Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом до відповідача та просить зобовязати [PERSON] повернути [PERSON] майно, яке належить їй на праві власності, а саме: три ролети захисні, чотири вікна з ПВХ, кондиціонер Раnаsопіс, які знаходяться у приміщенні за адресою: м. Чернігів, вул. Гетьмана Полуботка, 30, шляхом його демонтажу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 30 квітня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір оренди приміщення у м. Чернігові по вул. Г. Полуботка, 30. Після припинення договірних відносин по оренді вказаного приміщення, яке належить [PERSON] на праві приватної власності, у вказаному приміщенні залишилося майно [PERSON] - три ролети захисні, чотири вікна з ПВХ, кондиціонер Раnаsопіс, зазначене майно відповідач у добровільному порядку не повертає, у звязку з чим вимушена звернутись до суду з даним позовом на підставі ст. 387 ЦК України. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав. Представник відповідача проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що вказані позивачем речі належать відповідачу, що підтверджується належними доказами. Заслухавши пояснення та дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що між Фізичною особою підприємцем [PERSON] та Фізичною особою підприємцем [PERSON] було укладено договір оренди нежитлового приміщення від 30.04.2012 року. Зазначене приміщення знаходиться за адресою: м. Чернігів, вул. Гетьмана Полуботка, 30 та належить [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 19.05.2008 р., посвідченого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON], за реєстраційним номером № 2479. Відповідно до п. 5.7 договору від 30.04.2012 року сума витрат на покупку та встановлення метало пластикових вікон є капітальним вкладенням в приміщення і зараховується за згодою сторін в рахунок оплати оренди приміщення. Відповідно до ст. 778 ЦК України якщо наймач без згоди наймодавця зробив поліпшення, які не можна відокремити без шкоди для речі, він не має права на відшкодування їх вартості. Позивачем на надано суду доказів надання згоди відповідача на поліпшення належного їй приміщення. Відповідачем на спростування доводів позивача щодо належності спірного майна надано суду належні та допустимі докази того, що речі, зазначені позивачем у позові, але не ідентифіковані ним, належать відповідачу на праві власності, а саме: копію договору купівлі продажу алюмінієвих конструкцій від 02 березня 2012р., копію договору купівлі-продажу кондиціонеру від 28 лютого 2012р., копію договору купівлі продажу ролетів від 19 березня 2012р., з відповідними квитанціями до прибуткового касового ордера за № 14 від 02.03.2012 року, № 27 від 19.03.2012 року, № 28/02 від 28.02.2012 року та накладну № 28/02 від 28.02.2012 року. Стаття 387 ЦК України передбачає право власника на витребування майна із чужого незаконного володіння, при цьому під незаконним володінням варто розуміти усяке фактичне володіння річчю, якщо воно не має правової підстави, або правова підстава якого відпала, або правова підстава якого недійсна. За вказаних обставин володіння зазначеним у позові майном не можна вважати протиправним за відсутності згоди відповідача на поліпшення її майна та за наявності доказів на підтвердження права власності саме відповідача на спірне майно, що унеможливлює задоволення позову за викладеними в ньому підставами.

Outcome: dismissed