Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеною позовною заявою 22.01.2014 року та просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, в обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказувала на те, що з 15 листопада 2003 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають двох малолітніх дітей - доньку [PERSON],[INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося, між ними постійно виникають суперечки. Спільне господарство вони разом не ведуть з грудня 2013 року. Подальше спільне життя і збереження шлюбу між ними неможливе і суперечитиме її інтересам. Позивач вважає, що сім'я розпалася остаточно і примирення не бажає, спору щодо поділу спільного майна та про місце проживання дітей не має. Тому позивач просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 15.11.2003 року виконкомом Гейківської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис №14. 25.03.2014 року ухвалою Криворізького районного суду Дніпропетровської області подружжю призначено строк для примирення терміном на 2 місяці. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі, пояснюючи, що їх сімейні відносини не можливо зберегти та протягом наданого їм строку на примирення в їх сім'ї нічого на краще не змінилося. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «[PERSON]» Відповідач [PERSON] в судовому засіданні вимоги позивача визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував, оскільки наданий їм судом строк для примирення ніяких результатів не дав. Суд, вислухавши сторони, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, згідно матеріалів справи, сторони перебувають у шлюбі, який укладений 15 листопада 2003 року та зареєстрований виконкомом Гейківської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 14, дошлюбне прізвище позивача «[PERSON]», про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 7). Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей - доньку [PERSON],[INFO] та сина [PERSON], [INFO], що вбачається з копій свідоцтв про народження, відповідно, серії [NUMBER] від 26.07.2004 року та серії [NUMBER] від 04.08.2009 року (а.с.6, 3). Суд не застосовує положення ст. 111 СК України, оскільки в ході розгляду справи знайшли підтвердження викладені в позові обставини, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими, почуття любові та взаємоповаги зникло, а подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Відповідно до ст. 112 ч.2 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Суд дійшов висновку, що сім'я розпалася остаточно, примирення неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, у зв'язку із чим шлюб зареєстрований між сторонами, повинен бути розірваний. З урахуванням думки позивача після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]».

Outcome: approved