Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеною позовною заявою до відповідача. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] зазначила, що [PERSON], яка померла [INFO] року, є її матір'ю. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 1,67 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Басанської сільської ради Пологівського району Запорізької області, та жилого будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] є єдиним спадкоємцем майна померлої матері. При житті мати склала заповіт, яким заповідала позивачу у справі все своє майно. В строк до шести місяців після відкриття спадщини позивач звернулася до Пологівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та прийняла її. До складу спадщини входить те майно, на яке мати мала право як спадкоємець після смерті свого батька [PERSON], який помер [INFO] року. Мати позивача при житті прийняла спадщину після смерті свого батька [PERSON], який помер [INFO] року. В цілому спадщина після смерті [PERSON] складається із земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,70 га, розташованої на території Тарасівської сільської ради Пологівського району Запорізької області. Вказану спадщину прийняла мати позивача [PERSON] та її рідний брат [PERSON] в рівних частках по 1/2 частині. Таким чином, до складу спадщини після смерті [PERSON] входить 1/2 частина земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,70 га, розташованої на території Тарасівської сільської ради Пологівського району Запорізької області. Проте, постановою державного нотаріуса Шостої Запорізької державної нотаріальної контори в порядку заміщення державного нотаріуса Пологівської державної нотаріальної контори позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 частину земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,70 га, розташованої на території Тарасівської сільської ради Пологівського району Запорізької області, відмовлено, так як правовстановлюючим документом, який підтверджує право власності [PERSON] на 1/2 частину земельної ділянки, є Свідоцтво про право на спадщину за законом. Однак вказаний документ (свідоцтво про право на спадщину за законом), виданий нотаріусом 11 вересня 2013 року, тобто вже після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року. Таким чином правочин у вигляді набуття права на спадщину на померлу особу є нікчемним, а відповідно свідоцтво про право на спадщину не є документом, який підтверджує право власності померлої на майно, через те, що цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті (ч.4 ст. 5 ЦК України). Таким чином [PERSON] не могла набути права на спадщину за законом після своєї смерті. Сталося це через те, що матір позивача, прийнявши спадщину після смерті свого батька [PERSON], стала себе погано почувати і за станом здоров'я не змогла займатися питанням оформлення спадщини, через що вона надала позивачу довіреність для вчинення від її імені дій, пов'язаних із оформленням спадщини. На підставі вказаної довіреності 11 вересня 2013 року позивач отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на ім'я померлої матері [PERSON] Позивач навіть не знала про те, що довіреність втрачає свою дію після смерті довірителя, а також не знала про те, що свідоцтво про право на спадщину не можна видавати на померлу людину. Нотаріус на час видачі свідоцтва про право на спадщину не знав про смерть матері, а вона не повідомила про це нотаріусу. Третя особа [PERSON], який є рідним братом її матері, прийняв та оформив спадщину у вигляді 1/2 частини земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,70 га, розташованої на території Тарасівської сільської ради Пологівського району Запорізької області. Свідоцтво про право на спадщину за законом на іншу 1/2 частину цієї ж земельної ділянки, видане на ім'я померлої матері - [PERSON] є нікчемним, проте її мати мала право на 1/2 частину цієї земельної ділянки і це майно входить до складу спадкового майна після смерті [PERSON] У зв'язку з зазначеним позивач просить суд постановити рішення, яким визнати за нею, [PERSON], [INFO], в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, право власності на 1/2 частину земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,70 га, розташовану на території Тарасівської сільської ради Пологівського району Запорізької області, кадастровий номер ділянки [NUMBER]. Учасники справи належним чином повідомлені про місце, дату і час підготовчого засідання. Позивач [PERSON] у підготовче засідання надала суду заяву, в якій просить суд підготовче засідання, призначене на 02 травня 2019 року, провести без її участі без застосування засобів технічної фіксації. Свій позов підтримує в повному обсязі, позовні вимоги просить задовольнити. У разі можливості просить суд здійснити розгляд справи та прийняти рішення у порядку ч.3 ст.200 ЦПК України (а.с.116). Тарасівський сільський голова Ходус Н.П. звернулася до суду з письмовою заявою, в якій зазначила, що Тарасівська сільська рада позовну заяву громадянки [PERSON] про визнання права на 1/2 частину земельної ділянки в порядку спадкування за заповітом визнає повністю та не заперечує проти задоволення позову. Слухання справи, у тому числі і підготовче засідання у випадку його проведення, просить провести без участі представника сільської ради. Не заперечують проти постановлення рішення (за можливості) у підготовчому засіданні (а.с.80). Третя особа [PERSON] надав суду письмову заяву, в якій просить справу розглянути без його участі без застосування засобів технічної фіксації. Позов визнає повному обсязі, не заперечує проти задоволення позовних вимог. У разі можливості просить суд здійснити розгляд справи та прийняти рішення у порядку ч.3 ст.200 ЦПК України (а.с.117). У зв'язку з надходженням від всіх учасників справи заяв про розгляд справи в їх відсутності, на підставі ст.247 ч.2 ЦПК України справа розглядається судом без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу з постановлення рішення у підготовчому засіданні відповідно до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України, згідно якої за результатами судового провадження суд ухвалює рішення у підготовчому засіданні у випадку визнання позову відповідачем і третьої особи. Суд, беручи до уваги підтримання позовних вимог позивачем, з'ясувавши міркування представника відповідача і третьої особи щодо заявленого позову, дослідивши письмові докази по справі, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Басанської сільської ради Пологівського району Запорізької області 29 липня 2013 року, встановлено, що [PERSON] померла [INFO] року у с.Басань Пологівського району Запорізької області (а.с.10). З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 02 вересня 1977 року, встановлено, що батьками [PERSON] [INFO] є [PERSON] і [PERSON] (а.с.9). З копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданого 29 січня 2000 року, встановлено, що [PERSON] 29 січня 2000 року після реєстр рації шлюбу з [PERSON] змінила своє родове прізвище [PERSON] на прізвище чоловіка [PERSON] (а.с.9). З копії Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №35971676 від [INFO] року, виданого Пологівською державною нотаріальною конторою Запорізької області, встановлено, що після смерті [PERSON] заведена спадкова справа №410/2013 (а.с.11). З копії довідки №285, виданої виконавчим комітетом Басанської сільської ради Пологівського району Запорізької області 16 липня 2018 року, встановлено, що згідно із записом у погосподарських книгах виконкому Басанської сільської ради Пологівського району Запорізької області [PERSON] проживала у [ADDRESS] з 1977 року до дня смерті [INFO] року. Заборони (арешту) на майно не має. Спадкоємцем за заповітом є: дочка [PERSON], [INFO], яка зареєстрована в [ADDRESS]. Спадкоємців згідно ст.1241 ЦК України не має. Спадкоємцями за законом є: дочка [PERSON], [INFO], яка зареєстрована в [ADDRESS]; син [PERSON], [INFO], який зареєстрований в [ADDRESS]. Інших спадкоємців не має (а.с.12). З копії заповіту, посвідченого секретарем виконкому Басанської сільської ради Пологівського району Запорізької області 10 грудня 2004 року за реєстровим номером 404, [PERSON] на випадок своєї смерті все належне їй майно, де б воно не було і з чого воно б не складалося, в тому числі і жилий будинок, який знаходиться у [ADDRESS], заповіла [PERSON] За відміткою сільської ради заповіт [PERSON] не змінювався і не відмінявся (а.с.13). З копій свідоцтв про право на спадщину за заповітом, виданих 26 березня 2014 року державним нотаріусом Пологівської державної нотаріальної контори Запорізької області Носенко Ю.А. за реєстровими номерами 504,506, які містяться у спадковій справі №410/2013 до майна померлої [INFO] року [PERSON], та Витягів з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень №№19567548,19569615, встановлено, що [PERSON] отримала свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті своєї матері [PERSON] та є власником жилого будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], та власником земельної ділянки площею 1,67 га (а.с.14,15,16,17). Судом встановлено, що державний нотаріус Шостої Запорізької державної нотаріальної контори в порядку заміщення державного нотаріуса Пологівської державної нотаріальної контори Дмитрієва Н.П. своєю постановою від 17 листопада 2017 року №1086/02-31 відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 частку земельної ділянки після померлої [INFO] року [PERSON] у зв'язку з тим, що спадкоємцем надано правовстановлюючий документ на 1/2 частку земельної ділянки, а саме Свідоцтво про право на спадщину за законом, видане Пологівською державною нотаріальною конторою Запорізької області 11 вересня 2013 року, цивільна правоздатність (здатність мати цивільні права та обов'язки) фізичної особи виникає у момент її народження і припиняється у момент її смерті (а.с.18). З копії довіреності, посвідченої секретарем виконавчого комітету Басанської сільської ради 30 жовтня 2012 року за реєстровим номером 2/41, встановлено, що [PERSON] цією довіреністю уповноважує згідно усного договору між ними [PERSON] бути її представником з питань оформлення спадкових прав після смерті її батька [PERSON], який помер [INFO] року (а.с.19). З копій свідоцтв про право на спадщину за заповітом, виданих 11 вересня 2013 року державним нотаріусом Пологівської державної нотаріальної контори Запорізької області Носенко Ю.А. за реєстровими номерами 2146,2150, які містяться у спадковій справі №352 за 2008 рік до майна померлого [INFO] року [PERSON] встановлено, що [PERSON], [PERSON] отримали свідоцтво про право на спадщину за законом по 1/2 частці жилого будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], а [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частку земельної ділянки (а.с.20,22). З копій Витягів з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №№9223396, 9223585, встановлено, що [PERSON], [PERSON] є власниками 1/2 частки земельної ділянки (а.с.21,23). З копії довідки №724, виданої виконавчим комітетом Тарасівської сільської ради Пологівського району Запорізької області 28 серпня 2018 року, встановлено, що згідно із записами у погосподарських книгах виконкому Тарасівської сільської ради Пологівського району Запорізької області [PERSON] [INFO] був зареєстрований у с.Тарасівка пров.Урожайний,9 Пологівського району Запорізької області до дня смерті [INFO] року - один. Спадкоємці за законом І черги: дочка [PERSON], [INFO], яка зареєстрована в [ADDRESS].; дочка [PERSON], [INFO], померла [INFO] року; син [PERSON], [INFO], який зареєстрований у [ADDRESS]. Даних про інших спадкоємців у виконкомі сільської ради не має (а.с.27). З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого виконкомом Тарасівської сільської ради Пологівського району Запорізької області 11 січня 2008 року, встановлено, що [PERSON] помер [INFO] року у с.Тарасівка Пологівського району Запорізької області (а.с.28). З копії висновку про вартість майна від 04 березня 2019 року встановлено, що вартість земельної ділянки загальною площею 37000 кв.м становить 52850 гривень (а.с.29). За змістом ст.25 ЦК України, здатність фізичної особи мати цивільні права та нести цивільні обов'язки є правоздатністю. Зміст правоздатності складає сукупність тих цивільних прав та обов'язків, які можуть мати фізичні особи. Цивільна правоздатність є невіддільною від самого існування людини, виникає в момент народження і припиняється зі смертю. З копії Державного акта на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] вбачається, що [PERSON] належала земельна ділянка на території Басанської сільської ради Пологівського району Запорізької області площею 1,6700 га. Даний Державний акт видано 01 грудня 2009 року на підставі розпорядження голови Пологівської райдержадміністрації від 06 листопада 2009 року, тобто після смерті [PERSON], що суперечить вимогам ст.25 ЦК України 2003 року. З копії спадкової справи №410/2013 до майна померлого [INFO] року [PERSON], Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №35971415, яка сформована [INFO] року, Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №35971439, яка сформована [INFO] року, судом встановлено, що заповіти і спадкові договори від імені [PERSON] не посвідчувалися; дочка спадкодавця [PERSON] [INFO] року звернулася з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, проте свідоцтво про право на спадщину за законом не отримала (а.с.41-75). Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Право власності на землю гарантується відповідно до положень ст.14 Конституції України. Відповідно до п.г ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до вимог статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (статті 1218 ЦК України). Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, а також право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною у порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою; свідоцтвом про право на спадщину (ч.1 і ч.2 ст.126 ЗК). Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. За ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання права, відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчинення дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсним рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Необхідність визнання прав на землю виникає тоді, коли в інших осіб виникають сумніви щодо наявності у особи певного субєктивного земельного права, суб'єктивне право заперечується чи створюється неможливість реалізації позивачем свого права власності на земельну ділянку чи права користування нею через наявність таких сумнівів чи відсутність або втрату належних правовстановлюючих документів на таку земельну ділянку. З аналізу добутих судом доказів встановлено, що за свого життя [PERSON] склала заповіт на ім'я своєї дочки позивача у справі [PERSON], яким заповіла їй все майно. На ім'я [PERSON] після смерті її батька [PERSON] державним нотаріусом Пологівської державної нотаріальної було видано свідоцтво на право на спадщину за законом на 1/2 частину спірної земельної ділянки, яка, таким чином, належала на праві приватної власності [PERSON] на момент її смерті. [PERSON] отримала свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частину спадкового майна, яке заповідала їй мати [PERSON], а саме на жилий будинок і іншу земельну ділянку, а тому суд вважає позовні вимоги [PERSON] щодо визнання за нею права власності на 1/2 частину спірної земельної ділянки доведеними і такими, що підлягають задоволенню, оскільки постанова державного нотаріуса про відмову у видачі їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом доводить, що іншим способом, ніж звернутися з відповідним позовом до суду, позивач не могла реалізувати своє право на спадщину у вигляді 1/2 частини земельної ділянки, яка є предметом позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved