Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 05.05.2009 року між нею та ТОВ КБ «Західінкомбанк» (правонаступником якого є відповідач) було укладено договір банківського вкладу (депозиту) в національній валюті строком на три місяці та внесла на депозитний рахунок 70000 грн. Договір банківського вкладу (депозиту) неодноразово переукладався, а 05.12.2012 року між позивачем та ПАТ «Західінкомбанк» укладено додаткові угоди, за умовами яких [PERSON] передано на депозитний рахунок 47385 грн. строком на 18 місяців зі щомісячною виплатою процентів. У зв'язку з припиненням відповідачем виплати їй процентів вона звернулася до відповідача з письмовою заявою від 13.11.2013 року про дострокове розірвання договору банківського вкладу (депозиту), виплати суми вкладу та процентів. Проте, відповідач відповіді на заяву не надав, суму вкладу не повернув, процентів не сплатив, чим порушив свої зобов'язання та заподіяв їй моральну шкоду, яку оцінює в 10 000 грн. та яка полягає у порушенні звичайного способу життя позивача, втраті спокою та рівноваги, перебуванні у стресовому стані, у відсутності можливості витратити кошти на власне лікування та необхідності нести витрати на правову допомогу. Тому, уточнивши вимоги позову, просить розірвати договір банківського вкладу (депозиту) від 05.05.2009 року та додаткові угоди до нього від 05.12.2012 року, стягнути на її користь з відповідача кошти за договором банківського вкладу (депозиту) в розмірі 47385,00 грн. та 10000 грн. на відшкодування моральної шкоди. У судовому засіданні позивач та її представник уточнені вимоги позову підтримали, обґрунтовуючи їх обставинами, викладеними в позовні заяві. Представник відповідача позов визнав частково, зокрема визнав позов у частині вимог щодо розірвання договору та додаткових угод до нього, а також стягнення суми боргу за договором банківського вкладу (депозиту), не визнавши вимоги щодо відшкодування моральної шкоди. Суд, заслухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Згідно з вимогами ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (ст. 633 ЦК України). До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 ЦК України), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. Як встановлено судом, 05.05.2009 року між позивачем та ТОВ КБ «Західінкомбанк» (правонаступником якого є відповідач) укладено договір банківського вкладу (депозиту) «Стабільний» та видано ощадну книжку, за умовами якого останній приймає від вкладника на депозитний вклад грошові кошти у розмір 70000 грн. на строк 3 місяці та із процентною ставкою 17 відсотків річних. Згідно п. 4.2.3 договору якщо жодна із сторін на дату закінчення договору не завила в письмовій формі про інше, договір вважається продовженим на умовах вкладу на вимогу, з процентною ставкою згідно п. 1.6. В цей період вкладник має право продовжити строк дії договору з встановленням процентної ставки для відповідного строкового вкладу, який буде діяти у той час, або отримати вклад. Пунктом 4.2.2. договору встановлено право вкладника отримати вклад до закінчення дії депозитного договору на умовах п. 4.1.2 цього договору, попередньо узгодивши це з банком і повідомивши банк у письмовій формі за п'ять робочих банківських днів. 05.12.2012 року між позивачем та відповідачем укладено дві додаткові угоди до договору банківського вкладу від 05.05.2009 року, за умовами яких [PERSON] передано на депозитний рахунок банку 47385 грн. строком на 18 місяців зі щомісячною виплатою процентів, дата вимоги - 05.06.2014 року. Відповідно до п. 2.6 додаткової угоди вимоги вкладника щодо повернення банком частини або усієї суми вкладу, визначеної п. 1.1 цього договору, у термін, що не відповідає даті вимоги вкладником вкладу, зазначений у п. 1.2 договору, вважається вимогою про дострокове повернення вкладу, процентів на вклад та розірвання договору. 13.11.2013 року позивач звернулась до відповідача із письмовою вимогою про дострокове розірвання договору та повернення суми вкладу і сплати процентів (а.с. 8), яку відповідач отримав цього ж дня, однак не виконав свого обов'язку, передбаченого договором, щодо повернення коштів та сплати процентів. Частиною 2 ст. 1060 ЦК України передбачено, що за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це не встановлено договором або законом, або розірвання договору, зміна умов зобов'язання, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. З огляду на те, що позивач зверталася до відповідача з письмовою вимогою про дострокове повернення їй суми вкладу та процентів, проте її вимога в порушення п. 4.2.2. договору відповідачем була залишена без виконання, розмір вкладу в сумі 47385,00 грн. підтверджується відповідними записами в ощадній книжці (а.с. 9-11), а також враховуючи визнання позову представником відповідача в частині вимог про розірвання договору і додаткових угод до нього та стягнення заборгованості за договором банківського вкладу, яке приймається судом, тому в цій частині позову вимоги підлягають задоволенню Разом з тим, суд відмовляє у задоволенні позову в частині вимог щодо відшкодування моральної шкоди, завданої невиконанням договору, оскільки умовами договору та додатками до нього, а також нормами закону, які регулюють спірні правовідносини, не передбачено відшкодування моральної шкоди в разі порушення відповідачем своїх зобов'язань. У зв'язку з частковим задоволенням позову на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 703,25 грн. (473,85 грн. та 229,40 грн.). Враховуючи вищевикладене та

Outcome: partial