Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду та просить розірвати шлюб з відповідачем зареєстрований 22 вересня 2007 року виконкомом Української міської ради Обухівського району Київської області, актовий запис №110, мотивуючи тим, що відносини в сімї не склалися, на протязі останнього року в сімї відсутнє взаєморозуміння, часто виникали сварки, скандали. У квітні цього року сторони припинили спільне проживання та на даний час проживають окремо. Від спільного проживання з відповідачем мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Вважає, що їхня сімя розпалася та зберегти її неможливо. Позивач твердо має намір розірвати шлюб. Позивач надала заяву в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує, погоджується на заочний розгляд справи. Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлявся за місцем проживання. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого виконкомом Української міської ради Обухівського району Київської області 22 вересня 2007 року, серії 1-ОК № 049126 (а.с. 3) між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб 22.09.2007 року, актовий запис № 110. Під час перебування у шлюбі у них народився син [PERSON], [INFO]. Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Стаття 112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із наданої заяви вбачається, що сторони не підтримують подружніх стосунків. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд вважає, що на даний час спільне проживання сторін стало не можливим і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тобто фактично шлюб не існує, а тому його слід розірвати, що не позбавляє сторін права повторно зареєструвати шлюб після усунення обставин, що були підставою для його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд вважає за необхідне розяснити, що згідно абз. 2 ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Позивачем сплачено судовий збір у сумі 243,60 грн.. У відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, враховуючи той факт, що предметом розгляду є сімейні правовідносини, із відповідача на користь позивача слід стягнути 243,60 грн..

Outcome: approved