Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів. Свій позов мотивує тим, що з [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі з 08 серпня 1998 року. В шлюбі у них народилося двоє дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Діти проживають разом з нею та фактично перебувають на її утриманні. В добровільному порядку допомогу на утримання дітей відповідач не надає. Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18.12.2014 року її позов про стягнення аліментів на утримання дітей задоволено повністю. Зазначає, що син [PERSON] є повнолітній, а тому виплати на його утримання припинилися. На даний момент він навчається на третьому курсі денної форми навчання Технічного коледжу Луцького національного технічного університету, спеціальності виробництва, де навчається на контрактній основі та сплачує щороку за навчання 5800 грн. Крім того, вказує, що розмір аліментів на утримання молодшого сина [PERSON], стягнутих з відповідача рішенням суду від 18.12.2014 року в розмірі 500 грн. щомісячно на сьогоднішній день не вистачає на забезпечення дитині належного рівня умов для повноцінного її утримання. З урахуванням уточнених позовних вимог, просить суд, стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини усіх видів його заробітку до досягнення ним 23-х років за умови, що він буде продовжувати навчання, змінити розмір та спосіб стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] з твердої грошової суми в розмірі 500 грн. на частку від доходу в розмірі ? частини усіх видів його заробітку щомісячно. В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги та за заяву про уточнення позовних вимог підтримала, надала пояснення аналогічні до викладених у позовній заяві. Просила суд, позов задовольнити В судове засідання відповідач повторно не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про день, час, місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Третя особа без самостійних вимог на стороні позивача - [PERSON] в судове засідання не з»явився, надав заяву з проханням слухати справу за його відсутності, позов підтримує. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази у справі, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 08 серпня 1998 року. Шлюб зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Луцького міськвиконкому, актовий запис - 759 (а.с. 4). В шлюбі у них народилося двоє дітей: сини - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 5-6). Діти проживають з матір'ю - позивачкою [PERSON] Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 грудня 2014 року позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів задоволено повністю, а саме: стягнуто щомісячно з [PERSON]. на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн., починаючи з 12.11.2013 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Судом також встановлено, що старший син сторін - [PERSON], на день подання даного позову досяг повноліття. Відповідно до ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язанні утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати допомогу. Згідно ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Із договору № ОРВ-4 про навчання у Технічному коледжі Луцького національного технічного університету від 19 серпня 2014 року вбачається, що [PERSON] навчається на денній формі навчання ТК Луцького НТУ з 01.09.2014 року по 28.02.2018 року на контрактній основі. Вартість одного року навчання становить 5800 грн. (7). В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] не приймає належної участі в утриманні повнолітнього сина, хоча спроможній надавати матеріальну допомогу сину, який продовжує навчання і в зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує стан здоров'я, матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів, інших дітей, непрацездатної дружини, батьків, дочки, сина, тощо. Суд вважає, що [PERSON] спроможний надавати матеріальну допомогу сину в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, до закінчення [PERSON] навчання. Крім того, частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Зазначені висновки щодо подібних правовідносин викладені у постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 року у справі № 6-143цс14. Дана постанова Верховного Суду України згідно вимог ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою при застосуванні судами норм матеріального права у подібних правовідносинах. Судом встановлено, що з моменту визначення у 2014 році аліментів у твердій грошовій сумі змінився матеріальний стан відповідача, він отримує пенсію за віком та має додатковий дохід працюючи неофіційно. Вказані обставини, на думку суду, є підставою для зміни способу стягнення аліментів із твердої грошової суми на частку від доходів відповідача. Згідно з ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою. Враховуючи зазначені обставини, матеріальний стан як відповідача, так і позивача, а також те, що обов'язок утримувати дитину покладається рівною мірою на матір і батька, суд вважає, що [PERSON] спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у частці від заробітку в розмірі 50 відсотків усіх видів доходу щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Виходячи з вищенаведеного, суд вважає за необхідне визначити аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/6 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як слідує з роз'яснень Пленуму Верховного суду України 15.05.2006 N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів (п. 23) відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Таким чином, аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], у зміненому розмірі підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки з моменту набранням даним рішенням законної сили. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою сплачується 1% ціни позову, але не менше ніж 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 640 грн. Тобто, при подачі даного позову позивачці [PERSON] необхідно було б сплатити 1280 грн. судового збору за дві заявлені нею позовні вимоги. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави судовий збір в сумі 1280 грн. На підставі ст.ст. 181, 192, 199-201 СК України,

Outcome: partial