Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб з [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог зазначала, що сімейне життя між сторонами не склалося, сімейні стосунки вони не підтримують, не ведуть спільне господарство, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу вона вважає неможливим. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 23 липня 2020 року провадження у даній справі зупинено та надано сторонам строк для примирення 3 місяці. Ухвалою суду від 26 вересня 2020 року провадження у справі відновлене. В судове\~засідання позивач\~не з`явилась,\~від неї\~надійшла заява,\~в якій\~позовні вимоги\~підтримала в\~повному обсязі,\~не заперечувала\~проти заочного\~розгляду справи,\~просила справу\~розглянути за\~її відсутності\~та \~після розірвання\~шлюбу залишити\~їй прізвище « [PERSON] ». \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не з`явився, надіслав суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що підстави розлучення викладені позивачем не відповідають дійсності та вигадані позивачкою, з метою позбавити його можливості у подальшому оформити право власності на спільну квартиру. До подання даного позову вони разом вели господарство, ніяких сварок та протиріч між ними не було, тому дана позовна заява стала для нього несподіванкою. Враховуючи небажання позивачки помиритися не заперечував відносно розірвання шлюбу саме з вказаних ним у відзиві підстав та просив справу розглянути за його відсутності. У відповіді на відзив позивач просила розірвати шлюб з відповідачем, з доводами відповідача, які він вказав у своєму відзиві не погодилася та вказала, що з квітня 2018 року вони припинили проживати однією сім`єю, сімейні стосунки вони не підтримують, не ведуть спільне господарство, хоча відповідач проживає в її квартирі. Відповідач не вживав жодних заходів до примирення, а скористався часом наданим на примирення для підготовки позову до суду про визначення порядку користування квартирою. В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності досліджені докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до свідоцтва про шлюб, сторони зареєстрували шлюб 17 січня 1995 року Полігонівською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області, актовий запис №1. Під час державної реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.7). Судом, за заявою відповідача, сторонам надавався строк на примирення, після спливу якого, відповідач визнав позов та не заперечував проти розірвання шлюбу, а позивач наполягала на розірванні шлюбу. Згідно зі ст.112 Сімейного кодексу України суд, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, виходячи з положень ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, суд вважає встановленим, що збереження сім`ї неможливе, шлюб сторін існує формально і може бути розірваний. Відповідно до статті 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З урахуванням\~приписів статті\~113\~СК України\~позивачу необхідно залишити прізвище, яке вона набула під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Відповідно до ст. 141 ЦПК України та Закону України Про судовий збір з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір, сплачений нею при поданні позову.

Outcome: approved