Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про усунення перешкод у здійсненні права власності та вселення в житло, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що заочним рішенням Синельниківсьісого міськрайсуду Дніпропетровської області по справі № 191/1181/15-ц від 22.09.2016 року за позовом [PERSON]Є, [PERSON] до [PERSON] про виділ частки нерухомого майна в натурі та визнання права власності, було виділено в натурі: власнику 3/10 частин домоволодіння, що належить [PERSON] наступні приміщення, будівлі і споруди в житловому будинку А-1 квартиру № 3: прим. 3-3 - житлова кімната площею 10, 6 кв.м; прим. 3-4 - житлова кімната площею 17,4 м.2; 1/3 частину огорожі № 1, 2 та визнане за нею право власності на них; -власнику 4/10 частин домоволодіння, що належить [PERSON], наступні приміщення, будівлі і споруди в житловому будинку А-1 квартиру № 1: прим. 1-1 кухня площею 10, 5 м.2; прим. 1-2 житлова кімната площею 10,0 м.2; прим. 1-3 житлова кімната площею 5,2 м.2; прим. 1-4 житлова кімната площею 2,0 м.2; сарай літ. Б-1; сарай літ. В-1; сарай літ. Г-1; вбиральня літ. Е-1; погріб літ. П-1; А частина бруківки; 1/3 частина огорожі № 1,2 та визнане право власності на них; -власнику 3/10 частин домоволодіння, що належить [PERSON], наступні приміщення, будівлі і споруди в житловому будинку А-1 квартиру № 2: прим. 2-2 житлова кімната площею 15,6 м.2, залишивши право власності на нього, у прибудові літ-а-1 прим. 2-1 сіни площею 13,4 м2; А частина бруківки; 1/3 частина огорожі № 1-2 18.04.2017 року позивач зареєструвала право власності на 4/10 частини житлового будинку, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул. 40 років Жовтня (Каштанова), 24, як того вимагає діюче законодавство, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 85180892. На теперішній час позивач не має можливості заселитися в належні їй 4/10 частини спірного житлового будинку, які належать їй на праві власності і позбавлена можливості користуватися належним майном, а також такої можливості позбавлені члени її родини, оскільки відповідач по справі перешкоджає доступу до 4/10 частин домоволодіння, змінив замки на вхідних дверях, заклав одну із дверей, а також використовує вказані приміщення для своїх цілей (проживає в них), а тому позивач вважає, що відповідача слід зобов'язати усунути такі перешкоди шляхом вселення власника у спірне житло До початку судового засідання представник позивача надав заяву про розглядс прави у його відсутності та відсутності позивача. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився з невідомої причини, хоча про дату слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Відповідно до ст. 280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справі, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, вивчивши та оцінивши у сукупності матеріали справи, повно та всебічно зясувавши обставини справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, приходить до наступного. Заочним рішенням Синельниківського міськрайсуду Дніпропетровської області від 22.09.2016 року було виділено в натурі власнику 4/10 частин домоволодіння, , розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул. 40 років Жовтня (Каштанова), 24, що належить [PERSON], наступні приміщення: в будинку А-1 квартиру № 1: прим. 1-1 кухня площею 10, 5 кв.м.; прим. 1-2 житлова кімната площею 10,0 кв. м.; прим. 1-3 житлова кімната площею 5,2 кв.м; прим. 1-4 житлова кімната площею 2,0 кв.м; сарай літ. Б-1; сарай літ. В-1; сарай літ. Г-1; вбиральня літ. Е-1; погріб літ. П-1; ? частина бруківки; 1/3 частина огорожі № 1,2 , та визнано право власності на них. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. У відповідності до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 41 Конституції України, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.391 ЦК України. Права власника житлового будинку, квартири, визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Судом встановлено, що через неправомірні дії відповідача [PERSON], який перешкоджає позивачеві [PERSON] користуватися та розпоряджатися належною їй частиною домоволодінням, позивач позбавлена можливості використовувати належне їй житло для власного проживання та проживання її родини. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими, повністю доведеними в судовому засіданні , а тому вважає за необхідне їх задовольнити в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved