Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою і просить визнати за нею право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,6527 га, кадастровий номер 1824282500:03:000:0588, та площею 0,3265 га, кадастровий номер 1824282500:07:000:0651, які розташовані на території Зарічанської сільської ради Овруцького району, і належали [PERSON] , яка померла [INFO] , на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЖТ №042559 від 18.10.2002, виданого на підставі розпорядження Овруцької райдержадміністрації №230 від 21.08.2002, мотивуючи тим, що [INFO] померла [PERSON] . Спадкоємцем після смерті останньої була її дочка - [PERSON] , яка прийняла спадщину після смерті матері, але нотаріально не оформила своїх спадкових прав. [INFO] [PERSON] померла, і вона - позивач, прийняла спадщину за заповітом після її смерті, подавши у встановлений законом шестимісячний строк заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Однак, в нотаріальній конторі, куди вона звернулася за оформленням права на спадщину на зазначені земельні ділянки їй було відмовлено, так як державний акт на право приватної власності на землю був виданий [PERSON] не за життя, а після смерті. Відзиву на позовну заяву відповідачем не надано. Ухвалою Овруцького районного суду Житомирської області від 13.09.2021 було залучено до участі у справі ТОВ «Виробниче підприємство «Полісся»», як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача. Учасники справи в судове засідання не з`явилися. Позивач в своїй позовній заяві просить справу слухати у її відсутність. Представник відповідача надала клопотання, в якому просить справу слухати у її відсутність. Щодо задоволення позову не заперечує. Представник третьої особи - ТОВ «Виробниче підприємство «Полісся»» про причини неявки не повідомив, хоча своєчасно та належним чином, відповідно до положень ст. ст. 128-130 ЦПК України, були повідомлені про час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням. Суд, перевіривши в судовому засіданні письмові докази, вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ст.55 Конституції України кожному гарантовано право на судовий захист оспорюваних або не визнаних прав. Згідно із ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають, зокрема, колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Згідно ж п.5 Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 «Про порядок розпаювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям» видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. Статтею 2 вищевказаного Закону передбачено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: - рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до пунктів 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними прав вимоги на відведення земельної частки (пай) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай), є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно до пункту 3.5.Листа Вищого спеціалізованого суду України Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 - спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз`яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 про те, що відповідно до статті 1225ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Абзацами 17 та 18 пункту 3.5. вищевказаного Листа ВССУ передбачено, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. З листа відділу в Овруцькому районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області №Ш-215/0-0.29-214/138-21 від 13.09.2021 вбачається, що [PERSON] на підставі рішення Овруцької районної державної адміністрації №65 від 27.02.1997 був виписаний сертифікат серії ЖТ №025407 на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Зоря», розміром 2,39 в умовних кадастрових гектарах вартістю 6963 грн. 50 коп.. Копія витягу з книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), які видаються Овруцькою районною державною адміністрацією по КСП «Зоря», в свою чергу, підтверджує, що [PERSON] на підставі рішення Овруцької районної державної адміністрації №65 від 27.02.1997 було 17.06.1997 видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЖТ №025407 члена колективного сільськогосподарського підприємства «Зоря». Тобто, сертифікат, який є основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), спадкодавець - [PERSON] отримала за життя та відповідно набула права власності на земельну частку (пай) і відповідно на спірні земельні ділянки. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 10.01.2000. На день її смерті відкрилася спадщина на належні їй земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,6527 га та площею 0,3265 га, які розташовані на території Зарічанської сільської ради Овруцького району. [PERSON] є дочкою спадкодавця, спадкоємцем за законом 1-ї черги та спадкоємцем за заповітом. Вона прийняла спадщину на підставі ст.549 ЦК України (1963 року) після смерті матері - [PERSON] , так як протягом шести місяців з дня відкриття спадщини подала до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини та отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок. [INFO] [PERSON] померла. На день її смерті відкрилася спадщина на земельні ділянки, які вона успадкувала після смерті матері. Вказані обставини підтверджуються копіями: державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЖТ №042559 від 18.10.2002, довідкою виконавчого комітету Овруцької міської ради №823 від 01.07.2020, спадкової справи №71/2000 до майна померлої [INFO] [PERSON] та свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 04.03.2008. Відповідно до п.11 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Згідно з ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 5 вказаної статті визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця (ч.2 ст.1220 ЦК України). Позивач є племінницею спадкодавця та спадкоємцем за заповітом. Вона є такою, що прийняла спадщину після смерті [PERSON] , так як у встановлений законом шестимісячний строк подала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини та отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно: земельні ділянки. Інших спадкоємців після смерті [PERSON] , які б претендували на спадщину, немає. Однак, спадщину на земельні ділянки позивач оформити не може, так як державний акт на право приватної власності на землю виданий спадкодавцю не за життя, а після її смерті. Дані обставини, в свою чергу, підтверджуються копіями: заповіту від 05.04.2005, зареєстрованого в реєстрі за №133, довідки виконавчого комітету Овруцької міської ради №495, а також витягами із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок від 04.08.2021, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №774/02-31 від 15.04.2021 та повідомленням Овруцької ДНК №1766/01-16 від 25.08.2021. Інформаційні довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєсту прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна свідчать, що земельні ділянки площею 1,6527 га, кадастровий номер 1824282500:03:000:0588 та площею 0,3265 га, кадастровий номер 1824282500:07:000:0651, перебувають в оренді ТОВ «Виробниче підприємство «Полісся»». Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), тобто права та обов`язки власника ( спадкодавця) переходять до позивача (спадкоємця), а тому слід визнати за позивачем право власності на спадкові земельні ділянки. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 908 грн. 00 коп. в дохід держави.

Outcome: approved