Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що рішенням виконкому Житомирської міської ради № 212 від 13.07.1989 року було створено дитячий будинок сімейного типу, батьками вихователями в якому було призначено її та чоловіка [PERSON]. Рішеннями виконкому Житомирської міської ради № 327 від 11.07.1991 року та № 256 від 27.05.1993 року дитячому будинку сімейного типу надане житло за адресою: [ADDRESS]. Вона та її родина зареєстровані і проживають у зазначених квартирах. У 2000 році дитячий будинок сімейного типу було ліквідовано, а питання житла залишилось неврегульованим. [INFO] року її чоловік [PERSON] помер та відповідачем були скасовані договори найму, укладені у 1993 році між ним та [PERSON] Вона позбавлена можливості сплачувати комунальні послуги, оскільки на ці квартири були видані ордера іншим особам, які рішенням суду були визнані недійсними. Враховуючи зазначене, уточнивши вимоги позову, просила зобов'язати КП «ВЖРЕП № 1» Житомирської міської ради укласти з нею договори найму квартир [ADDRESS]. Позивач та її представник у судовому засіданні позов підтримали, мотивуючи його обставинами, викладеними в позовній заяві. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що ордери на квартири [ADDRESS] виконавчим комітетом Житомирської міської ради батькам - вихователям [PERSON] та [PERSON] не видавались, так як згідно ордера № 03690 від 11.11.1985 року, виданого виконавчим комітетом Корольовської районної ради батьки - вихователі [PERSON] та [PERSON] вже мали п'ятикімнатну квартиру [ADDRESS]. Рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради від 27.05.1993 року № 296 «Про виділення квартир для дитячого будинку сімейного типу» передбачено, що рішення міськвиконкому від 11.07.1991 року № 327 «Про виділення квартир для дитячого будинку сімейного типу» вважається таким, що втратило чинність. Листом від 07.06.1993 року № 19/1198 виконавчий комітет Житомирської міської ради передав на баланс відділу освіти Житомирської міської ради чотири зазначені квартири загальною площею 226,36 кв. м для використання як дитячий будинок сімейного типу, тому КП «ВЖРЕП № 1» не могло відкрити особові рахунки по цих квартирах на ім'я [PERSON] Рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради рішенням № 195 від 13.04.2000 року та рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 09.10.2000 року ліквідовано дитячий будинок сімейного типу за адресою: [ADDRESS]. Не дивлячись на неодноразові вимоги міськвиконкому, адресовані батькам - вихователям [PERSON] та [PERSON] про виселення, займані тимчасові житлові приміщення в добровільному порядку не звільнились і позивач незаконно проживає у цих квартирах, так як захопила їх самовільно і її реєстрація у квартирах була тимчасовою до 16.09.2000 року. Представник третьої особи вважає вимоги позову такими, що не підлягають задоволенню, пояснивши, що спірні квартири є комунальною власністю територіальної громади м. Житомира, мають статус службового та тимчасового житла і права постійного проживання позивач у цих квартирах немає, оскільки була зареєстрована в них тимчасово. Загальна житлова площа квартир перевищує норму житлової площі на одну особу. На даний час за квартирами існують борги по сплаті комунальних послуг через несплату їх позивачем. Суд, заслухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 58 ЖК України на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет міської ради видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Відповідно до ст. 61 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім'я якого видано ордер. Статтею 63 ЖК України передбачено, що предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок. За положеннями ст. 46-1 ЖК України при винесенні в установленому порядку рішення про організацію дитячого будинку сімейного типу особам, які призначені батьками-вихователями, для спільного проживання з дітьми, переданими їм на виховання, надається поза чергою індивідуальний жилий будинок або багатокімнатна квартира за нормою, що встановлюється Радою Міністрів Української РСР. Користування наданим жилим приміщенням здійснюється в порядку, встановленому законодавством для користування службовими жилими приміщеннями. Стаття 114-1 ЖК України визначає, що у випадках ліквідації дитячого будинку сімейного типу батьки-вихователі повинні звільнити надане їм жиле приміщення (ст. 46-1 ЖК України), а в разі відмови - підлягають виселенню з наданням їм іншого благоустроєного жилого приміщення. Відповідно до ст. 123 ЖК України порядок користування службовими жилими приміщеннями встановлюється законодавством Союзу РСР, цим кодексом та іншими актами законодавства Української РСР. До користування службовими жилими приміщеннями застосовуються правила про договір найму жилого приміщення, крім правил, передбачених статтями - 76, 79 - 83, 85, 90, частиною шостою статті 101, статтями 103 - 106 цього кодексу. Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Житомирської міської Ради народних депутатів від 11.07.1991 року № 327 (а.с. 4) на підставі заяви позивача та [PERSON], затверджених батьками-вихователями, що мають у складі п'ять дітей та на вихованні неповнолітніх вихованців: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], було надано позивачу та її чоловіку [PERSON] для організації дитячого будинку сімейного типу чотири квартири на 3 поверсі в будинку [ADDRESS], а саме квартиру [NUMBER] (трикімнатну, жилою площею 39,84 кв. м, загальною площею - 64,39 кв. м), квартиру [NUMBER] (двокімнатну, жилою площею 28,59 кв. м, загальною площею - 48,79 кв. м), квартиру [NUMBER] (двокімнатну, жилою площею 28,59 кв. м, загальною площею - 48,79 кв. м), квартиру [NUMBER] (трикімнатну, жилою площею 39,84 кв. м, загальною площею - 64,39 кв. м), а всього 10 кімнат жилою площею 136,86 кв.м, загальною площею - 226,36 кв. м для проживання 13 чоловік. Пунктом 2.1 цього рішення було передбачено видачу ордера на вказані квартри сім'ї [PERSON] та [PERSON] для організації дитячого будинку сімейного типу. Підстави звільнення від доказування визначені ст. 61 ЦПК України, зокрема згідно ч. 3 якої обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Постановою Корольовського районного суду міста Житомира від 05.09.2007 року (а.с. 49) у справі за адміністративним позовом [PERSON] до виконавчого комітету Житомирської міської ради про зобов'язання видачі ордера встановлено, що 13.07.1989 року останнім було прийнято рішення № 212 «Про створення дитячого будинку сімейного типу в м. Житомирі», батьками вихователями якого були затверджені позивач та її чоловік [PERSON] Згідно рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 23.08.2005 року, яке набрало законної сили, у справі за позовом [PERSON], [PERSON], [PERSON] та в інтересах неповнолітніх дітей, [PERSON], [PERSON], [PERSON] в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього [PERSON], [PERSON] до виконавчого комітету Житомирської міської Ради народних депутатів про визнання ордерів недійсними, третя особа - [PERSON] (а.с. 21), за рішенням виконавчого комітету Житомирської міської Ради народних депутатів № 296 від 27.05.1993 року та на підставі заяви позивача [PERSON] і її чоловіка спірні квартири ([ADDRESS]) були визнані дитячим будинком сімейного типу, який у подальшому було ліквідовано на законних підставах (саме рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради від 13.04.2000 року № 195 (а.с. 5) та рішенням суду від 09.10.2000 року (а.с. 147)), проте житлове питання після ліквідації будинку сімейного типу вирішено не було. Як убачається із цього ж рішення суду ордери сім'ям [PERSON], [PERSON], [PERSON] були видані на зайняті позивачами жилі приміщення. Тому вказаним судовим рішенням визнані недійсними ордера, видані на квартири [ADDRESS] відповідно [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Рішенням Богунського районного суду міста Житомира від 31.05.2010 року у справі за позовом [PERSON] до КВЖРЕП № 1 м. Житомира про скасування договорів найму (а.с. 12), яке набрало законної сили, встановлено, що позивач є наймачем квартир [ADDRESS]. [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] отримували ордери на ці квартири, а позивач підлягала виселенню з них. Однак ордери були визнані судом недійсними, а за позивачем визнано право користування ними. Тому цим рішенням суду були розірвані договори про надання комунальних послуг, що укладені між КВЖРЕП № 1 м. Житомира та [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] по квартирах [ADDRESS]. Апеляційним судом Житомирської області 15.03.2005 року було ухвалено рішення у справі за позовом виконавчого комітету Житомирської міської ради до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] і [PERSON] про виселення (а.с. 8), яким відмовлено у задоволенні позову щодо виселення вказаних осіб із квартир [ADDRESS]. Із копії паспорта позивача (а.с. 30-31), оригінал якого був оглянутий у судовому засіданні, відомостей УДМС у Житомирській області від 29.11.2012 року (а.с. 14), копії форми № 16-А (а.с. 160), місце проживання позивача 28.11.1997 року зареєстроване за адресою: [ADDRESS] із зазначенням, що така реєстрація є тимчасовою до 16.01.2001 року. [PERSON] помер [INFO] року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 53). Відповідно до змісту статуту КП «ВЖРЕП № 1» Житомирської міської ради (у новій редакції), затвердженого рішенням Житомирської міської ради № 434 від 30.08.2012 року, а також додатку № 1 до нього (а.с. 184-186) відповідач надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території, тобто є балансоутримувачем будинку [ADDRESS] 11.11.2011 року позивач зверталася до відповідача КП «ВЖРЕП № 1» із письмовою заявою щодо відкриття особового рахунку, на яку листом від 08.12.2011 року № 253 їй було відмовлено з посиланням на те, що підставою для відкриття особового рахунку може бути свідоцтво про право власності на нерухоме майно або ордер на право користування ним (а.с. 18). Досліджені судом докази та встановлені обставини вказують на те, що на підставі прийнятого виконавчим комітетом Житомирської міської Ради народних депутатів рішення від 11.07.1991 року № 327 про надання позивачу та її чоловіку [PERSON] чотирьох квартир [ADDRESS] для організації дитячого будинку сімейного типу позивач вселилася до даних жилих приміщень та у 1997 році її місце проживання було зареєстроване у зазначених квартирах. Таким чином, позивач набула на законних підставах право користування квартирами [ADDRESS] та має його на теперішній час. У судовому порядку рішення про виселення позивача із займаних нею квартир не ухвалювалося. Посилання представника відповідача на ту обставину, що позивач не має на даний час зареєстрованого місця проживання у даних квартирах у зв'язку з її тимчасовою пропискою до 16.01.2001 року, через що вважає неможливим укладення договору найму з нею, суд до уваги не приймає, зважаючи на те, що чинним законодавством не передбачено можливості обмеження періоду реєстрації місця проживання громадян України на території держави. Поряд із цим, суд відхиляє посилання представника відповідача на те, що згідно рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради від 27.05.1993 року № 296 «Про виділення квартир для дитячого будинку сімейного типу» рішення міськвиконкому від 11.07.1991 року № 327 «Про виділення квартир для дитячого будинку сімейного типу» вважається таким, що втратило чинність, так як на підставі останнього позивач набула право користування квартирами №? [ADDRESS] і має його на теперішній час, а також внаслідок прийняття виконавчим комітетом рішення від 27.05.1993 року № 296 не позбавлена такого права. Окрім того, як убачається з копії рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради від 24.10.2002 року № 616 «Про перебування неповнолітніх дітей [PERSON], [PERSON], [PERSON] в сім'ї [PERSON] та [PERSON]» (а. с. 163-164) у зв'язку з прийняттям виконкомом Житомирської міської ради рішення від 13.04.2000 року «Про ліквідацію дитячого будинку сімейного типу батьків-вихователів [PERSON] та [PERSON].» рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради від 27.05.1993 року № 296 «Про виділення квартир для дитячого будинку сімейного типу» є таким, що втратило чинність. Враховуючи викладене та положення ст. ст. 61, 123 ЖК України, згідно яких користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення, і до користування службовими жилими приміщеннями застосовуються правила про договір найму жилого приміщення, та оскільки позивач на законних підставах користується наданим їй житлом, маючи у ньому зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання, тому для узгодження питання їх користування між нею та відповідачем як житлово-експлуатаційною організацією мають бути укладені договори найму цих житлових приміщень. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір, спачений за подання до суду позовної заяви в сумі 107 грн. 30 коп., що підтверджено документально. Враховуючи викладене та

Outcome: approved