Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-13 00:00:00

Позивач звернулася до Чугуївського міського суду Харківської області із позовною заявою про визнання права власності в порядку спадкування за законом в якій просила суд визнати за нею право власності на 1/4 частину житлового будинку загальною площею 25,2 кв. м, житловою площею 11,7 кв. м., що розташований за адресою: [ADDRESS] та належав [PERSON] та [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого органом приватизації житла Чугуївського райвиконкому від 30.11.1994 року. В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначила, що [INFO] вона та її син [PERSON] отримали Свідоцтво про право власності на житло квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Однак у вказаному свідоцтві було допущено помилку, а саме замість вірного ј частина житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Під час видачі Свідоцтва про право власності позивач на вказану помилку уваги не звернула. [INFO] помер син Позивача [PERSON] . У зв`язку із смертю [PERSON] позивач не може внести зміни та виправити допущену помилку в Свідоцтві про право власності на житло та прийняти спадщину після смерті сина, а тому змушена звертатись до суду. Позивач в судове засідання не з`явилася, належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надала заяву про слухання справи без її участі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надав заяву про слухання справи без його участі проти задоволення позову не заперечував. Якщо всі учасники справи заявили клопотання про розгляд справи у їх відсутність, суд вважає можливим здійснити судовий розгляд на підставі наявних у суду матеріалів, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 211 ЦПК України, та враховуючи визнання позову відповідачем ухвалити рішення по справі, що передбачено ч. 3 ст. 200 ЦПК України. Дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, суд вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 30.11.1994 року Позивач [PERSON] та її син [PERSON] отримали Свідоцтво про право власності на житло квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Свідоцтва про право власності на житло, виданого органом приватизації житла Чугуївського райвиконкому від 30.11.1994 року. У вказаному свідоцтві було допущено помилку, а саме замість вірного ј частина житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . [INFO] помер син Позивачки [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з 1/8 частини житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , яка належала [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності, виданого органом приватизації житла Чугуївського райвиконкому від 30.11.1994 року. Родинний зв`язок між [PERSON] та [PERSON] підтверджується: Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Згідно статті 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно статті 1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Отже, після смерті [PERSON] спадщину прийняла його мати [PERSON] , оскільки на момент смерті була зареєстрована разом із [PERSON] , що підтверджується довідкою №01-02-09/578 від 18.10.2019 року. Згідно з частиною 3 статті 1296 Цивільного кодексу України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до абз. 3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, допущена помилка у правовстановлюючому документі на спадкове майно позбавляє Позивача можливості належним чином оформити свої майнові права на успадковане майно та отримати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до ст.316 Цивільного кодексу України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст.328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Outcome: approved