Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання зареєстрованого з відповідачем 21 грудня 2007 р. шлюбу, від якого мають чотирьох малолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO] Посилаючись на те, що подружнє життя у них не склалося через несумісність характерів, різні погляди на сімейне життя, втрати порозуміння між подружжям, через зловживання відповідачем алкоголем, не забезпечення ним дітей матеріально, шлюбні відносини між ними на даний час фактично припинилися з грудня 2016 року, подальше спільне проживання та примирення між ними є неможливими, просила розірвати шлюб. До початку судового засідання від позивачки надійшла заява, в якій вона позов підтримала у повному обсязі, просила розглядати справу за її відсутності, не заперечувала проти постановлення заочного рішення, вказавши, що спору про поділ майна подружжя між ними немає, проти примирення заперечує. Відповідач, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, до судового засідання повторно не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, або якщо повідомлені ним причини неявки визнанні судом неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи (ч. 4 ст. 223 та ст. 280 ЦПК України). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Згідно із вимогами ч. 3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу положень ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права і обов'язки. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 21 грудня 2007 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Васильківського міськрайонного управлінням юстиції Київської області, актовий запис № 590, що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] від 21.12.2007 р. Сторони у справі є батьками чотирьох малолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO] Шлюбні відносини між сторонами припинені з грудня 2016 р. через відсутність взаєморозуміння, втрати почуття любові і поваги один до одного. На час розгляду справи діти сторін у справі мешкає з позивачкою. Спору про розподіл майна між сторонами на момент розгляду справи не має. Надання строку на примирення суд вважає недоцільним, тому що шлюбні відносини між сторонами припинені тривалий час, строк на примирення позивач не заявила. Відповідач, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, що свідчить про байдужість до збереження сім'ї. Відповідно до 51 ч.1 Конституції України, ст. 24 ч. 1 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Приписами ст. 24 ч. 1 СК України встановлено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя є неможливим, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і не відповідає інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і тому може бути розірваним. Таким чином, суд, оцінивши докази в їх сукупності, вважає за необхідне задовольнити позов, розірвавши шлюб між сторонами по справі. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. В зв'язку з чим, суд вважає необхідним відновити позивачу, яка висловила свій намір на повернення прізвища в позовній заяві, дошлюбне прізвище «[PERSON]». Згідно ст.115 ч.2 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили підлягає направленню до Подільського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб від 21.12.2007 р. № 590, складеному відділом реєстрації актів цивільного стану Васильківського міськрайонного управлінням юстиції Київської області. На підставі викладеного,

Outcome: approved