overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом та просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем 26.12.1987 року, який зареєстрований відділом загсу Рокитнянського райвиконкому Київської області. Від даного шлюбу малолітніх дітей не мають. В обґрунтування позову посилається на те,\~ протягом\~ перших років спільного проживання з відповідачем сторони мали повноцінну сім'ю. Однак з часом, їх відносини почали змінюватись, вони поступово стали віддалятись один від одного і на даний час сім'я існує формально.\~ Протягом спільного проживання, вони зрозуміли, що мають різні погляди на життя, різні духовні цінності, не підходять один одному похарактеру, що вони взагалі різні люди.\~\~ Сторони в судове засідання не зявилися, позивач подала до суду заяву якою просила скоротити термін на примирення, оскільки примирення між нею та відповідачем не відбулося. Свій позов підтримала повністю та просить справу розглянути у її відсутності. Відповідач про причини неявки не повідомив, заперечення та заяви про розгляд справи у його відсутності не надав. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований 26.12.1987 року відділом загсу Рокитнянського райвиконкому Київської області, актовий запис № 123. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Ухвалою суду від 25.05.2015 року сторонам був наданий термін на примирення, однак примирення не відбулося. На даний час шлюб носить формальний характер, оскільки сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть і тому примирення між сторонами є неможливим. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому відповідно до ст. 112 СК України шлюб між сторонами необхідно розірвати. Відповідно до положень ст..235 СК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Позивач виявила бажання залишити після розірвання шлюбу шлюбне прізвище. Понесені позивачем судові витрати по оплаті судового збору в сумі 243,60 грн. підлягають у відповідності з положеннями ст.88 ЦПК України стягненню на її користь з відповідача . З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом та просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем 31.10.2008 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Іллінецького районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 92. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову посилається на те, що спільне проживання виявилося неможливим і вони фактично припинили шлюбні відносини і ведення спільного господарства. Вже майже два місяці вони не проживають разом, спільного господарства та бюджету не ведуть. Сторони в судове засідання не з»явилися, позивач подала до суду заяву якою підтримала свої позовні вимоги та просить суд справу розглянути у її відсутності. Відповідач про причини неявки не повідомив, заперечення та заяви про розгляд справи у його відсутності не надав. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 31.10.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Іллінецького районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 92. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. На даний час шлюб носить формальний характер, оскільки сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть. Ухвалою суду від 17.09.2014 року сторонам було надано термін на примирення три місяці, однак примирення не відбулося. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та інтересам їх дитині, а тому відповідно до ст. 112 СК України шлюб між сторонами необхідно розірвати. Відповідно до положень ст..235 СК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Позивач виявила бажання змінити після розірвання шлюбу шлюбне прізвище. Понесені позивачем судові витрати по оплаті судового збору в сумі 243,60 грн. підлягають у відповідності з положеннями ст.88 ЦПК України стягненню на її користь з відповідача . З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом та просить стягнути відповідача на утримання сина аліменти у розмірі 1000 гривень до досягнення дитиною повноліття, мотивуючи свої вимоги тим, що сторони по справі є батьками дитини сина [PERSON], [INFO]. З батьком дитини позивач не проживає з березня 2016 року. Добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає. Викладене в позивній заяві стало для позивача підставою для звернення до суду. Позивач у судовому засіданні на позові наполягала та просила задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, так як вважає завищений заявлений розмір аліментів. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖД № 380690 від 24 січня 2014 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 726. (а.с. 7). Згідно до довідки Дачненської сільської ради Біляївського району Одеської області № 2106 від 15 серпня 2016 року, [PERSON], [INFO] постійно зареєстрована та постійно мешкає в селі Дачне Біляївського району Одеської області по вулиці Клубній, 19, до складу сімї входить син [PERSON], [INFO]. (а.с. 4). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду (ч.3 ст. 181 СК України) аліменти присуджуються у частці від доходу матері чи батька або у твердій грошовій сумі. Згідно зі ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2016 рік», прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років з 1 травня - 1228 гривень. Згідно ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Виходячи з обставин справи суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 500 гривень щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову до досягнення дитини повноліття. Відповідно до ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання судового рішення у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст.88 ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» необхідно стягнути з відповідача судовий збір в сумі 551,20 грн. на користь держави.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом, у якому зазначила, що 23.11.2011 року зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого спільних дітей не мають. Зазначає, що подружнє життя не склалося, шлюбні відносини припинені з березня 2016 року, спільне господарство не ведеться. Вважає, що примирення та збереження сімї неможливе, тому просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач не зявилася, позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причина неявки суду невідома, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не надходило. Враховуючи не заперечення позивача,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом, у якому зазначила, що 23.12.2005 року зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого мають двох дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Зазначає, що подружнє життя не склалося, шлюбні відносини припинені, проживають окремо. Вважає, що примирення та збереження сімї неможливе, тому просить шлюб розірвати, стягнути судові витрати. Сторони в судове засідання не зявилися, подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, позивач позовні вимоги підтримує, відповідач визнає. У відповідності до п.11 Постанови Пленуму ВСУ №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» за змістом ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Вивчивши матеріали справи, враховуючи визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про те, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 23.12.2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, актовий запис №2332, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Прізвище дружини після укладення шлюбу «Головащук». Однак внаслідок непорозумінь сімя сторін повністю розпалась, існує формально, подальше її збереження є неможливим, так як сторони однією сімєю як чоловік і дружина не проживають, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків. Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Статтею 112 цього кодексу встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд розяснює сторонам, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп. відповідно до положень ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом, у якому зазначила, що 26.03.2010 року зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого мають доньку [PERSON], [INFO]. Зазначає, що подружнє життя не склалося, спільне господарство не ведеться, проживають окремо. Вважає, що примирення та збереження сімї неможливе, тому просить шлюб розірвати, стягнути з відповідача судові витрати. Сторони в судове засідання не зявилися, подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, позивач позовні вимоги підтримує, відповідач - визнає. У відповідності до п.11 Постанови Пленуму ВСУ №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» за змістом ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Вивчивши матеріали справи, враховуючи визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про те, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 26.03.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, актовий запис №257, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Прізвище дружини після укладення шлюбу «Чернишова». Однак внаслідок непорозумінь сімя сторін повністю розпалась, існує формально, подальше її збереження є неможливим, так як сторони однією сімєю як чоловік і дружина не проживають, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків. Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Статтею 112 цього кодексу встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд розяснює сторонам, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати: судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп. відповідно до положень ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом, у якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання їхньої спільної неповнолітньої дитини в розмірі 750 грн., щомісячно, починаючи з дня предявлення даного позову до суду до досягнення дитиною повноліття, вказуючи що відповідач не приймає участі у вихованні дитини та матеріальної допомоги на її утримання не надає. У судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, про місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив. За наявності матеріалів у справі, суд вважає можливим розглянути позов у його відсутності та за згодою позивача ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає ст.224 ЦПК України. Судом встановлені наступні фактичні обставини та визначені відповідні їм правовідносини. За час сумісного проживання сторін у шлюбі народилася дитина [PERSON], [INFO], ботьком якої є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народженнядитини виданим 24.09.2013 року відділом Державної РАЦС Комсомольського РУЮ у м.Херсоні (Серія І-КГ №166898, а/з №534). Дитина проживає разом з позивачем та повністю перебуває на її утриманні. Відповідач проживає окремо та матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно не надає. Відсутність матеріальної допомоги з боку відповідача ставить позивача в тяжке матеріальне становище та не надає їй можливості належним чином забезпечувати потреби дитини. Відповідно до положень ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 7 Закону України Про державний бюджет України на 2015 рік прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років становить 1032,00 гривень. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Враховуючи наведене, беручи до уваги матеріальне становище малолітньої дитини, яка проживає разом із матірю, враховуючи необхідність у забезпеченні належного утримання дитини, вважаю позов обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до положень п. 1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Крім того, в порядку ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягають стягненню судові витрати у розмірі судового збору в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом, який підтримала у заяві про розгляд справи без його участі, та вимоги мотивує тим, що 23.11.2018року наказом ТОВ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» №336/к\~від 23.11.2018року її [PERSON] було звільнено з роботи за власним бажанням, у зв`язку з невиконанням відповідачем умов колективного договору, за ч. 3 ст. 38 КЗпП України, що підтверджується копією трудової книжки. При звільненні, внаслідок відсутності грошових коштів, відповідач не виплатив позивачу заборгованості по заробітній платі та вихідної допомоги, передбаченої наказом. Тому позивач просить стягнути з відповідача на її користь заборгованість із заробітної плати в розмірі 11782,16 грн. Ухвалою суду від 21.08.2019року відкрито спрощене позовне провадження у вказаній цивільній справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті з викликом сторін. Представник відповідача, повідомлений належним чином про час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, що відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи по суті у його відсутність. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] з 01.08.2017 року до 23.11.2018року перебуваву трудових відносинах з ТОВ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання», що підтверджується копією трудової книжки (а.с.3-4). Наказом ТОВ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» №336/к від 23.11.2018року [PERSON] було звільнено з роботи за власним бажанням, у зв`язку з невиконанням відповідачем умов колективного договору, за ч. 3 ст. 38 КЗпП України (а.с.4). При звільненні відповідач не виплатив позивачу заборгованість по заробітній платі. Як вбачається з Довідки ТОВ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» №146 від 26.06.2019 року, станом на 26.06.2019 року сума невиплаченої заробітної плати, яка підлягає виплаті на користь [PERSON] , складає 11782,16 грн. (а.с.13). Між сторонами склалися трудові правовідносини, що регулюються КЗпП України. Згідно ст. ст. 22, 94, 97 КЗпП України, ст. ст. 1, 21, 24 ЗУ «Про оплату праці», на власника підприємства, установи, організації або уповноваженого ним органу покладений обов`язок виплачувати працівнику заробітну плату. Згідно ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. За таких обставин, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь [PERSON] суму невиплаченої заробітної плати в розмірі 11782\~грн.\~16коп. У відповідності зі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 768,40 грн., оскільки позивача було звільнено від сплати судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вказаною заявою про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі №367/1931/17 за позовом\~\~[PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюб. Заяву обґрунтувала тим що, при ухваленні рішення суду від 31.07.2017 року судом не було вирішено питання щодо стягнення з відповідача витрати по сплаті судового збору у розмірі 640 грн. На підставі вказаного, звернулася до суду із вказаною заявою. В судове засідання сторони не з`явилися, про розгляд заяву були повідомлені належним чином. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до\~ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників процес справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення заяви та ухвалення додаткового рішення по справі з наступних під став. Згідно вимог п. 1 ч. 1\~ст. 270 ЦПК України\~- суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Рішенням суду\~від 31.07.2017\~року було\~задоволено позов[PERSON] \~до [PERSON] \~про розірвання\~шлюбу та вирішено шлюб між\~ [PERSON] та\~ [PERSON] ,\~зареєстрований 03\~серпня 2013\~року відділом\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану реєстраційної\~служби Ірпінського\~міського управління\~юстиції у\~Київській області,\~актовий запис\~№ 275\~ розірвати.\~Після розірвання\~шлюбу змінити\~прізвище позивачці\~на дошлюбне\~прізвище [PERSON] . Як вбачається з матеріалів справи, а саме в заяві від 14.08.2017 року, позивач просить стягнути з відповідача на її користь витрати по сплаті судового збору у розмірі 640 грн. Відповідно до\~статті 141 Цивільного процесуального кодексу України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до квитанції № NOSMD40338 від 24.03.2017 р. позивачем сплачено судовий збір у розмірі 640 грн., який підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вказаною позовною заявою, в якій зазначила, що вона з відповідачем 18.08.2017 року уклала шлюб, від якого в них народився син [PERSON], [INFO]. Проте, спільне життя з відповідачем не склалося, з листопада 2017 року вони проживають окремо. Позивач проживає разом із сином, а відповідач - окремо від них. На утримання дитини відповідач коштів не надає, тому позивач звернулась до суду з вимогою про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу, заробітку відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання в суд позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Позивач, належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилася. До суду від неї надійшла письмова заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги вона підтримала у повному обсязі і просила їх задовольнити. Відповідач до суду не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про час і місце розгляду справи відповідно до вимог ч. 11 ст.128 ЦПК України був належним чином повідомлений, відзиву щодо позову до суду не подав, тому суд відповідно до вимог ч.4 ст.223 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній доказів та,

Outcome: approved