Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про визначення додаткового строку тривалістю в один місяць подання заяви про прийняття спадщини за законом за правом представлення, що відкрилась [INFO] після смерті її бабусі [PERSON]. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що [INFO] померла [PERSON] Після її смерті відкрилась спадщина на належні їй на праві власності три земельні ділянки на території Воронізької селищної ради. За свого життя [PERSON] заповіту не складала. Спадкоємцями за законом першої черги мали б бути її чоловік [PERSON], який помер в 1998 році, та син [PERSON] (батько позивачки), який також помер в 2012 році. Тому, на момент відкриття спадщини, право на спадкування у порядку представлення виникло у внуків померлої - позивачки та її рідного брата [PERSON], який до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не звертався. Позивач звернулась до нотаріуса з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину, однак нотаріус відмовив видати свідоцтво, оскільки позивач пропустив шестимісячний строк на прийняття спадщини. Тому позивач просить суд встановити їй додатковий строк в один місяць для подання заяви про прийняття спадщини після померлої бабусі, мотивуючи причини пропуску такого строку тими обставинами, що бабуся на час відкриття спадщини, а також 9 років до цього, проживала разом з нею, а тому позивач вважала, що є спадкоємцем, який прийняв спадщину. При цьому позивач не була обізнана, що ті обставини, що вони з бабусею не були зареєстровані за однією адресою, не дадуть можливості підтвердити факт спільного проживання. Крім того, позивач зазначила, що перебувала у скрутному матеріальному становищі, що також перешкодило їй звернутися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк. У судовому засідання позивач позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з'явилася. Надав суду заяву про розгляд цивільної справи без його участі, позов підтримав у повному обсязі. Представник третьої особи в судове засідання не зявився. Про дату та час судового засідання повідомлений належним чином. Заяв про відкладення судового засідання суду не надавав. З'ясувавши обставини справи, вислухавши позицію позивача та заслухавши свідків, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з огляду на наступні обставини. Судом встановлено, що [INFO] померла бабуся позивачки [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого 05 травня 2015 року виконкомом Воронізької селищної ради Шосткинського району Сумської області. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належні їй на праві власності три земельні ділянки на території Воронізької селищної ради. Заповіту за життя остання не складала. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Відповідно до вимог ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Статтею 1261 ЦК України визначено першу чергу спадкоємців. Згідно вказаної норми закону, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Як вбачається з матеріалів справи, чоловік [PERSON] - [PERSON] помер [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 01 травня 1998 року, виданим виконкомом Воронізької селищної ради Шосткинського району Сумської області. Син [PERSON] - [PERSON] (батько позивачки) помер [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть від [INFO], виданим виконкомом Воронізької селищної ради Шосткинського району Сумської області. Таким чином, позивачка [PERSON] має право на спадкування у порядку представлення на ту частку спадщини, яка належала б за законом її батькові, якби він був живим на час відкриття спадщини після померлої [PERSON] Згідно листа в.о. нотаріуса Шосткинської районної державної нотаріальної контори від 10 квітня 2017 року спадкоємці для прийняття спадщини після [PERSON] до нотаріальної контори не зверталися. Згідно із ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1/ у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2/ ці обставини визнані судом поважними (правова позиція Верховного Суду України у справі № 6-85цс12. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Так, суд у даному конкретному випадку приймає до уваги пояснення позивача щодо пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини через причину відсутність коштів на її оформлення та визнає їх поважними. Крім того, суд бере до уваги пояснення позивача з приводу до того, що спадкодавець на момент відкриття спадщини і протягом 9 років до цього постійно проживала разом з нею, хоча не була зареєстрована за адресою проживання. [PERSON] доглядала за бабусею, поховала її та справила поминальні обряди. Вказані обставини підтверджені свідками [PERSON] та [PERSON] Проте через юридичну необізнаність позивач помилково сприйняла ці обставини, як такі, що свідчить про прийняття нею спадщини, що призвело до того, що позивач пропустила установлений законом строк для подання заяви про прийняття спадщин. На підставі викладеного, враховуючи те, що те, що відновлення права на прийняття спадщини позивачем не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, а також те, що відповідач не заперечував проти задоволення позову, суд приходить висновку, що позовні вимоги щодо визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved