Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-12 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до відповідача про зняття померлої особи з реєстрації місця проживання, посилаючись на те, що їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.10.2006 року належить Ѕ частина будинку [ADDRESS] , яка перейшла їй у спадок після смерті чоловіка [PERSON] . Вказана квартира була придбана її чоловіком на підставі договору купівлі-продажу від 29.04.1998 року. Інша Ѕ частина будинку належить [PERSON] . На теперішній час в будинку зареєстровані вона, [PERSON] та співвласник іншої частини будинку [PERSON] , однак, фактично проживає вона та [PERSON] . На час купівлі частини будинку [PERSON] не проживала у ньому але була зареєстрована. Для отримання житлової субсидії виникла необхідність про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житлом. Від сусідів дізналася, що [PERSON] померла, однак, в отримані підтверджуючих документів про смерть їй відмовили, оскільки вона не відноситься до переліку осіб, які мають право на отримання такого свідоцтва. В подальшому на виконання ухвали суду про забезпечення доказів від 10.10.2019 року листом Черкаського міського відділ державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Черкаській області від 24.10.2019 року підтверджено смерть [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . 11.11.2019 року вона зверталася до Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради із заявою про зняття померлої особи з реєстрації місця проживання, однак, листом від 02.12.2019 року їй повідомлено, що для зняття з реєстрації місця проживання [PERSON] необхідно звернутися до Центру надання адміністративних послуг та надати оригінал свідоцтва про смерть особи, а у разі його відсутності рішення суду, яке набрало законної сили. Просить зобов`язати Управління з питань Державної реєстрації Черкаської міської ради зняти з реєстрації в будинку [ADDRESS] , [PERSON] , [INFO] в зв`язку з її смертю, що сталася [INFO]. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 10.12.2019 року провадження у справі відкрито та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача до судового засідання не зя`вився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами житлового та цивільного законодавства. Судом установлено, що відповідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.10.2006 року [PERSON] є власником Ѕ частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд , що знаходиться в [ADDRESS] , яка належала її померлому [INFO] чоловіку [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 29.04.1998 року. Факт належності позивачці вказаної частини будинку також підтверджується наявною в матеріалах справи копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 12246501 від 23.10.2006 року. З відомостей Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради від 20.09.2019 № 20064-01-10 вбачається, що за адресою: [ADDRESS] зареєстрована, зокрема, [PERSON] з 22.02.1991 року по теперішній час. Із змісту повідомлення Черкаського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Черкаській області від 24.10.2019 № 8618/16.1-01.10, вбачається що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] . [PERSON] зверталася до Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради із заявою про зняття померлої особи [PERSON] з реєстрації місця проживання, однак, листом від 02.12.2019 року їй повідомлено, що для зняття з реєстрації місця проживання [PERSON] необхідно звернутися до Центру надання адміністративних послуг та надати оригінал свідоцтва про смерть особи, а у разі його відсутності рішення суду, яке набрало законної сили. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації - внесення інформації про зняття з реєстрації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку. За змістом ст. 7 вказаного Закону зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть. Таким чином, смерть особи є підставою для зняття її з реєстрації місця проживання уповноваженим органом реєстрації місця проживання. Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Особливим видом права власності є право довірчої власності, яке виникає внаслідок закону або договору управління майном. Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Оскільки реєстрація давно померлої [PERSON] у частині домоволодіння [PERSON] чинить їй перешкоди в користуванні належною частиною цього домоволодіння, а зняти з реєстрації її місце проживання в позасудовому порядку позивач не може з огляду на відсутність документів про смерть [PERSON] , то така особа підлягає зняттю з реєстрації місця проживання в судовому порядку. Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З урахуванням викладеного, після детального з`ясування обставин справи та аналізу законодавчих норм, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення.

Outcome: approved