Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-08 00:00:00

Позивач звернулася з позовом в суд про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дочки, стягнення аліментів. В судове засідання позивач не з'явилася, надіславши суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги просить задоволити. З позовної заяви вбачається, що сторони по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 21.07.2016 року. Від спільного проживання в них є спільна дитина: дочка - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем. Відповідач по справі не надає сім'ї матеріальної допомоги на утримання дитини та ухиляється від своїх обов`язків, як батько. Причиною розпаду шлюбу є те, що у позивача з відповідачем різні погляди на моральні аспекти подружнього життя, сторони втратили один до одного почуття любові та взаємоповаги, перестали вести спільне господарство, спільне життя не склалось, проживають окремо, шлюб має формальний характер. Позивач просить суд розірвати шлюб між нею [PERSON] та відповідачем [PERSON], який зареєстрований в Почаївській міській раді Кременецького району, Тернопільської області 21 липня 2016 року (актовий запис № 34); визначити місце проживання дочки [PERSON], [INFO], з матір'ю - [PERSON], [INFO]; стягнути з [PERSON], [INFO], аліменти на користь [PERSON], [INFO], на утримання малолітньої дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач в судове засідання не з'явився, надіславши суду заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Суд, дослідивши надані сторонами документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення зі слідуючих міркувань. Судом встановлено, що сімейне життя не склалось, сторони втратили один до одного почуття любові та взаємоповаги, злагоди у сімейному житті не має. Позивач вважає, що подальше збереження сім'ї є недоцільним і неможливим, шлюб носить формальний характер, примирення заперечує. З свідоцтва про одруження серії [NUMBER] вбачається, що 21 липня 2016 року був укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON], в Почаївській міській раді Кременецького району Тернопільської області, актовий запис № 34. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище «[PERSON]». З свідоцтва про народження серії [NUMBER] слідує, що [PERSON] народилася [INFO] (актовий запис про народження № 15). Її батьками є [PERSON] та [PERSON]. Згідно ст.110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч.2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд вважає, що причини, які змусили позивача наполягати на розірванні шлюбу, є вагомими та обґрунтованими, а позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів. Разом з тим, відповідно до ч.2 ст. 182 СК України (в редакції від 17 травня 2017 року, який набрав чинності 08 червня 2017 року) розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. В судовому засіданні встановлено, що батьки неповнолітньої [PERSON] мешкають окремо, дитина проживає з матір`ю. А тому, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дочки - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 усіх видів його заробітку(доходу), але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 10 серпня 2018 року та до досягнення дитиною повноліття. Враховуючи вищевикладене, суд вважає що заявлені позовні вимоги щодо стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на дочку [PERSON] підлягають до задоволення. Згідно з ч. 1, 2 і ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Оскільки сторони дійшли згоди щодо визначення місця проживання дитини, відповідач позовні вимоги визнає повністю, то суд вважає що заявлені позовні вимоги щодо визначення місця проживання дочки [PERSON], [INFO], з матір'ю - [PERSON], підлягають до задоволення. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved