Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-24 00:00:00

Позивач звернулася із позовом до суду та просила постановити судове рішення, яким позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно його малолітніх доньок - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]; збільшити розмір аліментів та стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання малолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1800 грн. щомісячно. В обґрунтування позову посилалася на те, що відповідач дітьми не цікавиться, ніякої матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, розвитком і вихованням дітей не займається. також вказала, що судовим рішенням з відповідача на утримання їх спільних дітей були стягнуті аліменти у розмірі 1200 грн. щомісячно. Однак вказане рішення відповідачем не виконується по сьогоднішній день, та у відповідача виникла значна заборгованість, що ставить позивачку у тяжке матеріальне становище. У судовому засіданні позивачка та її представник [PERSON] позов підтримали, просили його задовольнити. Відповідач у судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив. Третя особа - Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради у судове засідання не з`явився, надали до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили розглядати справу за відсутності їх представника з постановленням рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Надали суду висновок про доцільність позбавлення [PERSON], [INFO], відносно його малолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Суд, вислухавши думку сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані й підлягають задоволенню. На підставі ст. 164 Сімейного Кодексу України мати (батько) може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо вона (він) ухиляється від виконання обов'язків по вихованню дитини. Судом встановлено, що матір'ю малолітньої [PERSON], [INFO] є позивачка по справі - [PERSON], а батьком - відповідач [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження [NUMBER] від 10.08.2013 року. (а.с.10). Матір'ю малолітньої [PERSON], [INFO] є позивачка по справі - [PERSON], а батьком - відповідач [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження [NUMBER] від 23.07.2013 року. (а.с.11). Також судом встановлено, що батьки малолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], у шлюбі не перебували, однак проживали у цивільному шлюбі. Як пояснила у судовому засіданні [PERSON], у період з 2013 року до середини 2014 року вона з відповідачем проживали однією родиною без реєстрації шлюбу. Однак спільне життя з відповідачем не склалось, тому у 2014 році відповідач переїхав до іншого житла, та з того ж часу будь-які сімейні стосунки між сторонами припинені. Відповідач жодної фінансової допомоги позивачці не надавав, у зв'язку із чим остання була змушена звернутись до суду із позовом про стягнення аліментів на утримання дітей. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 19.11.2014 року позов [PERSON] про стягнення аліментів задоволено, присуджено до стягнення з [PERSON] аліменти на утримання малолітніх доньок [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] у розмірі 1200 грн. (а.с.12) 03.02.2016 року державним виконавцем було відкрито виконавче провадження по вказаній вище справі (а.с.13). Однак за весь період часу до 08.09.2016 року відповідачем не було сплачено аліменти за рішенням суду жодного разу, що підтверджується розрахунком заборгованості по аліментам, виданою старшим державним виконавцем Ткач О.С. (а.с.14). Після того, як [PERSON] пішов від позивачки, остання деякий період проживала із своїми батьками за адресою: [ADDRESS], які надавали [PERSON] допомогу по вихованню та утриманню дітей, що знайшло своє підтвердження у судовому засіданні поясненнями свідків - батька позивачки - [PERSON], подруги батьків - [PERSON], які пояснили у судовому засіданні, що позивачка у період навчання в училищі, ще до досягнення нею 18-річчя, повідомила батькам, що вона завагітніла, і перший рік після народження дітей [PERSON] разом із батьком дітей - відповідачем по справі [PERSON], проживали у батьків останньої за адресою: [ADDRESS], [PERSON] у більшості часу не працював, інколи працевлаштовувався, однак на довго на роботі не затримувався та звільнявся. Дітям останній уваги приділяв дуже мало, гуляти не ходив, духовним вихованням дівчат не займався. Приблизно через рік спільного проживання відповідач покинув позивачку разом із дітьми, та після розриву їх стосунків за весь час до моменту звернення до суду із даним позовом, відвідував дітей лише один раз, коли їм виповнилось два роки. Також судом встановлено, що на даний час позивачка проживає однією сім'єю із цивільним чоловіком [PERSON], за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] також був допитаний у судовому засіданні у якості свідка, та пояснив суду, що за час спільного проживання із позивачкою, відповідач [PERSON] жодного разу дітей не навідував, дівчатками не цікавився, жодної допомоги по вихованню доньок та їх утриманню не надавав. На даний час позивачка та [PERSON] проживають разом, ведуть спільне господарство, [PERSON] надає повноцінну допомогу останній по утриманню її дітей, дівчата називають його татом, про свого біологічного батька ніколи не цікавились. Усі вищевикладені обставини також знайшли своє підтвердження у наступних доказах, а саме… Згідно довідки із Харківської міської поліклініки №9 від 14.02.2017 року № 245, де на обліку перебувають діти, [PERSON] та [PERSON] мешкають за адресою: [ADDRESS] і знаходяться на обліку даного закладу з народження. При цьому, у довідці також вказано, що у відповідності до записів в ф. №112/о для надання медичної допомоги до поліклініки діти зверталися у супроводі матері або бабусі. 12.11.2013 року та 21.01.2014 року було звернення за медичною допомогою дітей у супроводі бабусі та батька (а.с.18). Також з довідки КЗ «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садочок) №150 Харківської міської ради» вбачається, що [PERSON] батьківські збори, святкові заходи в дошкільному навчальному закладі не відвідував, з вихователем групи не спілкувався (а.с.19) Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 19.11.2014 вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітніх дітей, [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], до досягнення ними повноліття. Згідно розрахунку заборгованості по аліментам, станом на 08.09.2016 заборгованість складає 30000 грн. (а.с.12, 14) Управлінням служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради надано суду висновок від 17.05.2017 року №299 року про доцільність позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно його малолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO] відносно малолітніх дочок, [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], було розглянуто на Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Харківської міської ради. Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, як представник органу опіки та піклування, вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх дочок, [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с.45). Відповідно до ст. 60 ЦПК України, Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом достовірно встановлено, що відповідач не цікавився долею своїх дітей, матері матеріальної або будь-якої іншої допомоги на їх утримання не надає, до батьківських обов'язків ставиться недбало та байдуже. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. За ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, в тому числі стан здоров'я та матеріальне становище дітей. З наданих документів, зокрема з виписок КЗОЗ «Харківська міська поліклініка №9» від 27.02.2017 року вбачається, що [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] часто хворіють простудними захворюваннями. Як було зазначено вище, відповідач аліменти за рішенням суду від 2014 року не сплачує та має заборгованість у розмірі 30000 грн. Таким чином, судом встановлено, що після визначених судом у 2014 році аліментів, фінансової допомоги відповідач не надає позивачці взагалі, що погіршує її матеріальне становище та змушує самостійно нести всі витрати на виховання дітей, що також є підставою для збільшення розміру аліментів. При визначенні розміру аліментів, суд враховує обов'язок обох батьків на утримання дітей, схильність дітей до хвороб, той факт, що батько не надає матері жодної фінансової допомоги на утримання доньок, а також прожитковий мінімум, для дитини відповідного віку (діти до 6 років), встановлений Законом України «Про державний бюджет України на 2017 рік», який складає 1426 грн., та вважає за доцільне збільшити розмір аліментів на утримання дітей до 1800 грн. щомісячно, як то просить позивачка, оскільки така сума буде достатньою для забезпечення повноцінного розвитку дітей. Таким чином, суд, аналізуючи викладені докази в сукупності, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, т.я. суду були надані позивачкою підтвердження обставин того, що відповідач дітьми не цікавиться, вихованням та утриманням не займається, дівчата проживають з позивачкою, яка має належні умови для навчання, та виховання. На підставі викладеного й

Outcome: approved