Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-16 00:00:00

Позивач звернулася із зазначеною заявою та просила суд винести рішення, яким визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,2500 га, що розташована в [ADDRESS] і призначену для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 1822084400:03:001:0323 та на земельну ділянку площею 0,3000 га, розташовану в [ADDRESS] і призначену для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 1822084400:03:001:0324, як за спадкоємицею за законом після смерті чоловіка. В судове засіданні сторони не з'явилися. Проте, як від позивача так і від відповідача по даній справі надійшли заяви про слухання справи у їх відсутність. Позивач заявлений позов підтримала та просила його задовольнити. В свою чергу, в поданій до суду заяві голова сільської ради зазначив, що позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Отже, судом вирішено проводити слухання справи за відсутності сторін. Судом були встановлені наступні факти і відповідно ним правовідносини. [INFO] помер чоловік позивача [PERSON] (а.с.4,40). На день смерті останнього разом з ним за однією адресою була зареєстрована позивач (а.с.39). За життя спадкодавець, серед іншого, володів земельною ділянкою загальною площею 5 500 кв.м., яка складалась з двох земельних ділянок, а саме з: земельної ділянки площею 0,2500 га, що розташована в [ADDRESS] і призначену для обслуговування жилого будинку та земельної ділянки площею 0,3000 га, розташовану в [ADDRESS] і призначеної для ведення особистого підсобного господарства (а.с.15). Вказана земельна ділянка загальною площею 5 500 кв.м. належала померлому чоловіку позивача, як спадкоємцю за заповітом після смерті [PERSON], який помер [INFO] та якому зазначена земельна ділянка належала на праві приватної власності (а.с.14). В подальшому на спірні земельні ділянки було виготовлено технічну документацію, відповідно до якої було уточнено і приведено у відповідність їх цільове призначення та присвоєно кадастрові номери (а.с.10-24). Постановою нотаріуса від 18 квітня 2014 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказані земельні ділянки в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів, які б підтверджували належність спірних земельних ділянок спадкодавцеві [PERSON] (а.с.45). Зазначені правовідносини врегульовані наступними нормативними актами. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців)( ст. 1216 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 1, ч. 2 ст. 1220 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. (ч. 1, ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України). Системний аналіз вищезазначених норм та обставин справи у своїй сукупності, дають підстави суду дійти до висновку, що спадкодавець за життя був фактичним власником спірних земельних ділянок, але належним чином документи на право власності ним оформленні не були, що позбавляє в даний час спадкоємця прийняти спадщину. Також, судом встановлено, що спадкоємець має законне право на отримання у власність даної земельної ділянки і не може бути позбавлена цього права, оскільки набуття права власності, позивача, як спадкоємця після смерті чоловіка, чітко передбачено нормами ЦК України. Отже, враховуючи вищевикладене позовна заява підлягає до задоволення, як така, що доведена позивачем. Водночас, розглянув питання щодо розподілу судових витрат по справі, суд, відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, вирішує дане питання шляхом їх стягнення з відповідача в розмірі 1 555,01 гривень. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved