Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду та просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду в сумі 25884 грн. 86 коп. та моральну шкоду в сумі 10000 грн., мотивуючи тим, що 28.02.2016 біля 22 год.37 хв. [PERSON] прийшов на її подвіря в м. Овруч по вул. Покальчука, 27, та перебуваючи в стані алкогольного спяніння, грубо порушуючи громадський порядок та спокій її сімї та інших громадян (сусідів), вчинив неправомірні дії, а саме: словесні погрози стосовно її та її неповнолітньої доньки. Потім, впевнившись, що дитина одна в будинку, оскільки вона перебувала на той час в м. Коростень, пошкодив належний їй автомобіль [NUMBER], розбивши все скло та спричинивши подряпини, вмятини кузова автомобіля, дверей та бамперів, а також здійснив пошкодження фасаду будинку зробив дірку. Окрім того, внаслідок отриманого психологічного стресу від дій відповідача, їй прийшлося лікувати свою неповнолітню доньку. Вказаними діями відповідач заподіяв їй матеріальної шкоди, зокрема пошкодженням автомобіля на суму 24532 грн. 66 коп., затрати на лікування дочки 363 грн. 70 коп.. Крім того, їй заподіяно і моральну шкоду, так як дитина отримала тяжкий психо - емоційний стрес, внаслідок чого не могла відвідувати заняття в школі. Довгий час перебувала в депресивному стані, в постійному панічному страху, втратила сон. В результаті змушені були звернутися до лікаря-невропатолога. Переживання за стан здоровя дитини вплинули і на її стан здоровя. Діями відповідача було подавлено її моральний дух. Постійні переживання, душевний неспокій та біль негативно вплинули на її загальний фізично-духовний стан, відобразилися на взаємовідносинах із сусідами, на роботі. Порушився її звичний ритм життя. По факту вказаних протиправних дій відповідача було притягнуто до адміністративної відповідальності, а їй за захистом своїх порушених прав рекомендовано звернутися до суду в порядку цивільного судочинства. Окрім зазначеного факту, відповідачем здійснювалися і інші неправомірні дії відносно її та її сімї. На момент звернення до суду на підставі ухвали слідчого-судді поновлено кримінальне провадження відносно відповідача. Невпевненість в гарантуванні безпеки життя та здоровя дитини і свого, невпевненості в спроможності наявного правового захисту від посягань з боку правоохоронних органів, її душевний біль та страждання тільки усугубили. В добровільному порядку відповідач шкоду не відшкодував. В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не зявився, не повідомивши про причини неявки, хоча своєчасно і належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується розпискою про отримання судової повістки. В судові засідання 05.07.2016 та 25.07.2016 надав заяви про розгляд справи без його участі. Щодо задоволення позову заперечував.(а.с.56-58, 68). Суд, вислухавши пояснення позивача, показання свідків, врахувавши письмові заперечення відповідача та дослідивши в судовому засіданні матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. В ст. 1166 ЦК України законодавець закріпив, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Тобто, цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З листа начальника Овруцького ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області №1717/211/01-2016 від 09.03.2016 та висновку про результати розгляду звернення від 07.03.2016 (а.с. 5,6) вбачається повідомлення позивача, що її звернення та звернення її доньки [PERSON] про те, що колишній співмешканець [PERSON] вчиняє неправомірні дії та побив скло у належному їй автомобілі уважно розглянуто. [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпП та проведено профілактичну бесіду. Позивачу рекомендовано звернутися до суду в порядку цивільного судочинства. Досліджені в судому засіданні матеріали по повідомленню [PERSON] №472 від 07.03.2016, матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] №286/557/16-П, матеріали судового провадження №1-кп/286/108/16 по обвинуваченню [PERSON] за ч.2 ст. 125 КК України в сукупності з показаннями свідків: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]А підтверджують обставини, на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог та вказують на факт пошкодження саме [PERSON] належного позивачеві автомобіля. Так, [PERSON] - донька позивача, пояснила, що дійсно, 28.02.2016 ввечері була сама дома, коли прийшов [PERSON] та став кричати, погрожувати. В нього були красні очі, був пяний. Потім він став бити вікна в автомобілі. Вона зателефонувала мамі та в поліцію. Через деякий час прийшов сусід, а потім приїхала поліція. Свідок [PERSON] підтвердила, що її чоловік вийшов на вулицю, коли вона його розбудила після того як почула крики, удари. Чоловік, казав, що коли вийшов, то [PERSON] сів в свій автомобіль і поїхав. Машина [PERSON] була побита. Потім [PERSON] повернувся і вдав, що приїхав перший раз. Однак, на руці в нього була кров. Працівники поліції, які виїздили на місце події: [PERSON], [PERSON] підтвердили, що коли приїхали, то сусід повідомив, що [PERSON] пошкодив автомобіль сусідки [PERSON]. Останній заперечував. Між ними виникла сварка і [PERSON] було доставлено в райвідділ поліції. Останній був нервовий, неадекватний. Було не зрозуміло в якому стані він перебував: чи в стані алкогольного, чи наркотичного опяніння. [PERSON] зазначив, що він то визнавав, то не визнавав факт побиття машини. Казав, що жив з [PERSON] все їй купив, все робив. Тому він і вказав в протоколі про адміністративне правопорушення лише образливе чіпляння до громадян, тобто до сусіда [PERSON]. Понятими зазначив [PERSON] та [PERSON], які були в райвідділі. В той же час потерпілою зазначив [PERSON]. Матеріальну шкоду не зазначив, так як не знав. [PERSON] повідомив, що знайшли і палицю, можливо держак лопати, на якій були сліди від удару. Вже в райвідділі поліції [PERSON] накинувся на [PERSON] та спричинив йому тілесні ушкодження. Факт спричинення тілесних ушкоджень відповідачем [PERSON] підтверджено вироком Овруцького районного суду від 18.05.2016, яким [PERSON] було визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.. Причому, з описової частини вироку вбачається, що потерпілий [PERSON], даючи пояснення по обставинах справи, також підтвердив пояснення [PERSON] та її доньки по фактах побиття автомобіля. Так, як він приїхав з позивачем з м. Коростень після того, як зателефонувала її донька і повідомила, що [PERSON] розбиває машину і погрожує. Коли приїхали машина була побита. Потім поїхали в райвідділ поліції. Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Факт пошкодження автомобіля підтвердив і працівник поліції [PERSON], який безпосередньо проводив огляд місця події, складав протокол огляду. Підтверджено і фотоматеріалами до протоколу. Таким чином, аналізуючи та оцінюючі всі обставини справи, докази в їх сукупності, приймаючи до уваги, що хоча при складанні процесуальних документів працівниками міліції було допущено юридичну неграмотність, зокрема і протоколу про адміністративне правопорушення відносно [PERSON], однак, в судовому засіданні було підтверджено події, що відбулися 28.02.2016 по місцю проживання позивача, в тому числі і факту побиття її автомобіля, а тому суд приходить до висновку про доведеність вини відповідача у вчиненому та відповідно до висновку про наявність правових підстав для відшкодуванням ним матеріальної шкоди позивачу за пошкодження автомобіля. Розмір шкоди за пошкодження автомобіля визначено висновком оцінювача в сумі 24532 грн. 66 коп., що підтверджується копією звіту №5 про визначення матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу від 21.03.2016 (а.с. 7-28). Вартість проведеної оцінки на суму 980 грн. підтверджено копією товарного чеку №2 від 23.03.2016 (а.с.29). Клопотання відповідачем про призначення судової експертизи для визначення розміру шкоди не заявлялося, хоча таке право було йому судом письмово розяснено, що підтверджується відповідним листом . Шкода, заподіяна пошкодженням здоровя доньки позивача підтверджується в свою чергу копіями витягів з медичної картки, довідкою дитячої консультації Овруцької ЦРЛ та копіями товарних чеків на суму 363 грн. 70 коп..(а.с. 33-37). Таким чином, на користь позивача слід стягнути матеріальну шкоду в розмірі (24532 грн.66 коп.+980 грн. + 363 грн. 70 коп.) = 25876 грн. 36 коп.. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно з ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням майна, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя. З огляду на наведені норми закону та

Outcome: partial