Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеною позовною заявою до відповідача. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] зазначила, що [PERSON], який помер [INFO], є її батьком. На час смерті батька позивачу було повних 13 років, і тому вона фактично прийняла спадщину після його смерті. За життя [PERSON] був співвласником колективної власності на землю колишнього КСП «Росія» Тарасівської сільської ради Пологівського району Запорізької області, і в списку значився під номером 1096. Державний акт на право колективної власності на землю КСП «Росія» зареєстровано у Пологівській районній раді 03 жовтня 1995 року. Сертифікат на право на земельну частку (пай) на ім'я батька позивача не виготовлявся, і ця обставина перешкоджає позивачу отримати сертифікат на земельну частку (пай) на її ім'я як спадкоємиці першої черги до майна померлого її батька. Батько позивача мав право на земельну частку пай у розмірі 5,14 умовних кадастрових гектара (без виділення в натурі), що підтверджено довідкою Тарасівської сільської ради. Отримати довідку з колишнього КСП «Росія», яка б підтвердила право [PERSON] на земельну частку (пай) в зазначеному КСП і її розмір, позивач не має можливості, оскільки на початку 2000 років сталася пожежа у конторі КСП «Росія», і згоріли всі відомості по зазначеному КСП. 23 травня 2018 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Пологівського районного нотаріального округу Запорізької області Носенко Ю.А. з заявою про прийняття спадщини, але їй було відмолено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів, які підтверджують право спадкодавця [PERSON] на земельну частку (пай), та було рекомендовано звернутися до суду. У зв'язку з зазначеним позивач просить суд постановити рішення, яким визнати за нею, [PERSON], право на земельну частку (пай) із земель колишнього КСП «Росія» Тарасівської сільської ради Пологівського району Запорізької області, розмір якої становить 5,14 умовних кадастрових гектара, в порядку спадкування, що залишилася після смерті її батька [PERSON], який помер [INFO]. Учасники справи належним чином повідомлені про місце, дату і час підготовчого засідання (а.с.44). Позивач [PERSON], представник відповідача, третя особа в підготовче засідання надали письмові заяви, в яких справу просять розглянути без їх участі. Позивач [PERSON] підтримала свої позовні вимоги, просить задовольнити їх з зазначених у позові підстав. Просить постановити судове рішення у підготовчому засіданні відповідно до ст.200 ч.3 ЦПК України (а.с.42). Сільський голова Тарасівської сільської ради Пологівського району Запорізької області своєю заявою до суду повідомив, що Тарасівська сільська рада проти позовних вимог [PERSON] про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування після смерті її батька не заперечує. Просять розгляд справи провести у відсутності представника сільської ради (а.с.41). Представник Пологівської районної державної адміністрації Запорізької області за довіреністю Щегольська А.С. звернулася до суду з письмовою заявою про розгляд справи за позовом [PERSON] без її участі, проти задоволення позовних вимог [PERSON] як представник третьої особи у справі не заперечує (а.с.45). За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу з постановленням рішення в підготовчому засіданні відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, згідно якої за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Беручи до уваги підтримання позовних вимог позивачем, визнання відповідачем позовних вимог [PERSON], відсутність заперечень проти позову [PERSON] з боку третьої особи, дослідивши письмові докази справи, дав оцінку добутим доказам в сукупності, суд приходить до наступного. Судом з копій свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 28 січня 1989 року Тарасівською сільською радою Пологівського району Запорізької області, і свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 13 лютого 2016 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, судом встановлено, що [PERSON] [INFO] є дочкою [PERSON] (а.с.7-8). З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Пологівського району 27 травня 2002 року, встановлено, що [PERSON] помер [INFO] у м.Пологи Запорізької області (а.с.9). З копії довідки відділу у Пологівському районі Головного управління держгеокадастру у Запорізькій області №10/0-0.31-8/140-18 від 20 квітня 2018 року встановлено, що [PERSON] був внесений до списку громадян - членів КСП «Росія», які мають право на земельні частки (паї), під №1096. [PERSON] як співвласнику колишнього КСП «Росія» сертифікат не виготовлявся (а.с.12). З копії довідки сільського голови Тарасівської сільської ради Пологівського району Запорізької області №508 від 23 квітня 2018 року встановлено, що [PERSON] згідно із записами у погосподарських книгах був зареєстрований у [ADDRESS] з 1986 року до дня смерті [INFO] один. Спадкоємці за законом дочка [PERSON], дочка [PERSON] (а.с.13). З копії довідки сільського голови Тарасівської сільської ради Пологувського району Запорізької області №509 від 23 квітня 2018 року встановлено, що [PERSON] на підвідомчій території має невитребувану земельну частку (пай) в розмірі 4,98 га (5,14 умовних кадастрових гектарах), ділянка [NUMBER] (а.с.14). З копії державного акту на право колективної власності на землю встановлено, що державний акт на право колективної власності на землю КСП «Росія» серії [NUMBER] зареєстровано у Пологівській районній Раді народних депутатів 03 жовтня 1995 року (а.с.15). З копії списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства як Додатку 1 до Державного акту [NUMBER] встановлено, що [PERSON] внесений до списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства «Росія» під №1096 (а.с.16). Зі схеми, виготовленої виконавчим комітетом Тарасівської сільської ради Пологівського району Запорізької області (вихідний №511 від 23 квітня 2018 року), встановлено, що земельна ділянка [PERSON] знаходиться на території Тарасівської сільської ради Пологівського району як не витребувана (ділянка [NUMBER], площа 4,98 га) (а.с.17). З копії заяви [PERSON] до компетентних органів Пологівського району Запорізької області встановлено, що вона відмовилася від належної їй спадщини після смерті її батька [PERSON]. Заява засвідчена секретарем виконкому Тарасівської сільської ради Пологівського району Запорізької області 21 грудня 2016 року за реєстровим номером 68 (а.с.18). З довідки, виданої приватним нотаріусом Пологівського районного нотаріального округу Запорізької області Носенко Ю.А. 07 червня 2018 року, судом встановлено, що [PERSON] є єдиною спадкоємицею за законом, яка прийняла спадщину після померлого [INFO] [PERSON] на наступне спадкове майно: право на земельну часту (пай), що перебуває у власності КСП «Росія» Тарасівської сільської ради Пологівського району Запорізької області розміром 5,14 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Свідоцтво про право на спадщину ще не видано (а.с.19) З копії постанови приватного нотаріуса Пологівського районного нотаріального округу Запорізької області Носенко Ю.А. №583/02-31 від 23 травня 2018 року встановлено, що [PERSON] зверталася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] її батька [PERSON], проте приватний нотаріус відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки до заяви [PERSON] не додано жодних документів, які б підтверджували право власності на спадкове майно померлого - сертифікат на земельну частку (пай) (а.с.11). З копії спадкової справи №80/2018 до майна померлого [INFO] [PERSON], Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №52015887, яка сформована 23 травня 2018 року, Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №52015903, яка сформована 23 травня 2018 року, судом встановлено, що заповіти і спадкові договори від імені [PERSON] не складалися; дочка спадкодавця [PERSON] 23 травня 2018 року звернулася з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, проте свідоцтво про право на спадщину за законом не отримала (а.с.21-36). Згідно пп.4.5 п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року, положення зазначеного Кодексу застосовується до тих прав і обов'язків, що виникли до набрання чинності Кодексом або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої цього Кодексу «Спадкове право» застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, aлe не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Згідно листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року визначено, що при вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилася і була прийнята до 1 січня 2004 року, не допускається застосування судами норм ЦК 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини. Отже, враховуючи, що [PERSON] помер [INFO], тобто до набрання чинності ЦК України, суд вирішує дану справу стосовно виниклих спадкових правовідносин, застосовуючи норми ЦК Української РСР від 18 липня 1963 року. Згідно ст.524 ЦК Української РСР від 18 липня 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Згідно ст.529 ЦК Української РСР від 18 липня 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Згідно із ст.549 ЦК Української РСР від 18 липня 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління та володіння спадковим майном. Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст.2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Відповідно до ст.3 Указу Президента України від 03 грудня 1999 року №1529/99 «Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектору економіки» сертифікат на право на земельну частку (пай) є правовстановлюючим документом, що засвідчує право володіти, користуватися та розпоряджатися зазначеною часткою. Сертифікат на право на земельну частку (пай), вже отриманий громадянином, згідно до п.17 Перехідних положень Земельного кодексу України вважається правовстановлюючим документом при реалізації ним права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікат на право на земельну частку (пай) є дійсним до виділення власникові земельної частки (паю) у натурі (на місцевості) земельної ділянки та видачі громадянину державного акту на право власності на землю. Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованих Законом України від 17 липня 1997 року №475/97 - ВР, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. З аналізу добутих судом доказів встановлено, що на час розпаювання КСП «Росія» батько позивача [PERSON] був членом КСП «Росія». Сертифікат на ім'я [PERSON] не виготовлявся, хоча він був включений до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай) із земель КСП «Росія», під №1096; що в судовому засіданні належними і допустимими доказами доведено право батька позивача на отримання права на земельну частку (пай) колишнього КСП «Росія», тому суд вважає позовні вимоги [PERSON] доведеними і такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved