overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, який мотивує тим, що між нею та [PERSON] було укладено шлюб. Сторони спільних дітей не мають. В даний час сім`я позивача та відповідача розпалася, подружні відносини припинені. Позивачка просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між нею та [PERSON] . В судове засідання позивач не з`явилась, направила до суду заяву, в якій просила проводити розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання відповідач також не з`явився, причин неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом, на підвердження чого мається розписка в матеріалах справи (арк.с.14). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони по справі вступили в шлюб 10 вересня 2016 року, який був зареєстрований Зарічним районним у місті Суми відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, за актовим записом № 521, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб [NUMBER] (арк.с. 7). Від подружнього життя сторони спільних дітей не мають. В зв`язку з тим, що подружжя втратило почуття любові, взаємоповаги та порозуміння один до одного, у них постійно виникають конфлікти та сварки, вони вважають, що їх сім`ю зберегти неможливо. На даний час вони проживають кожен своїм життям і не підтримують шлюбних стосунків. Позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу з відповідачем. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст. 24 СК України). Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним за свою поведінку в сім`ї (ст. 55 СК України). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України). Згідно ст.. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати, та після розірвання шлюбу залишити позивачу дівоче прізвище « [PERSON] ». На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, який мотивує тим, що між нею та [PERSON] у 2015 році було укладено шлюб. Від шлюбу вони мають доньку [PERSON] , 2015 року народження, яка проживає з нею. На даний час сім`я позивача та відповідача розпалася, подружні відносини припинені. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між нею та [PERSON] та стягувати з відповідача аліменти на утримання доньки в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень, щомісячно, до повноліття дитини. У судове засідання позивач не з`явилася, направивши до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяв чи клопотань від нього не надходило. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Судом встановлено, що 22 квітня 2015 року між сторонами було укладено шлюб, який зареєстрований у виконкомі Хотінської селищної ради Сумського району Сумської області, актовий запис № 03 (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] ,[INFO] (а.с. 6). За час перебування у шлюбі сімейні стосунки між позивачем і відповідачем не склалися внаслідок різних поглядів на сімейне життя. Між подружжям втрачено почуття любові, подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим. Примирення між сторонами неможливе. За таких обставин суд вважає, що сім`я існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, суперечить як інтересам подружжя, так і інтересам їхньої дитини, а тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст. 141 ч.1 СК України мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно чи перебувають вони у шлюбі між собою. З урахуванням п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 16 від 12.06.98 р. «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України» (Із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду N 3 від 15.05.2006р.), у частині, яка не суперечить Сімейному Кодексу України при вирішенні таких спорів суди повинні виходити не з формальних міркувань, а з фактичних інтересів дітей та умов їх нормального виховання. Також, згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України відповідач як батько дитини зобов`язаний утримувати свою неповнолітню доньку до досягнення нею повноліття, тому з нього належить стягувати аліменти. Оскільки дитина проживає з позивачкою, відповідач є особою працездатного віку, інших утриманців не має, суд з урахуванням обставин, викладених в ст. 182, 184 СК України, визначає розмір аліментів на дитину в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень, щомісячно, до повноліття дитини. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, який мотивує тим, що між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON] , 2009 року народження та [PERSON] , 2002 року народження. В даний час сім`я позивача та відповідача розпалася, подружні відносини припинені. Позивачка просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між нею та [PERSON] . В судове засідання позивачка не з`явилася, направивши заяву, в якій просила проводити розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. В судове засідання відповідач також не з`явився, від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі, не заперечував проти позову, згоден на розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони по справі вступили в шлюб 30 квітня 1993 року, про що зроблено актовий запис № 267, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 6). Від подружнього життя сторони мають двох синів, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтвероджується копіями свідоцв про народження (а.с.7,8). В зв`язку з тим, що подружжя втратило почуття любові, взаємоповаги та порозуміння один до одного, у них постійно виникають конфлікти та сварки, вони вважають, що їх сім`ю зберегти неможливо. На даний час вони проживають кожен своїм життям і не підтримують шлюбних стосунків. Позивачка категорично наполягає на розірванні шлюбу з відповідачем. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст. 24 СК України). Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним за свою поведінку в сім`ї (ст. 55 СК України). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України). Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, який мотивує тим, що між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , 2015 року народження. В даний час сім`я позивача та відповідача розпалася, подружні відносини припинені. Позивачка просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між нею та [PERSON] . В судове засідання позивач не з`явилася, направивши заяву, в якій просила проводити розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. В судове засідання відповідач також не з`явився, причин неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони по справі вступили в шлюб 27 вересня 2015 року, який зареєстровано виконкомом Битицької сільської ради Сумського району Сумської області, за актовим записом № 06, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 7). Від шлюбних відносин сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія [NUMBER] (а.с.8). В зв`язку з тим, що подружжя втратило почуття любові, взаємоповаги та порозуміння один до одного, у них постійно виникають конфлікти та сварки, вони вважають, що їх сім`ю зберегти неможливо. На даний час вони проживають кожен своїм життям і не підтримують шлюбних стосунків. Позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу з відповідачем. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст. 24 СК України). Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним за свою поведінку в сім`ї (ст. 55 СК України). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України). Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, який надалі вточнила, про стягнення з [PERSON] аліментів на малолітню дочку [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі по 500 грн. щомісячно, посилаючись на те, що відповідач має можливість сплачувати ці кошти на дитину, однак ухиляється від цього. Відповідач уточнені позовні вимоги визнав. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Судовим розглядом встановлено, що сторони 20 грудня 2003 року зареєстрували шлюб, який 18 липня 2007 року було розірвано відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у м. Одесі; від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач на цей час не працює. Згідно зі ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, який надалі уточнила, у якому просила суд стягнути з відповідача борг у сумі 1600грн. та судовий збір, посилаючись на те, що відповідач від повернення позичених в неї грошей ухилився. У судовому засіданні позивач на уточнених позовних вимогах наполягав, надав пояснення аналогічні, викладеним у позові. Відповідач уточнені позовні вимоги визнав. З пояснень сторін, наданих доказів судом встановлено, що: 20.06.2013 року відповідач позичив у позивача грошову суму у розмірі 2000грн., з зобов'язанням повернути її до жовтня 2013 року. Факт отримання грошей на певних умовах підтверджено розпискою відповідача від 20.06.2013 року і не заперечувалось відповідачем у судовому засіданні. Відповідач зобов'язання по поверненню боргу в обумовлений строк не виконав, після звернення позивача до суду відповідач повернув йому борг у сумі 400 грн., залишившись винним 1600 грн. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Позивач умови договору з свого боку виконав повністю, відповідач умови договору не виконав. Подальше утримання ним грошей є порушенням договірних зобов'язань; права на дану грошову суму відповідач не набув. Відповідач невиконанням зобов'язання порушує майнові права позивача і ці права підлягають судовому захисту. Є підстави для стягнення з відповідача всієї суми заборгованості. Підстав для звільнення відповідача від обов'язку по поверненню грошей в даному випадку не встановлено. Стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у сумі 230 грн., а на користь держави судовий збір у сумі 6 грн. - недоплачений позивачем при пред'явленні позову. . Позов обґрунтований, підлягає задоволенню. У відповідності зі ст.ст. 526, 530, 610, 1049 ЦК України і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, який обґрунтовувала тим, що вона 12.11.2011 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. На даний час в провадженні суду перебуває справа про розірвання цього шлюбу. В зв'язку з фактичним припиненням шлюбних відносин вона мешкає окремо від чоловіка, дитина знаходиться на її утриманні, а відповідач матеріальної допомоги сину не надає, хоча має таку можливість, оскільки є працездатним, отримує нерегулярний і мінливий дохід. Посилаючись на ці обставини, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі в розмірі 450 щомісячно, починаючи стягнення від дня пред'явлення позову і до досягнення сином повноліття. Позивач в судовому засіданні позов підтримала. Відповідач позов визнав повністю, сплачувати аліменти на утримання дитини у заявленому позивачкою розмірі згоден. Правові наслідки визнання позову йому роз'яснено судом. За правилами ч. 4 ст. 174 ЦПК України, в разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В силу ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Оскільки відповідач є працездатною, молодою людиною та отримує мінливий дохід, тому спроможний надавати матеріальну допомогу своїй дитині в твердій грошовій сумі, розмір якої не суперечить вимогам статей 182, 184 СК України і не порушує права дитини, тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, який обґрунтовувала тим, що вона 14.10.2016 зареєструвала шлюб з відповідачем, справа про розірвання якого знаходиться в провадженні Путивльського районного суду Сумської області. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. В звязку з фактичним припиненням шлюбних відносин дитина знаходиться на її утриманні, а відповідач хоча і надає матеріальну допомогу дочці, але вона носить нерегулярний характер. При цьому він є молодою працездатною людиною, отримує неофіційний дохід. Посилаючись на ці обставини, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки в твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. щомісячно, починаючи стягнення від дня предявлення позову і до досягнення дочкою повноліття. Позивач в судове засідання не зявилася, надала на адресу суду письмову заяву, в якій просила справу просила слухати за її відсутності, позов підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, надав на адресу суду письмову заяву, в якій позов визнав в повному обсязі, про правові наслідки такого рішення обізнаний. В силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.\~ Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. \~Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки відповідач є працездатною, молодою людиною, тому спроможний надавати матеріальну допомогу своїй дитині в твердій грошовій сумі 800 грн., розмір якої не суперечить вимогам статей 182, 184 СК України та ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» і не порушує права дитини, тому позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 141, 142 ЦПК України, у зв'язку з визнанням відповідачем\~ позову до початку розгляду справи по суті, слід\~ стягнути з відповідача в дохід держави половину судового збору,\~ від сплати якого позивач була звільнена при подачі позовної заяви. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, який обґрунтовувала тим, що вона 19.02.2013 зареєструвала шлюб з відповідачем, який розірвано рішенням Путивльського районного суду Сумської області від 24.04.2017. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. В звязку з припиненням шлюбних відносин вона мешкає окремо від чоловіка, дитина знаходиться на її утриманні, а відповідач матеріальної допомоги дочці не надає, хоча має таку можливість, оскільки є працездатним, отримує нерегулярний і мінливий дохід. Посилаючись на ці обставини, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки в твердій грошовій сумі в розмірі 500 щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення від дня предявлення позову і до досягнення донькою повноліття. В подальшому позивач позовні вимоги уточнила, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки в розмірі 500 гривень щомісячно, а справу просила слухати за її відсутності, уточнений позов підтримала в повному обсязі. Відповідач в попереднє судове засідання не зявився, надав на адресу суду письмову заяву, в якій уточнений позов визнав в повному обсязі, про правові наслідки такого рішення обізнаний. У відповідності до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 174 і 175 ЦПК України. За правилами ч. 4 ст. 174 ЦПК України, в разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 ст. 184 СК України передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Оскільки відповідач проживає окремо від своєї дитини, є працездатною, молодою людиною та отримує мінливий дохід, тому спроможний надавати матеріальну допомогу своїй дитині в твердій грошовій сумі 500 грн., розмір якої не суперечить вимогам статей 182, 184 СК України і не порушує права дитини, тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-07 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Позивач звернулася до суду з позовом, який обґрунтовувала тим, що вона 22.09.2012 зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. В звязку з фактичним припиненням шлюбних відносин діти знаходяться на її утриманні, а відповідач матеріальної допомоги дітям не надає, хоча є молодою працездатною людиною. Посилаючись на ці обставини, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи стягнення від дня предявлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Позивач в судове засідання не зявилася, надала на адресу суду письмову заяву, в якій просила справу слухати за її відсутності, позов підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, надав на адресу суду письмову заяву, в якій позов визнав в повному обсязі, про правові наслідки такого рішення обізнаний. В силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.\~ Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на\~утримання дитини\~(аліменти)\~присуджуються у\~частці від\~доходу її\~матері,\~батька або\~у твердій\~грошовій сумі\~за вибором\~того з\~батьків або\~інших законних\~представників дитини,\~разом з\~яким проживає\~дитина. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. \~Розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки відповідач є працездатною, молодою людиною, тому спроможний надавати матеріальну допомогу своїм дітям в твердій грошовій сумі 1500 грн. (по 750 грн. на кожну дитину), розмір якої не суперечить вимогам статей 182, 184 СК України та ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» і не порушує права дітей, тому позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 141, 142 ЦПК України, у зв'язку з визнанням відповідачем\~ позову до початку розгляду справи по суті, слід\~ стягнути з відповідача в дохід держави половину судового збору,\~ від сплати якого позивач була звільнена при подачі позовної заяви. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved