Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом і свої вимоги обґрунтовує тим, що 10.08.2001 року відповідач [PERSON] та вона уклали шлюб. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. 16.11.2004 шлюб між нею та відповідачем було розірвано. Рішенням Ковпаківського районного суду у 2004 року з відповідача на користь позивача прийнято рішення про стягнення аліментів. Після припинення шлюбних стосунків вона з відповідачем проживають окремо, дитина проживає з нею. Спорів стосовно міста проживання дитини не було, відповідач не заперечував, що дитина буде проживати з нею. Весь цей час відповідач життям сина не цікавився, не телефонував, не виявляв бажання спілкуватись з дитиною та приймати участь у її вихованні. На сьогоднішній день сину вже шістнадцять років, він не пам'ятає батька та немає до нього ніяких почуттів, оскільки за всі ці роки жодного разу його не бачив. Також в спілкуванні з нею ніколи про нього не питав та не цікавився. Нагляд за станом здоров'я дитини з моменту її народження і по сьогоднішній день здійснює вона. Батько участі в цій сфері життя дитини не приймав. Крім того, відповідач ніколи не цікавився і не приймав участі у фізичному і духовному розвитку дитини, її навчанні, підготовці до самостійного життя, взагалі не спілкувався з дитиною, не сприяв формуванню в неї особистості. З самого часу призначення аліментів відповідач ухиляється від утримання своєї дитини, від чого на теперішній час виникла заборгованість по сплаті аліментів на суму 74833,92грн. Весь час вона особисто, без участі відповідача сприяла створенню комфортних умов для дитини, без будь-якої участі відповідача. Відповідач по справі жодним чином не був позбавлений інформації стосовно міста перебування її та їх дитини, а з її боку ніколи не створювалися перешкоди у спілкуванні дитини з ним та прийманні участі батька в вихованні. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO] щодо [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала повністю з зазначених в позові підстав, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON], який приймав участь в підготовчому засіданні по справі, відзив на позов не надав, для участі в розгляді справи в судове засідання не з'явився. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Сумської міської ради у судовому засіданні надала висновок про можливість позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], щодо дитини [PERSON], [INFO]. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника третьої особи, показання свідків, перевіривши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Судом встановлено, що 10.08.2001 року відповідач [PERSON] та позивач [PERSON] уклали шлюб, який 16.11.2004 року було розірвано за рішенням суду, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Сумського районного управління юстиції Сумської області №160 від 23.11.2006 року (а.с.4). Від шлюбу [PERSON] [PERSON] мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO] (а.с.6). З Довідки-розрахунку, виданої Ковпаківським відділом державної виконавчої служби м.Суми від 01.06.2018 року №3, вбачається, що на виконанні у Ковпаківському відділі державної виконавчої служби м.Суми знаходиться виконавчий лист №2-3675 від 29.09.2004 pоку, виданий Ковпаківським районний судом м.Суми про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини від усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, та згідно якого у [PERSON] є заборгованість по аліментам станом на 01.06.2018 року в сумі 74833,92грн. Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно з ст.18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до пунктів 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» - позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умов винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Після розірвання шлюбу в 2004 році відповідач [PERSON] не спілкується з дитиною [PERSON], не піклується про його здоров'я, фізичний та духовний розвиток. Викладені обставини підтвердили допитані судом свідки. Так, свідок [PERSON], яка є рідною тіткою позивачки [PERSON], в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] не бачив свого батька. Відповідач ні після народження сина, ні на даний час не приділяє йому уваги, не спілкується з ним, свого ставлення до сина не змінив. Перешкод [PERSON] в спілкуванні з сином ніхто не створює. Свідок [PERSON], яка є двоюрідною сестрою позивачки [PERSON] пояснила, що відповідач [PERSON] не спілкується зі своїм сином [PERSON] тривалий час. Йому дитина не потрібна, він взагалі не виконує своїх батьківських обов`язків. Неповнолітній [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він навчається на другому курсі в Сумському коледжі харчової промисловості. Батька він взагалі не пам`ятає, бачив лише, коли був маленьким. Батько йому ні разу не телефонував, не зустрічався з ним. Проти позбавлення батьківських прав [PERSON] не заперечував. З висновку Служби у справах дітей Сумської міської ради вбачається, що при спілкуванні спеціаліста Служби у справах дітей Сумської міської ради з відповідачем [PERSON] встановлено, що після розлучення він не брав участі у вихованні сина [PERSON], не відвідував заклади освіти, не вітав з Днем народження та іншими святами, матеріально не забезпечував, не пам`ятає, коли бачив його востаннє. Служба у справах дітей Сумської міської ради вважає за можливе позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у зв`язку з ухиленням від виконання обов'язків по вихованню дитини (а.с.53). Така поведінка відповідача свідчить про його свідоме ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, а тому згідно з ст.164 СК України суд вважає за необхідне позбавити [PERSON], [INFO] батьківських прав щодо дитини [PERSON], [INFO]. Також слід стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір На підставі викладеного ст.164 СК України, ст.ст.89, 132,141, 263-265, 280, 285, 289 ЦПК України, суд -

Outcome: approved