Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-18 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до відповідача про стягнення боргу. Вимоги мотивовано тим, що в липні 2015 року [PERSON] отримала від [PERSON] за договором позики грошові кошти в сумі 2500 доларів США строком повернення не пізніше січня 2016 року, про що видала відповідну розписку. Від виконання взятого на себе грошового зобовязання щодо повернення суми позики відповідач ухиляється. За вказаних обставин позивач просила стягнути з відповідача борг за договором позики у розмірі 67\~425 грн. із урахуванням встановленого індексу інфляції 9237.23 грн. та трьох відсотків річних від вказаної суми -2066.42 грн., а всього 78728.65 грн. Представник позивача, [PERSON] в судовому засіданні наполягала на задоволенні позовних вимог та пояснила, що [PERSON] взяла в борг гроші в сумі 20\~000 гривень, що еквівалентно було на той час 2500 доларам. Гроші не повернула, про що надала розписку. Відповідач являється дочкою позивача. Гроші [PERSON] брала в борг в липні 2015 року. Між позивачем та відповідачем дуже неприязні відносини. Представник відповідача, [PERSON] позовні вимоги не визнав та пояснив, що спірний документ складено з порушенням Закону. Доказів передачі грошей в борг відповідачу не надано, а також не зазначена дата отримання коштів, виходячи з цього документу, який він не може назвати «розпискою», відповідач грошей не отримувала. Крім того, в документі зазначений курс долара та зазначено, що проведення газу в будинок. Газ проведено в будинок 2012 році і курс долара був інший. Вивчивши матеріали справи, дослідивши оригінал розписки, вислухавши пояснення представників сторін, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передачі грошей. Тобто повернення суми позики позикодавцеві у відповідності до ч.1 ст. 1046 ЦК України є зобовязанням позичальника за договором позики. Відповідно до ч.2 ст. 1047 УК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України за договором позики позичальник зобовязаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачений договором. Судом встановлено і це підтверджують сторони, що позивач ([INFO]) є мамою відповідача і між ними склались стійкі неприязні відносини. Досліджуючи розписку, суд встановив, що позивач дала в борг відповідачу 20\~000 гривень для проведення газу по вул. Виноградній. 12 із зазначенням строку повернення-за вимогою, але не пізніше січня 2016 року. В розписці зазначено запис про передачу 20\~000 гривень (еквівалент 2500 доларів ) відповідачу в присутності свідків, скріплено підписами свідків ,відповідача та позивача. З пояснень представника позивача, судом встановлено дату отримання коштів в борг, які надавались відповідачу-липень 2015 року. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши розписку, оцінивши в сукупності докази, їх належність , допустимість та достовірність, що мають значення для розгляду справи за своїм внутрішнім переконанням, враховуючи вимоги справедливості, вважає факт невиконання відповідачем грошових зобовязань, доведеним Розписка та наявність її оригіналу у позивачки підтверджує боргове зобовязання, а саме отримання позичальником в борг грошей із зобовязанням їх повернення. Однак, суд вважає, що розмір боргу позивачем завищений, оскільки не доведено в судовому засіданні , що умовами договору між сторонами передбачалося повернення позичальником грошової суми, еквівалентної 2500 доларів США, за вказаних обставин позивач має право вимагати повернення 20\~000 гривень, тобто суми позики зазначеної в розписці. Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Боржник вважається таким, що прострочив строк, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк встановлений договором або законом (ч.1 ст. 612 ЦК України). Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Датою прострочення боржником (відповідачем) стало 01 лютого 2016 року, оскільки зобовязання з поверненням грошової суми в строки, визначені договором (згідно з розпискою виконання не було). Саме з цього часу позивач має право вимагати застосування наслідків невиконання грошового зобовязання, визначеного ч.2 ст. 625 ЦК України. За вказаних обставин на 01 лютого 2016 року розмір боргу з врахуванням індексу інфляції (113.71%) становить 22\~742 три проценти річних від простроченої суми становить 603.29 грн. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення. суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно від відхилених чи задоволених вимог. Судові витрати, що підлягають стягненню на користь позивача є судовий збір 233.45 грн. та витрати на правову допомогу 284.67 грн.

Outcome: partial