Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про визнання правочину дійсним. Позивач зазначає, що 28.09.2001 року [PERSON] уклала з позивачем [PERSON] договір купівлі-продажу 3/5 часток домоволодіння з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Вказаний договір був складений у простій письмовій формі, та був посвідчений товарною біржею. Позивач вказує, що 28.09.2001 року [PERSON] з нею домовились про ціну житлового будинку за яку його буде продано. На виконання домовленості, позивач передала продавцю [PERSON] всю суму грошей, яка відповідала ціні часток житлового будинку з земельною ділянкою. Також, на виконання умов досягнутої між сторонами домовленості, позивач отримала від [PERSON] ключі від будинку, технічний паспорт на будинок та заселилася до вказаного будинку. [PERSON] померла [INFO] . Так, як Вознесенським міжміським бюро було видане реєстраційне посвідчення, відповідно до змісту якого вказані 3/5 частки домоволодіння було зареєстровано за позивачем, тому на думку позивача інший порядок захисту прав ніж визнання дійсним договору купівлі-продажу неможливий. Позивач вказує що відповідно до нормативних актів, що діяли на час укладення договору, виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації, до часу набрання чинності ЦК та ЗУ від 01.07.2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно», а тому вказана угода повністю виконана сторонами, та підлягає визнанню дійсною. Позивач у судове засідання не з`явилася, нею було надано заяву про розгляд справи за її відсутності та вказано, що позивач свої позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, на адресу суду надійшла заява, якою відповідач визнала позовні вимоги позивача та просила суд провести розгляд справи у її відсутності.. На підставі положень ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд встановив, що 28.09.2001 року сторони уклали договір купівлі-продажу за № 2-242 за яким [PERSON] продала, а [PERSON] купила 3/5 частки домоволодіння [ADDRESS] , (кам`яний житловий будинок А-1 житловою площею 57,1 кв.м., сарай Б-1, гараж В-1, сарай Г-1, житловий будинок кам`яний Д-1 житловою площею 28,6 кв.м., підвал Е-1 п/д, сарай Е-1, споруди 1-3, огорожі 4-7), по [ADDRESS] , яке належало [PERSON] і було її особистою власністю на підставі свідоцтва про право власності на домоволодіння виданого виконкомом Новопетрівської сільської Ради 22.02.1999 року на підставі рішення виконкому № 69 від 24.12.1998 року зареєстрованого в Вознесенському БТІ в реєстровій книзі № 6 р. № 777 від 22.02.1999 року. Договір був укладений на Регіональній універсальній товарній біржі «Ріко-Альянс» 28.09.2001 року за № 2-242 відповідно до якого позивач придбала 3/5 реальних часток домоволодіння, а саме: кам`яний житловий будинок А-1 житловою площею 57,1 кв.м., сарай кам`яний Б-1, гараж кам`яний В-1, споруди 2 по [ADDRESS] за 1500 грн., які були одержані [PERSON] повністю до підписання договору. Договір купівлі-продажу за № 2-242 від 28.09.2001 року 3/5 часток домоволодіння [ADDRESS] зареєстрований позивачем 27.05.2002 року в Вознесенському БТІ за реєстровим № 777. Після укладення договору позивач володів та користувався вказаною часткою об`єкту нерухомості, позивач та [PERSON] на двох приватизували присадибну земельну ділянку під домоволодінням площею 0,25 га і 04.03.2010 року отримали державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК №788011 і присадибна земельна ділянка стала належати їм на праві сумісної власності як власникам домоволодіння. [PERSON] померла [INFO] . Спадкоємцями [PERSON] , які прийняли спадщину, є її доньки, позивач, [PERSON] , яка також померла [INFO] і, яка не встигла оформити спадщину. Відповідно, після смерті [PERSON] є відповідач [PERSON] , що підтверджено дослідженими письмовими доказами. Згідно до ч.2 ст. 47 ЦК України ( в редакції 1963 року) та ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Відповідно до ст.655 ЦК України обов`язки покупця виконано в повному обсязі, що підтверджується договором купівлі-продажу № 2-242, зареєстрованим Регіональною універсальною товарній біржею «Ріко-Альянс» 28.09.2001 року. Вознесенським міжміським бюро було видано реєстраційне посвідчення за № 777 від 27.05.2002 року, відповідно до змісту якого, 2/5 частки вказаного домоволодіння було зареєстровано за [PERSON] , а 3/5 часток домоволодіння - за [PERSON] . Відповідно до нормативних актів, що діяли на час укладення договору, виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону, права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправне позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.. У відповідності до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особо, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В відповідності до ст. 15 ЦК України, кожна особа мас право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання, або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав щодо визнання дійсним договору купівлі-продажу, укладеного 28.09.2001 року між [PERSON] та [PERSON] . Згідно з ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову в сумі 908,00 грн. З огляду на викладене та враховуючи те, що відповідачем до початку розгляду справи по суті подано заяву про визнання позову, суд вважає за можливе повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, тобто у розмірі 454 грн. 00 коп. З урахуванням повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, у відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 50 відсотків від сплаченого позивачем судового збору в сумі 454 грн. 00 коп.

Outcome: approved