Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до відповідачів, яким просить визнати за нею право власності на квартиру № № 48 в будинку №39-«б» по вул. Гв. Широнінців в м. Харкові. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що неї на підприємстві Трест «Південзахіденергобуд» надано житлову площу в гуртожитку, який знаходився за адресою: м. Харків, вул. Гв. Широнінців, 39-«б». В даному гуртожитку на спірній площі позивач спочатку постійно мешкала з чоловіком [PERSON] і сином [PERSON], а після розірвання шлюбу, в квартирі мешкає разом із сином. При приватизації ДП «Південзахіденергобуд» згідно із ЗУ «Про приватизацію майна державних підприємств» із вартості цілісного майнового комплексу вилучено вартість державного майна, до складу якого входили житлові будинки, в тому числі, і гуртожиток по вул. Гв. Широнінців, 39-«б». В плані приватизації ДП «Південзахідбуд», затвердженого розпорядженням регіонального відділення ФДМУ по Харківській області від 08.09.1995 №353-Р, зазначено, що гуртожиток по вул. Гв. Широнінців, 39-«б», що перебуває на балансі підприємства, підлягає передачі в комунальну власність, як обєкт державної власності. Відповідно до Положення про управління державним майном, майно, яке не ввійшло до статутних капіталів господарських товариств у процесі приватизації, але перебуває на їх балансі, затвердженого спільним наказом ФДМУ та Міністерства економіки України 19.05.1999 за № 908/68, господарське товариство повинно обліковувати на своєму балансі майно, що не ввійшло до його статутного капіталу. При цьому, відповідальність зі збереження та ефективного використання державного майна несе господарське товариство. На підставі рішення загальних зборів акціонерів від 25.03.1998 прийняті зміни до статуту в новій редакції стосовно виходу зі складу ВАТ структурного підрозділу №16 «Житлово-комунальний відділ» і створення на його базі колективного підприємства. Отже, гуртожиток за вказаною вище адресою передано на баланс новоутвореного КП «Житлово-комунальне господарство «Південзахідбуд». Таким чином, після ліквідації у 1995, шляхом приватизації ДП Трест Південзахіденергобуд, на балансі у якого знаходилась будівля відомчого гуртожитку за вказаною адресою, фактично утворилось декілька самостійних юридичних осіб, одними з яких:КП ЖКГ «Південзахіденергобуд» та ВАТ «Трест «Південзахіденергобуд». Після ліквідації державного Тресту будівля гуртожитку з мешканцями за адресою: м. Харків, вул. Гв. Широнінців ,39-«б» не увійшла ні до одного зі статутних фондів знов створених підприємств, проте й не була передана на баланс КП ЖКГ «Південзахіденергобуд». Згідно листа ГУ житлово-комунального господарства та розвитку інфраструктури № 16/878-б від 17.04.2009 за інформацією ГУ статистики в Харківській області (звіт 1-Житлофонд) встановлено, що колективне підприємство житлово-комунального господарства «Південзахіденергобуд», на балансі якого перебував зазначений гуртожиток, входить до складу підприємств-банкрутів та тих, що повністю припинили діяльність станом на 01.01.2008. Неможливо також визначити балансову вартість даної будівлі , що в подальшому не дозволить мешканцям оформити документи на приватизацію займаного житла відповідно до ЗУ «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків». Далі, рішенням виконкому Харківської міської ради № 1278 від 19.12.2007 будівлю за адресою: м. Харків, вул. Гвардійців Широнінців, 39-«б» виключено з числа гуртожитків, та присвоєно статус жилого будинку, а мешканцям дозволено закріпити за собою займану житлову площу та відкрити особові рахунки у встановленому законом порядку. Отже, у відповідності з зазначеним рішенням виконкому ХМР №1278 від 19.12.2007 позивач вимушена звернутись до суду з вимогою про захист своїх порушених прав та законних інтересів, шляхом визнання за нею права власності на житлові приміщення, які вона займає на законних підставах. Позивач в судове засідання не зявилась, надавши заяву про слухання справи за її відсутністю, вимоги позову підтримує у повному обсязі, не заперечує щодо постановлення заочного рішення по справі. Відповідачі в судове засідання не зявилися, будучі повідомленими про день та час розгляду справи належним чином, заяв про поважні причини своєї відсутності або про слухання справи за їх відсутністю не надали, тому суд із погодженням позивач розглядає справу у відсутності відповдіачів, постановляючи заочне рішення, що не суперечить правилам ст. 280 ЦПК України. Третя особа судове засідання також не зявився, направив до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутність, з вимогами позову погоджується. Суд, вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали цивільної справи та надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Відповідно до правил ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Так, як вбачається із листа ГУ житлово-комунального господарства та розвитку інфраструктури № 16/878-б від 17.04.2009 за інформацією ГУ статистики в Харківській області (звіт 1-Житлофонд), що колективне підприємство житлово-комунального господарства «Південзахіденергобуд», на балансі якого перебував гуртожиток, що розташований в м. Харкові, вул. Гв. Широнінців, 39-«б» входить до складу підприємств-банкрутів та тих, що повністю припинили діяльність станом на 01.01.2008. Рішенням виконкому Харківської міської ради № 1278 від 19.12.2007 будівлю за адресою: м. Харків, вул. Гв. Широнінців, 39-«б» виключено з числа гуртожитків, присвоєно статус жилого будинку, а мешканцям дозволено закріпити за собою займану житлову площу та відкрити особові рахунки у встановленому законом порядку. Крім того, відповідно до ст. 3 ЗУ «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» від 04.09.2008 забезпечення реалізації конституційного права на житло мешканців гуртожитків, на яких поширюється дія цього Закону, здійснюється з дотриманням таких підходів: всі гуртожитки, на які поширюється дія цього Закону підлягають передачі у власність територіальних громад у визначений цим Законом строк; передача гуртожитків у власність територіальних громад відповідно до цього Закону має бути здійснена в строки, передбачені державною програмою передачі гуртожитків у власність територіальних громад; передача гуртожитків згідно із цим Законом у власність територіальних громад здійснюється відповідно до порядку, передбаченого Законом України «Про передачу обєктів права державної та комунальної власності» та прийнятих відповідно до нього підзаконних актів, з урахуванням особливостей цього Закону; рішення про передачу гуртожитків, на які поширюється дія цього Закону, у власність територіальних громад приймає орган, уповноважений управляти державним майном, інший орган, якому передано в користування державне майно, або суд. Далі, відповідно до ст. 2 ЗУ «Про передачу обєктів права державної та комунальної власності» від 03.03.1998 обєктами передачі згідно з цим Законом в тому числі є: житловий фонд та інші обєкти соціальної інфраструктури (далі обєкти соціальної інфраструктури), які перебувають у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, установ, організацій (далі підприємств) або не увійшли до статутних фондів господарських товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації), у тому числі не завершені будівництвом. Відповідно до ст. 3 цього ж Закону ініціатива щодо передачі обєктів права державної та комунальної власності може виходити відповідно від органів, уповноважених управляти державним майном, Національної академії наук, інших аналогічних самоврядних організацій , яким передано в користування державне майно (далі самоврядні організації), місцевих органів виконавчої влади, відповідних органів місцевого самоврядування. Відповідно до ст. 4 Закону передача обєктів соціальної інфраструктури (житлового фонду) з державної у комунальну власність здійснюється за рішенням: органів, уповноважених управляти державним майном, самоврядних організацій. Відповідно до ст. 4-1 вказаного Закону передача обєктів соціальної інфраструктури здійснюється у порядку, встановленому цим Законом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Ініціатива щодо передачі обєктів соціальної інфраструктури у комунальну власність може виходити відповідно від органів визначених 3 статтею цього Закону, підприємств, а також господарських товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації). Рішення щодо передачі обєктів соціальної інфраструктури у комунальну власність приймаються органами, уповноваженими управляти державним майном, самоврядними організаціями за згодою відповідних сільських, селищних, міських, районних у містах рад, а у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст за згодою районних або обласних рад. Пропозиції щодо передачі обєктів соціальної інфраструктури , споруджених за рахунок коштів підприємств , - також з трудовими колективами цих підприємств. Пропозиція вважається погодженою з трудовим колективом підприємства за наявності рішення загальних зборів трудового колективу, прийнятого більшістю голосів від числа працівників підприємства. Пропозиції щодо передачі у комунальну власність обєктів соціальної інфраструктури, які не увійшли до статутних фондів господарських товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації), не потребують погодження з такими підприємствами та їх трудовими колективами. Відповідно до ст.60 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти і спорту, охорони здоровя, та інше майно і майнові права, рухомі і нерухомі обєкти, визначені відповідно до Закону України як обєкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження. Підставою для набуття права комунальної власності є передача майна територіальним громадам безоплатно державою, іншими субєктами права власності, а також майнових прав, створення, придбання майна органами місцевого самоврядування в порядку, встановленому законом. Згідно ст. 29 Статуту, затвердженому рішенням 14-ї сесії Харківської міської ради 5 скликання від 04.07.2007 №121/07 та зареєстрованого згідно свідоцтва 32 від 16.07.2007, виданого Харківській міській раді Харківським міським управлінням юстиції міська рада є представницьким органом територіальної громади, який здійснює від імені та в її інтересах функції та повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією та законами України і міського самоврядування. Разом з цим, житловий будинок по вул. Гвардійців Широнінців, 39-«б» в м. Харкові з самого початку після завершення будівництва у встановлений законом спосіб не було введено в експлуатацію та право власності на нього не зареєстровано, що фактично унеможливлює передачу його у комунальну власність та подальшу приватизацію квартир мешканцями вказаного житлового будинку. Таким чином, у відповідності з рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради Харківської області № 1278 від 19.12.2007 року, яким будівлю за адресою: м. Харків, вул. Гв. Широнінців , 39-«б» виключено з числа гуртожитків, йому присвоєно статус жилого будинку, а мешканцям дозволено закріпити за собою займану житлову площу та відкрити особові рахунки у встановленому законом порядку. Згідно зі ст.25 ЗУ «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитку» спори, повязані з порушенням житлових прав громадян, які вимушені проживати в гуртожитках на які поширюється дія цього Закону, незалежно від форми власності, розглядаються та вирішуються в судовому порядку. Далі, судом встановлено, що [PERSON] постійно зареєстрована і постійно проживає в [INFO] з 14.12.1983. У спірній квартирі також мешкає, будучі зареєстрованим, її син [PERSON], що вбачається із довідки з місця мешкання (а.с. 8 ). Із відомостей трудової книжки [PERSON] вбачається, що остання працювала маляром-штукатуром в тресті «Південзахіденергобуд» з 30.09.1982 по 13.02.1990 (а.с.15-20). З технічного паспорту на квартиру [ADDRESS], що виготовлено КП «Харківське міське БТІ» від 16.03.2011 на імя [PERSON] вбачається, що вказана квартира складається з двох житлових кімнат, житлова площа квартири складає 25,5 кв.м., загальна площа квартири - 66,7 кв.м.(а.с.11-13). Далі, на імя [PERSON] відкрито особистий рахунок № 116593937, на який остання сплачує платежі за користування комунальними послугами (а.с.17-23). З листа КП «Харківські теплові мережі» від 16.12.2014 вбачається, що на підставі даних, наданих керівництвом Будинкового комітету, у серпні 2009 змінена нумерація кімнат у будинку №39-«б» по вул. Гв. Широнінців із присвоєнням нових номерів квартири, при цьому номера особових рахунків і коду «Мегабанку» не змінювалися. Номера кімнат 172-174 змінено на номер квартири 48, особовий рахунок № 5028, код ЖЕК 5656, код «Мегабанку» 116593937, опалювана площа квартири 66,7 кв.м. (а.с. 24). Позивачем надано договір, укладений з КП «ХТМ» про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води від 04.05.2001, із змісту якого вбачається, що саме за квартиру № 48, загальною площею 66,7кв.м., [PERSON] сплачує надані послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води (а.с. 27). Листом ВАТ «Харківміськгаз» від 21.05.2010 також підтверджується обставини, що саме на імя [PERSON] відкритий з 01.03.1997 особовий рахунок щодо оплати послуг з газопостачання по квартирі № 48, а в минулому кімнати №№ 172,173,174, що розташована по вул. Гв.Широнінців,39-«б» в м. Харкові, і з часу відкриття рахунку саме [PERSON] рахувалась квартиронаймачем вказаної житлової площі. Заперечення, що надійшли від ОСББ «Олімп 39», із змісту яких вбачається посилання на отримання дітьми позивача у власність інших квартир в будинку №39-«б» по вул. Гв.Широнінців в м. Харкові, на думку суду, не відноситься до предмету спору і не спростовують висновків суду. Суд, при розгляді справи, приймає до уваги надані докази, зокрема й вищенаведені обставини, а також і те, що позивач зі своїм сином [PERSON] проживають у двокімнатній квартирі № 48 вказаного будинку, де постійно зареєстровані, [PERSON] є інвалідом 2-ї групи безстроково, згідно медичному висновку ХМПД №3 за станом свого здоровя не може проживати в одній кімнаті з іншими членами сімї тощо (а.с.9,10,26). Також судом встановлено, що житловий будинок по вул. Гв. Широнінців, 39-«б» в м. Харкові тривалий час належним чином не обслуговується, у звязку з чим, за ініціативою мешканців і за дозволом Московської районної в м. Харкові ради, рішенням від 21.08.2008 «Про надання дозволу на створення будинкового комітету по вулиці Гвардійців Широнінців, 39-«б» створений ОСН «Будинковий комітет «Вулиця Гвардійців Широнінців, 39-«б» та видано свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи від 23.10.2008. Із матеріалів справи не вбачається, щодо у разі визнання за позивачем права власності на займані нею квартиру, права інших мешканців та інтересів держави не порушено. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. На підставі викладеного,

Outcome: approved