overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на час навчання. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто, відповідач ухиляється від свого обов'язку по наданню матеріальної допомоги для утримання сина - [PERSON], [INFO]. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частки з усіх його видів заробітку (доходу), починаючи з дня подання заяви до суду і до закінчення ним навчання, але не більше як до досягнення ним 23 річного віку. Позивач в судове засідання не з'явилась, надавши до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив, хоча був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та винести заочне рішення. Дослідивши наявні матеріали справи, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] з наступних підстав. Позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі до 13 серпня 1998 року згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.11). Сторони мають спільного сина, [PERSON], [INFO] відповідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.4). [PERSON] згідно довідки №4451 від 30.09.2015 року Черкуаського факультету Національного університету «Одеська юридична академія», термін навчання з 01.09.2015 року по 30.06.2020 року (а.с.8). Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Відповідно до ч.1 ст.199 СК України Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч.3 ст.181 СК, за рішенням суду кошти на утримання дітей присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до вимог ст.180, ч.1 ст.182, Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на час навчання повнолітнього сина - [PERSON], [INFO], мотивуючи позовні вимоги тим, що від шлюбу вони мають спільного сина - [PERSON], [INFO], на теперішній час вони з відповідачем розлучені та проживають окремо, син, який знаходиться на її утриманні, навчається в 11 класі загальноосвітньої школи № 19 міста Павлограда, в зв'язку з даною обставиною, після досягнення повноліття син має потребу у матеріальній допомозі. Позивач також зазначає, що відповідач не приймає участі в утриманні сина, хоча таку можливість має, нікого окрім себе не утримує. У зв'язку з викладеними обставинами просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який продовжує навчання у розмірі 1/4 частини усіх доходів, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до закінчення сином навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала суду письмову заяву, в якій просила розглядати справу без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи. Про причини своєї неявки суд не повідомив. Суд на підставі ст. 224 ЦПК України, ухвалив розглядати справу заочно. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Від шлюбу у сторін народився син - [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серія [NUMBER], видане 30 січня 1997 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Павлоградської міської Ради народних депутатів Дніпропетровської області, актовий запис № 92. Відповідно до довідки Павлоградської загальноосвітньої школи № 19 Павлоградської міської ради Дніпропетровської області № 385 від 12 грудня 2014 року, [PERSON], [INFO], навчається в 11 класі загальноосвітньої школи № 19 міста Павлограда Дніпропетровської області. Відповідно до вимог ст. ст. 198, 199 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть надати таку матеріальну допомогу. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. З врахуванням викладених обставин, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, шляхом стягнення із відповідача на користь позивача аліментів на утримання повнолітнього сина - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини усіх доходів, починаючи з 06 січня 2015 року на період навчання [PERSON], але не більше ніж до досягнення ним 23 років, оскільки судом встановлено, що повнолітній син потребує матеріальної допомоги, а відповідач може її надавати. При визначенні розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище платника аліментів, матеріальне становище дитини, на яку призначаються аліменти. У відповідності до ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що 26.04.2011 року зареєструвала шлюб із відповідачем по справі від якого в них народилося двоє дітей дочка [PERSON] [INFO] та дочка [PERSON] [INFO]. Відповідач [PERSON] в добровільному порядку аліментів на утримання дітей не сплачує. Діти проживають разом із нею та перебувають на її утриманні. Просить стягнути аліменти на її користь на утримання дочки [PERSON] у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), або у твердій грошовій сумі, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач [PERSON] подала до суду заяву в якій позовні вимоги уточнила та просить стягнути з відповідача аліменти в її користь на утримання дочки [PERSON] розмірі 1/5 частки з усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, позовні вимоги підтримує, просить задовільнити в повному обсязі, та розглядати справу в її відсутності. Відповідач [PERSON] також подав до суду заяву визнання позову, просить розглядати справу без його участі. Дослідивши та оцінивши здобуті в судовому засіданні докази, суд встановив слідуючі факти. [PERSON] народилася 05.01.2016 року, та її батьками є сторони по справі, що вбачається із копії свідоцтва про народження серії І-ИД №223565. (а.с.3) Згідно довідки №149 від 06.07.2016 року, виданої Раштівецькою сільською радою Гусятинського району Тернопільської області, [PERSON] має на утриманні дітей [PERSON] [INFO], та [PERSON] [INFO], які проживають разом із матірю. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення нею повноліття. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача в користь позивача аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі по 1/5 частики з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, з дня звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-28 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем до 25.11.2013 року, від якого в них є двоє дітей: дочка [PERSON] [INFO], син [PERSON] [INFO] На протязі останнього часу, відповідач не займається матеріальним забезпеченням дітей, в добровільному порядку не сплачує аліменти на їх утримання. Позивачка ніде не працює, а тому немає достатньо коштів на утримання себе та своїх малолітніх дітей. Вважає, що оскільки відповідач ніде не працює, слід стягувати аліменти у твердій грошовій сумі. Просить стягувати з відповідача на утримання дітей аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 800 грн. на кожну дитину, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму доходів громадян, починаючи стягувати з дня звернення з заявою до суду і до досягнення дітьми повноліття. Позивачка в судовому засіданні, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Відповідач [PERSON] надіслав до суду заперечення на позовну заяву, в якому позовні вимоги визнає частково, пояснюючи це тим, що через відсутність роботи немає постійних доходів. Згідний сплачувати аліменти на утримання своїх дітей в сумі по 350 грн. на кожну дитину. Просить суд розглядати справу у його відсутності. Дослідивши та оцінивши здобуті в судовому засіданні докази, суд встановив такі факти та визначив відповідно до них наступні правовідносини. На утриманні у [PERSON] знаходяться малолітні діти [PERSON] [INFO], та [PERSON] [INFO], що видно із довідки №1643 від 17.09.2014 р. виданої Копичинецької міською радою. (а.с.2) Згідно копії заочного рішення Гусятинського районного суду від 25.11.2013 р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. (.а.с.3) \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Із копії свідоцтва про народження серій І-ИД № 060927 [PERSON] [INFO] та копії свідоцтва про народження серії 1-ИД №110912 [PERSON] вбачається, що їх батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.5,6). Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Постановою Пленуму Верховного Суду України « Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розяснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, інші обставини, що мають істотне значення. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що відповідач в добровільному порядку не виконує свій батьківський обовязок утримувати малолітніх дітей, то є підстави для задоволення позовних вимог частково та стягнення з останнього в користь позивачки аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі по 400,00 гривень щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі наведеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення боргу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач [PERSON] 20.06.2012 року позичила у неї гроші в сумі 5250 грн., про що написала розписку власноруч, в якій вказала, що борг буде повертати частково по 1500 грн. кожного місяця. Але по теперішній день відповідач не виконала умови розписки та не повернула борг. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача борг в сумі 5250 грн. та судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 243,60 грн. В судовому засіданні представник позивача за довіреністю [PERSON] позовні вимоги підтримав, дав пояснення по суті заявлених вимог та посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала та пояснила, що вона в 2010 році взяла речі в борг на суму 5250 грн. у [PERSON], яка на той час працювала в промтоварному магазині, але не змогла за них розрахуватися, тому 20.06.2012 року написала боргову розписку про отримання коштів в сумі 5250 грн., та зобов'язалась повертати борг щомісяця по 1500 грн., але в зв'язку із скрутним матеріальним становищем не змогла повернути борг. Після оголошення по справі перерви представник позивача, та відповідач в судове засідання не з'явились, надали письмові заяви, в яких просили розглядати справу без їх участі. Представник позивача вимоги підтримав, відповідач позов визнала. Судом встановлено, що відповідно до розписки від 20.06.2012 року, [PERSON] отримала від [PERSON] кошти в сумі 5250 грн. та зобов'язалася повертати їх по 1500 грн. щомісяця. Однак, по теперішній день відповідач не повернула борг, тому позивач має право на повернення позики. Статтями 1047, 1048, 1050 ЦК України визначено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначено грошової суми. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Відповідно до цієї статті боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Таким чином, позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача позичених коштів підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК підлягають стягненню з відповідача понесені позивачем витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі ст.ст. 612, 625, 1047, 1048, 1050 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення боргу. У відповідності до ч.6 ст.259 ЦПК України, суд вважає, що складання рішення суду в повному обсязі слід відкласти на строк десять днів з дня закінчення розгляду справи і повідомити сторонам, що вони зможуть ознайомитися з повним текстом рішенням з 15 год 00 хв 16 березня 2018 року. На\~ підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок неправомірних дій. Посилається на те, що вона є власником житлового будинку та земельної ділянки за адресою вул. Леніна 5 в с. Короваї, Гребінківського району Полтавської області. За час її відсутності відповідач, яка мешкає поряд за адресою вул. Леніна 3, всупереч законним інтересам позивача спиляла на її земельній ділянці дерево волоського горіха, чим завдала останній навмисної матеріальної шкоди. [PERSON]Б, просить Стягнути з відповідача на її користь 18655 грн. відшкодування матеріальних збитків, 2000 грн. моральної шкоди, та судові витрати в сумі 551,20 грн. покласти на відповідача. В судове засідання позивач не зявилася, надавши до суду заяву у якій змінила позовні вимоги в частині стягнення та просила стягнути 17496,56 грн., розглянути справу без її участі. Відповідач в судове засідання не зявилася, надавши до суду заяву про розгляд справи за її відсутності в якій позовні вимоги визнала в частині стягнення 17496,56 грн. Дослідивши матеріали справи в межах наданих письмових доказів суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. На підставі відповіді розяснення начальника Гребінківського відділу ГУНП в Полтавській області від 06.04.2016 року №1527/115/128/01-16 (а.с.12) встановлено, що [PERSON] зверталась до органів національної поліції з приводу того, що сусідка спиляла горіх на території її дачного домогосподарства. На підставі листа голови Короваївської сільської ради Гребінківського району Полтавської області від 23.05.2016 року №139/05-15 (а.с.29) встановлено, що по заяві [PERSON] про спилювання сусідкою без її згоди горіха, було проведено обстеження земельної ділянки [PERSON] при обстеженні виявлено спиляний горіх про що складено відповідний акт та було підтверджено факт спилювання горіха (а.с.30). На клопотання позивача суд отримав від державної екологічної інспекції України в Полтавській області розрахунок розміру шкоди, заподіяної незаконним вирубуванням та пошкодженням дерев до ступеня припинення росту, який становить 17496, 56 грн. Ч.1 ст.61 ЦПК України визначає, що обставини, які визнані особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню. Беручи до уваги вищевикладене, на підставі заяв сторін, з яких вбачається, що позивач підтримує, а відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог в частині стягнення суми 17496,56 грн., що відповідає розрахунку розміру шкоди заподіяної внаслідок незаконного знищення дерева та судовий збір у розмірі 551,20грн.. На підставі викладеного, відповідно до вимог ст.23 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до [PERSON] сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області та просить суд визначити їй додатковий строк протягом трьох місяців, достатній для подання заяви про прийняття спадщини від [PERSON], який помер 22.12.2013 року. Свої вимоги обґрунтовує тим, що пропустила встановлений законом строк у зв'язку з тим, що починаючи з 2010 року її батько не проживав в Україні, весь цей час він проживав на території Російської Федерації в м. Санкт-Петербург, де і помер. Про смерть свого батька вона дізналась лише в червні 2016 року від бабусі, матері свого покійного батька, яка привезла їй всі документи та сказала, щоб вона вступала у спадщину, оскільки так хотів її батько. Позивач в судове засідання не зявилася, надала до суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та просить справу розглянути без її участі. Відповідач [PERSON] сільська рада Кіровоградського району Кіровоградської області в судове засідання свого представника не направили, надали письмову заяву в якій позовні вимоги визнали. Просили справу розглянути без їх участі. Судом встановлено, що 22 грудня 2013 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [PERSON] IV АК № 563672 від 25 грудня 2013 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на майно яке належало йому за життя, а саме на земельну ділянку площею 1,84 га., яка знаходиться на території [PERSON] сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, а також будинок який знаходиться за адресою с. Калинівка вул. Інгульська 131а Кіровоградського району, Кіровоградської області. Позивач є донькою померлого [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про її народження Серії 1-ОЛ № 152308 від 15.10.2013 року. 28.07.2016 року позивач звернулась із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Кіровоградського районного нотаріального округу Кіровоградської області, але нотаріус видав їй роз'яснення про відмову у вчиненні нотаріальних дій, у зв'язку з пропущенням шестимісячного строку для прийняття спадщини. Позивач стверджує, що вона пропустила встановлений законом строк у зв'язку з тим, що починаючи з 2010 року її батько не проживав в Україні, весь цей час він проживав на території Російської Федерації в м. Санкт-Петербург, де і помер. Про смерть свого батька вона дізналась лише в червні 2016 року від бабусі, матері її покійного батька, яка привезла їй всі документи та сказала, щоб вона прийняла після її батька спадщину, оскільки він так хотів. Відповідно до ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Позивач як спадкоємиця за законом, має право успадкувати спадщину і вважаючи на наведені нею обставини пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин, а тому її вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до [PERSON], треті особи Яворівська міська рада Львівської області про визнання права власності. У відповідності до ч.3 ст.209 ЦПК України, суд вважає, що складання рішення суду в повному обсязі слід відкласти на строк п'ять днів з дня закінчення розгляду справи і повідомити сторонам, що вони зможуть ознайомитися з повним текстом рішення з 14 год 00 хв 16 грудня 2017 року. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до [PERSON], третя особа - Виконавчий комітет Дніпровської районної у м.Херсоні ради, орган опіки та піклування, Державна міграційна служба України Управління ДМС у Херсонській області про визнання особи такою що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що їй на підставі договору купівлі-продажу від 13.03.1990 року належить житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS]. З 24.03.2001 року та на даний час у вищезазначеному будинку, зареєстрована правнучка позивача - [PERSON], якій з вересня 2004 року був призначений опікун, та вона проживає зі своїм піклувальником в Росії. Реєстрація осіб в будинку позивача, що не проживають в ньому, завдає [PERSON] додаткових витрат на утримання нерухомості. Просить суд визнати [PERSON], [INFO] такою, що втратила право на користування житловим приміщенням в житловому будинку, за адресою: [ADDRESS]. В судове засідання позивач не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягала у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, зі згоди свого піклувальника, надіслала на адресу суду нотаріально завірену заяву, просила суд зняти її з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS]. Представники третіх осіб в судове засідання не з`явилися, хоча про день розгляду справи у суді були повідомленні належним чином, причину неявки суду не повідомили. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 13.03.1990 року, є власником домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. З домової книги вбачається, що за вищезазначеною адресою зареєстрована також неповнолітня - [PERSON] Згідно рішення Виконавчого комітету Дніпровської районної у м. Херсоні ради від 10.09.2004 року, № 432 [PERSON] призначено опікуна [PERSON], яка мешкає в Російській Федерації, тобто з 2004 року відповідач має постійне місце проживання разом з опікуном в Росії. Відповідно акту від 22.08.2014 року, виданого Виконавчим комітетом Антонівської селищної ради, [PERSON] з 2004 року проживає в Росіії. Згідно ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом не встановлено обставин, які б свідчили про поважність причин відсутності відповідача в спірному житловому приміщенні. Враховуючи вищевказане, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved