Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивує тим, що 28 жовтня 2011 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір №104, згідно п.п.1.1.,1.2., Позивач зобов'язувався надати відповідачу кредит на придбання, будівництво, ремонт та реконструкцію житла у сумі 1750 грн. на засадах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а позичальник зобовязувався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених Договором. Строк дії вищевказаного договору становив 12 місяців, а саме до 28 жовтня 2012 року. Позичальник зобов'язувався повернути вищевказану суму до закінчення строку договору. Плата за користування кредитом становить 72% річних від суми залишку кредиту за кожен день користування. Позивач перед відповідачем виконав свої зобов'язання, однак відповідач порушив умови договору, в результаті чого відповідно до заочного рішення Франківського районного суду м. Львова від 10 квітня 2014 року у справі №465/845/14-ц, позов кредитної спілки «Орізон» задоволено щодо стягнення з [PERSON] заборгованості в розмірі 1471,52 грн. станом на 30.12.2013 р. Вищевказане рішення суду позивач не виконав, а отже, у зв'язку із простроченням відповідачем грошового зобов'язання, останній зобов'язаний сплатити інфляційні збитки, 3% річних за період з 01.11.2011 року до 30.09.2017 року у розмірі 2 066,03 грн; Залишок нарахованих та несплачених відсотків за період часу з 31.12.2013 до 17.10.2017 р. в розмірі 4 026,08 грн. На підставі вищевикладеного, просить позов задоволити. В судове засідання представник позивача не з'явився. однак подав клопотання про слухання справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує. Враховуючи повторну неявку відповідача в судове засідання та відсутність заперечень представника позивача щодо проведення заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ч. 4 ст.223, ст.280 ЦПК України вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за Кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 Глави 71 Цивільного кодексу України. Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України, Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у тій самій кількості, того самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно ч. 1 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу. Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Враховуючи вищезазначені норми, основними умовами надання кредиту є безумовне його повернення, строковість, платність, цільова спрямованість і забезпеченість. Водночас, кредитний договір не може змінюватись в односторонньому порядку , і позичальник несе відповідальність за несвоєчасне повернення кредиту та сплату відсотків за його користування. Судом встановлено, що 28 жовтня 2011 року між Кредитною спілкою «Орізон» та [PERSON] укладено кредитний договір №104, згідно п.п.1.1.,1.2., Позивач зобов'язувався надати відповідачу кредит на придбання, будівництво, ремонт та реконструкцію житла у сумі 1750 грн. на засадах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а позичальник зобовязувався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених Договором. Відповідно до рішення Франківського районного суду м. Львова від 10 квітня 2014 року у справі №465/845/14-ц, позов кредитної спілки «Орізон» задоволено щодо стягнення з [PERSON] заборгованості в розмірі 1471,52 грн. станом на 30.12.2013 р. Судом встановлено, що вищевказане рішення суду не було виконане. У зв'язку із простроченням відповідачем грошового зобов'язання, останній зобов'язаний сплатити інфляційні збитки, 3% річних за період з 01.11.2011 року до 30.09.2017 року у розмірі 2 066,03 грн., та залишок нарахованих та несплачених відсотків за період часу з 31.12.2013 до 17.10.2017 р. в розмірі 4 026,08 грн. Відповідно до статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, встановлених обставин справи, системного аналізу положень чинного законодавства, суд дійшов висновку, що заявлений позов є підставним та підлягає до задоволення. Суд також приходить до висновку, що з відповідачів підлягають стягненню судові витрати, вкористь держави. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved