Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-24 00:00:00

Позивач звернулася з позовом в суд про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 усіх видів заробітку(доходу) [PERSON], але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. З позовної заяви вбачається, що сторони в зареєстрованому шлюбі не перебували. Від спільного проживання у них народився син [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем. Відповідач по справі не надає сімї матеріальної допомоги на утримання дитини, разом з ними не проживає та ухиляється від своїх обов`язків, як батько. Позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 усіх видів заробітку(доходу), але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. 01 березня 2018 року ухвалою суду відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою суду від 18 квітня 2018 року, суд з власної ініціативи вирішує розгляд справи провести в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, оскільки відповідач належним чином не повідомлений про дату розгляду справи в порядку спрощеного провадження, не має змоги скористатися своїм процесуальним правом для подання відзиву на позов. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надіславши суду заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Суд, дослідивши надані сторонами документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов не підлягає до задоволення зі слідуючих міркувань. З свідоцтва про народження серії І ИД № 242445 вбачається, що [PERSON] народився 08 серпня 2016 року. Його батьками є [PERSON] та [PERSON]. З довідки про склад сімї № 294 від 07 лютого 2018 року слідує, що до складу сімї [PERSON], жительки м. Почаїв, вул. Чайковського, 17, Кременецького району Тернопільської області, входять: [PERSON], її син [PERSON], [INFO], та її син - [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів. Разом з тим, відповідно до ч.2 ст. 182 СК України (в редакції від 17 травня 2017 року, який набрав чинності 08 червня 2017 року) розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. В судовому засіданні встановлено, що батьки неповнолітнього [PERSON] мешкають окремо, дитина проживає з матір`ю. А тому, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 усіх видів його заробітку(доходу), але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 15 лютого 2018 року та до досягнення дитиною повноліття. Враховуючи вищевикладене, суд вважає що заявлені позовні вимоги щодо стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на сина [PERSON] підлягають до задоволення.

Outcome: approved