Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що 11.09.1999 р. вона взяла шлюб із відповідачем, та 19.05.2006 р. подружжя придбало за договором купівлі-продажу квартиру [ADDRESS]; з травня 2011 року подружжя припинило спільне проживання, мешкає окремо. Як зазначається позивачем при зверненні до суду, на даний час відповідач заперечує право власності позивача на ? частину квартири, що й стало приводом для звернення до суду із даним позовом. У судовому засіданні позивач та представник позивача вимоги позову підтримали повністю, надали пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, просили суд повністю задовольнити поданий позов. Відповідача просив суд ухвалити на розсуду суду та пояснив, що з його боку більше вкладено у придбання цієї квартири, він також підтримує квартиру в належному стані, робить в ній ремонт власними зусиллями. Заслухав пояснення позивача, представника позивача та дослідив докази в межах заявлених вимог згідно ст. 11 ЦПК України, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову повністю, виходячи з наступного. Згідно ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу; частиною 1 ст. 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Як встановлено судом, 11.09.1999 р. між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, про що в книзі реєстрації актів про одруження був зроблений відповідний актовий запис та видано свідоцтво про одруження. Відповідно до договору купівлі-продажу квартири (а.с.8) від 19.05.2006 р. [PERSON] набув у власність квартиру [ADDRESS]. Укладаючи даний договір, покупець не діяв як фізична особа - підприємець або приватний підприємець, через що правовий режим був би іншим та для суду вбачалися підстави для прийняття іншого висновку у справі, яка розглядалася. При розв'язанні даного спору також враховується, що об'єкти права спільної сумісної власності визначені у ст. 61 СК України; до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї (ч. 4 ст. 65 СК). Суду не було надано доказів у порядку ст.ст. 57-59 ЦПК України щодо боргів подружжя та виниклих зобов'язань в інтересах сім'ї, тому позов підлягає задоволенню. Рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об'єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч. 1 ст. 63, ч. 1 ст. 65 СК, тому позов підлягає задоволенню та з метою поновлення порушених прав позивача для суду вбачаються підстави для ухвалення рішення про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON], визнав за [PERSON] право власності на ? частину квартири [ADDRESS], яка складається з : 1 - коридор, 2,3,6 - житлові, 4 - туалет, 5 - ванна, 7 - кухня, І - лоджія, ІІ - балкон, житловою площею 40,6 кв.м, загальною площею - 66,2 кв.м. Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до ст.ст. 88 та 215 ЦПК України.

Outcome: approved