Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-14 00:00:00

позивач звернулася до суду із позовними вимогами до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчатися, в твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 грн, щомісячно, але не менше 50 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до закінчення навчання в навчальному закладі або до досягнення ним двадцяти трьох років. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що рішенням Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 27.02.2018 стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання сина до досягнення ним повноліття. На даний час син [PERSON] досяг повноліття, однак продовжує навчатися у зв`язку із чим потребує додаткових коштів на утримання. Вона не в змозі надати матеріальне забезпечення дитині у повному обсязі, а тому просить позов задовольнити. Ухвалою суду від 29.05.2019 було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач, у встановлений судом строк, на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін та відзиву на позовну заяву не надав. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у матеріалах справи доказів. Згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] вбачається, що батьками [PERSON] , [INFO] є відповідач [PERSON] та позивач [PERSON] (а.с.6). Як вбачається із виконавчого листа, виданого Верховинським районним судом 16.04.2018, на підставі рішення Верховинського районного суду від 27.02.2018 справа № 340/699/17 із [PERSON] на користь [PERSON] стягувались аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в твердій грошовій сумі, в розмірі 1500,00 грн., але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які підлягають індексації відповідно до закону, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду 27.12.2017 та до досягнення дитиною повноліття (а.с.12). При цьому судом встановлено, що на даний час [PERSON] досяг повноліття, у зв`язку із чим стягнення аліментів за рішенням суду припинено. Однак, [PERSON] продовжує навчатися на 2 курсі денного відділення Івано-Франківського фінансово-комерційного кооперативного коледжу імені С.Граната на платній основі, термін закінчення навчання 30.06.2020, що стверджується довідкою з місця навчання за вих.№94 від 06.05.2019 (а.с.7). У відповідності до ч.1 та 2 ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до роз`яснень у п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. За таких обставин, оскільки встановлено, що [PERSON] будучи сином відповідача [PERSON] , на даний час досяг повноліття, але не досяг 23 річного віку, продовжує навчатися після досягнення повноліття на платній основі, у зв`язку із чим потребує матеріальної допомоги, а тому враховуючи обов`язок батька брати участь в утриманні своєї дитини, позовні вимоги про стягнення аліментів на повнолітню дитину до завершення навчання, але не далі, як досягнення 23 річного віку є підставними. А тому, враховуючи стан здоров`я відповідача, його матеріальне становище та наявність на утриманні інших осіб, а також стан здоров`я, матеріальне становище, потреби повнолітньої дитини, її вік та можливість залучення власних коштів для оплати навчання, обов`язку матері брати участь в утриманні повнолітньої дитини на період навчання, мінімальний гарантований державою розмір аліментів визначений ч.2 ст.182 СК України, суд приходить до переконання, що достатнім розміром аліментів, який забезпечить гармонійний розвиток [PERSON] є 1500,00 гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму (у зв`язку із досягнення дитиною повноліття застосовується загальний показник), які слід стягувати з відповідача на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчатися щомісячно та до завершення його навчання у Івано-Франківському фінансово-комерційному кооперативному коледжі імені С.Граната, але не дальше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років. Разом з тим, суд приходить до переконання про те, що визначення позивачкою розміру аліментів на повнолітню дитину, яка ппродовжує навчання в твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 гривень щомісячно є безпідставними, оскільки позивачем не підтверджено відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України жодними належними та допустимими доказами наявності у відповідача доходів, що здатні забезпечити виплату ним аліментів у запропонованому позивачкою розмірі.

Outcome: partial