Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 16.07.2004 року відповідачі у справі уклали договір купівлі-продажу квартири, розташованої за адресою [ADDRESS]. Зазначений договір посвідчено приватним нотаріусом Новокаховського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим №3694. На той час позивач була неповнолітньою особою, проте відповідне рішення органу опіки і піклування про надання дозволу на вчинення зазначеного правочину нотаріусу не надано. Оскільки вказаний правочин суперечить інтересам неповнолітньої особи, просила визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], укладений між [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Новокаховського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим №3694. У судове засідання позивач не зявилася, у своїй письмовій заяві просила справу розглянути у свою відсутність, позовні вимоги підтримала із зазначених вище підстав. Відповідач [PERSON] позов не визнав, пояснивши, що відповідач є його колишньою дружиною, а позивач донька відповідача від першого шлюбу, які після укладання угоди про купівлю-продаж квартири проживали у ній. Вважає, що подібним чином після розлучення відповідач та позивач вирішують спірні майнові питання. Представник третьої особи - орган опіки та піклування в особі служби у справах дітей виконавчого комітету Новокаховської міської ради Херсонської області та третя особа [PERSON] позовні вимоги не визнали та просили відмовити у задоволенні позову за необґрунтованістю, оскільки на час виникнення спірних правовідносин у ЦК України та Сімейному Кодексі України наявні були норми щодо обовязкового дозволу органу опіки та піклування при продажі квартири, якщо вона знаходилася у власності неповнолітньої особи. На момент продажу квартири ще не був прийнятий Закон України «Про основи соціального захисту бездомних і безпритульних дітей», а позивач була користувачем, а не власником квартири. Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі в їх сукупності, вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до нотаріально засвідченого договору купівлі-продажу від 16.07.2004 року, [PERSON] продала [PERSON] належну їй квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS]. Вказаний договір посвідчений приватним нотаріусом Новокаховського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим №3694. Відповідно до ч. ч.1, 3 ст. 215, ч.3 ст. 203 ЦК України ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п»ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, зокрема, правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Згідно ч.ч. 1,2 ст. 177 Сімейного Кодексу України, який діяв на час виникнення спірних правовідносин якщо у малолітньої дитини є майно, батьки управляють ним без спеціального на те повноваження. При вчиненні одним із батьків правочинів щодо майна малолітньої дитини вважається, що він діє за згодою другого з батьків. На час розгляду справи ч.2 ст. 177 Сімейного Кодексу України встановлює, що батьки малолітньої дитини не мають права без дозволу органу опіки та піклування вчиняти такі правочини щодо її майнових прав, зокрема, укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, в тому числі договори щодо поділу або обміну житлового будинку, квартири. Таким чином, враховуючи що на час укладання спірного договору купівлі-продажу квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], позивач не була власником цього житла, Закон України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей», на який посилається позивач як на підставу своїх вимог набрав чинності після укладання даного договору, тобто з 01.01.2006 року, у спірний період були відсутні вимоги щодо обовязкового надання дозволу органу опіки та піклування на вчинення правочинів щодо майнових прав малолітніх дітей, зокрема, якщо вони не являються власником житла, з цих причин вимоги позову суд знаходить необґрунтованими та відмовляє в їх задоволенні.

Outcome: dismissed