Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-11 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до суду, мотивуючи тим, що ухвалою Петрівського районного суду Кіровоградської області від 01.03.2019 року відповідача визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, однак кримінальне провадження закрито та звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності. Позивачу внаслідок вчинення відповідачкою кримінального правопорушення було завдано матеріальну шкоду в розмірі 113736 гривень, яку на сьогоднішній день не відшкодовано, тому вона змушена звернутися до суду. Позивач в судове засідання не з`явилася, письмовою заявою просила справу слухати без її участі, позов підтримує, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, про день, час та місце слухання справи була повідомлена належним чином через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, причини неявки суду невідомі. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] близько 13 години 40 хвилин 12.01.2013 року, маючи умисел на заволодіння чужим майном, прибула до парку біля будівлі Петрівської районної державної адміністрації, яка розміщена за адресою: Кіровоградська область, Петрівський район, смт.Петрове,вулиця Святкова, 20. Реалізовуючи свій злочинний умисел, [PERSON] підійшла до неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які в цей час знаходились в парку, та застосовуючи відносно останніх обман як спосіб вчинення кримінального правопорушення, запропонувала їм поворожити. [PERSON] та [PERSON] погодилися, і [PERSON] в ході спільної розмови повідомила [PERSON] та [PERSON] неправдиву інформацію про наявність в їх сім`ях великих проблем та про можливість їх вирішення в разі виконання певних умов. Будучи введеними в оману, під психологічним впливом, [PERSON] та [PERSON] на висунуту пропозицію погодились. [PERSON] повідомила їм, що для вирішення сімейних проблем необхідно провести ритуал очищення, для якого знадобляться грошові кошти або інші цінні речі, а також коштовності з місця проживання їх сімей. Не здогадуючись про злочинний умисел [PERSON] , разом з останньою, [PERSON] та [PERSON] направились до свого місця проживання, де по черзі, спочатку [PERSON] з квартири, яка розміщена за адресою: [ADDRESS] , винесла грошові кошти в сумі 4200 доларів США, які належать її матері [PERSON] , [INFO] . Потім, [PERSON] , з квартири, яка розміщена за адресою: [ADDRESS] , винесла грошові кошти в сумі 1200 гривень, одну пару сережок 585 проби, загальною вагою 1,2 грами, які належать її матері [PERSON] , [INFO] , при цьому вартість сережок згідно з висновком експерта №213 від 09.06.2016 року, складає 540 гривень. В подальшому, [PERSON] та [PERSON] разом з [PERSON] направились у бік парку де, напроти відділення ПАТ КБ «ПриватБанк», яке розміщено за адресою: [ADDRESS] , по вказівці [PERSON] поклали грошові кошти в сумі 4200 доларів США, 1200 гривень та одну пару сережок 585 проби, загальною вагою 1,2 грами до неї в сумку, а самі направились за будівлю банку, де повинні були чекати протягом п`яти хвилин за вказівкою [PERSON] Заволодівши грошовими коштами та одною парою сережок, [PERSON] з місця події зникла, а майном, отриманим шахрайським шляхом, розпорядилась на власний розсуд, завдавши своїми злочинними діями матеріальну шкоду на суму 4200 доларів США потерпілій [PERSON] та на загальну суму 1740 гривень потерпілій [PERSON] .Після закінчення досудового слідства, матеріали кримінального провадження №12013120260000022, по обвинуваченню [PERSON] було направлено до Петрівського районного суду Кіровоградської області для розгляду. Однак, у підготовчому судовому засіданні, яке відбулося 01 березня 2019 року, обвинувачена [PERSON] звернулася до суду з клопотанням про звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, при цьому [PERSON] не наполягала на винесенні виправдовувального вироку по кримінальному провадженню, а також погодилась із обставинами викладеними в обвинувальному акті. За результатами розгляду даного клопотання відповідача звільнено від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.190 КК України, на підставі п.3 ч.1 ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження закрито на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України (а.с.8-9). Позивачу було роз`яснено, що вона як потерпіла, має право звернутися до суду в порядку цивільного судочинства для відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином. Вирішення питання щодо розгляду цивільного позову за умов закриття кримінального провадження з наведених вище підстав не передбачено ст.129 КПК України. Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином і стягнення безпідставно нажитого майна» від 31 березня 1989 року №3 (зі змінами, внесеними постановами від 25 грудня 1992 року №13 та 3 грудня 1997 року №12), у разі закриття кримінальної справи з передбачених законом підстав цивільний позов не розглядається. Вимоги позивача про відшкодування матеріальної шкоди у цьому разі можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства. В силу з ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. У п.2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року №6, судам роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Згідно з ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 4 статті 61 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне позов задовольнити та стягнути з відповідача шкоду, завдану позивачу внаслідок вчиненого злочину в розмірі 113736 гривень відповідно до курсу НБУ на момент звернення до суду. На підставі викладеного та

Outcome: approved