Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з уточненим позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав, мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON] 06 грудня 2016 року, зареєструвала шлюб з [PERSON] . До моменту укладення шлюбу з віповідачем, [PERSON] , [INFO] народила доньку [PERSON] , батьком якої був записаний [PERSON] . Згідно Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 24.10.2016 року [PERSON] позбавлений батьківських прав відносно неповнолітньої [PERSON] . 04 вересня 2017 року Києво-Святошинським районним судом Київської області заяву [PERSON] про усиновлення [PERSON] задоволено. В актовий запис № 1041 від 27.05.2014 року про народження [PERSON] , [INFO] , внесено записи про зміну прізвища з « [INFO] » на « [INFO] », про зміну по батькові з « [INFO] » на « [INFO] ». В графі батьки зазначено: «Батько:- [PERSON] , [INFO] , проживає [ADDRESS] , громадянин України». На підставі рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області по Шевченківським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві видане Свідоцтво про народження [PERSON] серії [NUMBER] , в якому в графі батько вказаний [PERSON] . Позивач зазначає, що, надаючи згоду [PERSON] на удочеріння дитини, вона опікуючись інтересами дитини, зробила все можливе для того, щоб зблизити дитину з відповідачем, намагаючись зробити все для того, щоб дитина сприймала [PERSON] як рідного батька Наприкінці 2017 року сторони прийшли до спільного рішення припинити подружнє життя та відповідач виїхав з помешкання в якому сторони проживали разом із дитиною. З того часу [PERSON] жодного разу не виказав бажання побачитись з дитиною, її здоров`ям та моральним станом не цікавився, фактично викреслив її з свого життя. Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10.05.2018 року, розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . На даний час дитина проживає разом з матір`ю, [PERSON] , у належній Позивачу квартирі за адресою [ADDRESS] . Відповідач з позивачем не спілкуються, з наявної у позивача інформації відповідач не працює, інформації щодо фактичного місця проживання відповідача у позивача немає, добровільно будь якої матеріальної допомоги на утримання дитини Відповідач не надає. Позивач в судове засідання не з`явилась, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи. Представник позивача надала до суду письмову заяву, в якій просила проводити розгляд справи без участі позивача та її представника, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Заяв та клопотань до суду не надавав. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву, в якій просив розглядати справи за його відсутності та ухвалити рішення відповідно до діючого законодавства. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки всі умови у сукупності існують, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі, про що постановив відповідну ухвалу. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося у зв`язку з неявкою всіх учасників справи. Дослідивши докази в сукупності з іншими матеріалами справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно ч.ч. 1-3 ст.157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. У цьому випадку особа, яка подала позов про позбавлення батьківських прав із підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, повинна довести, що батьки (один із батьків) ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини. У свою чергу батьки (один із батьків) мають довести, що вони належним чином виконують свої батьківські обов`язки. Як встановлено в судовому засіданні, сторони зареєстрували шлюб 06.12.2016 року у Шевченківському районному у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 1687, що засвідчено відповідною копією свідоцтва про шлюб (а.с. 14). Відповідно до свідоцтва про народження, виданого повторно, [PERSON] народилась [INFO] в м. Києві, батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 1041 (а.с. 15). Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 вересня 2017 року, в актовий запис № 1041 від 27.05.2014 року про народження [PERSON] , [INFO] , внесені записи: про зміну прізвища з « [PERSON] » на « [PERSON] », про зміну по батькові з « [PERSON] » на « [PERSON] ». В графі батьки зазначено: «Батько - [PERSON] , [INFO] , проживає [ADDRESS] , громадянин України» (а.с. 16). Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 травня 2018 року розірваний шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до акту перевірки житлових умов, виданого депутатом Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради виборчого округу №7 [PERSON] , [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , разом зі своєю малолітньою донькою, [PERSON] , [INFO] (а.с. 21). Статтею 19 СК України визначено участь органу опіки та піклування у захисті сімейних прав та інтересів. Так відповідно до вимог цієї статті при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Згідно висновку Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області від 08 травня 2019 року, орган опіки та піклування (Києво-Святошинська районна державна адміністрація) вважає доцільним позбавлення батьківських прав, батька - гр. [PERSON] , відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (оригінал висновку, а.с. 72-74). Окрім цього, в матеріалах справи наявна заява [PERSON] , засвідчена приватним нотаріусом Чижиковим О.О., відповідно до якої [PERSON] , [INFO] , відмовляється від батьківських прав, щодо його малолітньої дитини, доньки - [PERSON] , [INFO] , та надає згоду на прийняття судового рішення про позбавлення його батьківських прав у порядку встановленому чинним законодавством, запис в реєстрі за №12032 (оригінал заяви, а.с. 71). Згідно вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно п.16 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляду справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» - ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Враховуючи надану позивачем та службою у справах дітей інформацію, встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню дитини, не проявляє до неї батьківського піклування протягом тривалого часу, суд приходить до висновку, що [PERSON] , згідно ст.164 СК України повинен бути позбавлений батьківських прав стосовно малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . На підставі ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 768 гривень 40 копійок.. На підставі вищенаведеного, з урахуванням Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»,

Outcome: approved