Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-14 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, вказуючи, що 23 жовтня 2012 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по Соснівському району міста Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 232. Від шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей, [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою та перебувають на її утриманні. Оскільки відповідач в добровільному порядку допомоги на утримання дітей не надає, вона змушена звертатися з позовом до суду. З червня 2017 року сторони сімейних та подружніх стосунків не підтримують. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд, розірвати шлюб та стягнути з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей аліменти в розмірі в розмірі 1/2 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку в місяць і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця починаючи з 07.09.2017 і до досягнення дітьми повноліття. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, в частині розірвання шлюбу не заперечував, щодо стягнення аліментів не заперечував в розмірі 1/3 частини. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами сімейного законодавства. З матеріалів справи вбачається, що 23 жовтня 2012 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по Соснівському району міста Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 232. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей, [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою та перебувають на її утриманні. З червня 2017 року сторони сімейних та подружніх стосунків не підтримують. Відповідно до ч. 1 ст. 21 Сімейного Кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Стаття 112 Сімейного кодексу України визначає, що суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що позов в частині розірвання шлюбу підлягає до задоволення, оскільки сімя розпалась остаточно, для її відновлення можливостей немає, сторони сімейних відносин не підтримують і поновлювати їх не збираються, подальше збереження сімї неможливе, а тому суд вважає за необхідне шлюб між сторонами розірвати. Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітніх [PERSON], та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження останніх. Неповнолітні проживають разом зі своєю матірю та перебувають на її утриманні, що підтверджується довідкою з місця проживання самоорганізації населення мікрорайону «Центральний» від 13 вересня 2017 року, яка міститься в матеріалах справи. Статтею 182 СК України закріплено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Зокрема, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батька, дочки, сина; інші обставини які мають істотне значення для справи. Враховуючи те, що відповідач працює, але його фінансовий стан нестабільний, інших офіційних доходів не має, тому суд вважає, стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дітей повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до наданої позивачкою квитанції розмір судового збору складає 640,00 грн., які і підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. До стягнення з відповідача в дохід держави підлягає судовий збір в сумі 640,00 грн.

Outcome: approved