Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, згідно якого просить стягувати з\~відповідача аліменти на користь повнолітнього сина [PERSON] в розмірі ј частини з усіх видів доходів відповідача щомісячно до закінчення сином навчання. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 31.05.2013 року між нею та відповідачем був розірваний шлюб. Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , який на даний момент навчається в Сєвєродонецькому хіміко-механічному технікумі Східноукраїнського національного університету за спеціальністю: 171 «Електроніка» денного відділення бюджетного фінансування. Вказує, що відповідач на утримання сина надавав матеріальну допомогу до 18 років, але, враховуючи, що син продовжує навчатися, сама вона не в змозі самостійно утримувати сина, оскільки йому необхідні кошти на проїзд до місця навчання, проживання, одяг, харчування, що і послужило причиною необхідності звернення до суду з цим позовом. Вказала, що наразі відповідач [PERSON] проживає на території Російської Федерації та зареєстрований за адресою: Хабаровський край, м. Комсомольськ-на-Амурі. Пояснила, що на даний момент від відповідача вона отримує аліменти на утримання їх спільної доньки [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 30 березня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судовий розгляд. Зважаючи на те, що відповідач [PERSON] є громадянином Російської Федерації та проживає за адресою: [ADDRESS] ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 20 травня 2020 року сектору судової роботи та міжнародного Співробітництва у Донецькій області Відділу судової роботи та міжнародної Правової допомоги Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції було доручено звернутися до компетентного суду Російської Федерації з судовим дорученням про правову допомогу в рамках Конвенції про правову допомогу і правові відносини по цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22 січня 1993 року, ратифікованої Україною 10 листопада 1994 року. Доручено компетентному суду Російської Федерації виконати наступні процесуальні дії. Вручити\~ [PERSON] , [INFO] , який проживає за адресою: [ADDRESS] копію позовної заяви та доданих до неї документів. Допитати відповідача\~ [PERSON] \~\~у даній справі по наступним питанням: 1) Чи визнає [PERSON] позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання? 2) Якщо не визнає, то чому? 3) Чи згоден [PERSON] на розгляд справи за його відсутності? Провадження у справі було зупинене до надходження відповіді від іноземного суду або явки відповідача у судове засідання для розгляду справи по суті, залежно від події, яка станеться раніше. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 26 жовтня 2020 року провадження у справі було відновлене. На виконання судового доручення на адресу суду надійшов протокол судового засіданні Ленінського районного суду м. Комсомольськ на Амурі Хабаровського краю Російської Федерації від 31.08.2020 року, з якого вбачається наступне. Так,\~в ході\~судового засідання\~31.08.2020\~року відповідачу\~була вручена\~ судова\~повістка про\~виклик у\~судове засідання;\~довідка про\~навчання [PERSON] \~в Сєвєродонецькому\~хіміко-механічному\~технікумі Східноукраїнського\~університету імені\~Володимира Даля\~від 30.01.2020;\~витяг з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації та місця проживання; паспорт громадянина України; свідоцтво про народження; довідка про склад сім`ї. На підтвердження отримання копії вказаних документів відповідачем [PERSON] власноруч було заповнене письмове підтвердження про вручення документів. На питання суду: «Чи визнаєте Ви позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує вчитися? », відповідач [PERSON] пояснив: «Ні, не визнаю в повному обсязі». На питання суду: «Якщо не визнаєте, то чому?», відповідач [PERSON] пояснив: «У мене на утриманні троє неповнолітніх дітей, дружина знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною, здійснює догляд за неповнолітніми дітьми, самостійно не може себе забезпечувати. Повнолітня дитина [PERSON] навчається в технікумі на бюджетній основі, проживає в гуртожитку. Я вважаю, що я належним чином беру участь в утриманні [PERSON] , оскільки до цих пір виплачую борг по аліментам. Вважаю, що цих коштів достатньо, щоб його забезпечувати. Моїй родині після виплати аліментів залишається 30% від мого доходу, не більше 26 000-28 000 рублів. Я належним чином виконую батьківські обов`язки, морально завжди готовий допомогти, від дітей не відмовляюся». На питання суду: «Чи згодні Ви, щоб справа була розглянута в Артемівському міськрайонному суді Донецької області без Вашої участі?» відповідач [PERSON] пояснив: «Приїхати в Артемівський міськрайонний суд Донецької області у мене немає можливості, оскільки у мене заборгованість по аліментам порядку 200000 рублів, не маю матеріальної можливості взяти участь у судовому засіданні». Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила про їх задоволення. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином: у відповідності до частини 6\~статті 128 ЦПК України\~- шляхом направлення судової повістки із розпискою рекомендованим листом з повідомленням на адресу, зазначену у позовній заяві. Позовні вимоги підтримав, просив справу розглядати за його відсутності (а.с.30). Оскільки відповідач був належним чином повідомленим про судове засідання, суд вважає можливим у відповідності до пункту 1 частини 3\~статті 223 ЦПК України\~провести судове засідання без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 31.05.2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний (а.с.7). Від шлюбу сторони мають дітей: повнолітнього [PERSON] , [INFO] , та неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.3). Відповідно до довідки від 24.11.2020 року [PERSON] навчається на четвертому курсі денної форми навчання бюджетного фінансування в Сєвєродонецькому хіміко-механічному технікумі Східноукраїнського національного університету імені Володимира Даля за спеціальністю: 171 «Електроніка». Термін завершення навчання червень 2021 року (а.с.4). Позивач вказує, що відповідач на утримання сина надавав матеріальну допомогу до 18 років, але, оскільки син продовжує навчатися, сама вона не в змозі самостійно утримувати сина, в зв`язку з тим, що йому необхідні кошти на проїзд до місця навчання, проживання, одяг, харчування, що і послужило причиною необхідності звернеться до суду з цим позовом. Натомість відповідач вказує, що на його утриманні перебуває троє неповнолітніх дітей, його дружина знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною, здійснює догляд за неповнолітніми дітьми, самостійно не може себе забезпечувати. Повнолітня дитина [PERSON] навчається в технікумі на бюджетній основі, проживає в гуртожитку. Вважає, що він належним чином бере участь в утриманні [PERSON] , оскільки до цих пір виплачує борг по аліментам. Наголосив, що цих коштів достатньо, щоб його забезпечувати. Його родині після виплати аліментів залишається 30% від доходу, не більше 26 000-28 000 рублів. Він належним чином виконує батьківські обов`язки. З наданих сторонами доказів вбачається наступне. Рішенням Ленінського районного суду м. Комсомольськ на Амурі Хабаровського краю Російської Федерації від 27.05.2020 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та дружини були задоволені частково. З [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 заробітку і (або) іншого доходу щомісяця, починаючи стягнення з 20.03.2020 до повнолітня дитини. З [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання останньої в період вагітності і протягом трьох років з дня народження загального дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 1/2 прожиткового мінімуму, встановленого для працездатної особи в Хабаровському краї, що становить 7833 руб. щомісячно, з подальшою індексацією, починаючи з 20.03.2020 року і до досягнення спільною дитиною трирічного віку, або до зміни матеріального (сімейного) положення сторін (а.с.46-50). Згідно довідки від 1.09.2020 року [PERSON] працює в ТОВ «РН-Комсомольський НПЗ» на посаді механіка, з його заробітної плати проводиться утримання аліментів за виконавчими листами 37447/19/27008, 37446/19/27008, № ФС 006512000, ФС 006511999 в користь [PERSON] за період з 01 квітня 2019 до 31 липня 2020 і [PERSON] за виконавчим листом № ФС 025034034 за період 01.07.2020 по 31.07.2020 (а.с.52). Згідно заяви відповідач повідомив суду, що з 1.12.2017 року він перебуває в шлюбі з [PERSON] , яка наразі є непрацездатною. Від шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей: син - [PERSON] , [INFO] , та донька [PERSON] , [INFO] . Рухомого і нерухомого майна на території Російської Федерації вони не мають, проживають на орендованій квартирі. На даний час він виконує аліментні зобов`язання на користь своєї дружини [PERSON] , дітей [PERSON] в розмірі 1/6 (16,5%) і [PERSON] в розмірі 1/6 (16,5%) від усіх видів заробітку і (або) іншого доходу щомісяця до досягнення повноліття дітей; а також на утримання своєї дружини [PERSON] в період вагітності і протягом трьох років з дня народження дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 1/2 прожиткового мінімуму, встановленого для працездатного населення в Хабаровському краї, що становить 7\~833 руб. щомісяця (що становить в середньому близько 8% його зарплати). Також він виконує аліментні зобов`язання на користь колишньої дружини [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини (25%) з усіх доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім вказаних щомісячних аліментних зобов`язань, він виплачує заборгованість по аліментам відносно повнолітнього сина [PERSON] і неповнолітньої доньки [PERSON] (4%) з його зарплатні. Всі платежі в загальному складають 70%, що є максимальним розміром утримань з його заробітку. Інших видів доходу, крім заробітної плати на ТОВ «РН-Комсомольський НПЗ», він не має. Кошти, що залишилися, він витрачає на харчування, оплату житла, комунальних платежів, мобільного зв`язку, інтернету, погашення довгострокових кредитних зобов`язань, а також інші потреби. За період з 01.04.2019 по 01.09.2020 він перерахував [PERSON] в рахунок сплати аліментних зобов`язань 1 030 355,05 рублів, в тому числі 458 054,85 ??рублів за період з 01.01.2020 по 01.09.2020 (після досягнення повноліття сином [PERSON] ). Вважає, що цих перерахувань досить для забезпечення нормальних умов навчання, харчування, проживання повнолітнього сина [PERSON] . Також просить врахувати, що на його утриманні знаходиться літня мати [PERSON] , [INFO] , що мешкає в м.Лисичанськ Луганської області, яка в даний час теж потребує матеріальної допомоги, але через його фінансові труднощі надати гідну матеріальну підтримку він не може (а.с.55-56, 63-84, 85-89). Рішенням Ленінського районного суду м. Комсомольськ на Амурі Хабаровського краю Російської Федерації від 17.09.2020 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задоволені. З [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 заробітку і (або) іншого доходу щомісяця, починаючи стягнення з 17.08.2020 до повноліття дитини. Відповідно до вимог ст. 199 Сімейного Кодексу України, ч.1 - якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; ч.2 - право на утримання припиняється у разі припинення навчання; ч.3 - право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У вказаній нормі права законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів (п. 20\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»): досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Право повнолітньої дитини на утримання діє протягом її навчання до 23 років. В разі припинення навчання раніше досягнення цього віку, дитина втрачає право на утримання. Відповідно до вимог ст. 200 СК України, ч.1 - суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу; ч.2 - при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно ч.1 ст.183\~Сімейного Кодексу\~України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності з положеннями статті 182 СК України, роз`яснень викладених у п.17 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15\~травня 2006\~року №\~3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу\~України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при визначенні розміру аліментів, суд повинен ураховувати матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки сина та інші обставини, що мають істотне значення, їх стан здоров`я. Як передбачено ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. ст.12, 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже, на відповідачеві також лежить процесуальний обов`язок доказування своїх доводів і заперечень. А тому суд, вирішуючи питання про розмір аліментів, встановивши потребу [PERSON] у зв`язку із продовженням навчання матеріальної допомоги батьків, та, виходячи з матеріального та сімейного становища відповідача, співмірності його доходу та витрат на першочергові потреби сім`ї, з урахуванням того, що відповідачем сплачуються аліменти на утримання трьох дітей та дружини, приходить до висновку, що відповідач може надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину на час навчання у розмірі 1/8 частини зі всіх видів заробітку (доходу). Посилання відповідача на те, що він перерахував [PERSON] в рахунок сплати аліментних зобов`язань 1 030 355,05 руб., в тому числі 458 054,85 ??руб. за період з 01.01.2020 по 01.09.2020 (після досягнення повноліття сином [PERSON] ), а тому вважає, що цих перерахувань досить для забезпечення нормальних умов навчання, харчування, проживання повнолітнього сина [PERSON] , суд не приймає до уваги, оскільки вказані кошти, як вказує сам відповідач, перераховані ним в рахунок заборгованості, що виникла в зв`язку з несплатою аліментів, що були утримані з відповідача судом рішенням про стягнення аліментів. Інших обставин, які не були предметом дослідження та могли б вплинути на правильність висновків суду і давали б підстави для переоцінки наданих доказів або для висновку про можливість відповідачем надавати матеріальну допомогу повнолітній дитині на час її навчання у більшому розмірі, ніж визначено судом, позивачем не надано та зазначено про їх існування. А тому суд стягує з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] як повнолітньої дитини, що продовжує навчання, в розмірі 1/8 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, починаючи стягнення з 24.03.2020 року до закінчення ним навчання, тобто до 30.06.2021 року, але не пізніше досягнення двадцяти трьох років. \~\~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Відповідно до п.1 ч.1\~ст.430 ЦПК України\~рішення в частині стягнення аліментів у межах місячного платежу підлягає негайному виконанню. На підставі\~ст. 141 ЦПК України\~суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 840 гр. 80 коп.

Outcome: approved