Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини, за наступними підставами. 27.10.2006 року сторони зареєстрували між собою шлюб. Від шлюбу у сторін народилася дитина - син [PERSON] , [INFO] . На теперішній час сторони позову проживають за однією адресою, але відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання сина. Дитина знаходиться на повному утриманні позивача. Відповідач офіційно не працює, будь-яких утримань по виконавчим документам з відповідача не проводиться. На підставі викладеного, позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , щомісячно у розмірі ј частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судове засідання не з`явилась, надала на адресу суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, на їх задоволенні наполягає. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав на адресу суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, зазначивши, що уточнені позовні вимоги визнає в повному обсязі і проти їх задоволення не заперечує. Відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.3 ст.211 Цивільного процесуального кодексу України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав. За наявними у справі матеріалами судом було встановлено наступне. Між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] 12 січня 2006 року було укладено шлюб, що підтверджується наданою копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , зареєстрованого Нагачівською сільською радою Яворівського району (а.с. 6). Згідно до наданої копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , зареєстрованого відділом реєстрації актів цивільного стану Якимівського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 44, від шлюбу у сторін [INFO] народився син [PERSON] (а.с. 7). Як зазначає позивач, на теперішній час сторони позову проживають за однією адресою, але відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання сина. Дитина знаходиться на повному утриманні позивача. Відповідач офіційно не працює, що підтверджується наданою довідкою, виданою Якимівською районною філією Запорізького обласного центру (а.с. 8). Будь-яких утримань по виконавчим документам з відповідача не проводиться. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч.1 ст. 182 СК України, суд при визначенні розміру аліментів повинен враховувати матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей. Оскільки судом було встановлено, що відповідач у добровільному порядку коштів на утримання дитини не надає, позовні вимоги були визнані відповідачем в повному обсязі, суд вважає, що відповідач повинен утримувати дитину до досягнення нею повноліття, аліменти підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки у примусовому порядку у заявленому позивачкою розмірі. Згідно з п.3 ч.1ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення тому позивачкою при подачі позову судовий збір не сплачено. Відповідно до ч. 6ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі викладеного,

Outcome: approved