Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення боргу за договором позики, мотивуючи його тим, що 23 вересня 2012 року відповідачка [PERSON] взяла в нього в борг на підприємницьку діяльність 1500 доларів США. На підтвердження отримання коштів, між ним та [PERSON] був укладений договір позики від 23 вересня 2012 року та позичальник особисто написала розписку про отримання коштів. За умовами даного договору позики відповідач [PERSON] А зобов'язалася повернути кошти по першій вимозі зі сплатою 8 відсотків в місяць за користування коштами. Поручителем по боргу, згідно розписки, виступила [PERSON], яка зобов'язалася солідарно з [PERSON] відповідати в повному обсязі за виконання зобов'язань за договором позики від 23.09.2012 року. З 23.11.2014 позичальник відсотки за користування коштами не сплачує під різними приводами. Незважаючи на вимогу позивача, станом на 14.09.2015 р. борг не повернутий. Відповідно до розрахунку, складеного позивачем, загальний розмір заборгованості за договором позики від 23.09.2012 року становить: 1500 доларів США сума основного боргу, 867,94 доларів США сума відсотків по договору, разом 2367,94 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ станом на 30 червня 2015 року, становить 49763,07 грн. В добровільному порядку відповідач [PERSON] не виконує взяті на себе зобов'язання, у звязку з чим позивач просив стягнути з відповідачів на його користь борг за договором позики в сумі 49763,07 грн. та витрати по сплаті ним судового збору в сумі 497,63 грн. 14.09.2015 [PERSON] надано заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої він просить стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за договором позики, що станом на 14.09.2015 становить суму 57887,36 грн., а також стягнути судові витрати в сумі 497,63 грн. Сторони у судове засідання не зявилися, про місце, дату та час слухання справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі, клопотань, письмових заперечень відповідача на адресу суду не надходило. Вивчивши матеріали справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що заявлений позов є обґрунтованим та законним, у зв'язку з чим підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 23 вересня 2012 року відповідачка [PERSON] взяла у [PERSON] в борг на підприємницьку діяльність 1500 доларів США. На підтвердження отримання коштів, між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики від 23 вересня 2012 року та позичальник особисто написала розписку про отримання коштів. За умовами даного договору позики відповідач [PERSON] А зобов'язалася повернути кошти по першій вимозі зі сплатою 8 відсотків в місяць за користування коштами. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання. Відповідно до ст. ст. 1046, 1047 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним у момент передачі грошей, або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. За загальним правилом, договір позики підтверджується наданням боргового документа позичальника або іншим, підписаним позикодавцем документом, який засвідчує передачу йому певної грошової суми. Борговим документом за договором позики можуть бути розписки, квитанції, будь-які інші письмові документи, що підтверджують одержання боржником грошей, речей, зокрема їх кількість, рід та якість, а також волевиявлення боржника повернути отримані у борг гроші, речі (на визначену дату чи визначений моментом витребування). Борговий документ можна вважати письмовою формою договору позики лише тоді, коли на ньому є відповідний напис кредитора або коли кредитор надасть боржникові контрозписку про отримання розписки останнього, які визнаються відповідно офертою і відповіддю на оферту. Позивач в обґрунтування своїх вимог надав суду договір позики, укладений між ним та відповідачем [PERSON] 23.09.2012 року письмову розписку, відповідно до якого, позивач надав відповідачу [PERSON] позику в сумі 1500 доларів США. Відповідно до тексту вказаної розписки, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики в розмірі 8% в місяць. Зобовязується повернути за першою вимогою. На підтвердження отримання коштів, відповідач [PERSON] 23 вересня 2012 року написала розписку та зобовязалася повернути кошти за першою вимогою. Поручителем відповідно до розписки, є [PERSON], та [PERSON], проживаюча в [INFO], яка є поручителем в повному обсязі, про що остання розписалася. Дану розписку суд розцінює, як борговий документ, а тому позовні вимоги в частині стягнення суми боргу підлягають задоволенню в повному обсязі. Також підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення відсотків за користування грошовими коштами, виходячи з того, що за змістом ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на отримання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісячно до дня повернення позики. Складеним позивачем розрахунком на підставі облікової ставки Національного банку України за період з 23.11.2014 року по 14.09.2015 року підтверджується сума процентів 1167,78 доларів США. Так, відповідно до розрахунку позивача, загальний розмір заборгованості за договором позики від 23.09.2012 року, станом на 14 вересня 2015 року становить 1500 доларів США сума основного боргу, 1167,78 доларів США сума відсотків по договору, разом 2667,78 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ станом на 14 вересня 2015 року, становить 57887,36 грн. Відповідно до ст. 558 ЦК України, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Крім того, між позивачем та відповідачкою [PERSON] був укладений договір поруки, відповідно до якого, остання зобов'язалася солідарно з [PERSON] відповідати в повному обсязі за виконання зобов'язань за договором позики, укладеним між [PERSON] та [PERSON] Частиною 1 ст. 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, позовні вимоги позивача є обґрунтованими, та з відповідачів, як солідарних боржників, слід стягнути на користь позивача заборгованість за договором позики. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує понесені і документально підтверджені судові витрати, тобто підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача сума сплаченого останнім при подачі позовної заяви судового збору 497,63 грн.

Outcome: approved