Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, вказавши в заяві, що 17 квітня 2004 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб Відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління м. Запоріжжя, актовий запис № 101. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Однак, шлюб між ними було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу від 19 травня 2009 року. На теперішній час син мешкає з нею, вона несе усі витрати на його утримання самостійно, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача щомісяця, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту пред`явлення позову до суду і до досягнення дитини повноліття. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, просила задовольнити їх у повному обсязі. Відповідач до судового засідання не з'явився, про слухання справи був повідомлений належним чином, письмових заяв та пояснень суду не надав. Суд вважає можливим, за згодою позивача, провести заочний розгляд справи, на підстави матеріалів справи, відповідно до ст. 224 ЦПК України, за відсутності відповідача. Розглянувши матеріали справи, а також вислухавши пояснення позивача, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 17 квітня 2004 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління м. Запоріжжя, актовий запис № 101. На теперішній час шлюб розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу від 19 травня 2009 року, видане Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 202. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. На теперішній час їх неповнолітня дитина мешкає з позивачем, яка несе усі витрати на утримання сина самостійно, відповідач матеріальної допомоги на його утримання не надає, проживає оремо, участі у вихованні своєї дитини не приймає. У відповідності зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності зі ст. 182 СК України розмір аліментів на одну дитину при будь-яких обставинах не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище відповідача, а також стан його здоров'я та відсутність на його утриманні інших дітей, непрацездатних батьків. Згідно ст. 183 Сімейного Кодексу України аліменти з батьків на утримання дітей визначаються судом у частці від їхнього заробітку (доходу). Отже, аналізуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню аліменти, на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку відповідача, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12.03.2015 року і до досягнення сином [PERSON] повноліття. Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved