Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з указаним позовом, в обґрунтування якого вказала, що 23.10.2004 помер її батько, [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на спадкове майно, а саме, житловий будинок, що за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район, с. Садове (Леніна), вул. Центральна, 71, загальною площею 51,1 кв.м, житловою площею 30,6 кв.м, який належав останньому на підставі свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок від 02.06.1993, виданого згідно з рішенням виконкому Красінської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області від 27.11.1987 № 309. Спірне нерухоме майно [PERSON] набув за життя перебуваючи у шлюбі з [PERSON] Спадкодавець за життя заповіту не склав, спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON], померлого 23.10.2004, є його діти, [PERSON], позивач по справі та [PERSON] При зверненні позивача до державного нотаріуса Шостої криворізької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, [PERSON], постановою нотаріуса від 07.11.2017 їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, оскільки нерухоме майно придбано померлим під час перебування у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який розірвано 14.04.1994, у зв?язку з чим померлому та колишній дружині, кожному із них, належить шлюбна доля у спадковому майні, яку в досудовому порядку виділити неможливо. Позивач [PERSON] просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити (а.с.92). Відповідач, [PERSON] та третя особа: [PERSON] правом на участь у судовому засіданні не скористалися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнали у повному обсязі, проти їх задоволення не заперечували (а.с.91,93). У звязку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, давши оцінку доказам по справі в їх сукупності, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що з 07.12.1985 [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який 14.04.1994 розірвано (а.с.19). Під час перебування в шлюбі з [PERSON], у [PERSON], на підставі свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок від 02.06.1993, яке видано згідно з рішенням виконкому Криворізької районної ради народних депутатів від 27.11.1987 № 309, виникло право власності на домоволодіння, що розташоване за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район, с. Леніна (Садове), вул. Центральна, будинок 71, та складається з житлового будинку «А1», загальною площею 59,1 кв.м, житловою площею 30,6 кв.м, з господарчими побудовами: гаражем «Б», сараєм «В», «Г», «Д», «Е», вбиральнею «Ж», погребом «З», водоколонкою І, замощенням ІІ, забором № 1-№ 7. Вартість нерухомого майна станом на 13.03.2018 складає 123140, 00 грн. (а.с.37,39,58,62-68). Під час перебування [PERSON] та [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, у них народилося двоє дітей, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.6-7,17-18). Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 14.04.1994 ( а.с.19). [PERSON] 23.10.2004 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КИ № 761470 від 23.10.2004 (а.с.61) та після його смерті відкрилася спадщина на все належне йому за життя майно, в тому числі і на житловий будинок з господарчими побудовами, що за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район, с. Садове (Леніна), вул. Центральна, 71. Згідно з ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла до інших осіб. Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. За приписами ст. 1261 ЦК України, в першу чергу право на спадкоємство згідно із законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як встановлено судом, позивач по справі, в силу ст. 1261 ЦК України, є спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON], як дитина спадкодавця. Згідно з довідкою Красівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області (а.с.37), [PERSON] по день смерті, 23.10.2004, був зареєстрований та проживав за адресою: [INFO] (Леніна), вул. Центральна, 71. Також разом з [PERSON] у вказаному домоволодінні були зареєстровані його діти: [PERSON], [PERSON] та співмешканка, [PERSON] Заповіт від його імені в сільській раді не посвідчувався. Як засвідчують матеріали спадкової справи № 632/2017, що заведена після смерті [PERSON], померлого 23.10.2004, із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса звернулася [PERSON] та з заявою про відмову від спадщини, - [PERSON] (а.с.79-88). Інші спадкоємці передбачені законом відсутні, свідоцтва про право на спадщину не видавалися. Крім того, при зверненні позивача до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, [PERSON], постановою нотаріуса від 07.11.2017 їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарським спорудами, що за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район. с. Садове, вул. Центральна, 71, у звязку з тим, що спадкове майно придбано [PERSON] у шлюб з [PERSON], а відтак, кожному з них належить шлюбна доля в вищезазначеному майні, яку в досудовому порядку згідно чинного законодавства виділити не можливо (а.с.14). Відповідно до ст. 22 КЗпШС Української PCP, який діяв на момент виникнення права власності подружжя на зазначений житловий будинок з господарчими будівлями, майно, набуте подружжям під час шлюбу, є їх спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Оскільки житловий будинок № 71 по вул. Центральна в с. Садове Криворізького району Дніпропетровської області набутий в період шлюбу, тому вказане нерухоме майно є обєктом спільної сумісної власності, а саме [PERSON], померлого 23.10.2004 та [PERSON]. За ст. 28 Кодексу про шлюб та сімю України, в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно з ч. 2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Оскільки на час перебування у шлюбі частки подружжя, [PERSON] та [PERSON], як співвласників у праві спільної сумісної власності на будинок не виділені, між ними не було жодних домовленостей з приводу зміни рівності часток у праві спільної сумісної власності, також принцип рівності їх часток, як співвласників у праві спільної сумісної власності не змінений законом чи рішенням суду, тому частки кожного із них, як співвласників будинку є рівними, і кожному окремо належить по 1/2 частці нерухомого майна.

Outcome: approved