Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Територіальної громади в особі Павлівської Другої сільської ради Лозівського району Харківської області про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, посилаючись на те, що [INFO] померла його мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 5,3097 га у межах згідно з планом, яка розташована на території Павлівської сільської ради Лозівського району Харківської області та надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вона є спадкоємцем згідно заповіту, складеного 31.03.2000 року, який на даний час не змінений, не відмінений. Інших спадкоємців не має. Лише в жовтні 2018 року вона перебираючи старі документи знайшла заповіт на своє ім'я, тому своєчасно не могла звернутися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Нотаріус відмовив їй у прийнятті заяви, оскільки вона пропустила строк звернення з заявою про прийняття спадщини. В зв'язку з цим просить визначити їй додатковий строк терміном три місяці для подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори після смерті [PERSON], померлої [INFO]. В судове засідання позивач не з'явилася, проте раніше надавала суду телефонограму в якій просила проводити розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача територіальної громади в особі Павлівської Другої сільської ради Лозівського району Харківської області в судове засідання не з'явився, проте надав суду заяву про розгляд справи за відсутності представника, позовні вимоги визнають в повному обсязі, заперечень не мають. Оскільки матеріали містять всі необхідні для вирішення справи відомості, а тому суд вважає можливим провести розгляд справи без особистої участі позивача та представника відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, перевіривши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України і які вони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення заявлених вимог, з'ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За положеннями ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна особа повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 23 листопада 2006 року, виданого Павлівською Другою сільською радою Лозівського району Харківської області. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки сільськогосподарського призначення, площею 5,3097 гектарів в межах згідно з планом, розташованої на території Павлівської сільської ради Лозівського району, Харківської області. Вищезазначена земельна ділянка на праві власності належала спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого Лозівською районною державною адміністрацією Харківської області 27 грудня 2004 року. Спадкодавець за життя розпорядилася своїм майном, склавши заповіт на ім'я [PERSON], що підтверджується заповітом, посвідченим секретарем виконавчого комітету Павлівської сільської ради Лозівського району Харківської області 31 березня 2000 року за реєстром № 376. З листа в.о. завідуючої Лозівскої державної нотаріальної контори Харківської області Мірошниченко О.М. № 1936/01-16 від 05.12.2018 року вбачається, що Лозівською державною нотаріальною конторою Харківської області спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. З листа приватного нотаріуса Лозівського районного нотаріального округу Харківської області Даниленко Н.В. № 1262/01-16 від 13.12.2018 року вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. 31.10.2018 року позивач звернулась з заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на вказане майно, але нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, що підтверджується постановою приватного нотаріуса Лозівського районного нотаріального округу Харківської області Даниленко Н.В. від 31.10.2018 року за № 1074/02-31. [PERSON], як спадкоємець першої черги за законом, бажає реалізувати своє право на отримання спадщини, проте позбавлена такої можливості, оскільки нею пропущений строк звернення до суду з заявою про прийняття спадщини. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Статтями 1216, 1218 ЦК України встановлено, що спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Позивач, як спадкоємець першої черги за законом та за заповітом, у передбачений ст.1270 ЦК України строк з моменту відкриття спадщини після смерті матері не вчинила необхідних дій, що можуть свідчити про її прийняття. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, вбачається те, що [PERSON] не подала вчасно заяву про прийняття спадщини в зв'язку з тим, що не була обізнана щодо наявності заповіту на її ім'я і лише в жовтні 2018 року, перебираючи старі материні документи, вона знайшла заповіт на своє ім'я на належну померлій земельну ділянку. У відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець вважається таким, що прийняв спадок, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про це відмову. За таких обставин суд вважає, що позивач [PERSON] фактично спадок прийняла, заяву про відмову не писала, тому суд, виходячи з обставин справи, в даному випадку вважає можливим визнати причину пропуску строку для прийняття спадщини позивачем поважною, та продовжити його. На підставі викладеного,

Outcome: approved