Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з указаною позовною заявою 29.09.2017. Представник позивача за довіреністю, уточнивши позовну заяву просив суд визнати за [PERSON] та її малолітньою донькою, в рівних частках за кожною, право на завершення приватизації та отримання правовстановлюючого документа про право власності на землю, на земельну ділянку площею 2,00 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 1221887700:01:005:0155, розташовану на території Чкаловської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області. В обґрунтування позову вказував, що 13.08.2016 помер чоловік [PERSON] [PERSON], єдиними спадкоємцями за законом після його смерті є [PERSON] та їх малолітня донька [PERSON], [INFO] Батьки [PERSON] не прийняли спадщину та на неї не претендують. За життя [PERSON], йому як учаснику АТО, на підставі наказу [PERSON] управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області № 4-2133/27-15-СІ від 22.12.2015 виділено земельну ділянку площею 2,00 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. Проект землеустрою вказаної земельної ділянки затверджено наказом [PERSON] управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області № 4-6791/15-16-СГ від 17.10.2016, однак за життя [PERSON] не встиг зареєструвати вказаний наказ. При зверненні позивача до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину на вище вказану земельні ділянку, нотаріус відмовив у вчинені нотаріальної дії, у звязку тим, що спадкодавець на момент відкриття спадщини не набув право власності на вказану земельну ділянку та запропоновано звернутися до суду. Представник позивача за довіреністю до суду не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, уточнену позовну заяву підтримав та просив задовольнити (а.с. 101). Представник відповідача [PERSON] управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області [PERSON] до суду не зявилася, просила справу розглянути за її відсутності, уточнені позовні вимоги в редакції позовної заяви від 24.05.2018 визнала в повному обсязі та не заперечувала проти їх задоволення (а.с. 103). Представник третьої особи виконавчого комітету Саксаганської районної у місті [PERSON] ради як органу опіки та піклування, до суду не зявився, надавши заяву про розгляд справи за їх відсутності (а.с. 102). Представник третьої особи Чкаловської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, до суду не зявився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося, у звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, 13.06.2016 помер [PERSON] (а.с. 9), який був чоловіком [PERSON] (а.с. 8) та батьком [PERSON], [INFO] (а.с. 6). За життя [PERSON], на підставі наказу ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 22.12.2015, йому надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка розташована за межами населеного пункту на території Чкаловської сільської ради Дніпропетровської області, орієнтовний розмір якої становить 2,00 га., із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства (а.с. 10). Розроблений проект землеустрою затверджено наказом ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області, згідно з якого [PERSON] надано у власність земельну ділянку площею 2,00 га., в тому числі ріллі 2,00 га., кадастровий номер 1221887700:01:005:0155 із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Чкаловської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області (а.с. 11-14, 56). За життя [PERSON] не встиг зареєструвати право власності на вказану земельну ділянку, у звязку з чим, при зверненні [PERSON] до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину, у власних інтересах та інтересах малолітньої доньки [PERSON], в силу ст. 242 ЦК України, нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину (а.с. 16) та рекомендовано звернутися до суду. Відповідно до\~ст.\~1216-1218\~ЦК України,\~спадкуванням є\~перехід прав\~та обов'язків\~(спадщини)\~від фізичної\~особи,\~яка померла\~(спадкодавця),\~до інших\~осіб (спадкоємців).\~Спадкування здійснюється\~за заповітом\~або за\~законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1223 ЦК України визначено, що в разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265цього Кодексу. Згідно зі ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. За ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як слідує з матеріалів спадкової справи [PERSON] заповіту не складав, [PERSON] та [PERSON], на час відкриття спадщини проживали разом з [PERSON], а відповідно є такими, що прийняли спадщину (а.с. 40). [PERSON], [PERSON] батьки [PERSON], у визначений законом строк до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини не звернулися, відповідно до їх заяв від 29.03.2017 спадщину не прийняли та на неї не претендують (а.с. 37-38, 47-51). \~ \~ \~ \~У звязку з чим, [PERSON] та її малолітня донька [PERSON], є єдиними спадкоємцями за законом після смерті [PERSON], адже [PERSON] прийняла спадщину в силу ч.3 ст. 1268 ЦК України, а малолітня [PERSON] в силу ч. 4 ст. 1268 ЦК України. Право [PERSON] на спірну земельну ділянку, яке належало йому на момент відкриття спадщини, не припинилося з його смертю, а тому входить до складу спадщини, яка відкрилася після його смерті. \~ \~ \~ \~За заявою [PERSON], скасовано наказ [PERSON] управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області № 4-6791/15-16-СГ від 17.10.2016, виданий на імя [PERSON] (а.с. 104-105), що не припиняє право спадкоємців на спадкування прав на вказану земельну ділянку, оскільки вони належали спадкодавцю на час відкриття спадщини та не припинилися з його смертю. Відповідно до ст. 33 ЗК України, земельні ділянки, призначені для ведення особистого селянського господарства, можуть передаватися громадянами у користування юридичним особам України і використовуватися ними для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства без зміни цільового призначення цих земельних ділянок. Згідно з пункту «г» частини першої\~статті 81 ЗК України\~громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено пунктом 1 частини третьої\~статті\~\~152 ЗК України. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, що передбачено частиною першою\~статті 1225 ЦК України. Відповідно до\~статті 125 ЗК України\~право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі\~статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку (правова позиція Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування»). З урахуванням вище викладеного, суд приходить до висновку, що [PERSON] та малолітня [PERSON], як спадкоємці першої черги спадкування законом після смерті [PERSON], в рівних частках, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], набули право на завершення приватизації та отримання правовстановлюючого документа про право власності на землю, щодо земельної ділянки площею 2,00 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 1221887700:01:005:0155, розташованої на території Чкаловської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області.

Outcome: approved