Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Т.Пасіцької сільської ради Перечинського району про визнання за нею права власності в порядку спадкування на житловий будинок [ADDRESS]. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] року помер її чоловік - [PERSON]. Заповіту чоловік не залишив, а вона прийняла спадщину за ним, оскільки вступила у фактичне володіння та управління будинком, користується ним та присадибною ділянкою. Будь-яких інших спадкоємців, які б виявили намір прийняти спадщину за померлим немає. Для оформлення спадщини за чоловіком та отримання свідоцтва про право на спадщину на вказаний будинок вона звернулася до нотаріуса, однак їй було відмовлено в оформленні такої за відсутністю достатніх правовстановлюючих документів на будинок чоловіка. Тому просить задовольнити позов та визнати за нею право власності на будинок в порядку спадкування за законом. Позивачка у судове засідання не з'явилася, однак подала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, а також розглянути справу у її відсутності. Представник відповідача в судове засідання також не з'явився, однак подав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечив проти задоволення позовних вимог. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] року помер чоловік позивача - [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим виконкомом Т.Пасіцької сільської ради Перечинського району Закарпатської області 23 вересня 2011 року (а. с. 9, 10). Також встановлено, що [PERSON] залишила заповіт, яким все своє майно, де б воно не було із чого б не складалося, і все, що буде належати їй на день смерті, заповіла чоловіку позивачки - [PERSON], що підтверджується копією заповіту, посвідченою секретарем виконкому Т.Пасіцької сільської ради 13 березня 2000 року (а. с. 9, 13, 14). Крім цього встановлено, що згідно довідки Т.Пасіцької сільської ради Перечинського району Закарпатської області № 104 від 22 січня 2016 року, на час смерті [PERSON], який помер [INFO] року фактично проживала та була зареєстрована [PERSON] (а. с. 17). Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Разом з цим, як вбачається з повідомлення завідувача Перечинською державною нотаріальною конторою № 09/01-16 від 01 лютого 2016 року, позивачу [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок [ADDRESS]. Як роз'яснено в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], який помер [INFO] року був чоловіком позивача [PERSON], така є спадкоємцем за законом та може прийняти за ним спадщину на житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS]. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно ч. 3 ст. 1296 цього Кодексу відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Отже враховуючи те, що позивач протягом встановленого законом строку прийняла спадщину, однак у неї існують перешкоди в оформленні права на спадщину у нотаріальному порядку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved