Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про визнання батьківства стосовно неповнолітніх дітей, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та стягнення на користь позивача на утримання дітей аліментів в розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позову до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона з відповідачем не перебували у шлюбі між собою, однак проживали однією сім`єю з 07.09.2002 року по [INFO] . [INFO] у позивача з відповідачем народився син - [PERSON] , а [INFO] у позивача з відповідачем народилася друга дитина - [PERSON] . Оскільки позивач та відповідач не перебували у зареєстрованому шлюбі під час реєстрації народження дітей запис про батька було зроблено відповідно до вимог ст. 135 СК України - зі слів матері. При цьому, відповідач визнав батьківство, брав участь у вихованні та утриманні дітей. Вказані обставини підтверджуються спільними фото, можуть бути підтверджені показаннями свідків. На даний час діти проживають разом з позивачем та знаходяться на її утриманні. Оскільки відповідач добровільно не виконує свій обов`язок щодо матеріального утримання дітей, позивач вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в примусовому порядку, у зв`язку з чим звернулася до суду. Ухвалою судді від 25 листопада 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження та справу призначено у підготовче судове засідання . Від відповідача 16 грудня 2021 року до суду надійшла заява, відповідно до якої останній визнав позовні вимоги . 20 грудня 2021 року від представника третьої особи - Харківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управлінні Міністерства юстиції ( м. Харків) надійшли письмові пояснення в яких представник не заперечувала проти встановлення факту батьківства . Позивач та її представник в судове засідання не з?явилися, від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, в якій останній також просив позовні вимоги задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. . Представник третьої особи - Харківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управлінні Міністерства юстиції (м. Харків) в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності . Відповідно до ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 ЦПКУкраїни. Суд , вивчивши матеріали справи, прийшов до наступного . Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено , що [INFO] у позивача та відповідача народився син - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 09.02.2007 р. [INFO] у позивача та відповідача народилася друга дитина - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 30.07.2010 р. Оскільки позивач та відповідач не перебували у зареєстрованому шлюбі, то під час реєстрації народження дітей запис про батька було зроблено відповідно до вимог ст. 135 СК України - зі слів матері, що підтверджується відповідно витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження № 00012439071 від 12.07.2013 р. та № 00012439140 від 12.07.2013 р. Так, згідно з ч. 1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Згідно з ч. 4 ст. 128 СК України позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. У таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК України приймаються до судового розгляду, якщо дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч. 1 ст. 135 СК). Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Згідно з п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за № 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Згідно з ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно з ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 1, 2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову ( ч. 1 ст. 191 СК України). Згідно з п. 17 постанови пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3 за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. З урахуванням викладеного вище, враховуючи , що аліменти на двох дітей присуджуються в 1/3 частині від заробітку (доходу) відповідача, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача , стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітніх дітей - [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Також з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 908 грн.

Outcome: approved