Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-01 00:00:00

позивач звернулася\~до суду\~з позовом\~про стягнення\~аліментів,\~покликаючись на\~те,\~що за\~час перебування\~у шлюбі\~з відповідачем\~у них\~народився син\~[PERSON],\~[INFO].\~Відповідач фінансової\~допомоги на\~утримання сина\~не бере.\~Просить стягувати\~з відповідача\~на її\~користь аліменти\~на утримання\~сина у\~розмірі 2000,00\~грн.\~щомісячно,\~але не\~менше ніж\~50%\~прожиткового мінімуму\~для дитини\~відповідного віку. Відповідача належним чином повідомлено про розгляд справи у порядку спрощеного провадження, направлено ухвалу про відкриття провадження у справі рекомендованою поштовою кореспонденцією, що стверджується наявним у матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення, яке отримано відповідачем 10 липня 2018 року, однак відповідач не подав до суду відзив на позовну заяву, а відтак суд вважає, що справу слід вирішити на підставі наявних у ній даних та доказів. У зв'язку із здійсненням розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши докази, наявні у матеріалах заяви суд вважає, що позов слід задовольнити повністю. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] є дитиною сторін, що стверджується свідоцтвом про народження серії 1-СГ №134619 від 15 січня 2008 року. Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у відповідності до ст. 182 СК України кодексу при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоровя дитини, матеріальне становище дитини та платника аліментів. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №\~789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до принципів 4, 7 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року дитині мають належати права на здоровий ріст та розвиток, належне харчування, житло, розваги, медичне обслуговування, отримання освіти. Найкраще забезпечення інтересів дитини щодо її освіти та навчання має бути керівним принципом для батьків. Враховуючи матеріальне становище позивача та платника аліментів, який є працездатною особою і спроможний платити аліменти на утримання сина, з метою забезпечення [PERSON] рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, що є обовязком [PERSON], як батька, суд вважає, що позов слід задовольнити та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 2000,00 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позову знайшли своє повне ствердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved