Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-25 00:00:00

Позивачі 01 жовтня 2021 року звернулись до суду з названим позовом, в якому вказали, що [INFO] померла їхня мати, [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до якої входить житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS] , земельна ділянка площею 0,25 га та земельна ділянка площею 0,545 га, що розташовані по [ADDRESS] . На даний час позивачі не можуть отримати свідоцтва про право на спадщину, оскільки правовстановлюючі документи на спадкові земельні ділянки втрачено, а правовстановлюючий документ на житловий будинок не відповідає вимогам законодавства, тому відповідно дані підстави унеможливлюють оформлення спадщини у нотаріуса, тому позивачі вимушені звернутися до суду. Позивачі просять суд визнати за [PERSON] та [PERSON] право власності на зазначені спадкові земельні ділянки та житловий будинок, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивачі подали до суду заяви, в яких вказали, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просили суд розглядати справу без їхньої участі. Представник відповідача подав до суду заяву, в якій вказав, що проти задоволення позову не заперечує та просив суд розглядати справу без його участі. Згідно вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав. По справі встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що стверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.13). За життя [PERSON] склала заповіт, яким заповіла все належне їй спадкове майно [PERSON] та [PERSON] (а.с.18). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до якої входить житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с.14-15); земельна ділянка площею 0,25 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована по [ADDRESS] та належала померлій [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-КВ № 044256 (а.с.16-17); земельна ділянка площею 0,545 га, з цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства, яка розташована по [ADDRESS] та належала померлій [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-КВ № 044256 (а.с.16-17). Позивачі [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , є дітьми померлої [PERSON] , що стверджено письмовими доказами тож є спадкоємцями за законом першої черги та є спадкоємцями за заповітом (а.с.18). Державний нотаріус Дяченко Л.Є. надала до суду спадкову справу після померлої [INFO] [PERSON] , з матеріалів якої вбачається, що свідоцтва про право на спадщину на спірне спадкове майно не видавались. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 26.10.2021 року, на будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , право власності не зареєстровано. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ст. 1222 ч.1 ЦК України визначає спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1268 ч. 1 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Таким чином, визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Вимоги позивача базуються на законі, є обґрунтованими, тому їх слід задовольнити.

Outcome: approved