Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був між ними зареєстрований 01.07.2007 року Виконавчим комітетом Софіївської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, актовий запис № 04. Від даного шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказала, що шлюбні відносини між ними припинено, через відсутність взаєморозуміння та несумісність характерів, а тому вважає, що примирення між ними неможливе. Позивач в\~судове засідання\~не зявилась,\~до суду\~надала заяву\~про \~розгляд справи\~у її\~відстуність,\~ позовні\~вимоги \~підтримує у\~повному обсязі\~та наполягає\~на розірванні\~шлюбу,\~проти \~ ухвалення заочного рішення не заперечує. Після розірвання шлюбу просила прізвище їй не змінювати. Відповідач в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, відомостей про причини неявки не надав, тому суд, згідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, вирішує справу на підставі наявних у ній доказів (постановляє заочне рішення). У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява обгрунтована та підлягає задоволенню. В судовому засіданні судом встановлено, що 01.07.2007 року Виконавчим комітетом Софіївської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, актовий запис № 04, між сторонами по справі було зареєстровано шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії 1-ФП № 130115. Шлюбні стосунки припинені через відсутність взаєморозуміння та несумісність характерів. Сторони мають малолітню дитину, що підтерджується свідоцтвами про народження дитини серії 1-ФП № 078438, виданого 03.06.2008 року, актовий запис № 09, згідно якого [PERSON] народилась 01.06.2008 року, її батьками зазначені сторони по справі. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Беручи до уваги, що фактично шлюб між подружжям розпався, сімейні стосунки припинені, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам обох сторін та їх малолітніх дітей, суд вважає, що позов заявлено обгрунтовано, його було підтверджено протягом судового розгляду, тому він підлягає задоволенню. Враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України,суд вважає за можливе розглянути справу в порядку заочного розгляду. За клопотанням позивача понесені нею судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 705 грн. слід залишити за [PERSON] Враховуючи викладене, та

Outcome: approved