Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з указаним позовом, який обґрунтовувала тим, що 19 травня 1996 року в с.Рівне Путивльського району Сумської області померла її мати [PERSON]. За життя [PERSON] працювала в КСП «Більшовик», розташованому на території Манухівської сільської ради Путивльського району Сумської області, до виходу на пенсію у 1977 році. Знаходячись на пенсії, вона залишалась членом колгоспу і мала право на земельну частку (пай), однак при розпаюванні вона помилково не була включена до списку. За життя [PERSON] не одержала сертифікат на право власності на земельну частку (пай). Позивач є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] та має право на вказану земельну частку (пай), у звязку з цим просила визнати за нею право власності на земельну частку (пай), розміром 2,98 в умовних кадастрових гектарах в КСП «Більшовик», що знаходиться на території Манухівськоїсільської ради Путивльського району Сумської області в порядку спадкування після смерті [PERSON], а судові витрати покласти на неї. Представник позивача в судове засідання не зявилася, при подачі позову просила справу розглядати за її відсутності та відсутності позивача (а.с.82). Представник відповідача в судове засідання не з?явилася, надала суду письмову заяву в якому позов не визнала,\~просила справу розглянути за її відсутності (а.с.85). Представник третьої особи в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності та виключення Головне\~управління Держгеокадастру\~у Сумській\~області з третіх осіб (а.с.72). У звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає, зважаючи на таке. Як встановлено судом, позивач є дочкою [PERSON] та спадкоємцем за законом після її смерті в с.Рівне Путивльського району Сумської області 19 травня 1996 року (а.с.6-8). Відповідно до архівної довідки №59/02-22 від 20 березня 2017 року, виданої виконкомом Манухівської сільської ради Путивльського району Сумської області, КСП «Більшовик» було реорганізовано, а в послідуючому ліквідовано згідно рішення господарського суду Сумської області (а.с.12). Згідно з довідкою Манухівської сільської ради Путивльського району Сумської області №08 від 31 березня 2017 року та копії особового рахунку №203 [PERSON] працювала в КСП «Більшовик» з 1966 року по 1977 рік (а.с.11,13). Як вбачається з листа Буринського об?єднаного управління пенсійного фонду України Сумської області №596/03-65 від 10 жовтня 2018 року надати копію архівної пенсійної справи [PERSON] у зв?язку з технічним пошкодженням архіву (а.с.63). Відповідно до розпорядження голови районної державної адміністрації №141 від 26 квітня 2004 року затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання державних актів на право власності на земельні ділянки громадянам-власникам земельних часток (паїв) на території Манухівської сільської ради (КСП «Більшовик») та видано громадянам-власникам земельних часток (паїв) державні акти на право власності на землю (а.с.15). Згідно з листом Відділу Держгеокадастру у Путивльському районі Сумської області №31-28-99.1-1219/2-16 від 15 грудня 2016 року [PERSON] повідомлено, що відповідно до облікових даних на ім?я [PERSON] правовстановлюючих документів на земельні ділянки не видавалось (а.с.14) Згідно з п.2\~Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» № 720/95 від 08 серпня 1995 року\~право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування земельного законодавства при розгляді цивільних справ» роз'яснено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі, остання відповідно до п. 7 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» №720/95 від 08 серпня\~1995 року має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою. Отже, право власності на земельну частку (пай) виникає у члена КСП з моменту передачі державного акта про право колективної власності на землю сільськогосподарському підприємству. Сам факт членства у колгоспі та тривалий термін роботи в інших організаціях до створення КСП й отримання державного акта на право колективної власності на землю не є підставою для отримання земельної частки у новоствореному КСП. До вручення зазначеного акта власником землі була держава, а після передачі його КСП (у колективну власність) земля стала належати на праві спільної часткової власності тим особам, які працювали на ній і були членами цього КСП, та працівникам інших сільськогосподарських утворень. Кожен з них став власником ще не визначеної за розміром частки землі. Всі працівники колишніх господарств (колгоспів, радгоспів, інших утворень), у тому числі й пенсіонери, які залишилися членами нових підприємств, та члени підприємств, які були живими на дату отримання державного акта про передачу землі у колективну власність КСП, починаючи із зазначеної дати стали її власниками у рівних частках. Пунктом 7 Указу Президента\~України №720/95 передбачено можливість надання громадянам у приватну власність земельних ділянок за рахунок резервного фонду, створеного при передачі земель у колективну власність. Відповідно до ч.10 ст.25 ЗК України органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування у процесі приватизації створюють резервний фонд земель за погодженням його місця розташування з особами, зазначеними в частині першій цієї статті у розмірі до 15 відсотків площі усіх сільськогосподарських угідь, які були у постійному користуванні відповідних підприємств, установ та організацій. Згідно з ч.11 ст.25 ЗК України, резервний фонд земель перебуває у державній або комунальній власності і призначається для подальшого перерозподілу та використання за цільовим призначенням. Як вбачається з листа Манухівської сільської ради Путивльського району Сумської області №07/02-22 від 8 січня 2019 року, земель резервного фонду на території сільської ради немає (а.с.84). Зважаючи на те, що хоча [PERSON] і працювала у КСП «Більшовик», розташованому на території Манухівської сільської ради Путивльського району Сумської області, однак сторонами не надано доказів щодо дати передачі державного акта про право колективної власності на землю цьому сільськогосподарському підприємству, і, крім того, на території Манухівської сільської ради Путивльського району Сумської області відсутні землі резерву, суд не вбачає підстав до задоволення позову.

Outcome: dismissed