Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-16 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до [PERSON] , в якому просила суд розірвати шлюб укладений між ними 05 серпня 2017 року, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Чугуєву, Чугуївському та Печенізькому районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області, та визначити місце проживання їх дитини з матір`ю - [PERSON] . В обґрунтування позову [PERSON] вказала, що сімейне життя з відповідачем не склалося в силу різних обставин, життєвих інтересів та цілей, вони не проживають як сім`я разом, підстав для примирення не вбачає, кожен із них живе своїм життям та своїми інтересами. Сторони мають спільну малолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з позивачем. Позивач в судове засідання не з`явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, в якій вона позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити (а.с. 16). Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи сповіщений шляхом вручення судових повісток на його адресу (а.с. 15,21), про причини неявки суд не сповістив, заяву про розгляд справи без його участі суду не надавав, ані заперечень ані відзиву на позовну заяву від нього не надходило. Суд відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутність нез`явившихся учасників за наявними доказами справи. За згоди позивача суд ухвалює по справі заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. 05 серпня 2017 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Чугуєву, Чугуївському та Печенізькому районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області, за актовим записом № 63, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 6). Сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 8). За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.ст. 160, 161 Сімейного кодексу України, якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків та інші обставини, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні взаємини подружжя, вік дитини, та те, що позивач піклується про стан здоров`я та розвиток дитини, яка проживає з нею, а також враховуючи те, що з боку відповідача відсутні заперечення на позовну заяву, суд приходить до висновку, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені остаточно та вважає доцільним визначити місце проживання дитини з матір`ю. Майнового спору між сторонами не має.

Outcome: approved