Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з указаним позовом, який обґрунтував тим, що 7 червня 1997 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Під час перебування у шлюбі у них народилися діти - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне сімейне життя між ними не склалося, у них постійно виникають сварки, внаслідок чого вони втратили взаєморозуміння та повагу один до одного, їх подальше сумісне життя є не можливим, шлюбні відносини між ними фактично припинені з січня 2019 року. Вважає, що подальше подружнє життя та збереження родини неможливе і суперечить його інтересам. Посилаючись на ці обставини, просила шлюб розірвати. Позивач надав суду заяву, в якій розгляд справи просила провести за її відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала (а.с.18). Відповідач в судове засідання не з`явився, заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав, силу ч.7 ст.128, ч.4 ст.130 ЦПК України вважається таким, що повідомлений належним чином про час і місце судового засідання (а.с.22,25,27,28). Враховуючи зазначене, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних в ній доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, зважаючи на таке. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 7 червня 1997 року В`язенським сільським виконавчим комітетом Путивльського району Сумської області, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис №2 (а.с.5). [INFO] у них народився син - [PERSON] , [INFO] народився син - [PERSON] , а [INFO] народився син - [PERSON] , які зареєстровані та проживають з позивачем (а.с.6-10). В силу статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно з ч.2 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 109 цього Кодексу. Частиною третьою ст.109 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. З`ясувавши фактичні взаємини сторін, які фактично припинили подружні стосунки, сторони спільно не проживають, збереження сім`ї не бажають та наполягають на розірванні шлюбу, суд дійшов висновку, що ця сім`я вже повністю розпалась, a подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та засадам добровільності шлюбу, який повинен ґрунтуватися на вільній згоді жінки і чоловіка. Після розірвання шлюбу позивачу зі її заявою слід залишити шлюбне прізвище, що відповідає ч.1 ст.113 СК України, якою закріплено право особи, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В зв`язку із задоволенням позову в силу ч.1 ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача 768 грн. 40 коп. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved