Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, яким просив визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням житловим будинком №29 по вул.. Санаторній в смт. Пісочин Харківського району Харківської області. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що на підставі рішення Харківського районного суду Харківської області від 27 січня 2015 року йому на праві власності належить зазначений житловий будинок. Крім нього, в будинку зареєстровані відповідачі по справі, в тому числі стороння йому людина [PERSON], [INFO] з 19 квітня 1994 року, сестра позивача [PERSON] з 27 січня 1987 року та його племінниця [PERSON] з 20 лютого 1995 року. Однак відповідач [PERSON] не проживає у будинку з 1994 року, а [PERSON] та [PERSON] з 2003 року, їх особистих речей у будинку немає. Враховуючи те, що позивач змушений сплачувати комунальні послуги з урахуванням кількості осіб, які зареєстровані в квартирі, що ставить його у скрутне матеріальне становище, а також ту обставину, що реєстрація відповідачів перешкоджає позивачу у користуванні своєю власністю, останній звернувся до суду із зазначеним позовом. Позивач у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій він підтримав позовні вимоги у повному обсязі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не зявилися, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, в яких вони не заперечували проти задоволення позовних вимог. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно і належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. Представник третьої особи Харківський районний відділ державної Міграційної Служби України в Харківській області ГУ ДМС України у судове засідання не зявився, суду надана заява за підписом начальника про розгляд справи у відсутність представника. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. На підставі рішення Харківського районного суду Харківської області від 27 січня 2015 року [PERSON] належить житловий будинок загальною площею 111,70 кв.м., житловою площею 77,70 кв.м з господарчими будівлями та спорудами, розташований за адресою: Харківська область, Харківський район, смт. Пісочин, вул.. Санаторна, 29 в порядку спадкування (витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №34054904 від 24 лютого 2015 року). Як вбачається з будинкової книги для прописки громадян, проживаючих у будинку №29 на вул. Санаторній в смт. Пісочин Харківського району Харківської області, інформації Виконавчого комітету Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області №642 від 20 травня 2015 року, за вищевказаною адресою зареєстровані відповідачі по справі: [PERSON] з 19 квітня 1994 року, [PERSON] з 27 січня 1987 року та [PERSON] з 20 лютого 1995 року. Однак, як вбачається з акту, складеного депутатом Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області [PERSON] від 20 травня 2015 року, відповідачі у будинку не проживають, а саме: відповідач [PERSON] не проживає з 1994 року, відповідачі [PERSON] з 1995 року, а відповідач [PERSON] з 2003 року. У ході судового розгляду справи встановлено, що відповідач [PERSON] є сестрою позивача, [PERSON] його племінницею. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] не проживають за адресою: [INFO] тривалий час, а саме з 1995 року та 2003 року відповідно, покинули спірне житло добровільно, перешкод у їх проживанні за місцем реєстрації, а також поважність причин невикористання відповідачами свого права користування спірним житловим приміщенням судом не встановлено. Відповідно до ч. 3 ст.\~10 ЦК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.ст. 64, 156 Житлового Кодексу України відповідачі [PERSON] та [PERSON] є членами сімї позивача. Згідно ст.. 405 ЦК України, член сім?ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім?ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Крім того, судом встановлено, що відповідач [PERSON] також залишається бути зареєстрованим у спірному будинку, наміру проживати за місцем реєстрації та користуватися житловою площею не має, у спірному житловому будинку фактично не проживає з 1994 року. Наявність реєстрації відповідача у спірному житловому будинку перешкоджає позивачу здійснювати право власності, оскільки передбачає право відповідача на користування житловим приміщенням за місцем реєстрації. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Жодних беззаперечних, належних та допустимих доказів на підтвердження поважності причин відсутності відповідачів за вищевказаною адресою, суду не надано. Докази, що підтверджують той факт, що позивач якимось чином перешкоджав відповідачам у користуванні спірним будинком в матеріалах справи також відсутні. Існування домовленості між сторонами про право користування житловим приміщенням не встановлено. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved