Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду у листопаді 2014 року з позовною заявою, в якій вказувала , що [INFO] року померла [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, до якого зокрема відносяться земельні ділянки : площею 0,25 га та 0,204 га , які розташовані на території Косівської сільської ради Володарського району Київської області . Позивач вчасно звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадкового майна , але належним чином прийняти спадкове майно неможливо , оскільки державний акт , який посвідчував право власності на земельні ділянки було втрачено. Позивач просить суд : - встановити факт , що [PERSON] постійно проживала разом з [PERSON] за адресою : [ADDRESS] ; - визнати за нею право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом на : - земельну ділянку площею 0,25 га , з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку ; - земельну ділянку площею 0,204 га з цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства , які розташовані по [ADDRESS] , після [PERSON] , яка померла [INFO] року. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги у повному обсязі та просили суд позов задоволити , посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася . Про час та місце розгляду справи належним чином була повідомлені. На адресу суду від відповідача надійшла телеграма якою вона просить розгляд справи провести без її участі , позовні вимоги визнає ( а.с.30). Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, взявши до уваги позицію відповідача по справі , допитавши свідків по справі [PERSON] , [PERSON] та дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. По справі встановлено, що позивач [PERSON] постійно проживала з своєю матір'ю [PERSON] за адресою : [ADDRESS]. Наведені обставини встановлено із показів позивача , яка була допитана в якості свідка та із показів свідків [PERSON] та [PERSON] , які ствердили факт постійного проживання позивача з матір'ю починаючи 2002 року та до смерті останньої за адресою : [ADDRESS]. Окрім того зазначений факт постійного проживання окрім того , стверджено: - копією пенсійного посвідчення [PERSON] серії [NUMBER] виданого Пенсійним фондом Солом'янського району м.Київ ( а.с.10) ; - копією банківського договору оформленого на ім'я [PERSON] де зазначено фактичне місце проживання спадкодавця: [ADDRESS] ( а.с.11). Відповідно до ст. 256 ч. 1 п. 5 ЦПК України , суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу . Факт , про встановлення якого просить заявник знайшов своє підтвердження в судовому засіданні , має для [PERSON] юридичне значення , оскільки надає право на отримання спадщини. По справі встановлено, що [INFO] року померла [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про її смерть ( а.с.10). Після її смерті відкрилася спадщина за законом зокрема на : - земельну ділянку площею 0,25 га , з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку ; - земельну ділянку площею 0,204 га з цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства , які розташовані по [ADDRESS] . Право власності на спадкову земельну ділянку було посвідчено Державним актом на право власності на землю серії ІV- КВ № 044275 ( а.с. ). Про втрату Державного акта на право власності на землю в місцевій газеті «Голос Володарщини» було поміщено відповідне оголошення ( а.с. ). Відповідно до ст. 328 ЦК України , право власності набувається на підставах , що не заборонені законом , зокрема із правочинів . Право власності вважається набутим правомірно , якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом . У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Беручи до уваги вище викладе, суд прийшов до висновку, що позивач має право на спадщину , як спадкоємець першої черги за законом відповідно до ст. 1261 ЦК України ( а.с.7 ) . Ст. 1222 ч.1 ЦК України вказує , що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи , які є живими на час відкриття спадщини , а також особи , які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини , як визначено в ст.81 ч.1 п. г Земельного Кодексу України. Ст. 1218 ЦК України зазначає , що до складу спадщини входять усі права та обов'язки , що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті . Відповідач по справі також є донькою спадкодавця та являється поряд із позивачем спадкоємцем першої черги , але на спадщину не претендує , про що свідчить нотаріально завірена заява про відмову від спадкового майна ( а.с.31). Встановлені судом обставини справи вказують, що позивач не мала змоги оформити у нотаріуса прийняття спадщини, оскільки Державний акт на право власності на земельну ділянку було втрачено. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Беручи до уваги вище викладене, суд прийшов до висновку , що вимоги позивача про визнання права власності на спадкове майно базуються на законі, є обґрунтованими, тому їх слід задовольнити .

Outcome: approved