Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вищевказаним позовом до відповідача, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь відшкодування завданої матеріальної шкоди в розмірі 11949,00 грн., моральної шкоди в розмірі 2000,00 грн., витрати за послуги з огляду та складанню акту комісією КП «Дніпровський» Херсонської міської ради в розмірі 68,05 грн. та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 640,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона є власником квартири [ADDRESS]. Після придбання квартири нею був проведений якісний та капітальний ремонт всіх приміщень, були замінені шпалери, поли, вхідні та прохідні двері, лінолеум, вікна, сантехніка та інше. [PERSON] проживає поверхом вище у квартирі № 67 того ж будинку. 02.04.2017 року квартиру позивача було затоплено, причиною затоплення було недбале ставлення до внутрішніх мереж квартири відповідачем, а саме пролиття води з труби опалення квартири № 67. Внаслідок залиття квартира позивача потребує термінового ремонту, вартість проведення ремонту становить 11949,00 грн. Відповідач добровільно відшкодувати завдану шкоду не бажає. Крім того, неправомірними діями відповідача позивачу завдано моральної шкоди, розмір якої позивач оцінює у розмірі 2000,00 грн. Таким чином, загальна сума відшкодування, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 14657,05 грн. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 17.01.2018 року по справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися, проте відповідачу було встановлено строк в пятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву. На адресу [PERSON] було направлено копію ухвали про відкриття провадження від 17.01.2018 року, однак відзиву на позовну заяву до даного часу суду не надано. Представник третьої особи в судове засідання надав заяву про проведення розгляду справи без його участі. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, суд встановив, що [PERSON] є власником квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS], що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Згідно довідки КП «Дніпровський» виконавчого комітету Херсонської міської ради від 30.11.2017 року № 2258 власником квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] є [PERSON]. Як вбачається з акту огляду квартири [ADDRESS] від 04.04.2017 року, складеного комісією КП «Дніпровський», 02.04.2017 року сталося затоплення квартири № 58 з квартири № 67, в результаті затоплення між кімнатою та коридором стіна мокра, шпалери повідставали від стіни, стеля мокра, вкрита жовтими плямами, на підлозі спостерігається вздуття лінолеуму, деревяні двері та коробка на період обстеження мокрі. Затоплення квартири сталося внаслідок прориву труби опалення в квартирі № 67. Відповідно до зведеного кошторисного розрахунку вартості обєкта будівництва за адресою [ADDRESS], вартість ремонтних робіт в квартирі становить 11949,00 грн. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно до положень ст. 1166 ЦК України єдиною підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди є правопорушення, що включає як складові елементи шкоду, протиправне діяння особи, котра її завдала, причинний зв'язок між ними, а також вину заподіювача шкоди. Відповідно до роз'яснень, які містяться в п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Таким чином, ч. 2 ст. 1166 ЦК України передбачає, що вина заподіювача шкоди припускається, тобто обов'язок доведення відсутності вини покладається на нього самого, до цього часу він вважається винним; обсяг відшкодування шкоди не залежить від завдання шкоди умисно чи необережно, тобто береться до уваги тільки наявність вини, а не її форма. Тільки у випадках, встановлених законом, відповідач може бути звільнений від обов'язку відшкодовувати завдану шкоду за відсутності його вини, наприклад, в результаті непереборної сили, тобто надзвичайної і невідворотної зовнішньої події, яка повністю звільняє відповідача від відповідальності за заподіяну шкоду (це явища суспільного характеру і вибухи епідемій, епізоотій, стихійні лиха та інше). Згідно ч. 1 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. У ч. 1 ст. 1167 ЦК України відповідальність за моральну шкоду, завдану фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю покладається на особу, яка її завдала, за загальним правилом за наявності її вини. Тобто, ч. 1 ст. 1167 ЦК України визначає: по-перше, відповідальну за моральну шкоду особу, а саме, особу, яка її завдала; та по-друге, загальні умови відшкодування моральної шкоди - і серед інших, - наявність вини заподіювача, крім випадків, встановлених ч. 2 цієї статті. У ч. 2 ст. 1167 ЦК України передбачені спеціальні випадки відшкодування моральної шкоди, коли на відміну від загальних правил, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини особи, яка її завдала, серед яких - і випадок відшкодування моральної шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Таким чином, ч. 2 ст. 1167 ЦК України передбачає підстави відшкодування моральної шкоди незалежно від вини заподіювача, проте не змінює відповідальну за відшкодування моральної шкоди особу, якою за змістом ст. 1167, 1187 ЦК України залишається особа, яка безпосередньо завдала моральну шкоду, а саме - особа, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При визначені розміру відшкодування моральної шкоди, завданої позивачу, суд враховує вимоги розумності і справедливості, характер та тривалість заподіяння позивачу душевних страждань та вважає, що достатнім розміром для компенсації такої шкоди буде сума в розмірі 2000,00 грн., яка підлягає стягненню. Враховуючи вищевикладене, а також те, що залиття квартири № 58 житлового будинку № 135-а по вул. І.Куліка в м. Херсоні відбулося з вини власника квартири № 67, тобто [PERSON], у звязку з чим, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати на оплату послуг з огляду та складанню акту комісії у розмірі 68,05 грн. та витрати по оплаті судового збору 640,00 грн.

Outcome: approved