Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-11 00:00:00

позивач звернулася до суду із позовом до відповідача, відповідно до якого просить визначити їй додатковий строк для подання заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , строком на два місяці, після набрання рішенням суду законної сили. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON] , який на час смерті проживав та був зареєстрований у спадковому будинку, що в [ADDRESS] . На день смерті спадкодавця разом із ним постійно проживала та була зареєстрована його дружина [PERSON] . Вважає, що її мати, як спадкоємець першої черги за законом після смерті свого чоловіка, в силу ст.549 ЦК (1963 року) є такою, що прийняла спадщину, оскільки постійно проживала та була зареєстрована із своїм чоловіком до дня його смерті. [INFO] померла мати позивача [PERSON] , яка на час смерті проживала в [ADDRESS] та з нею на момент смерті ніхто не проживав. Зазначає, що з метою оформлення своїх спадкових прав звернулася 13.06.2019 року до Козівської державної нотаріальної контори, проте, у прийнятті заяви їй було відмовлено у зв`язку із пропуском встановленого законодавством строку на прийняття спадщини, оскільки вона не була зареєстрована та не проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Зважаючи на вказані обставини, а також те, що пропустила вказаний строк з поважних причин, просить суд визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини строком на два місяці, після набрання рішенням суду законної сили. Ухвалою судді Козівського районного суду Тернопільської області від 30.09.2019 року було прийнято вказану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у цивільній справі за такою (а.с.29). Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, однак через канцелярію суду останній подав заяву про розгляд справи за їх відсутності, згідно з якою позовні вимоги підтримують повністю та просять їх задовольнити (а.с.39). Представник відповідача у судове засідання не з`явився, однак через канцелярію суду подав «відзив на позов», у якому вказав, що Козівська селищна рада Тернопільської області не заперечує щодо задоволення позовних вимог позивача та просив здійснювати розгляд справи у його відсутності (а.с.37). Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.6 ст.263 ЦПК України, якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу. Згідно з ч.ч.1, 2 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступних висновків. Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України). При цьому, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.3 ст.12 ЦПК України). Судом встановлено, що батьками [PERSON] , згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23.12.1960 року є [PERSON] та [PERSON] (а.с.10). Після укладення шлюбу [PERSON] , згідно з копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 25.07.1981 року, змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.11). [INFO] помер [PERSON] , про що 16.02.2001 року зроблено відповідний актовий запис №15, місце реєстрації смерті відділ реєстрації актів громадянського стану Козівського районного управління юстиції Тернопільської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.9). [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Козівського районного управління юстиції у Тернопільській області 12.06.2014 року (а.с.8). При цьому, судом також встановлено, що [PERSON] постійно проживала та була зареєстрована у будинку за адресою: [ADDRESS] , а на день її смерті разом з нею у спадковому будинку ніхто не проживав та не був зареєстрований (а.с.17). Звернувшись із заявою до Козівської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини, позивачу, згідно із листа від 13.06.2019 року №585/01-16, роз`яснено, що вона вважається такою, що не прийняла спадщину так як не подала у встановлений законом шестимісячний строк з моменту смерті спадкодавця заяви про прийняття спадщини і рекомендовано звернутися до суду для визначення додаткового строку для прийняття спадщини (а.с.12). Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (ч. 2 ст. 1220 ЦК України). Частина 3 ст.1272 ЦК України визначає, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7 надано роз`яснення про те, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч.3 ст.1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Як на підставу пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини позивач покликається на те, що вона за станом здоров`я, а саме із 2007 року хворіє бронхіальною астмою, що викликало тривале лікування в медичних закладах, а у серпні 2014 року перебувала на стаціонарному лікуванні у медичному закладі, у зв`язку з чим вона і пропустила зазначений строк. Зазначені обставини суд визнає поважними причинами пропуску строку звернення позивачем з заявою про прийняття спадщини, що не залежали від її волі, а тому позов є підставним та обґрунтованим. При цьому, слід зазначити, що більш ніж достатнім строком для звернення позивача із заявою про прийняття спадщини є одномісячний строк, а відтак суд вважає, що позов слід задовольнити частково. Сплачений позивачем судовий збір у розмірі 768,40 грн. залишити за останньою. На підставі викладеного,

Outcome: partial