Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, посилаючись на те, що з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу мають сина [PERSON] та доньку [PERSON], які проживають з матірю та перебувають на її утриманні. Одруження виявилося невдалим, на протязі останніх 4 років сімейне життя розладилося. Місяць як шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть. Подальше спільне життя, збереження шлюбу та примирення неможливе. На утримання дітей відповідач коштів правктично не надає. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просить шлюб розірвати, прізвище після розірвання шлюбу залишити «Мартиненко», дітей залишити проживати з нею та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини доходу відповідача до досягнення ними повноліття, судові витрати покласти на відповідача. В судове засідання відповідач позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Так, судом встановлено, що 17 грудня 2005 року між сторонами зареєстровано шлюб Відділом РАЦС Фастівського МРУЮ Київської області, актовий запис № 477. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. На даний час сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, збереження сімї та примирення неможливо. Як встановлено в судовому засіданні діти проживають з матірю та знаходяться на її утриманні. Батько дітей матеріальної допомоги на їх утримання не надає. Згідно ст.56 Сімейного Кодексу України, примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на особисту свободу. Обовязок утримувати дитину це моральне і найважливіше правове зобовязання батьків, при цьому цей обовязок покладається як на матір дитини так і на батька. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. У відповідності зі ст.180 Сімейного Кодексу України та розяснення п.15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ, щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки та сина. Судом встановлено, що відповідач офіційно працевлаштований на станції швидкої медичної допомоги підприємства «Київмедспетранс» та має постійний, стійкий дохід. Задовольняючи позов, суд виходить з того, що відповідач офіційно працевлаштований, має постійний дохід, зобов'язань по аліментах на утримання інших дітей не має, позов визнав в повному обсязі. Відповідно до статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З огляду на викладене суд, вважає за доцільне, стягнути з відповідача на користь позивача понесені нею і документально підтверджені судові витрати в сумі 551,20 грн. За подання позову до суду про стягнення аліментів позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір». Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вважає за необхідне у відповідності до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 551,20 грн. Відповідно п. 7 ст. 214, ч. 1 п. 1 ст. 367 ЦПК України, суд вважає за необхідне допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення сум платежу за один місяць з метою забезпечення інтересів дитини.

Outcome: approved