Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення з нього аліментів на утримання дітей - доньки [PERSON], [INFO], та доньки [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини всіх видів доходів відповідача щомісячно, посилаючись на те, що відповідач не виконує свого батьківського обов'язку щодо утримання дітей. Шлюбні відносини між позивачем та відповідачем розірвані рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 05.08.2016 року. Діти проживають разом з позивачем. Позивач в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала до суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позов підтримала та просила задовольнити, проти заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції, яка повернулася до суду без вручення з поміткою «за закінченням встановленого строку зберігання». Відповідно до ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 16.11.1996 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Мінського району м. Києва між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб, який рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 05.08.2016 року було розірвано. Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей - донька [PERSON], [INFO], та донька [PERSON], [INFO], які проживають разом із позивачем та знаходяться на її утриманні. Позивач посилається на те, що відповідач не надає допомоги на утримання спільних дітей. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У відповідності із ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 1 ст.183 СК України визначено що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 27 Конвенції про захист прав дитини, батько(- ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Враховуючи наведене, суд вважає, що виходячи з того, що діти сторін проживають разом із позивачем, у зв'язку з чим цілодобовий обов'язок останньої полягає не тільки у матеріальному забезпеченні дітей, а ще й у вихованні, контролі, що потребує більших моральних витрат ніж періодичні зустрічі, враховуючи вік дітей, суд вважає за можливе визначити розмір аліментів в розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) відповідача щомісячно. Щодо іншої частини позовних вимог, то суд вважає їх такими, що не підлягають задоволенню, оскільки їх задоволення призведе до порушення прав відповідача та поставить сторони в неоднакове становище, враховуючи розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, визначеного Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік». Крім того, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» визначено право того з батьків, з яким проживають діти, отримувати аліменти на двох дітей в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів. Посилання позивача на понесення нею додаткових витрат у зв'язку з лікуванням доньки [PERSON] є підставою для стягнення з відповідача додаткових витрат в розумінні ст. 185 СК України. Разом з тим, позивачем вимог про стягнення додаткових витрат не заявлено, не надано доказів фактичного понесення додаткових витрат на дитину або доказів можливості понесення додаткових витрат в майбутньому, не наведено доказів на підтвердження розміру додаткових витрат, не визначено розмір її участі в додаткових витратах. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі викладеного,

Outcome: partial