Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою і просить визнати за нею право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,5594 га, кадастровий номер 1824282700:14:000:0132, та площею 1,1585 га, кадастровий номер 1824282700:08:000:0066, які розташовані на території Ігнатпільської сільської ради Овруцького району, і належали її матері - [PERSON] , мотивуючи тим, що [INFO] померла її мати - [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на земельні ділянки площею 0,5594 га та площею 1,1585 га, які розташовані на території Ігнатпільської сільської ради. Мати при житті розпорядилася всім своїм майном склавши на випадок смерті заповіт на її користь та користь її сестри - [PERSON] . Вона прийняла спадщину після смерті матері, так як у встановлений законом шестимісячний строк подала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Її ж сестра від прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк відмовилася, подавши відповідну заяву до Овруцької нотаріальної контори. Однак, в оформленні права на спадщину на зазначені земельні ділянки їй було відмовлено по причині не пред`явлення оригіналів правовстановлюючих документів на них. Відзив на позовну заяву відповідачем не надавався. Ухвалою Овруцького районного суду Житомирської області від 02.09.2021 було залучено до участі у справі ТОВ «УКРСОІЛ», як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача. Учасники справи в судове засідання не з`явилися. Позивач в своїй позовній заяві просить справу слухати у її відсутність. Представник відповідача надала клопотання, в якому просить справу слухати у її відсутність. Щодо задоволення позову не заперечують. Представник третьої особи про причини неявки не повідомив, хоча своєчасно та належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням. Суд, перевіривши в судовому засіданні письмові докази, вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ст.55 Конституції України кожному гарантовано право на судовий захист оспорюваних або не визнаних прав. Згідно із ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають, зокрема, колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Згідно ж п.5 Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 «Про порядок розпаювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям» видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. Статтею 2 вищевказаного Закону передбачено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: - рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до пунктів 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними прав вимоги на відведення земельної частки (пай) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай), є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно до пункту 3.5.Листа Вищого спеціалізованого суду України Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 - спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності- на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз`яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 про те, що відповідно до статті 1225ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Абзацами 17 та 18 пункту 3.5. вищевказаного Листа ВССУ передбачено, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Лист управління у Коростенському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області №9-6-0.1023-56/427-21 від 17.11.2021 свідчить, що розпаювання земель по ТОВ СП «Ігнатпільське» здійснювалось згідно списку власників ТОВ СП «Ігнатпільське» Овруцького району Житомирської області, які виявили бажання отримати державні акти на право власності на землю, які в свою чергу, є складовою проектно-технічної документації із землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) та складання державних актів. Документів, згідно яких [PERSON] було виділено земельну частку (пай) у розпорядженні відділу немає. Поряд з цим, [PERSON] була включена до списку власників ТОВ СП «Ігнатпільське» Овруцького району Житомирської області, які виявили бажання отримати державні акти на право власності на землю. Однак, членам(працівникам) ТОВ СП «Ігнатпільське» сертифікатів на право на земельну частку (пай) не видавалось. З листа відділу в Овруцькому районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області №29-6-0.29-139/108-21 від 18.06.2021 вбачається, що державні акти на право власності на земельні ділянки [PERSON] , яка померла [INFO] , не реєструвалися, та не видавалися. Відомості про земельні ділянки, які належали [PERSON] , внесено до державного земельного кадастру із визначеними та присвоєними кадастровими номерами 1824282700:14:000:0132 та 1824282700:08:000:0066. Таким чином, [PERSON] є такою, що при житті набула право власності на земельну частку (пай) та відповідно і на сформовані земельні ділянки. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 14.12.2009. На день її смерті відкрилася спадщина на належні їй земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,5594 га і 1,1585 га, які розташовані на території Ігнатпільської сільської ради Овруцького району Житомирської області. Відповідно до п.11 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Згідно з ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 5 вказаної статті визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця (ч.2 ст.1220 ЦК України). Позивач є дочкою спадкодавця, спадкоємцем за законом 1-ї черги та спадкоємцем за заповітом. Вона прийняла спадщину після смерті матері, так як у встановлений законом шестимісячний строк звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Інших спадкоємців, які б претендували на спадщину, немає. Однак, спадщину на земельні ділянки позивач оформити не може по причині не пред`явлення нею правовстановлюючих документів на земельні ділянки. Зазначені обставини підтверджуються копіями: свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10.01.1959, витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 02.06.2010, заповіту від 09.11.2009, зареєстрованого в реєстрі за №200, а також витягами з Державного земельного кадастру про земельні ділянки від 28.06.2021, постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №1284/02-31 від 22.06.2021 та повідомленням Овруцької ДНК №1404/01-16 від 09.07.2021. Інформаційні довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєсту прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна, в свою чергу, свідчать, що земельні ділянки площею 0,5594 га, кадастровий номер 1824282700:14:000:0132, та площею 1,1585 га, кадастровий номер 1824282700:08:000:0066, перебувають в оренді третьої особи - ТОВ «УКРСОІЛ». Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), тобто права та обов`язки власника ( спадкодавця) переходять до позивача (спадкоємця), а тому слід визнати за позивачем право власності на земельні ділянки. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 908 грн. 00 коп. в дохід держави.

Outcome: approved