Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів про визнання осіб такими, що втратили право на користування жилим приміщенням. Свої вимоги мотивує тим, що є власником квартири [ADDRESS] . Зазначає, що у квартирі зареєстровані її сестра [PERSON] та її [PERSON] . Хоча відповідачі і зареєстровані у квартирі, однак, в [PERSON] у квартирі не проживає з 1998 року, [PERSON] з 2004 року без поважних причин, вони зібрали свої особисті речі, залишили жило та на даний час місце проживання їх невідомо. Факт не проживання відповідачів підтверджується актами, складеними житлово-будівельним кооперативом. Оскільки відповідачі не проживають у квартирі без поважних причин, квартирою не користуються і не цікавляться, комунальні послуги не сплачують, то просить суд, визнати відповідачів такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, квартирою [ADDRESS] . Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, а тому судом згідно вимог ст. 280 ЦПК України ухвалено заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст.\~319\~ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст.\~321\~ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст.\~391\~ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.\~150\~Житлового кодексу\~України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Судом встановлено, що згідно договору дарування квартири від 05.10.2002 року [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (а.с. 5). Як зазначає позивач у позовній заяві, то в квартирі зареєстровано місце проживання її сестри [PERSON] та її [PERSON] (а.с. 9-10). В судовому засіданні встановлено, що відповідачі не проживають у квартирі значний час, а саме [PERSON] з 1998 року, [PERSON] з 2004 року без поважних причин, комунальні послуги не сплачують, не беруть участі в її утриманні, особистих речей їх там немає. Суд вважає, що в даному випадку, підлягають застосуванню положення статей\~317,\~319,\~391\~та\~405 ЦК України, ст.\~\~156 ЖК України, які визначають права власника майна, та регулюють взаємовідносини власника жилого приміщення та членів його сім`ї, у тому числі у випадку припинення з ним сімейних відносин\~або відсутності члена сім`ї власника без поважних причин понад один рік. Такий правовий висновок здійснено судовою палатою у цивільних справах Верховного Суду України у справі № 6-2931цс16 від 15.05.2017, та висновки Верховного Суду щодо застосування норм права до спірних правовідносин, відповідно до ч.4\~ст. 263 ЦПК України, підлягає врахуванню судами при ухваленні рішення. Так, за\~статтею 317 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. За положеннями\~статті 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. \~\~\~\~\~\~ Ст. 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до\~Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь - які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. ст.\~316,\~317,\~319,\~321 ЦК України). \~\~\~\~\~\~ Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь - яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. \~\~\~\~\~\~ Згідно ч. 2\~ст. 405 ЦК України\~член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. \~\~\~\~\~\~ Оскільки в ході судового розгляду встановлено, що відповідачі не проживають у даній квартирі, тобто не використовують надане право поживання в ній з власної волі, отже за положеннями ч. 2\~ст. 405 ЦК\~- втратили право на користування цим житлом через відсутність без поважних причин понад 1 рік. Таким чином, проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved