Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 18 жовтня 1996 року Довжанською Гірською сільською радою Дрогобицького району Львівської області . В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, за час шлюбу з відповідачем у сторін народилося двоє дітей, дочка [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалось. Фактичні спільні відносини між ними припинено вже понад 11 років, спільного господарства не ведуть.. Шлюб носить лише формальний характер, подальше його збереження та примирення неможливе. Позивачка в судове засідання не з'явилася, подала заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розірвати шлюб. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Відтак справа підлягає розгляду в заочному порядку у відповідності до ст. 280 ЦПК України. У зв'язку з неявкою в судове засідання сторін по справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. З'ясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 18 жовтня 1996 року, зареєстрований Довжанською Гірською сільською радою Дрогобицького району Львівської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №7 (свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] Від даного шлюбу у сторін народилася дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO] (а/с 6-7). Статтею 24 СК України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У відповідності до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Відповідно до ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007 року проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відтак, аналізуючи зібрані по справі докази і оцінюючи їх в сукупності, суд вважає, що оскільки сторони не підтримують подружніх відносин, їхній шлюб існує формально, примирення між ними не можливе, подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому є всі підстави для розірвання шлюбу.

Outcome: approved