Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з цим позовом, в якому вказала, що згідно з рішенням суду від 10 вересня 2008 року з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання їх спільного сина [PERSON], [INFO], в розмірі 300 грн. щомісячно. Цих коштів не вистачає на утримання дитини, вона не працює. В судовому засіданні повністю підтримала свої позовні вимоги і пояснила, що сину 8 років, він потребує більше витрат. У неї ніяких доходів немає, проживає з матірю, яка також не працює. Ціни на продукти та товари першої необхідності підвищилися, її матеріальне становище погіршилось. Просила збільшити розмір аліментів до 850 грн. щомісячно. Відповідач позов визнав частково і пояснив, що він згоден сплачувати на утримання дитини по 500 грн. щомісячно, хоча для нього це також велика сума. Він не працює, і 850 грн. для нього не підйомна сума. Заслухавши сторони та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до такого. Згідно з ксерокопією свідоцтва про шлюб, сторони одружилися 18 лютого 2007 року (а.с.4), відповідно до ксерокопії рішення Жмеринського міськрайонного суду від 12 червня 2014 року, сторони розірвали шлюб (а.с.5). Позивач змінила прізвище на «Сташко», про що свідчить ксерокопія свідоцтва про зміну імені від 01 жовтня 2013 року (а.с.7). Згідно з ксерокопією свідоцтва про народження, сторони є батьками [PERSON], [INFO] (а.с.6). Відповідач сплачує аліменти на утримання дитини в розмірі 300 грн. щомісячно, що підтверджується ксерокопією виконавчого листа від 10 вересня 2008 року та ксерокопією постанови державного виконавця від 02 жовтня 2008 року про відкриття виконавчого провадження (а.с.8-9). Згідно з ксерокопією довідки Комунального підприємства «Жмеринкакомунсервіс» від 04 березня 2015 року, дитина знаходиться на утриманні позивача (а.с.10-11). Ці докази суд у відповідності із ст.ст.58, 59 ЦПК України вважає належними та допустимими, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку та визнані сторонами. Відповідно до вимог ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі. Кожна сторона, згідно зі ст.10 та ст.60 цього ж Кодексу, повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дослідивши матеріали справи, суд констатує, що сторони не виконали передбачений законом обовязок доказування своїх доводів та заперечень, хоча суд неодноразово на цьому наголошував. Згідно з ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбаченим цим Кодексом. Вирішуючи питання про збільшення розміру аліментів, суд виходить з такого. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує : 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. В судовому засіданні сторонами не надано доказів щодо наявності вищеперерахованих підстав, які б суд мав прийняти до уваги при вирішенні позову. Згідно з вимогами ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. З 01 січня 2015 року законодавством України встановлений прожитковий мінімум для дітей у віці від 6 до 18 років в розмірі 1286 грн. на місяць. Тому суд,

Outcome: partial