Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, у якому просила стягнути з відповідача ТзДВ «СК «Кредо» на її користь матеріальну шкоду у розмірі 34554 грн., стягнути з [PERSON] на її користь 21793 грн. 05 коп. матеріальної шкоди та 5000 грн. моральної шкоди. Мотивувала свої позовні вимоги тим, що 26 січня 2018 року о 17 год. 45 хв. на 557 км + 300 м автодороги «Київ Чоп» відбулася ДТП за участі транспортного засобу марки «Рено Преміум» номерний знак [NUMBER] з напівпричепом марки «Індокс» номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобіля марки «Шкода Фабія» номерний знак [NUMBER] під її керуванням. Зазначає, що пригода сталася з вини [PERSON] . При цьому на місці ДТП протокол про адміністративне правопорушення на нього не складався. Зауважує, що на неї складено протокол про адміністративне правопорушення. Постановою Жовківського районного суду Львівської області від 16 листопада 2018 року провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, щодо неї закрито у зв`язку з відсутністю у її діях складу правопорушення. Зазначає, що висновком судової автотехнічної експертизи № 1660 від 05 жовтня 2018 року встановлена винуватість [PERSON] у ДТП. Враховуючи наведене, вважає його винним у пригоді. Зауважує, що вартість відновлювального ремонту її автомобіля становить 34554 грн. 37 коп., а вартість робіт складає 21793 грн. 05 коп. Повідомляє, що вона зверталася до ТзДВ «СК «Кредо» з заявою про виплату страхового відшкодування, однак їй відмовили у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують настання цивільно-правової відповідальності [PERSON] . Крім того зазначає, що внаслідок ДТП вона отримала моральну шкоду, яка полягала у душевних стражданнях, пов`язаних з пошкодженням її майна. Оцінює таку шкоду у 5000 грн. З огляду на вказане просить задовольнити позовні вимоги. Ухвалою судді від 20 вересня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 05 листопада 2019 року від представника відповідача ТзДВ «СК «Кредо» Кривцун В.В. до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому він з позовними вимогами не погодився. Зазначив, що вина [PERSON] у ДТП не встановлена належним чином. З огляду на те, що [PERSON] не був визнаний винний у пригоді, його цивільно-правова відповідальність не настала, а тому страхове відшкодування виплаті не підлягає. Зазначає, що висновок експерта не встановлює винуватість особи. Крім того зауважив, що розрахунок витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодження майна, здійснений позивачем, є невірним, оскільки у вартість такого включена сума ПДВ. Додав, що власником транспортного засобу, яким керувала позивач, є [PERSON] , який не відмовлявся від права на отримання своєї частки страхового відшкодування. Враховуючи наведене, просить у задоволенні позову відмовити. 19 листопада 2019 року у судовому засіданні представник позивача [PERSON] подала до суду відповідь на відзив, у якому з позицією відповідача ТзДВ «СК «Кредо», яка викладена у відзиві на позовну заяву, не погодилася, зазначила, що наявність цивільно-правової відповідальності не може залежати від притягнення особи до відповідальності. Зауважує, що цивільно-правова відповідальність особи, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, передбачена ст. 1188 ЦК України. Вважає, що постановою Жовківського районного суду Львівської області від 16 листопада 2018 року у справі № 444/431/18 встановлена вина відповідача [PERSON] . Повідомила, що автомобіль, яким керувала позивач, на момент ДТП перебував у спільній сумісній власності подружжя, а тому вона має право на отримання страхового відшкодування, оскільки є співвласником такого майна. Враховуючи наведене, просить позовні вимоги задовольнити. Протокольною ухвалою від 29 січня 2020 року закрито підготовче провадження, справа призначена до судового розгляду по суті. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні надала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві та відповіді на відзив, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач ТзДВ «СК «Кредо», будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, явку повноважного представника у судове засідання не забезпечив, причини неявки такого суду не повідомив, однак у відзиві на позовну заяву представник відповідача Кривцун [PERSON] просив суд здійснювати розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву та клопотань про розгляд справи за його відсутності не подав. Заслухавши думку учасників судового розгляду, розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Постановою Жовківського районного суду Львівської області від 16 листопада 2018 року у справі № 444/431/18 закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП відносно [PERSON] за відсутністю складу адміністративного правопорушення. Так, суд прийшов до висновку про відсутність її вини у вчиненні ДТП, яка відбулася 26 січня 2018 року о 17 год. 45 хв. на 557 км + 300 м автодороги «Київ Чоп», другим учасником якої був відповідач [PERSON] . Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відтак, вказана норма встановлює обов`язок суду брати до уваги при розгляду справи виключно ті обставини, які встановлені щодо особи, яка притягалася до відповідальності. Вищезгаданою постановою суду встановлена лише невинуватість позивача у вчиненні ДТП і не встановлюється винуватість відповідача [PERSON] у вчиненні такої пригоди. Частинами 1, 4 статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом За п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Пунктом 4\~постанови Пленуму\~Вищого спеціалізованого\~суду України\~з розгляду\~цивільних і\~кримінальних справ\~від 01\~березня 2013\~року №\~4\~«Про деякі\~питання застосування\~судами законодавства\~при вирішенні\~спорів про\~відшкодування шкоди,\~завданої джерелом\~підвищеної небезпеки» встановлено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187\~ЦК України\~шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Як вбачається з вищезазначеної постанови, у такій не встановлена протиправність дій [PERSON] , а також не встановлено безпосереднього причинового зв`язку його дій з завданою шкодою. Верховний Суд\~у своїй\~постанові від\~16\~квітня 2019\~року у\~справі №\~927/623/18\~зазначив,\~що не притягнення водіїв до адміністративної відповідальності за порушення\~правил дорожнього руху\~не може бути підставою для звільнення володільця джерела підвищеної небезпеки від цивільно-правової відповідальності за завдану шкоду, оскільки вину особи в ДТП може бути підтверджено чи спростовано іншими належними доказами, зокрема, висновком судової експертизи тощо. З висновку експерта № 1660 судової автотехнічної експертизи по справі про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] від 05 жовтня 2018 року неможливо однозначно встановити винуватість [PERSON] у ДТП. Вихідні дані у висновку взяті експертом виключно з матеріалів адміністративної справи, в тому числі з пояснень водіїв. Викладені висновки являють собою дві умови, які за обставин, зазначених у таких, можуть встановлюватися як винуватість позивача, так і винуватість [PERSON] у вчиненні ДТП. Так, експертом у висновку змодельовані два різні варіанти розвитку ДТП, однак фактичних даних не встановлено. Крім того, пунктом 3 висновку стверджується, що встановити причину ДТП є неможливо у зв`язку з відсутністю заданого моменту виникнення небезпеки для руху та положення транспортних засобів відносно місця зіткнення в цей момент. Будь-яких інших доказів, які свідчили би про винуватість [PERSON] у вчиненні ДТП за участі транспортного засобу позивача, суду не надано. Окрім цього, будь-яких клопотань учасниками судового розгляду про призначення судової автотехнічної, трасологічної тощо експертизи не заявлялося. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ним Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у спразі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) З огляду на вказане, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають до задоволення, оскільки винуватість відповідача [PERSON] у вчиненні ДТП, яка сталася 26 січня 2018 року о 17 год. 45 хв. на 557 км + 300 м автодороги «Київ Чоп», не доведена наявними у справі доказами.

Outcome: dismissed