Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-24 00:00:00

Позивачі 28.12.2018 року звернулися до суду з вищевказаним позовом та просять визнати за ним право власності за кожних з них на 1/3 частину: - земельної ділянки в с. Гамаліївка, Пустомитівського району Львівської області, площею 0,1000 га, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; - земельної ділянки в с. Гамаліївка, Пустомитівського району Львівської області, площею 0,1140 га, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства; - домоволодіння, розташованого по вул. Грушевського, 16 с. Гамаліївка Пустомитівського району Львівської області. Свої вимоги обґрунтовують тим, що 28.03.2006 року помер [PERSON], який являвся чоловіком [PERSON], та батьком [PERSON], [PERSON] До складу спадкової маси після смерті [PERSON] увійшло право власності на вказані вище будинковолодіння та дві земельні ділянки в с. Гамаліївка, Пустомитівського району Львівської області. [PERSON] своїм майном на випадок смерті не розпорядився, а тому спадкування після його смерті здійснюється за законом почергово. Позивачі до дня смерті [PERSON] проживали та були зареєстровані разом з ним у с. Гамаліївка по вул. Грушевського, 16, Пустомитівського району Львівської області, тому вважаються такими, що прийняла спадщину, оскільки протягом шести місяців після відкриття спадщини не заявили про відмову від такої. Проте вони не мають можливості здійснити своє право на спадкування в позасудовому порядку, оскільки спадкодавець за життя не зареєстрував за собою право власності на будинковолодіння, а оригінал державного акту на право приватної власності на землю був втрачений. У судове засідання позивачі не зявилися, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, в яких зазначили, що позовні вимоги підтримують, та просять такі задовольнити. Представник відповідача - Мурованської сільської ради обєднаної територіальної громади Пустомитівського району Львівської області в судове засідання не зявився, подав заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутності. Згідно ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Так як всі учасники справи не явилися в судове засідання, фіксування судового засідання технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснюється. Відповідно до ч. 6 ст. 263 ЦПК України, якщо одна із сторін визнала предявлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу. Згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, враховуючи те, що заява про визнання відповідачем позову не порушує прав, свобод чи законних інтересів інших осіб, та не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу, а позовні вимоги позивачів є законними та обґрунтованими, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень п.24\~Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»\~за змістом ч.4\~ст.206 ЦПК України,\~у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Аналогічне положення закріплене також в\~постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року №14. Згідно ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За змістом норм статей 1268 - 1269 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того, чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Так, відповідно до частин 3, 4 ст. 1268 ЦК спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, він не заявив про відмову від неї. Проаналізувавши матеріали цивільної справи, зокрема: свідоцтво про смерть серії І-СГ № 052673 від 28.03.2006 року; свідоцтво про народження серії ІV-СГ № 414985 від 02.02.1998 року; свідоцтво про народження серії ІII-СГ № 430362 від 22.12.1984 року; свідоцтво про укладення шлюбу № І-СГ № 478716 від 28.07.1984 року; свідоцтво про шлюб серії І-СГ № 189964 від 27.11.2012 року; копію технічного паспорта на житловий будинок № 16 по вул. М. Грушевського в с. Гамаліївка, Пустомитівського району Львівської області; витяги з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ 4602050322015, НВ 4602050362015 від 23.03.2015 року; копію державного акту на право приватної власності на землю серії ЛВ №16618 від 30.07.2000 року; довідки Гамаліївського старостинського округу Мурованської ОТГ № 441 від 01.11.2018 року, № 456 від 06.11.2018 року, № 458 від 08.11.2018 року; оголошення у пресі № 4 (1712) від 26.01.2019 року, клопотання представника відповідача, про визнання заявлених позивачем позовних вимог, що свідчить про визнання відповідачем обставин викладених позивачем у позовній заяві, а отже такі у відповідності до ч. 1\~ст. 82 ЦПК України\~доказування не потребують, та дослідивши всі докази у справі у їх сукупності, суд прийшов до переконання, що обставини на які покликаються позивачі у позовній заяві, як на підстави для задоволення заявлених ними позовних вимог знайшли своє підтвердження у представлених суду доказах. За вказаних вище обставин, беручи до уваги: те, що спадкодавець з підстав, що не заборонені законом, а отже правомірно набув право власності на спадкове майно; те, що позивачі на час відкриття спадщини постійно проживали разом із спадкодавцем, що свідчить про прийняття ними спадщини після смерті такого; те, що позивачі являються єдиними спадкоємцями за законом першої черги, які прийняли спадщину та претендють на спадкове майно, те, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку; те, що відповідач визнав позовні вимоги, суд прийшов до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги підставні та підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved