Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що вона 02 жовтня 2017 року ним було укладено договір з ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго» про приєднання до електричних мереж об'єкта призначення - гараж. Одночасно ним також було укладено договір з будівельною бригадою на проведення послуги нового будівництва об'єкта призначення - гараж, згідно якого підрядник зобов'язався збудувати і здати гараж у жовтні 2017 року. Для своєчасної забудови позивачем були заздалегідь куплені і завезені на будівельний об'єкт плити перекриття і ворота. 06 жовтня 2017 року відділенням Ошадбанку №10003/402 в особі касира [PERSON] був здійснений переказ грошових коштів позивача в сумі 3180,00 грн. згідно пред'явленого позивачем рахунку [NUMBER] від 04 жовтня 2017 року по квитанції 1/21 від 06 жовтня 2017 року за стандартне приєднання до електричних мереж. За послугу банку позивачем було сплачено гроші в сумі 31,80 грн. 11 жовтня 2017 року позивачу надійшло телефонне повідомлення з Синельниківського РЕМ про те, що сплачені ним грошові кошти в сумі 3180,00 грн. були переказані Ощадбанком на інший розрахунковий рахунок, у зв'язку з чим договір про приєднання до електричних мереж без оплати виконати неможливо. Позивач оформив відпустку без зберігання утримання на 12 і 13 жовтня 2017 року і здійснював розшук своїх коштів. Як потім з'ясувалося, касиром банку [PERSON] було невірно зазначено розрахунковий рахунок, замість правильного рахунку [NUMBER] було вказано рахунок [NUMBER]. 13 жовтня 2017 року позивач звернувся до Ощадбанку з вимогою повернути йому грошові кошти, оскільки в результаті невиконання послуги по переказу коштів зривалися строки виконання договору про приєднання до електричних мереж та послуги бригади будівельників з будівництва гаражу. У поверненні коштів позивачу було відмовлено. В подальшому через місяць 07 листопада 2017 року позивачу зателефонували працівники Ощадбанку і запропонували прибути до офісу Ощадбанку для отримання коштів. Згідно заяви грошові кошти в розмірі 3180,00 грн. позивачу було повернуто і знову здійснено переказ по квитанції №1/346 від 07 листопада 2017 року. Позивач зазначає, що внаслідок протиправних дій касира Ощадбанку були зірвані строки виконання умов укладених ним договорів, а також йому спричинена матеріальна шкода в розмірі 700,00 грн., яка виразилася у втраті заробітної плати за 12 і 13 жовтня 2017 року, а також моральна шкода в розмірі 7000,00 грн., яку просить суд стягнути з відповідача на його користь. Відповідач надав суду відзив на позов, де зазначив, що позивачем не надано жодного доказу понесення ним матеріальної шкоди, оскільки не доведено, що саме 12 і 13 жовтня 2017 року позивач звертався до банку. Також посилається на вимоги Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженою Постановою Національного банку України від 01 червня 2011 року №174. Вважає, що касиром банку були виконані вимоги Інструкції, щодо проведення операції з приймання готівки від позивача, був проведений платіж на підставі рахунку [NUMBER] від 04 жовтня 2017 року, була видана квитанція від 06 жовтня 2017 року і позивач не був позбавлений можливості перевірити зазначені у квитанції реквізити для перерахування коштів та відміни операції. Крім того, Положенням №196 також передбачено сторнування платежу після здійснення належного перерахування коштів на рахунок одержувача, яке здійснюється на підставі звернення платника. За зверненням позивача відповідно до платіжного доручення №2116995837 від 03 листопада 2017 року ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго» були повернуті кошти в розмірі 3180,00 грн. на рахунок філії - Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк», як помилково сплачені. Згідно заяви позивача від 07 листопада 2017 року про повернення грошових коштів в сумі 3180,00 грн. гроші були йому видані. Також вважає, що позивачем не доведено факт спричинення йому моральної шкоди, не обґрунтований її розмір. Просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі і просив їх задовольнити. Також зазначив, що моральна шкода йому спричинена внаслідок порушення його прав споживача, що змусило його витрачати свій час з метою виявлення грошових коштів. Також були зупинені роботи по укладених ним вищезазначених договорах, будівництво гаражу було зупинено, що спричинило йому моральних страждань. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнала з підстав, зазначених у відзиві на позов, і просила у задоволенні позову відмовити. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона працює касиром у відділенні Ошадбанку і дійсно саме вона здійснювала переказ грошових коштів позивача 06 жовтня 2017 року. Виходячи з усього переказ грошових коштів був здійснений на неналежний розрахунковий рахунок внаслідок її помилки, однак позивач мав можливість не відходячи від каси перевірити зазначені у квитанції дані, чого зроблено не було. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона працює завідуючою відділення Ощадбанку і обставини вказаних подій вона дізналася приблизно через тиждень, коли позивач звернувся з претензіями з приводу переказу грошових коштів на неналежний рахунок. Вважає, що в цьому винні як касир, так і сам позивач, оскільки останній мав можливість не відходячи від каси перевірити зазначені у квитанції дані, чого зроблено не було. Під час судового розгляду справи по суті судом були оглянуті письмові докази по справі. Таким чином, суд, заслухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 06 жовтня 2017 року відділенням Ошадбанку №10003/402 в особі касира [PERSON] був здійснений переказ грошових коштів позивача в сумі 3180,00 грн. згідно пред'явленого позивачем рахунку [NUMBER] від 04 жовтня 2017 року по квитанції 1/21 від 06 жовтня 2017 року за стандартне приєднання до електричних мереж, що підтверджується копією рахунку та копією квитанції. За послугу банку позивачем було сплачено гроші в сумі 31,80 грн., що вбачається з копії квитанції. Згідно копії рахунку [NUMBER] від 04 жовтня 2017 року грошові кошти повинні були бути зараховані на рахунок [NUMBER]. Як вбачається з копії квитанції №1/21 грошові кошти були перераховані на розрахунковий рахунок [NUMBER]. Отже, факт перерахування працівником банку грошових коштів на неналежний рахунок встановлений. 07 листопада 2017 року позивачу згідно його заяви грошові кошти в розмірі 3180,00 грн. позивачу було повернуто і знову здійснено переказ по квитанції №1/346 від 07 листопада 2017 року, що підтверджується копією квитанції. В обґрунтування спричиненої позивачеві матеріальної шкоди останній посилається на втрачений заробіток за 12 і 13 жовтня 2017 року, коли він змушений був взяти відпустку без збереження утримання з метою відшукання невірно перерахованих грошових коштів. В підтвердження даної шкоди позивач надав суду рахунковий лист за жовтень 2017 року. Відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а згідно п.1 ч.2 ст.22 ЦК України збитками є витрати, які особа зробила, або має зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). У ч.1 ст.81 ЦПК України зазначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд вважає, що розмір спричиненої позивачеві матеріальної шкоди є недоведеним, оскільки надана суду копія рахункового листа за жовтень 2017 року є незавіреною, у даному листі не наведений розрахунок втраченого позивачем заробітку за 12 і 13 жовтня 2017 року. Крім того, позивачем не надано суду доказів тому, що в ці дні він брав відпустку без збереження утримання саме з метою відшукання невірно перерахованих грошових коштів. Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача матеріальної шкоди є недоведеними і у їх задоволенні слід відмовити. Позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди підлягають частковому задоволенню. Так, відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. При визначенні розміру моральної шкоди у даному випадку суд враховує, що незаконними діями відповідача позивач зазнав певних душевних страждань у зв'язку з тим, що був змушений витрачати свій час на пошук грошових коштів, глибину душевних страждань позивача. З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за необхідне визначити завдану позивачу моральну шкоду, розмір якої складає 1000,00 грн., а заявлений позивачем розмір моральної шкоди 7000,00 грн. з урахуванням вимог розумності і справедливості є завищеним. Посилання відповідача на наявність вини позивача, який не перевірив зміст наданої йому квитанції про переказ грошових коштів суд вважає необґрунтованими, оскільки позивачем було надано рахунок з необхідними реквізитами для перерахування коштів, однак з вини касира три цифри рахунку були зазначені невірно, тому перекладання відповідальності на позивача у даному випадку є незаконним. Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, встановленою частково. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, судовий збір в розмірі 704,80 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial