Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про збільшення розміру\~аліментів, посилаючись на те, що 15 червня 2002 року [PERSON], [INFO], уклала шлюб з [PERSON], 30 грудня 1,971 року народження, який зареєстровано 15.02.2002 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Комунарського районного управління юстиції м. Запоріжжя, про що зроблений актовий запис № 223. У шлюбі народилася неповнолітня дитина: [PERSON] [INFO]. Дитина проживає разом зі позивачем. 27.03.2012 року рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя з [PERSON] на користь позивача на утримання [PERSON] були стягнуті аліменти у розмірі 400 (чотириста) гривень, тому що відповідач на той час не був офіційно працевлаштований. Зростання цін на товари першої необхідності непропорційно зростанню зарабітних плат та похідних від них соціальних виплат, тому вона змушена звернутись до суду з даною позовною заявою. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Розмір аліментів призначений за рішенням суду № 812/01619/2012 від 06.04.2012 року є меншим ніж встановлений законом та не є достатнім для утримання дитини. Вона одна в повному обсязі не може забезпечити дитину, тому батько, який здоровий та працездатний, зможе сплачувати аліменти на рівні 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), оскільки працює в ТОВ « ГРЕЙН АГГ» на посаді керівника та має постійний дохід (що підтверджується копією витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань). Так, позивач інших дітей немає, він працездатний, отримує дохід, має нерухоме майно, транспортний засіб, його стан здоров'я дозволяє працювати, а тому вважає він може сплачувати такий розмір аліментів. На даний час розмір аліментів не задовольняє потреби дитини, мінімальний розмір яких у зв'язку зі змінами у законодавстві не може бути меншим за 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. У звязку з чим, позивач звертається до суду з даним позовом. У судовому засіданні позивач наполягала на задоволенні позову. Відповідач визнав позовні вимоги частково, підстав для збільшення аліментів не вбачає. Суд, вислухавши сторін, дослідивши письмові матеріали справи, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, приходить до наступних висновків. 15 червня 2002 року [PERSON], [INFO], уклала шлюб з [PERSON], 30 грудня 1,971 року народження, який зареєстровано 15.02.2002 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Комунарського районного управління юстиції м. Запоріжжя, про що зроблений актовий запис № 223. У шлюбі народилася неповнолітня дитина: [PERSON] [INFO]. Дитина проживає разом зі позивачем. 27.03.2012 року рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя з [PERSON] на користь позивача на утримання [PERSON] були стягнуті аліменти у розмірі 400 (чотириста) гривень, тому що відповідач на той час не був офіційно працевлаштований. Розмір аліментів призначений за рішенням суду № 812/01619/2012 від 06.04.2012 року є меншим ніж встановлений законом та не є достатнім для утримання дитини. Відповідач який здоровий та працездатний, зможе сплачувати аліменти на рівні 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), оскільки працює в ТОВ « ГРЕЙН АГГ» на посаді керівника та має постійний дохід (що підтверджується копією витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань). На даний час розмір аліментів не задовольняє потреби дитини, мінімальний розмір яких у зв'язку зі змінами у законодавстві не може бути меншим за 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.18 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, батьки несуть однакову відповідальність за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з ч.2 ст.27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Отже, законодавець покладає обовязок на батьків спільно утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених Сімейним кодексом України. Виходячи зі змісту вказаної норми закону, умовою збільшення розміру аліментів є зміна обставин, які враховувалися судом при визначенні розміру аліментів. На підставі ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. У звязку з викладеним, враховуючи, що батьки несуть однакову відповідальність за виховання і розвиток дитини, а також те, що дитина проживає разом з матірю, виходячи з принципу розумності та справедливості, зважаючи на те, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також, що з дня ухвалення рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 27.03.2012 року змінився матеріальний стан відповідача (останній офіційно працевлаштований в ТОВ «ГРЕЙН АГГ» на посаді керівника та має постійний дохід), суд вважає за необхідне збільшити розмір аліментів, призначених рішенням Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 27.03.2012 року, і стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на неповнолітню дитину в розмірі ? частки, з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття Докази того, що відповідач не в змозі сплачувати на дитину аліменти у зазначеному розмірі, у суду відсутні. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» при змінні розміру аліментів аліменти у новому розмірі сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Outcome: approved