Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом посилаючись на те, що [INFO] року помер її дід [PERSON], який на час смерті мав у власності житловий будинок з допоміжними господарськими будівлями, що знаходиться по [ADDRESS]. Вказує, що не може в нотаріальному порядку успадкувати спадковий житловий будинок через відсутність правовстановлюючих документів на нього. Просить суд визнати за нею право власності на вказаний житловий будинок; судові витрати віднести на її рахунок. Сторони у судове засідання не з'явились, надали заяви, згідно яких просили розглядати справу без їх участі, позивач заявлені вимоги підтримує, представник відповідача та треті особи проти позовних вимог не заперечують. З'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступних встановлених обставин і відповідних їм правовідносин. Відповідно до записів із погосподарської книги (а.с.30), особовий рахунок [NUMBER], за 1991-1995 роки станом на 15.04.1991 року в господарстві, що розташоване по [ADDRESS] був зареєстрований та проживав дід позивача по лінії батька [PERSON], який рахувався головою домогосподарства. Оскільки спадкодавець проживав один, будинок належав йому на праві власності в майні колгоспного двору відповідно до правил п. 6 Постанови Пленуму ВСУ №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» (в редакції від 22.12.1995 року). [INFO] року в с. Слободо-Петрівка Гребінківського району Полтавської області [PERSON] помер згідно копії свідоцтва про смерть [NUMBER] виданого відділом РАЦС Гребінківського РУЮ Полтавської області (а.с.19). На час смерті він мав у власності житловий будинок з допоміжними господарськими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] складається з: «А-1» - житлового будинку (загальною площею - 15,7 кв. м., житловою площею - 10,4 кв. м.), «Б» - сараю, «В» - сараю «Г» - убиральні, «№1» - огорожі. Про цей факт свідчить рішення виконавчого комітету Слободо-Петрівсьткої сільської ради Гребінківського району Полтавської області №3 від 11.03.1997 року (а.с.31). Відповідно до ч.2 ст.524 Цивільного кодексу УРСР (що був чинним на момент відкриття спадщини) спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Згідно зі ст.529 Цивільного кодексу УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем. У відповідності з п.1 ч.1 ст.549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння майном. Після смерті [PERSON] вказаний житловий будинок, шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном прийняла позивач, проте через відсутність правовстановлюючих документів нотаріус їй відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину згідно письмового роз'яснення державного нотаріуса №791/01-16 від 30.12.2016 року. Крім позивача іншими спадкоємцями за законом є інші онуки спадкодавця (рідні брати та сестра позивача) [PERSON], [PERSON], [PERSON] Втім, вони не заперечують проти того, що б спадщину в повному обсязі успадкувала [PERSON], про що в матеріалах справи є відповідні заяви. Відповідно п.4 ст.130 ЦПК України ухвалення рішення в попередньому судовому засіданні у разі визнання позову проводиться згідно з правилами ст.174 ЦПК України, частина четверта якої, у разі визнання відповідачем позову та за наявності для того законних підстав, дозволяє ухвалити рішення про задоволення позову. З огляду на викладене, на підставі ст. ст. 524, 529, 549 ЦК УРСР,

Outcome: approved