Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеною позовною заявою, яку обґрунтував наступними обставинами. З 13 лютого 1998 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Позивач зазначив, що спільне життя з відповідачем не склалось через несумісність характерів. Разом сторони не проживають з 2000 року. Отже, на думку позивача, при таких обставинах подальше перебування у шлюбі та збереження родини є неможливим.\~ \~\~Позивач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Разом із тим, звернувся до суду із заявою, згідно якої просить розглянути справу за його відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання повторно не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, однак доказів поважності своєї неявки або заяви про розгляд справи за її відсутністю до суду не надала. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлений ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Судом встановлено, що 13.02.1998 року між сторонами було укладено шлюб, про що відділом державної реєстраціх актів цивільного стану Селидівського міського управління юстиції у Донецькій області зроблено відповідний актовий запис № 2 та видано свідоцтво про шлюб серії 1-НО № 440336 Із долученої до матеріалів справи копії свідоцтва про народження серії 1-НО № 701067; серії 1-НО № 477103, виданого відділом державної реєстраціх актів цивільного стану Селидівського міського управління юстиції у Донецькій області судом вбачається, що сторони є батьками [PERSON], [INFO]. Судом також встановлено, що подружжя, в межах даної цивільної справи, спору про поділ спільного майна подружжя\~не має. Стаття 21 Сімейного Кодексу України\~визначає, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч.2\~ст.104 Сімейного Кодексу України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно частини 3\~статті 105 Сімейного Кодексу України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~ст. 110 Сімейного Кодексу України. Статтею 110 Сімейного Кодексу України\~передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. На вимогу\~ст. 111 Сімейного Кодексу України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до\~ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, та\~\~інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей,\~\~що мають істотне значення. Згідно ч.2\~ст.114 Сімейного Кодексу України\~у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Таким чином, судом достеменно встановлено, що сторони вже тривалий час не перебувають у фактичних шлюбних стосунках, будь які взаємини подружжя не підтримує, мета подальшого спільного життя подружжя та збереження родини відсутня. Отже, проаналізувавши наявні в матеріалах справи письмові докази, взявши до уваги фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь держави судові витрати по сплаті судового збору в розмірі\~ 551,20грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved