Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-14 00:00:00

позивач звернулася до суду із позовними вимогами до відповідача про збільшення розміру аліментів, що стягуються з нього на утримання неповнолітньої дитини на підставі рішення Верховинського районного суду від 08.11.2017 та, з врахуванням уточнень, просить стягувати з відповідача на її користь на утримання неповнолітньго дочки- [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1000,00 грн., щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що на підставі рішення Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 08.11.2011, з відповідача стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дочки в розмірі 400 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття. Відповідач нерегулярно сплачує присудженні аліменти, неодноразово у нього утворювалась заборгованість, яку він в подальшому погашував одним платежем. Добровільно відповідач відмовляється збільшити розмір аліментів та надавати будь-яку матеріальну допомогу на утримання дочки. На даний час збільшились потреби дочки, у зв'язку з чим значно погіршилося її матеріальне становище, а визначений рішенням суду розмір аліменів у сумі 400,00 грн. не покриває навіть незначної частини витрат, необхідних для утримання дитини, а тому просить позов задовольнити. В судове засідання позивач не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, подала до суду заяву про слухання справи за її відсутності, уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечила проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився повторно, про час та дату слухання справи була повідомлений у встановленому законом порядку, про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень. А тому суд вважає, що відповідно до ст. 224 ЦПК України, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи, слід розглянути справу у відсутності відповідача, постановивши заочне рішення. Вивчивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, суд позов задовольняє з наступних підстав. Судом встановлено, що у шлюбі у сторін народилася дочка - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с. 5). Згідно з виконавчим листом від 24.11.2011 №2/0903/427/11 (а.с.9-10), виданим на підставі рішення Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 08.11.2011, з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дочки - [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. При цьому безспірно встановлено, що неповнолітня [PERSON] продовжує проживати із матірю [PERSON] за адресою: смт Верховина, вул. Коцюбинського,9 Верховинського району Івано-Франківської області (а.с.26). Відповідач, з дитиною не проживає. Відповідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. За змістом положень статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Таким чином суд вважає, що встановлений розмір аліментів судом може бути переглянутий та збільшений або зменшений судом у випадку наявності для цього передбачених законом підстав. Позивач ствердила, що неповнолітнія дочка [PERSON] перебуває виключно на її матеріальному утриманні. В той же час відповідач жодної матеріальної допомоги, крім аліментів у розмірі 400,00грн., на утримання дочки не надає. В силу зростання дитини та збільшенні її потреб щодо матеріального забезпечення, вона самостійно не в змозі забезпечити матеріальні потреби дитини. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розяснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, суд враховуючи стан здоров'я, матеріальне становище дитини, її потреби, матеріальне становище платника аліментів та виходячи з визначеного законодавством рівного обовязку батьків щодо утримання малолітньої дитини, прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, інфляційних процесів, що відбувалися у державі впродовж періоду з 2007 по 2017 роки, приходить до переконання, що встановлений раніше розмір аліментів рішенням суду підлягає збільшенню до 1000 грн., які відповідач зобовязаний сплачувати на утримання дитини щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. При цьому такий розмір аліментів є достатнім, та таким, що здатний забезпечити дитині належні умови для існування, повноцінного розвитку та належних умов проживання. А тому уточнені позовні вимоги слід задовольнити, відповідно до положень ст.88 ЦПК України, судові витрати покласти на відповідача.

Outcome: approved