Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-11 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до суду про позбавлення батьківських прав [PERSON]. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що вона з відповідачем перебували в шлюбі. 16 лютого 2010 року між нею та [PERSON] шлюб був розірваний. Від вищевказаного шлюбу в них народилася дитина - [PERSON], [INFO] року, яка проживає разом з позивачем та перебуває на повному її утриманні. З моменту розлучення і по даний час відповідач участі у вихованні дитини не бере, не піклується про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток навчання, матеріальної допомоги на утримання не надає. На теперішній час, позивач разом з дитиною проживають у двокімнатній квартирі з усіма зручностями, в якій є все необхідне для всебічного розвитку доньки. Позивач просить позбавити батьківських прав відповідача та стягнути з нього судові витрати. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та пояснила суду, що в 2007 році вона з відповідач вступили в шлюб, а 16 лютого 2010 року шлюб було розірвано. Донька, [PERSON], народилася [INFO] року, у відсутності свого батька, який на той час їх покинув. З соціальних мереж їй стало відомо, що [PERSON] має іншу сім'ю. З моменту розлучення і по даний час відповідач участі у вихованні дитини не бере, не піклується про її здоров'я, не цікавиться її навчанням, матеріальної допомоги на утримання не надає. В зв'язку з чим, позивач прийшла до висновку про доцільність позбавити [PERSON] батьківських прав, тому просить суд її позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, з метою охорони життя, здоров'я, прав та законних інтересів дитини. В судове засідання, призначене на 12 жовтня 2018 року на 09 год. позивач не з'явилася, звернулась до суду із заявою про підтримання своїх позовних вимог, на винесенні заочного рішення не заперечує та просить суд розглянути справу в її відсутності. Представник позивача- адвокат [PERSON] позовні вимоги [PERSON] підтримав з наведених вище обставин та просив суд задовольнити їх в повному обсязі. В судове засідання, призначене на 12 жовтня 2018 року на 09 год. адвокат не з'явився, звернувся до суду із заявою про підтримання позовних вимог [PERSON] та просить суд розглянути справу в його відсутності. Відповідач [PERSON] в судові засідання не з'явився, повернувся конверт з відміткою «за вказаною адресою не проживає, тому у відповідності до ч.11 ст.128 ЦПК України на офіційному веб-сайті судової влади України було розміщено оголошення. Враховуючи вимоги частини 11 статті 128 ЦПК України «з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Однак, [PERSON] відзив не надіслав. У зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.223 ЦПК України. Представник Служби у справах дітей адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради в судові засідання не з'явився, звернулися до суду з прохання розглянути справу у відсутності представника. Представник третьої особи без самостійних вимог - Служби у справах дітей та сім'ї Іванківської РДА Лях\~О.К. в судовому засіданні позов підтримала, пояснила суду, що за вказаною адресою позивачем було здійснено виїзд комісії до відповідача [PERSON] для з'ясування обставин справи. Однак, як виявилося та зі слів сусідів, [PERSON] за адресою: [ADDRESS] Іванківського району Київської області не проживає. Оскільки місце проживання чи перебування [PERSON] не відоме, тому висновок служби у справах дітей та сім'ї Іванківської РДА про доцільність позбавлення його батьківських прав відносного малолітньої дитини, [PERSON], [INFO], було винесено в його відсутності. В судове засідання, призначене на 12 жовтня 2018 року на 09 год. представник третьої особи не з'явилася, звернулась до суду із заявою про підтримання позовних вимог [PERSON], та просить суд розглянути справу в її відсутності. Неповнолітня [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона проживає з мамою та бабусею в м.Миколаєві. Папу ([PERSON].) ніколи не бачила, ним не цікавилася. Всі речі, які необхідні для школи, одяг та їжу купує їй мама, [PERSON] В судове засідання, призначене на 12 жовтня 2018 року на 09 год. сторони не з'явилися, тому на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється Суд, заслухавши думку позивача та її адвоката, представника третьої особи без самостійних вимог, свідка, дослідивши матеріали справи, всебічно та в повному обсязі проаналізувавши всі обставини справи, належність та допустимість доказів, вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Так, відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом України. У відповідності до ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Судом з достовірністю встановлено і не оспорюється сторонами, що [PERSON] та [PERSON] являються батьками [PERSON], [INFO] (а.с.5). Шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER], виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м.Києві (а.с.4а). В судовому засіданні встановлено, що відповідач, [PERSON] на протязі тривалого часу не цікавиться станом здоров'я своєї дитини, абсолютно не приймає участі в її фізичному та духовному вихованні, не піклується про неї, не виявляє інтересу до внутрішнього світу своїх рідної дитини, не створює умов для проживання та виховання своєї дитини, тим самим на протязі тривалого часу злісно та умисно ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, свідомо нехтує ними, а тому повністю самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків, чим порушує права своєї дитини. Відповідно до довідки № 4160 від 10.02.2017 року, виданої Подільським РВ ДВС м.Київ ГТУЮ в м.Києві, [PERSON] дійсно не отримує аліменти від [PERSON] в період з 01.08.2016 року по 31.01.2017 року згідно з виконавчим листом № 2-4352-4-6109 від 07.10.20009 року, виданого Центральним районним судом міста Миколаєва про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (а.с.5а). З довідки-розрахунку № 44838247/3 від 01.02.2018 року, виданої [PERSON] державним виконавцем Подільського РВ ДВС м.Київ ГТУЮ в м.Києві, слідує, що загальна заборгованість по аліментах становить 156290,32 грн. (а.с.61-63). Відповідно до ст.150 Сімейного кодексу України, батьки зобов»язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім»ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов»язані піклуватися про здоров»я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов»язані забезпечити отримання дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя Батьки зобов»язані поважати дитину. Права дитини захищаються також Конвенцією ООН про права дитини. Право особи, в тім числі і дитини, на сім»ю закріплено у статті 4 СК України, а саме: кожна особа має право на проживання в сім»ї. Особа може бути примусово ізольована від сім»ї лише у випадках і в порядку ,встановленому законом.( ч.3 ст. 4 СК). Кожна особа має право на повагу до свого сімейного життя( ч.4. ст. 4 СК України). Така ж норма закріплена в ст.111 Закону України «Про охорону дитинства», в якій сказано,що»кожна дитина має право на проживання в сім»ї з батьками або в сім»ї одного з них та на піклування батьків». Виховання в сім»ї є першоосновою розвитку особистості дитини (ст.112 ЗУ «Про охорону дитинства»). Відповідно до ст. 5 СК України, держава охороняє сім»ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім»ї. Держава створює людині умови для материнства та батьківства,забезпечує охорону прав матері та батька,материнство і морально заохочує материнство та батьківство. Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини( ч.3 ст.5 СК). Ніхто не може зазнавати втручання в його сімейне життя,крім випадків, встановлених Конституцією. Відповідно до ст.32 Конституції України, ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Відповідно до ст.51 СК України батьки зобов»язані утримувати дітей до їх повнолітня. Повнолітні діти зобов»язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Сім»я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою. Відповідно до ст.114 Заокну України «Про охорону дитинства» діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі,за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду,що набрало законної сили». Отже, сім»я, яка є первинним осередком суспільства, як вказано в ст. 3 СК України, охороняється законом. І все ж, держава може втручатися в сімейне життя, як це також підтверджено ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, коли це втручання здійснюється для захисту порав та свобод інших людей. Відповідно до ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України мати,батько можуть бути позбавлені батьківських прав,якщо вони: 1)не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров»я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; 2)ухилення від виконання своїх батьківських обов»язків по вихованню дитини; 3)жорстокого поводження з дитиною; 4)є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5)вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини,примушують її до жебракування та бродяжництва; 6)засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Служба у справах дітей та сім»ї Іванківської районної державної адміністрації Київської області надала суду висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітньої дитини, [PERSON], [INFO], з метою її соціального захисту та забезпечення державних гарантій на виховання та розвиток, оскільки батько ухиляється від виконання батьківських обов'язків, матеріальної допомоги своїй дитині не надає. На сьогоднішній день малолітня [PERSON] проживає з матір'ю, [PERSON] Відповідно до акту матеріального обстеження сім'ї, дитина всім необхідним забезпечена, має окреме місце для вивчення уроків, проведення дозвілля, сну. Сезонним одягом, іграшками, шкільним приладдям забезпечена в повному обсязі. (а.с.8). Вирішуючи даний позов, суд, згідно ст.3 Конвенції про права дитини, ухваленої Резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989 р., ратифікованої Постановою ВРУ від 27.02.1991 р., приділяє першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] неналежним чином виконує батьківські обов'язки, а саме безвідповідально ставиться до виконання батьківських обов'язків, не піклується про свою дитину. Підстави позбавлення батьківських прав наведені у ст.164 СК України. Частиною 1 ст.164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. За змістом роз'яснень, викладених у п.п. 15,16,17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, у т.ч. ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно висновку служби у справах дітей та сім»ї Іванківської РДА доцільно позбавити відповідача [PERSON] відносно його малолітньої дитини, [PERSON], [INFO], з яким суд погоджується, так як він відповідає вимогам законодавства, є обґрунтованим і винесеним після належного з'ясування обставин невиконання відповідачами своїх батьківських обов'язків. Відповідач протягом тривалого часу не виконує батьківські обов'язки, таке невиконання батьківських обов'язків не пов'язане із наявністю душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання або з інших не залежних від них причин. За таких обставин, суд приходить до переконання, що свідоме і тривале нехтування відповідачем своїми батьківськими обов'язками щодо доньки - є наслідком винної поведінки відповідача та є підставою для позбавлення його батьківських прав. Суд вважає, що позбавлення батьківських прав відповідача буде відповідати інтересам дитини, оскільки відповідач в подальшому буде позбавлений можливості негативно впливати на психіку дитини до моменту зміни ним свого ставлення відносно дитини та поновлення у встановленому порядку батьківських прав. З огляду на викладене, оцінивши надані докази, враховуючи вік дитини та її інтереси, суд приходить до висновку, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків щодо свого своєї дитини, а тому позовна вимога щодо позбавлення відповідача батьківських прав є обґрунтованою та законною, в зв'язку з чим підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при подачі позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 640 грн. Враховуючи вимоги ч.1 ст.141 ЦПК України, суд вважає за доцільне, стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати в сумі 640 грн. На підставі ст.ст.164 ч.1 п.2, 166 ч.2, 167 ч.5, 180-183, 191 СК України,

Outcome: approved