Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом. Свої вимоги мотивує наступним. [INFO] померла її бабця - [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку, площею 1,0301 га, цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території урочища «Терепків» Сівко-Войнилівської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області кадастровий номер [NUMBER] . Коли позивач звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , їй було відмовлено. Тому позивач змушена звернутися до суду та просить визнати за нею право власності на спадкове майно після смерті [PERSON] , а саме на земельну ділянку, площею 1,0301 га, цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території урочища «Терепків» Сівко-Войнилівської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області кадастровий номер [NUMBER] . Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання подала заяву про розгляд справи без її участі, просить суд позовні вимоги задоволити у повному обсязі. Відповідач сільський голова Сівко-Войнилівстої сільської ради Калуського району Галка О.Л. в підготовче судове засідання не з`явився, проте подав заяву, в якій просить суд розглядати справу в його відсутності, позов визнає та не заперечує щодо його задоволення. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла - [PERSON] (а.с.9). На випадок своєї смерті [PERSON] залишила заповіт, згідно якого все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б не складалося, заповіла позивачу (а.с.14). Як вбачається з матеріалів справи, нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] у зв`язку із пропуском строку для прийняття спадщини (а.с.6). Відповідно до копії Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] (а.с.10) [PERSON] належала на праві власності земельна ділянка, площею 1,0301 га, цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території урочища «Терепків» Сівко-Войнилівської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області кадастровий номер [NUMBER] . Згідно Витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (а.с.20) станом на 09.04.2019 року нормативна грошова оцінка земельної ділянки, площею 1.0301га - ріллі за межами населеного пункту, на яку виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] на ім.»я [PERSON] , становить 19881,87 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України, якщо у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи визначені у ст.ст. 1261-1265 цього Кодексу Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від прав на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивач, відповідно до ст.1269 ЦК України, вважається такою, що прийняла спадщину, звернувшись із заявою про прийняття спадкового майна (а.с.7), постійно проживала із спадкодавцем, що підтверджується довідкою №235 від 29.03.2019 року, виданою виконкомом Сівко-Войнилівської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області (а.с.16) де вказано, що на момент смерті спадкодавця дійсно постійно проживали разом [PERSON] , вели спільне господарство та продовжує проживати за даною адресою . Отже, зібрані по справі докази та належна їх оцінка вказують на наявність підстав для визнання за позивачем права власності на спадкове майно після смерті [PERSON] На підставі викладеного, ст.ст. 1223, 1258, 1261, 1268-1269 ЦК України,

Outcome: approved