Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-16 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з названим позовом в якому просять розірвати укладений кожним з них з Товариством з обмеженою відповідальністю «[PERSON] Агрікол Ко. ЛТД» договори оренди землі . На обгрунтування своїх позовних вимог посилаються на порушення відповідачем істотних умов договору. Такими порушеннями вважають відсутність на руках самих договорів оренди , зміну користувача земельних ділянок із ТОВ «[PERSON] Агрікол Ко. ЛТД» на ТОВ « Морозівське» . Окрім того, їх не влаштовує розмір та строки виплати орендної плати, який із моменту укладення договору не змінювався, не нараховувалася індексація. В судовому засіданні представник позивачів [PERSON] суду пояснила, що відповідно до пункту 9 договору оренди землі за користування земельною ділянкою була установлена орендна плата у розмірі 1,5 % від проіндексованої вартості земельної ділянки, що становило на дату підписання договору 402 грн. 28 коп. Окрім того, відповідач ніяким чином не відреагував на листи довірителів щодо підвищення орендної плати із 1,5 % до 3 % грошової оцінки земель відповідно до Указу Президента України « Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян-власників земельних ділянок та земельних часток ( паїв)», яким збільшено розмір орендної плати за землю. Розірвання договорів оренди землі її довірителям, необхідно для укладення договорів оренди на більш вигідних умовах із новим субєктом господарювання, з яким їхні односельці уже уклали вказані договори та задоволені їх виконанням. Представник відповідача [PERSON] заперечуючи проти заявлених позовів суду пояснив, що ТОВ «[PERSON] Агрікол Ко. ЛТД» орендовані земельні ділянки в суборенду не передавало, розмір орендної плати обумовлено в договорах і підстави для їх зміни відсутні. Та обставина, що оплату за оренду землі здійснювала інша юридична особа, не може бути підставою для розірвання договору, оскільки така виплата відбувалася на підставі договору доручення № 01-04/2012 від 01.04.2012 року. Представник третьої особи Управління Держземагентсва у Баришівському районі Київської області головний спеціаліст юридичного сектору [PERSON] проти задоволення позову не заперечує пояснивши, що жителі с. Селичівка в своїй більшості поукладали договори оренди із товариством ВЕТА-АГРО на площі 370 га. У ТОВ «[PERSON] Агрікол Ко. ЛТД» залишилося 40 га. які перебувають у власності позивачів, та які є предметом даного спору. Вважає, що вимоги викладені в позовній заяві до суду є обгрунтованими оскільки відповідач не належним чином виконує взяті на себе зобовязання нехтуючи проблемами селян. Представник Селичівської сільської ради Баришівського району сільський голова [PERSON] вважає, що вимоги односельців повністю обгрунтовані оскільки починаючи із 2010 року, відповідач ТОВ «[PERSON] Агрікол Ко. ЛТД» землі, які були передані їм в оренду, не обробляє, орендну плату не виплачує. З даного приводу вона як сільський голова в 2013 році зверталася до Баришівської районної державної адміністрації з проханням від громади села припинити дію договору № 91 від 20.05.2013 року та зобовязати ТОВ « Морозівська птахофабрика» звільнити земельну ділянку, яку вони використовують. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступних міркувань. Згідно зі ст.90 ЗК власники земельних ділянок мають право передавати їх в оренду. Позивачі скористалися цим правом і в червні місяці 2006 року уклали договори оренди землі із ТОВ «[PERSON] Агрікол Ко. ЛТД» на умовах плати за землю. Відповідно до п.9 даних договорів, орендна плата повинна вноситися орендарем в розмірі 1,5% , що становило 402 грн. 28 коп. не пізніше 31 грудня кожного року, а її розмір переглядається з початку року у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; в інших випадках, передбачених законом. Надавши даному договору правову оцінку суд вважає, що на момент підписання договорів оренди землі у 2006 році, орендна плата в розмірі 1,5 % від вартості земельної ділянки не відповідала законодавству, оскільки згідно з Указом Президента України « Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян - власників земельних ділянок та земельних часток (паїв) » від 2 лютого 2002 року № 92/2002, встановлено запровадження плати за оренду земельних ділянок сільськогосподарського призначення, земельних часток (паїв) у розмірі не менше 3 відсотків визначеної відповідно до законодавства вартості земельної ділянки, земельної частки (паю) та поступового збільшення цієї плати залежно від результатів господарської діяльності та фінансово-економічного стану орендаря. Таким чином, посилання представника відповідача на ту обставину, що даний Указ носив рекомендаційний характер, є безпідставним. Відповідно до ст.13,15 Закону « Про оренду землі » договір оренди землі це договір, за якими орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Частинами 1 та 2 ст.21 Закону « Про оренду землі» визначено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюється за згодою сторін у договорі оренди ( крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Закону України « Про плату за землю»). Судом встановлено, що відповідачем не виконувалися п.п.9,11 договору оренди землі відповідно до якого, орендна плата за користування земельною ділянкою повинна сплачуватися ТОВ «[PERSON] Агрікол Ко. ЛТД» у розмірі 402 грн.28 коп. до 31 грудня кожного року. Так із наданих представником відповідача відомостей вбачається, що виплату орендної плати позивачам [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON],[PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] виплачувало ТОВ « Морозівська птахофабрика» ( а.с.162-172 ), позивачці [PERSON] орендна плата виплачена ТОВ «[PERSON] Агрікол Ко. ЛТД» 17.09.2014 року за 2008,2009,2010,2011,2013 роки ( а.с. 173), позивачці [PERSON] була виплачена орендна плата ТОВ «[PERSON] Агрікол Ко. ЛТД» 13.12.2013 року за 2011,2012,2013 роки, тобто з явними порушеннями умов договору. При цьому, представник відповідача посилається на те, що виплата позивачам орендної плати за землю ТОВ « Морозівська птахофабрика» здійснена на підставі договору доручення від 01.04.2012 року ( а.с.151), а тому, порушень із сторони ТОВ «[PERSON] Агрікол Ко. ЛТД» щодо невиплати орендної плати не вбачається. Однак, в своєму правовому висновку, який зроблений Верховним Судом України на засіданні Судової палати у цивільних справа 12 лютого 2014 року сказано, що припинення орендарем господарської діяльності з безпосереднього цільового використання орендованої земельної ділянки та передача третім особам функцій з її обробітку й оплати орендної плати орендодавцю виходить за межі господарської діяльності, яку може здійснювати орендар без погодження з орендодавцем, і є підставою для розірвання договору оренди земельної ділянки за ст. 32 зазначеного Закону. Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України від 6 жовтня 1998 р. № 161-ХІУ« Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених ст. ст. 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Враховуючи ту обставину, що відповідачем ТОВ «[PERSON] Агрікол Ко. ЛТД» систематично порушувалися умови договору оренди землі щодо оплати за користування нею, не переглядалися пропозиції позивачів щодо підвищення орендної плати, а передача землі для обробітку та функцій щодо оплати ТОВ «Морозівській птахофабриці» відбулася без погодження з орендодавцями, то суд вважає за необхідне, відповідно до ст.32 Закону укладені позивачами договори оренди землі із ТОВ «[PERSON] Агрікол Ко. ЛТД» розірвати, а державну реєстрацію даних договорів, скасувати. Встановленні судом обставини підтверджуються копіями договорів оренди землі [PERSON] та [PERSON] від 23.06.2006 року, [PERSON] від 01.06.2006 року, [PERSON] від 07.06.2006 року, [PERSON] від 15.05.2006 року, [PERSON] від 21.06.2006 року, [PERSON] від 03.04.2006 року, [PERSON] від 23.06 2006 року, [PERSON] від 03.04.2006 року, [PERSON] від 23.06.2006 року, [PERSON] від 16.05.2006 року, [PERSON] від 21.06.2006 року, копіями Державних актів на право власності на землю, договором доручення №01-04/2012р від 01.04.2012 року, додатками до даного договору, копіями відомостей на виплату грошей та іншими матеріалами справи. Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved