Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Золотоніської міської ради про визнання права власності на об'єкт нерухомого майна в порядку спадкування за заповітом. Свої вимоги позивач мотивує тим, що вона доглядала гр. [PERSON], яка померла [INFO]. За життя спадкодавець залишила заповіт на ім'я [PERSON], яким заповіла останній все належне їй на праві особистої власності майно, в тому числі й житловий будинок з господарсько-прибудованими спорудами та земельною ділянкою, що знаходяться по пров. [ADDRESS]. Заповіт складено із зобов'язанням спадкоємця надати можливість довічного проживання [PERSON] - сина спадкодавиці, у вищевказаному будинку. [PERSON] помер [INFO]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із садибного (індивідуального) житлового будинку з прибудовою та погребом, а також будівлями та господарськими спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS]. Вказаний будинок розташований на земельній ділянці, яка згідно довідки управління Держземагенства у м. Золотоноша та Золотоніському районі від 22.05.2013 р. №1265/03-12 не приватизована та не перебувала в оренді спадкодавиці [PERSON] На земельній ділянці окрім будинку розташовані сарай, гараж, вбиральня, колодязь пробивний, зливна яма та огорожа. При цьому покійна [PERSON] набула право власності на житловий будинок за умовами Договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності, посвідченого державним нотаріусом Золотоніської державної нотаріальної контори 20.02.1982 р. за №439. Вона після смерті [PERSON] в установленому законом порядку прийняла спадщину шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Золотоніського міського нотаріального округу [PERSON], але отримала відмову у зв'язку з неможливістю оформити право власності на спадкове майно - увесь житловий будинок з надвірними будівлями та господарськими спорудами через приватну нотаріальну контору - через наявність не скасованого права власності за гр. [PERSON] - колишнім чоловіком спадкодавиці, права власності на 25/100 часток домоволодіння. Право власності гр. [PERSON] на 25/100 частини домоволодіння [ADDRESS], яке було визнане рішенням Золотоніського міськрайонного суду від 20.01.2005 р., переглянуте ухвалою Верховного Суду України від 10.11.2005 р. у справі №6-15948 кс05. Вказаним судовим рішенням касаційної інстанції скаргу [PERSON] задоволено частково, рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 20.01.2005 р. та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 15.04.2005 р. скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції. 11.01.2007 р. ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області у справі №2-68/06 закрито провадження в цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про виділення частки в спільному сумісному майні подружжя. Тому відпала правова підстава для реєстрації за гр. [PERSON] права власності на 25/100 часток в спірному будинку [ADDRESS]. Однак, покійна [PERSON] з незрозумілих міркувань за життя не зверталася до органу реєстрації речових прав на нерухоме майно (Золотоніського виробничого відділку Черкаського КПОБТІ) із заявою щодо скасування реєстрації за [PERSON] права власності на нерухоме майно та поновлення за вказаною громадянкою права власності на весь житловий будинок, оскільки вважала, що судовими рішеннями поновлено її право власника на увесь житловий будинок. В позасудовому порядку вирішити спір неможливо, оскільки чинним законодавством не передбачено можливості повторної реєстрації в органах Державної реєстраційної служби права власності на нерухоме майно за померлими громадянами. А тому вона змушена звернутися до суду за захистом її прав. Позивач в судове засідання не з'явилася, але надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, на задоволенні позову наполягала. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позову не заперечував. Третя особа, приватний нотаріус Золотоніського міського нотаріального округу [PERSON], в судове засідання не з'явилася, надала до суду письмові пояснення, з яких вбачається, що в позасудовому порядку вирішення даного спору є неможливим, через наявність не скасованої державної реєстрації права власності за громадянином [PERSON] та просила суд розглядати справу в її відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що власником 75/100 частин будинковолодіння [ADDRESS] є [PERSON], яка померла [INFO], що підтверджується технічним паспортом Золотоніського виробничого відділку КП Черкаське ОБТІ на житловий будинок садибного типу №229 від 23.03.2005 р., копією довідки КП «Черкаське ОБТІ» від 05.07.2013 р №595 про зареєстроване право власності на житловий будинок, а також судовими рішеннями в цивільній справі № 2-68/06. [PERSON] набула право власності на будинок на підставі Договору про надання в безстрокове користування земельною ділянкою для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності, посвідченого державним нотаріусом Золотоніської державної нотаріальної контори 20.02.1982 р. за №439. Рішенням Золотоніського міськрайонного суду від 20.01.2005 р. частину домоволодіння [ADDRESS] (25/100 часток) було передано у власність гр. [PERSON], який помер [INFO]. Рішення зареєстровано у органах реєстрації речових прав на нерухоме майно - Золотоніському виробничому відділку Черкаського КП ОБТІ, що підтверджується довідкою КП «Черкаське обласне ОБТІ» від 05.07.2013 р. №595. Ухвалою Верховного суду України від 10.11.2005 року у справі № 6-15948кс05 скасовано рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 20.01.2005 року та ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 15.04.2005 року, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції. 11 січня 2007 року ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області закрито провадження по цивільній справі № 2-68/06 за позовом [PERSON] до [PERSON] про виділення частки в спільному сумісному майні подружжя за заявою позивача. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 18.12.2012 року [PERSON] померла [INFO]. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 14.11.2006 року - [PERSON] помер [INFO]. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 19.10.2010 року -[PERSON] помер [INFO]. Відповідно до заповіту від 25.08.2010 року, вбачається, що [PERSON] на випадок її смерті призначала спадкоємицею всього належного її на праві особистої власності майна в тому числі жилого будинку з господарського-побутовими спорудами та земельною ділянкою, що знаходиться по [ADDRESS] - [PERSON]. Спадкоємця за даним заповітом вона зобов'язує надати довічне проживання у зазначеному будинку, її сину [PERSON]. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до роз'яснень приватного нотаріуса Золотоніського міського округу [PERSON] від 22.08.2013 р. № 95/0214 видати свідоцтво на право на спадщину неможливо, оскільки відповідно до глави 10 п. 4.12 та п. 4.15 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого Міністерством юстиції України 22.02.2012 р. наказ № 296/5: свідоцтво на право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів; а на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Надані позивачем правовстановлюючі документи підтверджують право власності за померлою [PERSON] лише на 75/100 частин будинку, що в [ADDRESS], а решта ж (25/100) частин будинку за померлою на момент її смерті залишились не зареєстрованими, а отже, надати свідоцтво про право власності на весь будинок (враховуючи і 25/100 частин будинку, право власності, на які підтверджується рішенням суду) підстав немає. Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень звернулася неналежна особа. У зв'язку з цим не передбачено жодних правових механізмів та можливостей звернення позивача до Державної реєстраційної служби Золотоніського міськрайонного управління юстиції із заявою в інтересах померлого спадкодавця про державну реєстрацію за [PERSON] права власності на 25/100 часток нерухомого майна, яке входить до спадкової маси. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України встановлено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, у разі спадкування права та обов'язки спадкодавця переходять до спадкоємців. Відповідно ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно ч. 2 ст. 1236 ЦК України заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини.

Outcome: approved