в кулак в область лівого виска, та завдав удар долонею по губам неповнолітній [PERSON], після чого вона, намагаючись захиститись від ударів, почала тікати, але [PERSON] товкнув її на меблі, де було скло; далі [PERSON] знов намагалась втекти, але [PERSON] наніс їй удар правою рукою долонею по обличчю та 2 удари лівою рукою долонею в обличчя. В результаті своїми злочинними діями [PERSON] спричинив неповнолітній [PERSON] згідно висновку експерта №2866е від 31.07.2014 року тілесні ушкодження у виді: внутрішньо-шкіряного крововиливу в скроневій області праворуч волосистої частини голови, крововиливу на червоній каймі нижньої губи по центру та ліворуч, чотирьох ділянок осадження в поперековій області праворуч, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1 ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Позивач надала суду докази у порядку ст.ст. 57-59 ЦПК України на підтвердження спричинення матеріальної шкоди в розмірі 65,29 грн. та саме така грошова сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Стосовно вимоги позову про відшкодування моральної шкоди, то, задовольняючи її частково, суд виходить з наступного. Згідно з п. 2 ч.2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Суд погоджується із доводами позивача щодо того, що в результаті протиправної поведінки відповідача позивач зазнала моральних ушкоджень. Згідно ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливостей їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахування інших обставин, які мають істотне значення, також при визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості. Відповідно до ч. 4 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Вирішуючи питання щодо розміру такого відшкодування, суд виходить з повідомленого позивачем характеру душевних страждань, їх тривалості, віку позивача, тяжкості вчиненого відповідачем злочину, а вимоги розумності і справедливості, через що з відповідача на користь позивача підлягають присудженню до стягнення на відшкодування моральної шкоди, завданої в результаті ушкодження здоров'я, 3 500,00 грн. Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до ст.ст. 88 та 215 ЦПК України.

Outcome: partial