Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просить припинити обтяження - заборону в Державному реєстрі прав на нерухоме майно, а саме: на житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS], та належить [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.11.2018 року, реєстраційний номер обтяження - 7122950 від 05.05.2008. Позов мотивований тим, що 28 листопада 2018 року приватним нотаріусом Роменського міського нотаріального округу Ганзя О.Б. посвідчено Свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстровано в реєстрі № 716. Згідно вказаного документу [PERSON] є спадкоємицею після смерті її батька - [PERSON], який помер [INFO]. Згідно зазначеного свідоцтва позивачка оформила спадкові права на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, за адресою: [ADDRESS]. Вказаний будинок належав [PERSON] як спадкове майно після смерті матері - [PERSON], яка померла [INFO], спадщину після смерті якої він прийняв, але юридично не оформив, так як помер. При цьому, нотаріусом позивачці було повідомлено, що у Реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень існує заборона на успадковуваному нею житловому будинку за адресою: [ADDRESS], внесена Роменською районною державною нотаріальною конторою. Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна щодо об»єкта нерухомого майна № 147112303, сформовано 28.11.2018 року, особа, майно якої обтяжується - [PERSON], підстава для виникнення обтяження - повідомлення, Р33 від 21.07.1988 року, видане Роменським Ощадбанком, зареєстроване 05.05.2008 року Роменською районною державною нотаріальною контрою за № 7122950. Зазначений будинок не належав на праві власності [PERSON] На теперішній час згідно довідки ТВБВ № 10018/0121 філії Сумського обласного управління від 27.11.2018 року, що банк не має претензій фінансового характеру до громадянина [PERSON], заборгованість за кредитом та відсотками відсутня. На даний час перевірити, в зв»язку з чим накладалася заборона відчуження об»єкта нерухомого майна не має можливості, так як Роменська районна державна нотаріальна контора ліквідована. Також, у зв'язку із тим, що при внесенні інформації до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження було допущено помилку при зазначенні прізвища боржника «[PERSON]», тому зняти заборону у досудовому порядку не має можливості. Позивач та її представник у підготовче судове засідання не з'явилися, представник позивача надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила проводити розгляд справи без її участі та участі позивача. Представник відповідача у підготовче судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій позовні вимоги визнав, просив проводити розгляд справи без його участі. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи проводиться за відсутності сторін, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та враховуючи визнання відповідачем позову на стадії підготовчого провадження, суд вважає за можливе ухвалити рішення в підготовчому засіданні, зазначивши наступне. Судом встановлено, що 28 листопада 2018 року приватним нотаріусом Роменського міського нотаріального округу Ганзя О.Б. посвідчено Свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстровано в реєстрі № 716, згідно якого [PERSON] є спадкоємицею після смерті її батька - [PERSON], який помер [INFO]. Згідно зазначеного свідоцтва позивачка оформила спадкові права на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, за адресою: [ADDRESS]. Вказаний будинок належав [PERSON] як спадкове майно після смерті матері - [PERSON], яка померла [INFO], спадщину після смерті якої він прийняв, але юридично не оформив, так як помер (а.с.8). Однак, нотаріусом позивачці було повідомлено, що у Реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень існує заборона по успадковуваному нею житловому будинку за адресою: [ADDRESS], внесена Роменською районною державною нотаріальною конторою. Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 147112303, сформовано 28.11.2018 року, особа, майно якої обтяжується - [PERSON], підстава для виникнення обтяження - повідомлення, Р33 від 21.07.1988 року, видане Роменським Ощадбанком, зареєстроване 05.05.2008 року Роменською районною державною нотаріальною контрою за № 7122950 (а.с.10). Зазначений будинок не належав на праві власності [PERSON] Відповідно до довідки ТВБВ № 10018/0121 філії Сумського обласного управління від 27.11.2018 року, банк не має претензій фінансового характеру до громадянина [PERSON], заборгованість за кредитом та відсотками відсутня (а.с.11). На даний час перевірити в зв'язку з чим накладалася заборона відчуження об'єкта нерухомого майна не має можливості, так як Роменська районна державна нотаріальна контора ліквідована. Також, у зв'язку із тим, що при внесенні інформації до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження було допущено помилку при зазначенні прізвища боржника «[PERSON]», тому зняти заборону у досудовому порядку не має можливості. При вирішенні спору суд виходить, з положень ЦК України. Відповідно до ст. 41 Конституції України, п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК України, ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. В силу положень ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та може вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, проте при здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник не може завдавати шкоди правам, свободам інших осіб, інтересам суспільства і зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Згідно ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 386 ЦК України передбачено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. У відповідності до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним право користування та розпорядження своїм майном. Відповідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ч.1 ст.2, ч.2 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 № 1952- IV (в редакції чинній на моменту виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 1952- IV) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, яка є обов'язковою. Порядок проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень визначено розділом IV Закону №1952-IV. Відповідно до ч.ч.1,4 ст.15 цього Закону державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру прав; 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; 6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження. Державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам. Згідно абз. 2 ч. 2 ст. 15 зазначеного Закону перелік документів для здійснення державної реєстрації прав визначається Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень. А саме постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.2011 № 703 «Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно», що діяла на час виникнення спірних правовідносин. В пунктах 27 і 28 цього Порядку міститься перепік документів, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, серед яких зазначено ...10) рішення суду, що набрало законної сипи, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно;11) ухвала суду про затвердження (визнання) мирової угоди. Відповідно до п. 2 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав. Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Відповідно до положень ч. 3 ст. 200 ЦПК України у випадку визнання відповідачем позову суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження. Таким чином, зважаючи на вищевикладене, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження про розірвання даного шлюбу, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти його розірвання, визнавши пред'явлені позовні вимоги. Наведе свідчить про те, що позивач має право на звернення до суду з позовом для усунення свого порушеного права, оскільки безпідставне обтяження її майна створює перешкоди в його використанні, зокрема, неможливості розпорядитись ним. Відповідно до статті 1 Першого протоколу Європейської Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. За таких обставин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню. На підставі викладеного та положень ст. ст. 317, 319, 321, 386, 391, 1216, 1218, 1296 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 19, 23, 141, 142, 200, 206, 263-265, 268, 273, 354-355 ЦПК України, суд,

Outcome: approved