Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-08 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом про поділ спільного майна подружжя, покликаючись на те, що у період перебування у шлюбі, за спільні кошти подружжя, ними набуто майно, а саме: автомобіль марки «Nissan Qashqai», 2012 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , автомобіль марки «Suzuki Jimny», 2008 року випуску, а також квартиру [ADDRESS] . Просить визнати право власності за сторонами по Ѕ частці на квартиру [ADDRESS] , виділити їй у власність автомобіль марки «Nissan Qashqai», 2012 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , виділити у власність відповідача автомобіль марки «Suzuki Jimny», 2008 року випуску. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, давши пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, просять позов задовольнити. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилмся, про причини неявки суд не повідомили, хоча належно були повідомлені про час та місце слухання справи, зокрема, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, а тому згідно ст. 223 ЦПК України, суд вважає, що справу можна вирішити у їх відсутності, на підставі наявних у ній даних та доказів. Заслухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 01 жовтня 2011 року до 04 червня 2019 року. У період перебування у шлюбі, відповідач [PERSON] набув у приватну власність квартиру [ADDRESS] , загальною площею 70,2 кв.м. Крім того, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] [PERSON] набув у приватну власність автомобіль марки «Nissan Qashqai», 2012 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] 04 вересня 2012 року. Згідно висновку про вартість майна від 06 липня 2020 року ринкова вартість автомобіля марки «Nissan Qashqai», 2012 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] становить 343030,00 грн. Також, відповідно до листа Головного сервісного центру МВС у Львівській області №31/13-м-49 від 07 вересня 2020 року за [PERSON] зареєстровані транспортні засоби: автомобіль марки «Nissan Qashqai», 2012 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , автомобіль марки «Suzuki Jimny», 2008 року випуску. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. А також відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Враховуючи наведене, а також те, що за час перебування сторонами у зареєстрованому шлюбі [PERSON] та [PERSON] набули квартиру [ADDRESS] , суд вважає, що дану квартиру слід визнати об`єктом спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] та визнати за кожним із них право власності на Ѕ частину даної квартири. Крім того, враховуючи вартість спірних автомобілів згідно висновку про вартість майна від 06 липня 2020 року та середньої ринкової вартості автомобілів, а також розподіл користування даними автомобілями між сторонами, зокрема, позивач зазначила, що автомобіль марки «Nissan Qashqai», 2012 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] перебуває у її користуванні, автомобіль марки «Suzuki Jimny», 2008 року випуску перебуває у користуванні відповідача, а відтак, за час перебування сторонами у зареєстрованому шлюбі [PERSON] та [PERSON] набули автомобіль марки «Nissan Qashqai», 2012 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , а тому, суд вважає, що у власність позивача [PERSON] слід виділити автомобіль марки «Nissan Qashqai», 2012 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , у власність відповідача слід виділити автомобіль марки «Suzuki Jimny», 2008 року випуску. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє повне ствердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Крім того, згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Внаслідок наведеного, суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивача 10510,00 грн. сплаченого судового збору та витрати на здійснення оцінки майна у розмірі 3000,00 грн.

Outcome: approved