Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням а саме, за адресою: м. Херсон, пров. 1-й Арктичний,9, в якому вказує, що вона є власником вказаного будинку, в якому залишився зареєстрованим та не проживає відповідач [PERSON] (колишній чоловік), який після розрівняння шлюбу добровільно пішов з спірного будинку та з осені 2010 року спірним будинком не користується. Оскільки відповідач у спірному будинку не проживає, вона не має можливості вільно розпоряджатися власним майном та несе додаткові витрати по комунальним платежам. У звязку з наведеним просила визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, за адресою: м. Херсон, пров. 1-й Арктичний,9. Представник позивача в судове засідання надав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач в судове засідання не зявився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, суд встановив, що відповідно до договору дарування житлового будинку від 19.12.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] власником будинку за адресою: м. Херсон, пров. 1-й Арктичний,9, є [PERSON], який зареєстровано в реєстрі за №12914 та в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно від 19.12.2007 року, що також підтверджується витягом. Відповідно до довідки про склад сімї від 28.08.2016р., виданої Начальником Органу самоорганізації населення №17, в спірному будинку за адресою: м. Херсон, пров. 1-й Арктичний,9, окрім власника [PERSON]. значаться також зареєстрованими її діти: [PERSON] - син, [PERSON] - донька, та [PERSON] колишній чоловік, де в примітках зазначено, що значиться зареєстрованим але після розірвання шлюбу в 2010 році з сімєю не проживає. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-КГ №047041 виданого 27.01.2011 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 09.11.2010 року , актовий запис №316. Конституцією України (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17.07.1997р. відповідно до Закону України від 17.07.1997р. № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, що також закріплено в статтях 316, 317, 319, 321 ЦК України. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з правом володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.16, 386, 391 ЦК України. Обєктом права власності може бути, зокрема, житло житловий будинок, садиба, квартира, як то передбачено ст.ст. 379, 382 ЦК України. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Згідно ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік . Враховуючи вищевказане, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки позивач є єдиним власником спірного будинку, а тому має право на володіння, користування та розпорядження належним йому майном на власний розсуд.

Outcome: approved