Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом з вимогою розірвати шлюб між нею та відповідачем. В своїй заяві позивач зазначила, що 25 листопада 2014 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося через несумісність характерів, відсутність взаємоповаги один до одного, втрату почуття любові та взаємодовіри, що породжує в сімї непорозуміння та конфлікти, які негативно впливають на їх взаємовідносини. Шлюбні відносини припинили та спільно як сімя не проживають з квітня 2016 року. Спільне подружнє життя суперечить її інтересам, збереження шлюбу неможливе. Посилаючись на викладене позивач просила суд, шлюб укладений між нею та відповідачем у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Глобинського районного управління юстиції у Полтавській області 25 листопада 2014 року, актовий запис № 188 розірвати, стягнути з відповідача судові витрати. У судове засідання позивач не зявилася, подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги просила задовольнити, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач повторно в судове засідання не зявився, не повідомивши суд про причину неявки, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. Суд, у відповідності до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, розглянув справу заочно, на підставі наявних у ній даних та доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. Судом встановлено, що сторони з 25 листопада 2014 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-КЕ № 123885 від 25.11.2014 року, актовий запис № 188 (а.с.5). Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії I-КЕ № 215442 від 24.02.2015 року, актовий запис № 02 (а.с.8). Крім того, судом встановлено, що сторони з квітня 2016 року припинили шлюбні відносини, спільне життя не склалося через несумісність характерів, відсутність взаємоповаги один до одного, втрату почуття любові та взаємодовіри, що породжує в сімї непорозуміння та конфлікти, які негативно впливають на їх взаємовідносини/ Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Згідно ч. 1\~ст. 24 СК України, \~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Ст. 55 Сімейного кодексу України вказує на обовязок дружини та чоловіка спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до\~ст. 112 ч.2 СК України,\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач заперечень проти розірвання шлюбу суду не надав, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них, примирення між сторонами неможливе, тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до\~ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Понесені позивачем судові витрати у вигляді сплати судового збору в розмірі 640,00 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved