Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення з нього аліментів на утримання дитини - малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн., посилаючись на те, що відповідач не виконує свого батьківського обов`язку щодо утримання дитини. Дитина сторін проживає разом з позивачем. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що він отримує дохід близько 5000 грн. на місяць та не має можливості сплачувати аліменти в заявленому позивачем розмірі. Зазначив, що він хворіє з кінця 2015 року на хронічний геморой ІІІ стадії. Крім того, вказав, що має двох доньок, які проживають у АР Крим та яким він щомісячно передає посилки та гроші. Разом з тим, відповідач зазначив, що не відмовляється сплачувати аліменти на утримання дитини, проте лише в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Заслухавши пояснення учасників, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини. Як убачається із матеріалів справи, 25.04.2015 року Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №676. Від зареєстрованого шлюбу сторони мають дитину - малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом із позивачем та знаходиться на його утриманні. Позивач посилається на те, що відповідач не надає допомоги на утримання дитини, проте може її надавати. Як убачається з положень ч.3 ст. 12 ЦПК України та ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З матеріалів справи вбачається, що сторони офіційно не працевлаштовані. З пояснень відповідача убачається, що він отримує дохід в середньому в розмірі 5000 грн. на місяць, а позивач отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні першої дитини в розмірі 860 грн., що підтверджується довідкою Оболонського районного управління праці та соціального захисту населення №04-11-2278 від 16.08.2019 (а.с.9). Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У відповідності із ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Частиною 1 ст.183 СК України визначено що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 27 Конвенції про захист прав дитини, батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Враховуючи наведене, суд вважає, що виходячи з того, що дитина проживає разом із позивачем, у зв`язку з чим цілодобовий обов`язок останньої полягає не тільки у матеріальному забезпеченні дитини, а ще й у вихованні, контролі, що потребує більших моральних витрат ніж періодичні зустрічі, враховуючи вік та стан здоров`я дитини, суд вважає за можливе визначити стягнення аліментів в розмірі 2500 грн. щомісячно, починаючи з 03.09.2019 року та до досягнення дитиною повноліття. Призначення аліментів у більшому розмірі може поставити відповідача у скрутне матеріальне становище. В той же час зменшення аліментів до 800-900 грн. призведе до обмеження прав дитини на утримання, оскільки розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Окрім того, суд не бере до уваги посилання сторони відповідача, що на його утриманні перебувають ще двоє дітей, оскільки з матеріалів справи не убачається, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] та [PERSON] і повинен витрачати кошти на їх утримання. Також матеріали справи не містять доказів того, що у відповідача знаходиться на утриманні його сестра - [PERSON] [INFO] , тому такі посилання сторони відповідача судом до уваги не беруться. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі викладеного,

Outcome: partial