Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом і вимоги обґрунтовує тим, що вона має у приватній власності квартиру за адресою: [ADDRESS]. У цій квартирі, крім неї, з 26.06.1996 року була зареєстрована її донька [PERSON], але в довідці про реєстрацію її прізвище вказано, як [PERSON], оскільки [PERSON] 29.01.2002 року змінила прізвище на «[PERSON]». В подальшому донька позивача виїхала до Італії на постійне місце мешкання. 15.05.2002 року вона одружилася з громадянином Італії та взяла своє перше прізвище «[PERSON]». 24.06.2010 року їй було видано паспорт громадянки Італії, де її прізвище вказано, як «[PERSON]». Тобто, на теперішній час прізвище відповідача «[PERSON]», а зареєстрована вона як «[PERSON]». Позивач неодноразово пропонувала доньці приїхати та знятися з реєстраційного обліку. Де вона фактично мешкає в Італії позивачу не відомо. Останній раз вона була в Україні 10 років потому. Зазначає, що реєстрація доньки в квартирі унеможливлює її нормальне користування та розпорядженню квартирою, як то оформлення субсидії та договорів відчуження квартири. Вважає, що будь-які законні підстави продовження реєстрації відповідачки за вище вказаною адресою відсутні. В зв'язку з чим вимушена звернутись до суду та просить суд визнати [PERSON], [INFO], такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою за адресою: [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю з зазначених в позові підстав, просила суд їх задовольнити, та додатково пояснила, що її донька [PERSON], не проживає в квартирі за адресою: [ADDRESS] вже 10 років. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, показання свідків, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав: Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 07 серпня 2014 року позивачу [PERSON] належить на праві приватної власності квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.5,6). В квартирі за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: позивач - [PERSON], [INFO], та її донька [PERSON], [INFO] (а.с.7,8). Як зазначила позивач та дані обставини підтверджуються зібраними матеріалами справи в довідці про реєстрацію, прізвище її доньки вказано як «[PERSON]», оскільки «[PERSON]»29.01.2002 року змінила прізвище на «[PERSON]». В подальшому відповідач виїхала до Італії на постійне місце мешкання. 15.05.2002 року вона одружилася з громадянином Італії та взяла своє перше прізвище « [PERSON]». 24.06.2010 року їй було видано паспорт громадянки Італії де її прізвище вказано, як «[PERSON]». Тобто, на теперішній час прізвище відповідача «[PERSON]», а зареєстрована вона як «[PERSON]». Викладені обставини підтверджується наступними документами: копією свідоцтва про переміну прізвища, імені по батькові [NUMBER] (а.с.9), копією свідоцтва про народження [PERSON] [NUMBER] (а.с.10), копією витягу з акту про народженн (а.с.11), копією паспорту виданого Італійською республікою на ім`я [PERSON] (а.с.12). Крім того факт того, що [PERSON] та [PERSON], одна і та ж особа також підтверджується рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 24.07.2015 року (15-16). Між сторонами склалися правовідносини, що витікають з здійснення права власності та регулюються Цивільним кодексом України. За статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла. Судом встановлено, що більше 10 років відповідач не мешкає за місцем реєстрації - в квартирі за адресою: [ADDRESS], виїхала для проживання в Італію. Зазначені обставини підтвердили допитані судом свідки [PERSON] та [PERSON] Свідок [PERSON] пояснила, що вона проживає за адресою: [ADDRESS], і відповідача по справі [PERSON] бачила в останній раз чотири роки потому на похороні її батька. На скільки їй відомо, відповідач проживає за кордоном та достовірно відомо, що донька позивача вже тривалий час не проживає з нею. Свідок [PERSON], що проживає за адресою: [ADDRESS], пояснила, що вона проживає в даному будинку 15 років. Відповідач [PERSON] чотири роки тому приїздила на похорон свого батька, в квартирі №4 цього будинку [PERSON] не проживає. Знає, що [PERSON] проживає за кордоном. Діями відповідача порушені права позивача, як власника цього житла. Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України власникові належить право користування, володіння та розпорядження своїм майном. Згідно із ч.1 ст.319, ч.1 ст.321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Таким чином, встановлено, що понад встановлений законодавством однорічний строк відповідач не користується житлом - квартирою [ADDRESS], без поважних причин, тому відповідно до ч.2 ст.405 ЦК відповідача слід визнати такою, що втратила право користування житлом за адресою [ADDRESS].

Outcome: approved