Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-30 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до відповідача провизначення додаткового строку для прийняття спадщини . Вимоги мотивовано тим, що [INFO] померла мати позивача. В липні 2021 року позивач серед документів, що належали [PERSON] виявила заповіт на свої ім`я. 11.08.2021 року [PERSON] звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Постановою нотаріуса останній відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини, рекомендовано звернутись до суду. На даний час спадщина ніким не прийнята, тому позивач просить визначити додатковий строк для прийняття спадщини терміном три місяці. Ухвалою Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 15.09.2021 року провадження по справі відкрито та призначено до підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження. 01.12.2021 року на адресу суду надійшла заява представника позивача про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає у повному обсязі та просить рішення винести в підготовчому засідання. 01.12.2021 року на адресу суду надійшла заява представника відповідача, в якій зазначено, що проти задоволення позовних вимог не заперечують, розгляд справи просять проводити за їх відсутності. Відповідно до ч. 3,4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін приходить до наступного. Відповідно до положень ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження, батьками [PERSON] , [INFO] , значаться [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 54 ( а.с.7). Після реєстрації шлюбу 19.03.1983 року, [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] », актовий запис № 14 ( а.с. 8). Відповідно до заповіту від 07.10.2019 року, [PERSON] заповіла належну їй земельну ділянку для товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5,12 га, що знаходиться на території Любимівської селищної ради Каховського району Херсонської області ( а.с. підтверджується державним актом на право приватної власності а.с. 13) [PERSON] , [INFO] ( а.с. 12). В матеріалах справи міститься свідоцтво про смерть [PERSON] , померлої [INFO] , актовий запис № 786 ( а.с. 10). Як вбачається з довідки виконавчого комітету Любимівської селищної ради Каховського району Херсонської області від 05.08.2021 року, [PERSON] була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] . На день смерті в указаному будинку ніхто не проживав та не був зареєстрований ( а.с.11). Постановою державного нотаріуса від 11.08.2021 року, [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки нею пропущено шестимісячний термін для звернення з заявою про прийняття спадщини ( а.с. 9). Відповідно до листа Каховської районної державної нотаріальної контори , після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкова справа не заводилась, спадкоємці з заявами про прийняття спадщини, видачу свідоцтва про право на спадщину не звертались ( а.с. 31). Відповідно до ст.1220, 1270, 1296 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців. Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п.3.2 Глави 10, п.3 гл.13, гл.14 розділу 2 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22 лютого 2012 р. за № 282/20595, для того, щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття. Нотаріус на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, зобов`язаний викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. У цих випадках нотаріус протягом трьох робочих днів виносить постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржується до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним судом України при розгляді справи № 6-1486цс15, яка передбачає, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом вищезазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Поважними причинами пропуску строку в Постанові Верховного Суду Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26.06.2019 у справі № 565/1145/17 та Постанові Верховного суду України від 26.06.2019 по справі №565/1145/17 визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, зокрема пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Відповідно до ст.34 ЗУ « Про нотаріат», нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії:1) посвідчують правочини (договори, заповіти, довіреності, вимоги про нотаріальне посвідчення правочину тощо);2) вживають заходів щодо охорони спадкового майна;3) видають свідоцтва про право на спадщину, тощо. Стаття 63 ЗУ « Про нотаріат», проголошує, що Нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Згідно до ст. 66 ЗУ « Про нотаріат», на майно, що переходить за правом спадкоємства до спадкоємців або держави, нотаріусом або в сільських населених пунктах - посадовою особою органу місцевого самоврядування, яка вчиняє нотаріальні дії, за місцем відкриття спадщини видається свідоцтво про право на спадщину. Видача свідоцтва провадиться у строки, встановлені цивільним законодавством України. Стаття 67 ЗУ « Про нотаріат» проголошує, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім`я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо. Спадкоємці, які пропустили строк для прийняття спадщини, можуть бути за згодою всіх інших спадкоємців, які прийняли спадщину, включені до свідоцтва про право на спадщину як такі, що прийняли спадщину. Така згода спадкоємців повинна бути викладена у письмовій формі і подана нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування до видачі свідоцтва про право на спадщину. Свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку може бути видане уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування спадкоємцям першої та другої черги за законом (як у випадку спадкування ними за законом, так і у випадку спадкування ними за заповітом) і за правом представлення на підставі правовстановлюючих документів (цивільно-правових угод щодо відчуження земельної ділянки, свідоцтва про право на спадщину), державного акта на право власності на землю. Відповідно до ст. 63 ЗУ « Про нотаріат», нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню. На підставі ст.1220, 1270, 1272, 1276 ЦК України,

Outcome: approved