Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-03 00:00:00

Позивач звернулася з вказаним позовом до відповідача, в обґрунтування якого покликалася на те, що 21.05.2012р. вона зареєструвала шлюб з відповідачем, який рішенням Івано-Франківського суду від 24.09.2015р. розірвано. В шлюбі у них народився син [PERSON], [INFO]., який знаходиться на її утриманні, так як відповідач ухиляється від своїх батьківських обов'язків по утриманню та вихованню дитини. Оскільки вона тимчасово не працює і здійснює догляд за дитиною до досягнення нею трирічного віку, між ними існувала усна домовленість про те, що відповідач у добровільному порядку надаватиме кошти на утримання дитини. Проте відповідач ухиляється від сплати аліментів, в зв'язку з чим вона звернулась до суду та просила стягувати з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини всіх доходів щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Позивач в судове засідання не з'явилася, однак подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечила проти винесення заочного рішення у справі. В судове засідання відповідач не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. Враховуючи думку позивача, яка викладена в її письмовій заяві, суд розглянув справу за відсутності відповідача та ухвалив заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, дослідивши які суд вважає наступне. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Івано-Франківського міського суду від 24.09.2015р. розірвано (а.с.4). Від шлюбу у них [INFO]. народився син [PERSON] (а.с.3). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 цього ж Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або у твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно. Ст.ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» зобов'язано батьків забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 СК України враховує зазначені в цій статі обставини, а також розмір прожиткового мінімуму, який встановлений у ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2016рік». В той же час, відповідно до ст.ст. 58, 60 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтується на припущеннях. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до вимог ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відтак, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги слід задоволити, стягувати щомісячно з відповідача аліменти в користь позивача на утримання дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 19.01.2016р. Судові витрати суд розподілив відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved