Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький Ігор Вікторович, приватний виконавець територіального округу Харківської області Близнюков Юрій Володимирович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, посилаючись на те, що 31.05.2021 року позивач отримала від приватного виконавця Близнюкова Ю.В. рекомендований лист 6100146505097, у якому той повідомляв про винесення постанови від 14.05.2021 року про відкриття виконавчого напису №15670 від 29.12.2020 року, виданому нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким Ігорем Вікторовичем, за заявою ТОВ «Фінансова компанія «Кредит -Капітал», код ЄДРПОУ 35234236. З вказаного листа позивач дізналася, що 29.12.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. виданий виконавчий напис №15670 на підставі якого звернено стягнення з [PERSON] , яка є Боржником за Кредитним договором №6635323 від 02.04.2019 року, укладеним з ТОВ «МІЛОАН», правонаступником всіх прав та обов`язків якого за Договором відступлення права вимоги №39-МЛ від 30.09.2019 року є ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», стягнення проводиться за період з 30.09.2019 року по 23.11.2020 року, сума заборгованості становить 11 164, 00 грн. За вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі ст.31 ЗУ «Про нотаріат» стягнуто із Стягувача 930, 00 грн., які також підлягають стягненню з боржника. Як вказує позивач, в рекомендованому листі також були постанова про арешт майна боржника, постанова про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, постанова про арешт коштів боржника та постанова про стягнення з боржника основної винагороди. [PERSON] вказала, що при ознайомленні з виконавчим провадженням, вона ознайомилася з Кредитним договором №6635323 від 02.04.2019 року, який не містить підпису сторін, а розрахунок заборгованості, яка зазначена у виконавчому написі №15670 не співпадає з графіком розрахунків, доданим до Договору. Посилаючись на вище вказане, позивач вказувала на спірний характер документів, наданих нотаріусу для вчинення виконавчому напису. Також [PERSON] вказувала на те, що свідоцтво на зайняття нотаріальною діяльністю, видане на ім`я Баршацького І.В. анульовано, у зв`язку з неодноразовими порушеннями нотаріусом законодавства при вчиненні нотаріальних дій. Крім того, позивач вказувала, що жодної письмової вимоги на усунення порушень зобов`язань їй не надходило. Враховуючи вище вказане, позивач просила визнати виконавчий напис №15670 від 29.12.2020 року, виданий нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. за заявою ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», код ЄДРПОУ 35234236, про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, таким, що не підлягає задоволенню. 02.07.2021 року було відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», а також третім особам, відповідно до вимог ЦПК України, за місцем знаходження були направлені копії позовної заяви та додатків до неї, копія ухвали суду про відкриття провадження у справі. Відповідачу надано строк для подачі відзиву на позовну заяву з наданням суду доказів в обґрунтування свого відзиву, а третім особам надано час для подання пояснень щодо суті позову. Однак, відзиву на позовну заяву, будь-яких заяв чи клопотань від відповідача до суду не надходило. Будь-яких пояснень від третіх осіб до суду також не надійшло. Зважаючи на вищевикладене, враховуючи ч. 1 ст. 280 ЦПК України та у відповідності до ст. 279 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу в заочному порядку та винести заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Неявка сторін та ненадання відзиву на позов відповідачем не перешкоджає розгляду справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, перевіривши матеріали справи, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню підлягають задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд на підставі ст.ст. 12, 13, 43, 81 ЦПК України розглядає справу у межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Особа, яка бере участь у справі, зобов`язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, що мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виник спір. Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні правовідносини. 29.12.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 15670, на підставі якого з [PERSON] , яка є Боржником за Кредитним договором №6635323 від 02.04.2019 року, укладеним з ТОВ «МІЛОАН», правонаступником всіх прав та обов`язків якого за Договором відступлення права вимоги №39-МЛ від 30.09.2019 року є ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», за період з 30.09.2019 року по 23.11.2020 року, стягнуто заборгованість за кредитним договором у сумі 11 164, 00 грн. За вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі ст.31 ЗУ «Про нотаріат» стягнуто із Стягувача 930, 00 грн., які також виконавчим написом стягнуто з боржника. 14.05.2021 року відкрито виконавче провадження №65424147 за вище вказаним написом, про що свідчить копія постанови приватного виконавця. Приватним виконавцем було винесено постанову про арешт майна Боржника. Як зазначила позивач, вона ознайомилась з матеріалами виконавчого провадження №65424147, в яких також містився Кредитний договір та розрахунок заборгованості. [PERSON] разом з позовом надала копію Кредитного договору, з якого вбачається відсутність підписів сторін, що свідчить про те, що договір є спірним. Також позивач вказувала на невідповідність розрахунку заборгованості графіку, який є додатком до договору. [PERSON] надано з позовом графік розрахунків, в якому визначені суми, які відрізняються від викладених у виконавчому написі. Позивач вважає вчинений виконавчий напис незаконним, оскільки порушені її права, так як напис вчинений з порушенням вимог чинного законодавства. Будучи не згодною з вказаним написом, позивач звернулася до суду з позовом про визнання його не підлягаючим виконанню. Порядок правового регулювання діяльності нотаріату в Україні встановлено Законом України «Про нотаріат». Частиною 1 статті 1 Закону встановлено, що нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Згідно зі ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За приписами ст. 88 цього Закону, нотаріуси вчиняють виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, що затверджений Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно пункту 1.1. вказаної Глави, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Пунктом 1.2. Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено, що перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та в Порядку вчинення нотаріальних дій. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання стягувачем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику та ст. 27 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» шляхом надіслання перед початком процедури звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в позасудовому порядку боржнику та іншим обтяжувачам, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, письмове повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Як зазначила позивач повідомлення чи вимога їй не направлялися та нею не отримувалися. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача, з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Отже, підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису, так і неправильність вимог. Вказані висновки суду узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду висловленою в постанові від 23.01.2018 у справі № 310/9293/15ц, що при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Суд вважає, що вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факти наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив вимоги ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» про безспірність заборгованості. Неотримання позивачем вимоги про усунення порушень за кредитним договором, об`єктивно позбавило її можливості бути вчасно проінформованою про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги Товариства. Позивач не мала можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, що об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи те, що відзиву відповідачем надано не було, від третіх сторін жодних пояснень не надходило, зважаючи на те, що підписи в Кредитному договорі відсутні та суми в графіку розрахунків відрізняються від зазначених у виконавчому написі суд вважає, що позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved