Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-13 00:00:00

позивач звернулася до суду із позовом до відповідача, третьої особи про визнання батьківства [PERSON], [INFO], щодо її дитини [PERSON], [INFO], присвоєння дитині прізвища «[PERSON]», зобов'язання Верховинського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Верховинського районного управління юстиції в Івано-Франківській області провести державну реєстрацію народження дитини [PERSON], [INFO]. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем проживають у цивільному шлюбі з 2003 року від якого у них народилося двоє дітей у Росії [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Оскільки на час народження дітей вони не перебували у цивільному шлюбі, тому орган, який видавав свідоцтво про народження [PERSON] відомостей про батька дитини не вписав. В грудні 2007 року вони всією сім'єю переїхали на постійне місце проживання в Україну, де проживають по даний час в с. Ільці Верховинського району Івано-Франківської області. Увесь час, протягом життя дитини, відповідач проживає із ними однією сім'єю, веде спільне господарство, дбає про добробут дитини, на даний час жалкує, що не подавав заяву про визнання його батьком дитини. Крім цього, не зважаючи на той факт, що він батьком дитини не вписаний, однак вона зазначила по батькові дитини «[PERSON]». Весною 2016 року вони з відповідачем зверталися до третьої особи щодо проведення державної реєстрації дитини, однак їх заяву повернуто без виконання. А тому просить позов задовольнити. В судовому засіданні позивач підтримала заяву з аналогічних підстав. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, суду пояснив, що із позивачем він проживає у цивільному шлюбі з 2003 року. У 2006 році у них народилася перша дитина [PERSON], батьком якої він записаний за його заявою. Однак при народженні другої дитини вони вирішили на той час його батьком не вписувати по причині оформлення державної допомоги, однак про таке рішення на даний час дуже жалкує. На даний час обоє дітей навчаються в одному класі, знають його як батька, і менший син не підозрює навіть, що у його свідоцтві відсутні відомості про батька. Крім цього, він їздив в Росію щоб в добровільному порядку внести зміни в актовий запис про народження дитини, подав усі необхідні документи, однак йому було відмовлено. Оскільки він являється біологічним батьком дитини, користується правами та виконує усі обов'язки батька належним чином, а тому просить позов задовольнити. Третя особа в судове засідання явку свого представника не забезпечила повторно, про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому порядку, в матеріалах справи наявна заява начальника Верховинського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Верховинського районного управління юстиції в Івано-Франківській області про розгляд справи у її відсутності, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності третьої особи. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі та оцінивши їх в сукупності, суд задовольняє позов з таких підстав. Згідно із свідоцтвом про народження, виданого відділом запису актів громадянського стану адміністрації міста Вишній Волочек Тверської області від 25.06.2013 (а.с.11) вбачається, що [PERSON] народився [INFO] в м. Вишній Волочек, Тверська область, Росія. Його матір'ю зазначена [PERSON], в графах відомостей про батька інформація відсутня. Відповідно до ч. 1 ст. 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно із частинами 1, 2 та 3 ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину. Як встановлено безспірно в судовому засіданні, і вказані обставини обома сторонами визнані, що [PERSON] та [PERSON] проживають спільно сім'єю без реєстрації шлюбу з 2003 року, спочатку на території Російської федерації, а з грудня 2007 року в Україні за адресою: [ADDRESS]. Згідно з свідоцтвом про народження від 25.06.2013, виданого відділом запису актів громадянського стану адміністрації міста Вишній Волочек Тверської області, [PERSON] народився [INFO] і його батьками є [PERSON] та [PERSON] На підставі рішення Управління ДМС в Івано-Франківській області від 21.09.2012 [PERSON] набув громадянство України відповідно до частин 1 статті 7 Закону України «Про громадянство України», що підтверджується довідкою від 21.09.2012 за №2823. Згідно з довідкою Ільцівської сільської ради від 17.01.2017, [PERSON] разом зі своїми синами [PERSON], 2006 року народження та [PERSON], 2007 року народження зареєстровані та постійно проживають в [ADDRESS] в будинку співжителя. Згідно з паспортом громадянина України, [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Як вбачається з довідки Великоходацької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів від 23.01.2017 за №442, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], навчаються у четвертому класі. Крім цього, в судовому засіданні відповідач визнав позовні вимоги, суду пояснив, що являється батьком дитини, з моменту народження дитини нею опікується, матеріально забезпечує, належним чином виконує батьківські обов'язки. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В даному випадку, визнання відповідачем позову жодним чином не суперечить закону, а також не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин, оскільки відповідачем визнано позов щодо визнання за ним батьківства щодо неповнолітнього [PERSON], і судом з представлених доказів встановлено факт спільного проживання відповідача із неповнолітнім [PERSON], а також його матір'ю [PERSON], і іншою спільною дитиною [PERSON], і ці діти разом навчаються в одному класі загальноосвітньої школи, а позивач настоює на тому, що батьком дитини є саме відповідач, тому суд приходить до висновку про доведеність в цій частині позовних вимог, у зв'язку із чим їх слід задовольнити. Крім цього, є підставною вимога позивача про визначення [PERSON] прізвища батька «[PERSON]», оскільки така не суперечить положенням ст. 145 СК України. В той же час, на переконання суду позовна вимога про покладення обов'язку на Верховинський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Верховинського районного управління юстиції в Івано-Франківській області провести державну реєстрацію народження дитини [PERSON], [INFO], є безпідставною, оскільки актовий запис про народження [PERSON] вчинено органом іноземної держави, а тому відповідно до вимог п.1.11 Положення про порядок зміни, доповнення, поновлення та анулювання актових записів цивільного стану, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 26.09.2002 за №86/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.09.2002 за №786/7074, внесення змін, поновлення та анулювання актового запису цивільного стану проводиться компетентними органами цієї держави згідно із законодавством держави, на території якої було складено запис. У зв'язку із цим в цій частині в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Outcome: partial