Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-09 00:00:00

Позивач звернуся до суду із вищевказаними позовними вимогами. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає наступне. Він є власником квартири [ADDRESS] . У вказаній квартирі зареєстрована відповідачка по справі - [PERSON] , яка є його колишньою дружиною, але фактично в цій квартирі вона, з власної волі не мешкає з 2010 р., її особистих речей в квартирі немає. Її фактичне місце проживання йому не відоме. Позивач вважає, що відповідачка втратила право користування даною квартирою. Позивач вказує, що наявність реєстрації відповідача у належній йому квартирі перешкоджає належним чином розпоряджатись цим майном. В зв`язку з вищезазначеним позивач просить усунути перешкоди у здійсненні ним права власності на дану квартиру та визнати відповідачку такою, що втратила право користування вищевказаним житловим приміщенням. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20.01.2020 р. відкрито провадження по даній справі, призначений її розгляд в порядку загального позовного провадження та наданий час учасникам справи для надання заяв по суті справи. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити, відносно ухвалення заочного рішення по справі не заперечували. Відповідачка в судове засідання не з`явилася повторно, з урахуванням положень п. 4 ч. 8, ч. 11 ст. 128 ЦПК України, про час, місце і дату слухання справи повідомлена належним чином.Відзиву на позовну заяву та будь-яких інших заяв, клопотань до суду не надала. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що існують всі умови для ухвалення заочного рішення, на підставі ст. ст. 223, 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, в порядку заочного розгляду, на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся, надав заяву з проханням розглянути справу за його відсутності. Суд, вислухав пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи та інші докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Позивач є власником квартири розташованої за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом від 12.10.2015 року, виданих приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Вартановою О.С. Сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі з 16.09.1994 р. Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 22.11.2010 р., шлюб між сторонами по справі розірваний. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , 17.07.2020 р. позивач зареєстрував шлюб з [PERSON] . Згідно з інформацією, наданої Департаментом реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 22.01.2020 р., у вищевказаній квартирі відповідачка зареєстрована з 21.10.2008 р. по теперішній час. З матеріалів справи судом встановлено, що право користування у відповідача виникло в 2008 р., як у члена сім`ї власників квартири - позивача по справі та його батьків [PERSON] , [PERSON] . Останні в 2009 р. померли. Відповідно до Акту, складеного членами ОСББ «Піски 2014», відповідачка з 2010 року по теперішній час фактично не проживає в квартирі [ADDRESS] . Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , яка є племінницею позивача, та [PERSON] , яка є сусідкою позивача, підтвердили, що відповідачка з 2010 р. з власної волі не мешкає за вищевказаною адресою, речей її в цій квартирі не має, наразі позивач мешкає в цій квартирі зі своєю дружиною [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно із ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння. Згідно з частиною другою статті 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що відповідач, яка була зареєстрована в будинку, що належить позивачу, з його згоди, як член сім`ї власника будинку, без поважних причин не мешкає в даному будинку понад рік, внаслідок чого втратила право на користування цим житлом. Реєстрація відповідача у квартирі, що належить позивачу на праві приватної власності, перешкоджає йому у здійсненні ним права користування та розпоряджання належним йому майном. Вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства, оскільки відповідно до вимог Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, законні, в зв`язку з чим підлягають задоволенню.

Outcome: approved