Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-20 00:00:00

Позивач звернулася з даним позовом до суду, де в своїх вимогах покликається на те, що 04.06.2005 року сторони зареєстрували шлюб у відділі РАЦС Бродівського РУЮ Львівської області, актовий запис № 58. Від даного шлюбу у сторін народилося двоє дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Підставою для звернення з позовом є те, що між сторонами виникали конфлікти через різні погляди на сімейне життя та інтереси сім'ї, які згодом набули системного характеру. Вони стали чужими людьми з протилежними поглядами на подружнє життя та сім'ю. Між ними немає поваги, любові, взаємопорозуміння. Моральна основа шлюбу відсутня. Протягом останніх років сторони не підтримують жодних подружніх відносин, не ведуть спільного побуту та бюджету. Сім'я розпалася і можливість її збереження відсутня. Шлюб носить виключно формальний характер, подальше спільне проживання і збереження шлюбу неможливі та недоцільні, а також суперечать інтересам позивачки та їх неповнолітніх дітей, оскільки постійні конфлікти із відповідачем завдають їм психологічних страждань. Формальні шлюбні відносини обмежують її право на особисту свободу, а також створюють перешкоди у здійсненні правочинів, для яких необхідна згода іншого подружжя. З таких підстав позивачка просить розірвати шлюб. 29.05.2018 року відкрито провадження у справі. Сторони в підготовче судове засідання не з'явилися, подали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позивачка позовні вимоги підтримала, просить шлюб розірвати, на примирення не згідна. Відповідач позов визнав, згідний на розірвання шлюбу, вважає примирення не можливим. Відповідно до ст.211 ч.2 ЦПК України судове засідання проведено у відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Відповідно до ст.200 ч.3 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З'ясувавши обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Встановлено, що сторони зареєстрували свій шлюб 04.06.2005 року у відділі РАЦС Бродівського РУЮ у Львівській області, актовий запис № 58 (а.с.11). Від даного шлюбу у сторін народилося двоє дітей - [PERSON], [INFO](а.с.9) та [PERSON], [INFO] (а.с.10). Сторони примиритися не бажають, перебувають у неприязних відносинах, тривалий час разом не проживають та не ведуть спільного господарства, тому розірвання шлюбу не буде суперечити їх інтересам та інтересам їх неповнолітніх дітей. Відповідно до ст.24 ч.1 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження, вважає, що сім'я розпалася і збереження її неможливе. Визнання відповідачем пред'явленого позову про розірвання шлюбу не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі ст.ст.112,113 СК України,

Outcome: approved