Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-10 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, зареєстрованого 5 листопада 1970 року відділом записів актів громадського стану м. Львова, про що в книзі записів актів громадянського стану про одруження зроблено відповідний запис за номером 3614. Позовні вимоги мотивує тим, що шлюбні відносини з відповідачем не склалися, подружніх стосунків не підтримують, проживають останніх тридцять років окремо, спільного господарства не ведуть, примирення та подальше збереження сімї вважає неможливим. Ухвалою суду від 15 січня 2019 року позов залишено судом без руху. Після усунення недоліків, допущених при зверненні до суду з позовом, ухвалою суду від 28 січня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в підготовче засідання. 20 березня 2019 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні позивач позов підтримала з мотивів викладених в ньому, просила розірвати шлюб. Представник позивача адвокат [PERSON], який діяв на підставі довіреності від 22 січня 2019 року позов підтримав, просив розірвати шлюб. Відповідач в судові засідання 4 і 11 квітня 2019 року не зявився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце їх проведення, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву або клопотання про відкладення розгляду справи не подав. За таких обставин, відповідно до ч. 4 ст.\~223,\~ ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести судове засідання у відсутності відповідача у справі та ухвалити заочне рішення на підставі доказів, які знаходяться в матеріалах справи, відносно чого сторона позивача не заперечила. Заслухавши пояснення позивача та її представника, перевіривши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного. \~ Як вбачається з свідоцтва про одруження серії І-АБ № 329328 від 5 листопада 1970 року шлюб між сторонами було зареєстровано 5 листопада 1970 року, про що в книзі записів актів громадянського стану про одруження зроблено відповідний запис за номером 3614. Шлюб було зареєстровано в відділі записів актів громадського стану м. Львова. Стаття 51\~Конституції України визначає, що\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обовязки у шлюбі та сім'ї. Відповідно до частини 1\~статті 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами третьою, четвертою\~статті 56 СК України\~передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною другою статті\~104, частиною третьою статті\~\~\~105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 СК України. Відповідно до частини першої статті\~110, статті\~112 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що шлюб існує формально, сторони не підтримують подружніх стосунків, спільного господарства не ведуть, проживають тривалий час окремо, позивач вважає за неможливе примирення з відповідачем, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача у справі та після розірвання шлюбу не будуть порушенні особисті права сторін у справі. Вказані обставини стверджуються матеріалами позову, поясненнями позивача. З огляду на вищенаведене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб між ними слід розірвати. При цьому у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати в розмірі 704,8 гривень судового збору.

Outcome: approved