Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

Позивач звернулася з позовом, в якому вказує, що 02 жовтня 1999 року вона уклала шлюб з відповідачем [PERSON], який був зареєстрований у Новокостянтинівській сільській раді Приазовського району Запорізької області, актовий запис № 3. Від шлюбу сторони мають двох дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем та знаходиться на її утриманні. Подружнє життя у сторін не склалося, у них виявилися різні характери та погляди на життя, що призвело до втрати поваги один до одного та постійних суперечок. У зв'язку з чим, вони проживають окремо один від одного, шлюбні стосунки не підтримують та не пов'язані спільним побутом. Відповідач добровільної допомоги на утримання дітей не надає. У зв'язку з вищевикладеним, позивач просить шлюб розірвати і стягнути із [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, до їх повноліття. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги за вищевказаними обставинами і наполягає на задоволенні вимог про розірвання шлюбу, на примирення не згодна, так як вважає, що сім'ю зберегти не можливо, бо відповідач проживає окремо, а також просить стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей, які проживають з нею, в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, до їх повноліття. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі, на розірвання шлюбу згоден, не наполягає на примиренні з позивачем і вважає, що подальше збереження сім'ї не можливе. [PERSON] не заперечує проти стягнення з нього на користь позивача аліментів на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, до їх повноліття. При цьому пояснив, що він не працює, перебуває на обліку в Приазовському районному центрі зайнятості як безробітний, стан його здоров'я задовільний, інших непрацездатних осіб на утриманні та примусових стягнень не має. Відповідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. В силу ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, або визначаються судом. В судовому засіданні встановлено, що 02 жовтня 1999 року сторони уклали шлюб, який зареєстрований у Новокостянтинівській сільській раді Приазовського району Запорізької області, актовий запис № 3. Від шлюбу вони мають двох дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем. Спільне життя сторін не склалося, у них виявилися різні характери і погляди на життя, проживають окремо один від одного, шлюбні відносини між ними припинені. За таких обставин збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересам сім'ї. Неповнолітні діти знаходяться на утриманні матері. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей позивачу не надає, позовні вимоги визнав. Визнання [PERSON] позовних вимог не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв'язку з чим суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 229 гривень 40 копійок.

Outcome: approved