Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду із названим позовом, в якому просить визнати за нею в порядку спадкування за законом право на земельну ділянку площею 0,1302 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: [ADDRESS], вартістю 4 439 грн. 64 коп. після померлого батька [PERSON]. В обґрунтування заявленого позову зазначає, що відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] на ім'я її батька був виготовлений Державний акт, однак не був зареєстрований та отриманий ним за життя. При зверненні позивача до нотаріальної контори щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищезазначену земельну ділянку нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії поскільки відсутні правовстановлюючі документи. В попереднє судове засідання позивач та її представник [PERSON] не з'явилися, до суду надали заяви в яких просить справу розглядати за їхньої відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Представник відповідача Тетіївської міської ради в попереднє судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без представника, зазначаючи про визнання позовних вимог. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи визнання позову відповідачем, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити у попередньому судовому засіданні, відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України, в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Суд, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Родинні стосунки позивача з спадкодавцем підтверджуються копією свідоцтва про народження позивача виданого 31 квітня 1958 року в м. Тетієві райбюро Загс Київської області, де батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.- 8) Із копії свідоцтва про шлюб позивача від 01.11.1986 року вбачається, що [PERSON] зареєструвала свій шлюб з [PERSON], після чого стала носити прізвище « [PERSON]» (а.с.-9) Із копії довідки від 10.02.2016 р. № М-128/0-115/6 виданої Відділом Держгеокадастру у Тетіївському районі Київської області вбачається, що спадкодавцю [PERSON] було виготовлено державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,1302 га для ведення особистого селянського господарства (а.с.-11) Із копії довідки від 29.02.2016 р.№ 983 виданої Тетіївською міською радою Київської області вбачається, що спадкодавцю [PERSON] земельну ділянку площею 0,1302 га для ведення особистого селянського господарства було передано сесією Тетіївської міської ради у власність відповідно рішення № 354 від 20.12.2007 р.( а.с.-13) Копією свідоцтва про смерть від 14.09.2011 р. серія [NUMBER] встановлено, що спадкодавець [PERSON] помер [INFO] року (а.с.-10) Грошова оцінка земельної ділянки площею 0,1302 га підтверджується копією витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки виданого відділом Держгеокадастру у Тетіївському районі від 09.03.2016 р. № м-127/0-224/6-16 (а.с.14) Із копії постанови нотаріальної контори від 26.02.2016 р. № 196/02-31 вбачається, що позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії (а.с.15) Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірним, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) , до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом або заповітом. Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини як визначено у ст.81 ч.1 п.г Земельного Кодексу України. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі та досліджені в попередньому судовому засіданні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що позивач дійсно є спадкоємцем за законом після померлого батька [PERSON], спадщину прийняла своєчасно, її вимоги є обґрунтованими, базуються на законі, тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved