Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-13 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернулася до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом. \~ \~ \~ \~В обґрунтування позову зазначила, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] . За життя, [PERSON] на праві власності належав гараж [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право власності на гараж від 07 лютого 2000 року, виданого на підставі рішення виконкому Районної Ради народних депутатів від 20 жовтня 1972 року № 807, дане свідоцтво було зареєстровано у встановленому законом порядку Криворізьким Бюро Технічної Інвентаризації. Спадщину після смерті чоловіка у вигляді вказаного вище гаражу прийняла позивач, як єдина спадкоємиця за законом першої черги, яка у строк подала відповідну заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори. У лютому 2021 року, позивач звернулася до Четвертої криворізької державної нотаріальної контори для одержання свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке залишилось після смерті її чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] . 25 лютого 2021 року державним нотаріусом Четвертої криворізької державної нотаріальної контори Артеменко Л.М. позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на гараж, про що свідчить постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25.02.2021 року, у зв`язку з тим, що у наданих документах є істотні розбіжності, а саме, в свідоцтві про право власності від 07 лютого 2000 року, виданого відділом комунального господарства згідно з рішенням виконкому районної Ради народних депутатів від 20 жовтня 1972 року № 807, відсутня печатка установи, яка видала цей документ та підпису повноваженої особи. На думку позивача, в даному випадку допущено помилку, яка пов`язана з людським фактором, за життя чоловіка жодних питань щодо права власності на спадкове майно гараж, не виникало, свідоцтво належним чином зареєстровано в органах державної реєстрації - КП ДОР «Криворізьке БТІ». Гараж використовувався, рішення про його виникнення є чинним та видане відповідно до існуючого порядку. Тому, позивач просить суд, визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , право власності на гараж, розташований за адресою [ADDRESS] . Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися, заяв про відкладення розгляду справи не надавали, раніше представником позивача було подано заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надавав заява про розгляд справи без участі представника Криворізької міської ради та прийняти рішення згідно норм чинного законодавства. Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, доводи, викладені в позовній заяві, з`ясувавши повно та всебічно обставини, факти та відповідні їм правовідносини, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Довгинцівським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, відповідний актовий запис №1190 (а.с. 8). Рішенням №807 виконкому Дзержинської районної Ради депутатів трудящих м. Кривого Рогу від 20.10.1972 року [PERSON] виділено ділянку площею 18 м? під будівництво гаража-стоянки [ADDRESS] (а.с. 14). 07.02.2000 року районним відділом\~комунального господарства\~виконавчого комітету\~Дзержинської районної\~Ради народних\~депутатів м.\~Кривий Ріг видано свідоцтво про право власності на гараж № [NUMBER] , який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Свідоцтво видано згідно рішення виконавчого комітету районної Ради народних депутатів від 20.10.1972 року №807 та Закону України «Про власність», ст. 13, р. ІІІ. Вказаний гараж зареєстровано на праві приватної власності за гр. [PERSON] , що записано в реєстраційну книгу №12Г, стор. №309, запис №20839 (а.с. 9) Розпорядженням голови обласної державної адміністрації від 19 травня 2016 року № Р-223/0/3-16 «Про перейменування топонімів у населених пунктах області» вулицю «Косіора» змінено на вулицю «Соборності». Тобто, за життя [PERSON] на праві власності належав гараж [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право власності, виданого 07.02.2000 року районним відділом комунального господарства виконавчого комітету Дзержинської районної ради м. Кривого Рогу згідно рішення виконавчого комітету районної Ради народних депутатів №807 від 20.10.1972 року, що підтверджується довідкою, виданою Комунальним підприємством Дніпропетровської обласної ради «Криворізьке бюро технічної інвестиції» від 10 лютого 2021 року за номером 185201 (а.с. 13). Згідно з\~ст. 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за -законом. Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 2 ст. 1220 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст.\~1258\~ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно з ст.\~1261\~ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивач [PERSON] , [INFO] є дружиною померлого [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про одруження від 28.02.1960 року, про що в книзі записів актів громадського стану про одруження зроблено відповідний запис за № 435 (а.с. 8). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем, визначені у ч. 3, 4 ст.1268, ст. 1269 ЦК України. Згідно сторінки 11 паспорту серії АК854685, [PERSON] зареєстрована з 17.10.2000 року за адресою: [ADDRESS] (зворот а.с. 5). Відповідно до копії спадкової справи №549/2006, померлий [PERSON] на момент відкриття спадщини був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 31-52). Тобто, в силу приписів ч. 3 ст. 1268 ЦК України, [PERSON] прийняв спадщину від чоловіка [PERSON] , оскільки була зареєстрована разом із померлим на день його смерті за однією адресою. У лютому 2021 року, позивач звернулася до Четвертої криворізької державної нотаріальної контори для одержання свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке залишилось після смерті її чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] . Проте, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25 лютого 2021 року, державним нотаріусом Четвертої криворізької державної нотаріальної контори Артеменко Л.М. позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на гараж, у зв`язку з тим, що у наданих документах є істотні розбіжності, а саме, в свідоцтві про право власності від 07 лютого 2000 року, виданого відділом комунального господарства згідно з рішенням виконкому районної Ради народних депутатів від 20 жовтня 1972 року № 807, відсутня печатка установи, яка видала цей документ та підпис уповноваженої особи. Згідно з ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав, є зокрема, визнання права. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину в судовому розгляді не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Враховуючи всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, суд вважає позовні вимоги доведеними та обґрунтованими, а тому задовольняє їх вимоги в повному обсязі.

Outcome: approved