Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-19 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом та просить визнати за нею право власності на Ѕ частину житлового будинку [ADDRESS] , стягнути з відповідача на користь позивачу суму витрат на правничу допомогу в розмірі 7100,00 гривень. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що з 25 травня 2012 року до 19 березня 2019 року вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Харківському району та місті Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області. Під час шлюбі сторони придбали житловий будинок загальною площею 49,3 кв.м, житловою площею 27,8 кв.м. за адресою: [ADDRESS] . Відповідач не бажає у добровільному порядку вирішити питання щодо розподілу майна у досудовому порядку, що порушує права позивача. За вказаних обставин позивач змушена звернутися до суду з позовом. Крім того, при зверненні до суду позивачем понесені витрати на правову допомогу у розмірі 7100,00 гривень. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 27 травня 2019 року відкрито провадження по справі. Представник позивача - [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, також просила розглянути справу без її участі та участі позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про день та час слухання справи повідомлялася своєчасно і належним чином, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного Управління ДМС України в Харківській області, отриманих судом у порядку ч. 6 ст.187 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив. Враховуючи повторну неявку в судове засідання відповідача, належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України суд, за письмовою згодою представника позивача, вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши докази по справі встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який розірвано 19 березня 2019 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області, що підтверджено копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , що видано 19 березня 2019 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області, запис № 53 від 19 березня 2019 року. 15 червня 2018 року за договором купівлі-продажу, що посвідчений приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Жовнір В.П., реєстр № 1377 [PERSON] придбав житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] , про що свідчить інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 161222371 від 25 березня 2019 року. Також суду надано: заява [PERSON] від 15 червня 2018 року про надання згоди [PERSON] на купівлю житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] ; пропозиція [PERSON] від 26 березня 2019 року щодо мирного врегульована питання стосовно поділу спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, при цьому відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором, у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 60 Сімейного Кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). При цьому відповідно до ст. 66 цього Кодексу дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ст. 70 Сімейного Кодексу України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором, але при вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 Сімейного Кодексу України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на кошти, які належали їй. Суд аналізуючи надані сторонами докази приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони в період шлюбу придбали житловий будинок загальною площею 49.3 кв.м. житловою площею 27.8 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , який зареєстрований за відповідачем. Даних, що вказаний об`єкт є особистою приватною власністю дружини чи чоловіка суду не надано. Враховуючи, що позивач та відповідач є співвласниками спірного майна, суд визнає за позивачем в порядку розподілу спільного майна подружжя право власності на Ѕ частину житлового будинку [ADDRESS] . При цьому, суд відмовляє в задоволенні вимог позивача про стягнення з відповідача суми витрат на правничу допомогу, оскільки позивач не надав доказів на підтвердження оплати гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, а також суду не надано розрахунків витрат часу, витраченого юристом на правову допомогу та доказів на підтвердження наданих юридичних послуг. Таким чином, суд частково задовольняє вимоги позивача та питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial