Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до Петрашівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області про встановлення факту прийняття спадщини, встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання права власності на спадкове майно у порядку спадкування за законом посилаючись на те, що [INFO] у селі Миронівка Ямпільського району Вінницької області помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті залишилося спадкове майно, однак за життя чоловік заповіт не складав. Зазначила, що у свідоцтві про одруження не співпадають їхні справжні прізвища з існуючими на даний час правовстановлюючими документами, так як їхні прізвища у свідоцтві про одруження на час укладання шлюбу були вказані «[PERSON]», а коли видавалися паспорт громадянина України, їхні прізвища були записані як «[PERSON]». Зазначила, що вступила в управління та розпорядження майном [PERSON] Однак, після смерті чоловіка було втрачено сертифікат на право на земельну частку (пай), який був виданий на ім'я [PERSON] 17 квітня 2000 року. Вона подала оголошення у місцеву газету «Ямпільські вісті», в якій розміщена інформація про втрату сертифікату. Зазначила, що звернулася до нотаріальної контори з метою оформлення спадкового майна, однак їй було відмовлено і рекомендовано звернутися до суду. У зв'язку із необхідністю оформлення своїх прав на спадкове майно вона вимушена звернутися до суду із даним позовом та просити суд винести рішення, яким встановити факт, що свідоцтво про укладення шлюбу від 15 листопада 1962 року належить їй та її покійному чоловіку, встановити факт прийняття нею спадщини, що відкрилася після смерті її чоловіка [PERSON], а також визнати за нею право власності на земельну частку (пай) та майновий пай, у порядку спадкування за законом. Представник відповідача Петрашівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області у судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву вих..№02-09/13 від 12.02.2014 року за підписом сільського голови з клопотанням справу розглянути у відсутність представника сільської ради, заперечень проти позову не мають. Із досліджених судом письмових доказів, що є у справі - свідоцтва про одруження серії [NUMBER] виданого 15 листопада 1962 року встановлено, що позивачка зареєструвала шлюб із спадкодавцем 15 листопада 1962 року і їхні прізвища записані як «[PERSON]». Із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 20 серпня 2002 року встановлено, що [PERSON] помер [INFO] у селі Миронівка Ямпільського району Вінницької області. Із довідки №412 виданої 12 серпня 2013 року виконавчим комітетом Петрашівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області встановлено, що позивач вступила в управління та розпорядження майном [PERSON], який помер [INFO] у селі Миронівка Ямпільського району Вінницької області у строк до шести місяців після його смерті. Із ксерокопії газети «Ямпільські вісті» від 03 липня 2013 року №52(10143) встановлено, що у ній міститься інформація про те, що втрачений сертифікат на право на земельну частку (пай) виданий на ім'я [PERSON] вважати недійсним. Із свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ВІ ХХVІІ №002545 виданого 22 червня 2001 року Петрашівською сільською радою Ямпільського району Вінницької області на ім'я [PERSON] встановлено, що останній має право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського «Мрія» села Миронівка реорганізованого у СТОВ «Надія» села Миронівка, частка визначена у розмірі 1947 гривень. Із повідомлення завідуючої Ямпільською державною нотаріальною конторою №1570/01-16 від 24.12.2013 року встановлено, що нотаріальна контора не має законних підстав для видачі свідоцтва про право на спадщину [PERSON] у зв'язку із тим, що у неї відсутній сертифікат на право на земельну частку (пай), а також із розбіжністю у написанні прізвища. Відповідно до ст.55 Конституції України, ст.15 ЦК України позивач має право на захист судом невизнаних прав щодо спадщини, яка відкрилася після смерті її чоловіка [PERSON] Відповідно до ст.124 ч.2 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Дослідивши докази, що є у справі в їх сукупності, суд вважає встановленим, що свідоцтво про одруження серії [NUMBER] видане 15 листопада 1962 року, яке посвідчує реєстрацію шлюбу [PERSON] та [PERSON] дійсно належить та посвідчує реєстрацію шлюбу між [PERSON] та [PERSON]. Оскільки немає можливості внести до правовстановлюючого документу відповідні виправлення, а також позивачем надано докази, що свідоцтво про одруження серії [NUMBER] видане 15 листопада 1962 року посвідчує реєстрацію шлюбу між [PERSON] та [PERSON], суд приходить до висновку, що вказане свідоцтво про одруження серії [NUMBER] видане 15 листопада 1962 року дійсно належить та посвідчує реєстрацію шлюбу між [PERSON] та [PERSON]. Встановлення вказаного факту має для позивача юридичне значення, оскільки їй необхідно привести у відповідність документи для прийняття спадщини, що відкрилася після смерті її чоловіка [PERSON], який помер [INFO] у селі Миронівка Ямпільського району Вінницької області. Окрім того, у відповідності із п.16 Постанови Пленуму ВСУ №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» діями ж, що свідчать про прийняття спадщини, є фактичний вступ заявника в управління чи володіння спадковим майном у межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини або подача ним протягом цього строку до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяви про її прийняття. Із наданих матеріалів справи судом встановлено, що [PERSON] фактично прийняла спадщину, що відкрилася після смерті її чоловіка [PERSON], який помер [INFO] у селі Миронівка Ямпільського району Вінницької області, оскільки вступила в управління і розпорядження майном свого чоловіка [PERSON], що підтверджується довідкою виконавчого комітету Петрашівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області вих..№412 від 12.08.2013 року, тому суд має підстави для встановлення факту прийняття нею спадщини, що відкрилась після смерті її чоловіка. Оцінюючи усі докази, що є у справі в їх сукупності, суд вважає встановленим той факт, що дійсно [PERSON] прийняла спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON] Встановлення цього факту має для [PERSON] юридичне значення, оскільки в нотаріальному порядку оформити своє право на спадщину вона не має можливості, так як після смерті спадкодавця було втрачено сертифікат на право на земельну частку (пай), який був виданий на ім'я [PERSON] Відповідно до ст.529 ЦК УРСР (ред.1963 року), що діяв на момент відкриття спадщини, [PERSON] є спадкоємцем першої черги спадкоємців за законом після смерті свого чоловіка [PERSON] і має право на успадкування майна померлого. Відповідно до ч.1 ст.549 ЦК УРСР (ред.1963 року), що діяв на момент відкриття спадщини, [PERSON] вважається спадкоємцем, що фактично прийняла спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON], так як вступила у володіння та розпорядження спадковим майном, що підтверджується письмовими доказами, а саме довідкою виконавчого комітету Петрашівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області (а.с.7). Враховуючи ту обставину, що ніхто із спадкоємців померлого не претендує на спадщину після його смерті, позивач не має можливості у позасудовому порядку реалізувати свої права на спадщину після смерті чоловіка [PERSON] у зв'язку із тим, що необхідно встановити факт належності правовстановлюючого документа, факт прийняття нею спадщини, а також у зв'язку із втратою сертифіката на право на земельну частку (пай), суд вважає встановленими обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог. Виходячи із наведеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог і має підстави для задоволення позову в повному обсязі. Спірні правовідносини врегульовані ст.ст.529, 549 ЦК УРСР (ред.1963 року).

Outcome: approved