overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів, посилаючись на те, що рішенням Сторожинецького районного суду 01 квітня 2013 року шлюб з відповідачем [PERSON] було розірвано. Від шлюбу у сторін є двоє дітей: син [PERSON] [INFO] та дочка [PERSON] [INFO], які проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Відповідач матеріально дітей не утримує, тому позивач просила суд стягувати з нього на її користь на утримання дітей аліменти у твердій грошовій сумі по 500 гривень щомісячно до досягнення дітьми повноліття. В судове засідяння позивач [PERSON] не з'явилася, однак направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги змінила, просила стягувати на утримання сина [PERSON] 400 грн., а на утримання дочки [PERSON] - 300 грн., щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Судові витрати по справі просила покласти на відповідача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, направив до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, змінені позовні вимоги визнав. Судом, згідно свідоцтв про народження дітей (а.с.5,6) встановлено, що [PERSON] являється батьком [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . Рішенням Сторожинецького районного суду від 01.04.2013 року по справі №723/502/13-ц шлюб між сторонами було розірвано та дітей залишено проживати з матір'ю (а.с.4). Вирішуючи питання про розмір аліментів, що будуть стягуватись з відповідача, суд виходить з того, що згідно вимог ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків передбачених ст.184 цього Кодексу, а згідно ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідач офіційно не працює, а тому аліменти необхідно визначати у твердій грошовій сумі, яка на думку суду може складати визнану відповідачем суму, виходячи із зазначених обставин. Судові витрати суд покладає на відповідача, зважаючи на те, що його бездіяльність призвела до звернення позивача до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів, посилаючись на те, що рішенням Сторожинецького районного суду від 19.09.2013 року між нею та [PERSON] було розірвано шлюб. У сторін від шлюбу народилося двоє дітей: син [PERSON] [INFO] та дочка [PERSON] [INFO], які проживають з позивачем та перебувають на її утриманні. Відповідач дітей матеріально не утримає, участі у їх вихованні не бере, тому позивач просила стягувати на утримання дітей аліменти в розмірі по 600 гривень, щомісячно до досягнення дітьми повноліття. В судовоме засідання позивач не з'явилася, однак направила на адресу суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги змінила, просила суд стягувати з відповідача на її користь на утримання дітей аліменти в твердій грошовій сумі по 550 гривень, щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак направив на адресу суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, визнавши змінені позовні вимоги. В судовому засіданні було встановлено, що відповідач є батьком [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] та будучи зобов'язаним утримувати дітей до досягнення ними повноліття - кошти на їх утримання не надає, тому суд знаходить, що позовна вимога про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей підлягає задоволенню. Згідно ст.51 Конституції України та у відповідності до положень ст.ст.180, 181 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Вирішуючи питання про розмір аліментів, що будуть стягуватись з відповідача, суд виходить з того, що згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить 1032 грн., а на дітей віком від 6 до 18 років, 1286 грн. Виходячи із вимог статті 180 СК України утримання дітей є рівною мірою обов'язком як матері так і батька. Забезпечуючи дітям сторін хоча б встановлений законом прожитковий мінімум, суд вважає, що з батька слід стягувати половину прожиткового мінімуму для кожної із дітей і така сума нарівні із часткою матері може задовольнити потреби дітей. З огляду на вказане та зважаючи на змінений позивачем розмір аліментів та визнання позову відповідачем, суд знаходить, що позов підлягає задоволенню в сумі по 550 грн. на дітей, щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Судові витрати суд покладає на відповідача, у звязку з тим, що діти проживають з мамою, та на виконання п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, допускає рішення суду до негайного виконання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем, мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно не надає, чим ставить сім'ю в тяжке матеріальне становище. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини до досягнення повноліття, в розмірі 1500 грн., оскільки відповідач являється приватним підприємцем та має мінливий дохід. В судовому засіданні позивач наполягає на задоволенні позовних вимог. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково та пояснив, що надавати матеріальну допомогу на утримання сина в розмірі 1500 грн. він не має можливості, оскільки від підприємницької діяльності він отримує дохід в сумі близько 1500 грн., іншого доходу не має, згоден сплачувати аліменти в розмірі 700 грн. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Сторони перебували у шлюбі, мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Син проживає з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Між сторонами не досягнуто домовленості щодо способу виконання обов'язку утримувати дитину. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідач [PERSON] являється фізичною особою-підприємцем, має мінливий дохід. Відповідач зобов'язаний утримувати дитину, інших утриманців у нього немає, тому позовні вимоги підлягають задоволенню, але частково, в сумі 1286 грн., що складає розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік». На підставі викладеного і

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів та в обгрунтування своїх позовних вимог вказала, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого в них [INFO] народився син [PERSON]. Відповідач з 2012 року із сім»єю не проживає, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Син проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні, тому позивач просить винести рішення про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку відповідача щомісячно до досягнення сином повноліття. В судовому засіданні позивач позов підтримала, а відповідач - визнав. Суд заслухав пояснення сторін, дослідив матеріали справи встановив, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.7), а оскільки батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, в судовому засіданні встановлено, що відповідач не надає належну допомогу на утримання сина, інших утриманців не має та не надав докази про неможливість сплати аліментів, суд вважає позов таким, що підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів та коштів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, посилаючись на те, що 10 квітня 2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану, актовий запис №297 сторонами було укладено шлюб. У сторін від шлюбу народилася дочка [PERSON] [INFO], яка проживає з матірю та знаходиться на її утриманні. Позивач просила стягувати на утримання дитини аліменти в розмірі по 900 гривень, щомісячно до досягнення дитиною повноліття та на своє утримання у розмірі по 500 гривень щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, однак направила на адресу суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги змінила, просила стягувати з відповідача на утримання дитини аліменти у твердій грошовій сумі по 550 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Просила змінені позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений судом належним чином. Виходячи з чого суд знаходить можливим розглядати справу у відсутності сторін та ухвалює заочне рішення. В судовому засіданні було встановлено, що сторони уклали шлюб 10 квітня 2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану, актовий запис №297, від якого народилася дочка [PERSON] [INFO]. Судом встановлено, що згідно Свідоцтв про народження серії 1-МИ №171013 виданого 21.09.2012 року виконавчим комітетом Михальчанської сільської ради Сторожинецького району, Чернівецької області, батьком [PERSON] [INFO] є відповідач, який, у відповідності до ст.180 СК України, будучи зобов'язаним утримувати дитину до досягнення нею повноліття - кошти на її утримання не надає, тому суд знаходить, що позовна вимога про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про вид і розмір аліментів, що будуть стягуватись з відповідача, суд виходить з того, що згідно вимог ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.3 ст.181 та ст.182 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує всі обставини, що мають істотне значення, в тому числі матеріальне становище відповідача. Судові витрати суд покладає на відповідача у звязку з тим, що з позивачем проживає малолітня дитина сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення боргу з [PERSON], посилаючись на ті обставини, що 25.02.2013р. вона надала останньому позику у сумі 25000 грн. з датою повернення 25.09.2013р. Грошові зобов'язання було оформлено в простій письмовій формі - розпискою. В установлений строк відповідач борг не повернув, зустрічі з нею уникає. За таких обставин просить в судовому порядку стягнути з [PERSON] суму позики та понесені нею судові витрати у розмірі 250 грн. Представник позивача надав до суду заяву в якій просив суд слухати справу без його участі , позовну заяву підтримав та просив задовольнити у повному обсязі, а також покласти на відповідача витрати пов'язані з викликом до суду в сумі 90 грн. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Вивчивши матеріали справи суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступного, відповідно до положень ст..1046, 1047 ЦК України, за договором позики, одна сторона /позикодавець/ передає другій стороні /позикодавцю/ грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів /суму позики/ або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей. визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках коли позикодавцем є юридична особа - незалежно від суми. На підтвердження укладання договору позики та умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості грошей. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Із наданих позивачем доказів вбачається, що 25.02.2013 року [PERSON] надала відповідачу [PERSON] позику у сумі 25000 грн., про що свідчить розписка написана власноруч відповідачем та підтверджена підписом позивача. В даній розписці вказано, що строк повернення боргу 25.09.2013р. Дану грошову суму до теперішнього часу відповідач позивачу не повернув. За таких підстав та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення боргу за договором позики від 03 листопада 2014 року, трьох процентів річних посилаючись на те, що передала у позику 40 000 грн. 00 коп. з поверненням не пізніше 30 грудня 2014 року, від повернення коштів відповідач відмовляється. Тому вимушена звернутися до суду про стягнення боргу. Представник позивача у судове засідання з'явився, підтримав позовні вимоги та надав суду пояснення, що відповідають змісту позовних вимог. Відповідач в судове засідання з'явилася та визнала позовні вимоги. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши думку учасників процесу вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідачем написано розписку та складено договір позики від 03 листопада 2014 року про позику у розмірі 40 000 гривень з зазначенням строку їх повернення до 30 грудня 2014 року. Відповідач у визначений строк зобов'язання не виконав. Відповідно до вимог ч.1 ст.12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Крім цього, згідно ч.2 ст.14 ЦК України особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї. Суд вважає, що волевиявлення відповідача підтверджується власноруч написаною розпискою та підписаним договором позики. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Вимогами ст.625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З врахуванням наведених вище аргументів суд рахує, що відповідачем не представлено доказів, що спростовують вимогу позивача про стягнення коштів за розпискою. Суд вважає, що позивач має право на повернення основного боргу у розмірі 40 000 грн., 3% річних за користування коштами у розмірі 134,79 грн., та збитків завданих інфляцією у розмірі 1 240 грн., тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині є обгрунтованими та такими, що знайшли підтвердження у судовому засіданні тому сума заборгованості підлягає до стягнення. Відповідно до ст.88 ЦПК України вимоги позивача щодо відшкодування судових витрат підлягають задоволенню пропорційно до задоволених позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення боргу посилаючись на те, що 27.07.2012 року між нею та відповідачем [PERSON], було укладено договір позики, у відповідності до якого позивачка передала відповідачу грошову позику в розмірі 70000,00грн. зі строком повернення до 25.05.2015 р. Позика була надана для власних цілей відповідача. Однак станом на 12.06.2015р. сума позики не повернута позивачці в добровільному порядку. Тому просить суд стягнути з відповідача суму боргу . В судове засідання позивачка подала заяву про слухання справи у її відсутності та підтримання позовних вимог. Відповідач в судове засідання теж подав заяву у відповідності до якої позовні вимоги визнав, справу просить слухати у його відсутності . Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення по справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав . Встановлено, що 27.07.2012 року між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON], було укладено договір позики грошей(а.с.4), у відповідності до якого позивачка передала, а відповідач прийняв, грошову позику в розмірі 70000,00грн.\~ зі строком повернення до 25.05.2015р., грошові кошти, які є предметом цього договору, були передані позикодавцем та одержані позичальником до підписання даного договору. Відповідно до договору позики грошей від 27.07.2012 р. відповідач зобовязався повернути позивачу отриману суму позики до 25.05.2015 р., однак дану суму не повернув в добровільному порядку. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у тій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 1 ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За таких обставин, суд приходить до висновку, що порушення відповідачем взятого на себе зобовязання про повернення боргу в зазначений строк призвело до того, що його заборгованість складає 70000,00 грн.. Таким чином суд враховуючи вищезазначене приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. У відповідності до ст.84,88 ЦПК України суд стягує судові витрати з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення додаткових витрат на дитину. Позов мотивований тим, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 28.08.2017 в справі №127/11186/17 шлюб між сторонами розірваний. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що дитина проживає з нею, вона і несе витрати, пов`язані з розвитком дитини, її побутовими потребами та лікуванням. Розмір цих витрат склав 17129,00 грн. Позивач зазначає, що має незначний дохід, відповідач же не виконує своїх батьківських обов`язків та не бере участі в додаткових витратах на дитину. З огляду на викладене, позивач,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення додаткових витрат на утримання сина, посилаючись на те, що відповідачем по справі перебуали у зареєстрованому шлюбі, від якого народився син [PERSON], [INFO]., який на даний час навчається у Калуському коледжі економіки, права та інформаційних технологій Івано-Франківського НУ Нафти і газу . Враховуючи, що вартість навчання за весь період навчання становить 17710 грн., з яких позивачка внесла 4620 грн., що являється оплатою за один рік навчання, то просить суд стягнути з відповідача половину вартості в сумі 2310 грн., як додаткові витрати на дитину . В судове засідання позивачка подала заяву, де позовні вимоги підтримала, просить суд вимоги задовольнити та слухати справу у її відсутності. Відповідач в судове засідання теж подав заяву про невизнання позовних вимог, справу слухати просить у його відсутності.. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвали рішенням суду від 22.09.2003року (а.с.6), від шлюбу народився син [PERSON], [INFO] (а.с.5), який проживає разом з матір»ю , та навчається на першому курсі денної форми навчання у Калуському коледжі економіки, права та інформаційних технологій Івано-Франківського НУ Нафти і Газу (а.с.10). Згідно договору про навчання в у Калуському коледжі економіки, права та інформаційних технологій Івано-Франківського НУ Нафти і газу вартість повного навчання складає 17710 грн. (а.с.7). В судовому засіданні зясовано, що позивачка на навчання їхнього із відповідачем сина у Калуському коледжі економіки, права та інформаційних технологій Івано-Франківського НУ Нафти і Газу , витратила на оплату навчання за перший рік навчання 4620 грн., половину з яких просить суд стягнути з відповідача . Також у судовому засіданні встановлено, що відповідач відповідно до виконавчого листа від 27.08.2003р. сплачує на користь позивачки аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку(а.с.12). Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. У судовому засіданні позивачкою не подано жодних даних, а судом не здобуто жодних доказів, які свідчать про виняткові (особливі) обставини, що слугували б підставою для стягнення додаткових витрат на дитину. Сам факт навчання у Калуському коледжі економіки, права та інформаційних технологій Івано-Франківського НУ Нафти і Газу не є винятковою обставиною, а відтак , у задоволенні позову слід відмовити. . На підставі наведеного та

Outcome: dismissed