Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-02 00:00:00

позивач, звертаючись з позовом до суду, просить визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , право власності на гараж, що розташований по [ADDRESS] , земельну ділянку для будівництва і обслуговування індивідуальних гаражів площею 0,0031 га, що розташована за адресою [ADDRESS] . Визнати за відповідачем [PERSON] порядку спадкування за законом право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] , , легковий автомобіль марки ЗАЗ реєстраційний номер [NUMBER] року випуску, причіп бортовий марки ПА модель 004 реєстраційний номер [NUMBER] року випуску, оскільки оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно померлого [PERSON] відсутні. 21.08.2019 ухвалою суду позов прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у цій справі, призначено підготовче засідання, встановлено сторонам строк на реалізацію процесуального права подачі заяв по суті позовних вимог /а.с. 40-42/. Ухвалою суду від 23.09.2019 задоволено клопотання представника позивача адвоката Чумарного А.І. про витребування доказів /а.с.51-53/. Ухвалою суду від 16.10.2019 задоволено клопотання представника позивача адвоката Чумарного А.І. про залучення до участі у справі в якості співвідповідача Гребінківську міську раду Полтавської області /а.с.76/. В судове засідання сторони не з`явилися, про день, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від позивача, [PERSON] , 06.09.2019 надійшла заява, в якій просить розглядати справу у її відсутність, на позовних вимогах наполягає просить задовольнити в повному обсязі /а.с. 46/. 05.09.2019 від відповідача [PERSON] надійшло клопотання, в якому він повідомляє про те, що не заперечує проти позовних вимог [PERSON] , просить слухати справу у його відсутність та не заперечує проти ухвалення судом рішення про задоволення позову в повному обсязі /а.с. 45/. Заява [PERSON] від 21.11.2019 № 1076 засвідчена приватним нотаріусом Роздільнянського районного нотаріального округу Одеської області Фішер Б.І. в якій зазначено, що він не заперечує проти позовних вимог [PERSON] , просить слухати справу у його відсутність та не заперечує проти ухвалення судом рішення про задоволення позову в повному обсязі /а.с. 84/. Інших заяв по суті позовних вимог від учасників справи не надійшло. Ухвалою суду від 27.11.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду /а.с.86/. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послалася як на підставу своїх вимог, що не заперечувалось відповідачем, оцінивши досліджені подані докази, прийшов таких висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства. Судом встановлено, що [INFO] в м. Харкові помер батько позивача - [PERSON] , про що Гребінківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області було зроблено відповідний актовий запис №159 та видано свідоцтво про смерть серія [NUMBER] від 01.10.2017 /а.с.10/. Позивач [PERSON] , [INFO] , є дочкою померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження [PERSON] , [INFO] , серія [NUMBER] від 15.03.1980 виданого Гребінківським районним відділом ЗАГС Полтавської області про що зроблено відповідний актовий запис №33 /а.с. 8/, яка після реєстрації шлюбу 23.10.2013 змінила прізвище на [PERSON] , що засвідчено свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 23.10.2013 виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Гребінківського районного управління юстиції у Полтавській області про що зроблено відповідний актовий запис № 88 /а.с. 8/. Згідно із відомостями відомостей наданих Гребінківською державною нотаріальною конторою спадкова справа на майно померлого [INFO] [PERSON] відкрита у спадковому реєстрі за № 61963946, відносно матеріалів спадкової справи, спадкоємцями згідно із законом є син [PERSON] та дочка [PERSON] , які прийняли спадщину/а.с. 56-71/. Відповідно до свідоцтва на право власності на нерухоме майно виданого Органом приватизації при Гребінківській міській раді 14.06.2005, померлий [PERSON] був власником 1/2 квартири загальною площею 67,1 кв.м, що знаходиться за адресою [ADDRESS] /а.с. 14-15/, а також на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯИ №906033 від 29.01.2010 є власником земельної ділянки загальною площею 0,0031 га цільове призначення для індивідуального гаражного будівництва /а.с.24/. Крім цього, у власності померлого [PERSON] перебували: 1) легковий автомобіль марки ЗАЗ реєстраційний номер [NUMBER] року випуску, підтверджено свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] ; 2) причіп бортовий марки ПА модель 004 реєстраційний номер [NUMBER] року випуску, підтверджено свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] /а.с. 30/. За даними інформаційної довідки, виданої Приватним підприємством «Бюро послуг та консультацій» квартира за адресою [ADDRESS] в КП «Лубенське МБТІ» зареєстрована в книзі №31 за реєстровим номером 4764 за [PERSON] та [PERSON] . В довідці вказано, що [ADDRESS] згідно рішення третьої сесії сьомого скликання Гребінківської міської ради /а.с. 15/. Технічний паспорт на квартиру [ADDRESS] виготовлений ПП «Бюро послуг та консультацій» від 14.05.2019 для замовника [PERSON] /а.с.11-13/. Згідно звіту про незалежну оцінку нерухомого майна трьохкімнатної квартири за адресою [ADDRESS] , ринкова вартість об`єкту оцінки становить 280 631 (двісті вісімдесят тисяч шістсот тридцять одна) грн. /а.с.16-17/. 10.04.2007 [PERSON] отримав дозвіл на будівництво гаража за адресою: [ADDRESS] , згідно із рішенням виконавчого комітету Гребінківської міської ради Полтавської області від 10.04.2007 № 278 (а.с. 23). Право власності на гараж зареєстровано не було. За даними технічного паспорта на предмет нерухомості, спорудження гаража - 2007 рік (а.с. 20). Право власності на земельну ділянку зареєстровано, що підтверджується державним актом про право власності на земельну ділянку (а.с. 24), власник [PERSON] 05.07.2019 [PERSON] , державним нотаріусом Гребінківської державної нотаріальної контори надано письмову відповідь на усну заяву [PERSON] в якій роз`яснено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. В даному випадку відсутні оригінали правовстановлюючих документів, які підтверджують право власності спадкодавця на майно /а.с.71/. Предметом судового розгляду у цій справі є визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом. Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їхнього порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У цих спірних правовідносинах спадкову масу складає нерухоме майно - гараж, земельна ділянка, 1/2 частини квартири; а також легковий автомобіль, причіп бортовий. При цьому спадкодавцем не було здійснено державну реєстрацію речового права стосовно нерухомого майна - гаража, який споруджено у 2007 році. Водночас, земельна ділянка, на якій збудовано гараж, зареєстрована у встановленому законом порядку, на праві власності належала спадкодавцю [PERSON] , виділялась саме для індивідуального гаражного будівництва, спадкодавцю надавався відповідний дозвіл, адреса зазначена у технічному паспорті на гараж. Відповідно до статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно із частиною четвертою статті 3 зазначеного Закону речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Тобто, право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з чинними нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, як офіційного визнання державою такого права, а не підставою його виникнення. Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Фактично єдиним документом, що засвідчує факт існування об`єкта нерухомого майна й містить його технічні характеристики, є технічний паспорт на такий об`єкт, виготовлений за результатом його технічної інвентаризації (лист Міністерства юстиції України від 23 лютого 2016 року № 8.4-35//18/1). У судовому порядку право власності на спадкове майно підлягає захисту шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України) та є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно із ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. За нормою ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Як вбачається із п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. У відповіді державного нотаріуса Гребінківської державної нотаріальної контори позивачу, зокрема роз`яснено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. У відповідності до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно із частиною першою статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Положеннями статей 10,60 ЦПК України унормовано, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 2 статті 59 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач належать до першої черги спадкоємців за законом щодо майна їх померлого батька, у встановлені законом строки та з дотриманням порядку звернулися до нотаріуса для прийняття спадщини, інші спадкоємці відсутні, неможливість отримати ними свідоцтва про право на спадкове майно померлого батька зумовлене втратою відповідних правовстановлюючих документів. При цьому, через нездійснення спадкодавцем державної реєстрації гаража правовстановлюючі документи на даний об`єкт нерухомого майна відсутні, що в розрізі цих спірних правовідносин не є підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки будівництво спірного гаража проводилося за наявності дозволу на його будівництво, виданого компетентними органами; виготовлений на ім`я позивачки технічний паспорт не містить відміток про самочинність будівництва, яке було здійснено у 2007 році, та чинне на той період законодавство не вимагало обов`язкової реєстрації нерухомого майна, цільове призначення земельної ділянки, яка належала на праві приватної власності спадкодавцю, - для будівництва індивідуальних гаражів, а тому позов про визнання права власності в порядку спадкування за законом обґрунтований та підлягає задоволенню. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України). При розгляді цих спірних правовідносин судом враховано висновки, викладені у постанові Верховного Суду у справі № 557/1209/16-ц від 10.10.2018. Суд не вирішує питання розподілу судових витрат, оскільки позивачем подано відповідну заяву щодо цього. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved