Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду і просить розірвати шлюб з відповідачем та стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі по 800 гривень на кожну дитину, щомісячно до їх повноліття, мотивуючи тим, що на сьогоднішній день подружні стосунки з відповідачем припинилися. В них різні погляди на життя, внаслідок чого в сімї виникають сварки та скандали. Спільне проживання з відповідачем для неї та дітей є тяжким. На дітей, які проживають з нею та знаходяться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги не надає. В судове засідання позивачка не зявилася, але надала заяву, в якій просить справу розглянути без її участі. Позовні вимоги підтримала та уточнила, а саме: просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини його заробітку. Погоджується на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не зявився, не повідомивши про причини неявки, хоча своєчасно та належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням. Дослідивши в судовому засіданні докази, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого виконкомом Словечанської сільської ради Овруцького району Житомирської області, серії I-ТП №012799 між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], було укладено шлюб 25.11.2005 (актовий запис №21). Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Стаття 112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя , дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що відносини між сторонами не склалися, подружні стосунки припинилися, тобто фактично шлюб не існує, збереження сім`ї стало неможливим. Копії свідоцтв про народження: серії І-ТП №025797 від 05.06.2006 та серії І-ТП №190874 від 20.03.2013 свідчать, що відповідач є батьком дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей, які проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні, не надає. Стаття 181 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на 1 дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп. за вимогу про розірвання шлюбу, а від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів вона звільнена на підставі п.3 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп. в доход держави та 551 грн. 20 коп. на користь позивача.

Outcome: approved