Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду із даним позовом та просить розірвати шлюб в якому вона перебуває з відповідачем. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 20.04.2007 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, під час якого у них народився син - [PERSON], [INFO]. Їхнє з відповідачем сімейне життя не склалося, оскільки в них різні характери, різні погляди на життя та на виховання дитини. Протягом останніх двох років вони з відповідачем не живуть разом та не ведуть спільного господарства. Збереження шлюбу неможливе. Питання щодо поділу майна, утримання дитини, вирішуватимуться між нею та відповідачем за потреби, але окремо від питання про розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу вона бажає залишити за собою прізвище «[PERSON]». Сторони в судове засідання не з'явилися, але завчасно сповістили суд про неявку та можливість розгляду справи за їхньої відсутності. Позивач через канцелярію суду надала письмову заяву в якій просить позов задовольнити та шлюб розірвати, а справу розглянути без її участі. Відповідно до заяви та письмових пояснень відповідача він також просить суд про розірвання шлюбу. У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 20 квітня 2007 року Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області між сторонами було зареєстровано шлюб, про що вчинено актовий запис за № 177. Під час шлюбу в сторін народилася дитина - [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки сторони фактично припинили, проживають окремо один від одного, спільного господарства не ведуть, не мають спільного бюджету, що не дозволяє зберегти відносини притаманні подружжю, у зв'язку з чим примирення поміж ними неможливе. Спору про поділ майна сторони не мають, та між сторонами досягнуто згоду, що після розірвання шлюбу дитина й надалі залишатиметься проживати із матір'ю. Суд вважає, що подальше сумісне життя сторін та збереження сім'ї неможливо, їхній шлюб існує формально. Вимоги про зміну прізвищ сторонами не заявлено. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. З огляду на ч. 1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що поміж сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхня сім'я розпалася та існує формально, а подальше спільне життя їхнього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, інтересам дітей, а тому шлюб слід розірвати. Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved