overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-20 00:00:00

позивач звернуся до суду з указаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 14 листопада 1977 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою в Курінській сільській раді Бахмацького району Чернігівської області. Дошлюбне прізвище відповідачки - [PERSON]. Шлюб у обох - перший. Від шлюбу мають дорослого сина [PERSON], 1979 року народження. Сімейні відносини вони припинили з січня 2014 року. Причиною цього є ті обставини, що вони не знаходять спільної думки при вирішенні життєвих питань. Відповідачка майже ніколи не прислуховується до його пропозицій щодо питань спільного життя і часто ігнорує його думку, на його прохання свою поведінку не змінила. Фактично протягом двох років він особисто займається приготуванням їжі для себе, пранням білизни, одягу, прасуванням, всіма сімейними справами. У зв'язку з викладеним вище [PERSON] просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою. Позивач в судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги та просить їх задовольнити з указаних вище підстав, на примирення не згодний. При цьому пояснив, що з серпня 2014 року вони проживають окремо. Відповідачка у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, вважає, що серйозних підстав для розірвання шлюбу немає і ще можливе налагодження між ними стосунків. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. З матеріалів справи встановлено, що з 14 листопада 1977 року сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано Курінською сільською радою Бахмацького району Чернігівської області (а.с.5). За час шлюбу у них народився син [PERSON], 1979 року народження. Однак сторони з січня 2014 року припинили подружні відносини, з серпня 2014 року проживають окремо. Як встановлено з пояснень позивача вони втратили взаєморозуміння у вирішенні питань життя сім'ї, розподілу обов'язків, у зв'язку з чим позивач вважає неможливим їх спільне проживання та збереження сім'ї. Сторонам надавався строк для примирення на три місяці. Однак примирення між ними не відбулося, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що спільне життя подружжя [PERSON] і [PERSON] збереження їхнього шлюбу суперечить інтересам позивача. Враховуючи вищевикладене, положення ст.ст.110, 112 СК України, є підстави для розірвання шлюбу між [PERSON] і [PERSON] За клопотанням позивача судові витрати залишаються за ним. Відповідно до ст.ст.110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-25 00:00:00

позивач звернуся до суду з указаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 29 серпня 2009 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою у відділі реєстрації актів цивільного стану Кролевецького районного управління юстиції Сумської області, актовий запис № 82. За час шлюбу [INFO] у них народилася дочка [PERSON]. З початку березня місяця 2014 року між ними відсутні фактичні шлюбні відносини, у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння у вирішенні питань щодо виховання дитини та ведення спільного господарства. Саме з цього моменту між ними втрачені всі фізичні та духовні зв'язки, що унеможливлює подальше проживання у шлюбі. За рішенням Кролевецького районного суду Сумської області від 13.08.2014 року з нього стягнуті аліменти на дитину. Вони проживають в одному будинку, оскільки між ними існує домовленість про те, що він надає відповідачці разом з дочкою житлову площу для проживання, а також бере участь у вихованні дитини та її матеріальному утриманні. У зв'язку з викладеним вище [PERSON] просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою. Позивач в судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги та просить їх задовольнити з указаних вище підстав, на примирення не згодний. Відповідачка, належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. З матеріалів справи встановлено, що з 29 серпня 2009 року сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану Кролевецького районного управління юстиції Сумської області, актовий запис за №82 (а.с.4). За час шлюбу у них народилася дочка [PERSON], [INFO] (а.с.5). Однак сторони з початку березня місяця 2014 року припинили подружні відносини. Як встановлено з пояснень позивача вони втратили взаєморозуміння у вирішенні питань щодо виховання дитини та ведення спільного господарства, у зв'язку з чим позивач вважає неможливим їх спільне проживання та збереження сім'ї і наполягає на розірванні шлюбу. Сторонам надавався строк для примирення на шість місяців, однак примирення між ними не відбулося, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Дитина проживає з відповідачкою, з позивача за рішенням суду стягнуті на неї аліменти. Спору щодо місця проживання дитини та поділу спільного майна між сторонами немає. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що спільне життя подружжя [PERSON] і [PERSON] збереження їхнього шлюбу суперечить інтересам позивача. Враховуючи вищевикладене, положення ст.ст.110, 112 СК України, є підстави для розірвання шлюбу між [PERSON] і [PERSON] За клопотанням позивача судові витрати залишаються за ним. Відповідно до ст.ст.110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

Позивач звернуся до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що 26.12.2003 р. взяв шлюб із відповідачем, та подружжя має неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] Як зазначається позивачем при зверненні до суду спільне життя е склалося, сімейні відносини припинені з січня 2013 року, причиною розпаду сім'ї стала взаємна втрата почуття любові та поваги один до одного, сварки на побутовому рівні, змінилися життєві цінності та погляди на життя. Посилаючись у позові на те, що на даний час почуття любові втрачені, зазначене ц стало приводом для цього звернення до суду із даним позовом. У судове засідання позивач не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій зазначив, що позов підтримує повністю. Відповідач в окремо наданій заяві просила суд розглядати справу у її відсутності, позов визнала. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, беручи до уваги той факт, що визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд, дослідивши матеріали справи та з урахуванням заяв сторін, дійшов до висновку про наявність підстав для ухвалення рішення про задоволення позову повністю з огляду на таке. Як було встановлено судом, 26.12.2003 р. між сторонами за цим позовом був зареєстрований шлюб, про що був зроблено відповідний актовий запис та видано свідоцтво; подружжя має дитину - сина [PERSON], [INFO] Згідно з ч. 1 ст. 110 ЦПК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя; згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Таким чином, суд, з'ясував фактичні взаємини подружжя, зокрема те, що подружжя відсторонилося один від одного, шлюбні відносини подружжя припинені з січня 2013 року, а також дійсні причини позову про розірвання шлюбу (різні погляди подружжя на сімейні відносини, відсутність розуміння, втрата поваги та любові), які у свою чергу вплинули на шлюбні стосунки, дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам цього подружжя, що має істотне значення. Разом з тим, приймаючи рішення про задоволення позову, суд бере до уваги наявність у подружжя неповнолітньої дитини, враховує також її інтереси та зазначає про те, що задля охорони її інтересів є кращим проживання в повній родині, і водночас зауважує, що зазначені вище та дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя, визнання позову відповідачем, спільність рішення про розірвання шлюбу тощо вочевидь свідчать про те, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам обох подружжя, тому суд вважає за необхідне позов задовольнити повністю. Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до приписів ст.ст. 88 та 215 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

Позивач звернуся до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що 27.09.2008 р. взяв шлюб із відповідачем, та подружжя має неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO] Як зазначається позивачем при зверненні до суду спільне життя не склалося, сімейні відносини припинені з 4 липня 2013 року, причиною розпаду сім'ї стали сварки в результаті різних поглядів на сімейне життя, ведення спільного господарства. Посилаючись у позові на те, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача та інтересам дитини, зазначене ц стало приводом для цього звернення до суду із даним позовом. У судове засідання позивач не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій зазначив, що позов підтримує повністю. Відповідач в окремо наданій заяві просила суд розглядати справу у її відсутності, позов визнала. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, беручи до уваги той факт, що визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд, дослідивши матеріали справи та з урахуванням заяв сторін, дійшов до висновку про наявність підстав для ухвалення рішення про задоволення позову повністю з огляду на таке. Як було встановлено судом, 27.09.2008 р. між сторонами за цим позовом був зареєстрований шлюб, про що був зроблено відповідний актовий запис та видано свідоцтво; подружжя має дитину - доньку [PERSON], [INFO] Згідно з ч. 1 ст. 110 ЦПК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя; згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Таким чином, суд, з'ясував фактичні взаємини подружжя, зокрема те, що подружжя відсторонилося один від одного, шлюбні відносини подружжя припинені з 4 липня 2013 року, а також дійсні причини позову про розірвання шлюбу (різні погляди подружжя на сімейні відносини, відсутність розуміння, сварки), які у свою чергу вплинули на шлюбні стосунки, дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам цього подружжя, що має істотне значення. Разом з тим, приймаючи рішення про задоволення позову, суд бере до уваги наявність у подружжя неповнолітньої дитини, враховує також її інтереси та зазначає про те, що задля охорони її інтересів є кращим проживання в повній родині, і водночас зауважує, що зазначені вище та дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя, визнання позову відповідачем, спільність рішення про розірвання шлюбу тощо вочевидь свідчать про те, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам обох подружжя, тому суд вважає за необхідне позов задовольнити повністю. Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до приписів ст.ст. 88 та 215 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

Позивач звернуся до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 1995 року, та подружжя має неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу буде мешкати разом із відповідачем. Як зазначається позивачем при зверненні до суду спільне життя складалося не найкращим чином, виникали суперечки між подружжям, оскільки вони мають різні погляди на життя, не розуміє один одного, що вплинуло на шлюбні відносини та призвело до відчуження та втрати почуття любові та взаємно згоди, а в кінцевому результаті - до фактичного припинення шлюбних відносин (з 2011 року подружжя мешкає окремо). Посилаючись у позові на те, що подальший шлюб з відповідачем носить умовний характер, сім'я розпалася остаточно та відновленню не підлягає, у позові й заявлено відповідну вимогу про розірвання шлюбу. У судове засідання позивач не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій зазначив, що позов підтримує повністю. Відповідач в окремо наданій заяві просила суд розглядати справу у її відсутності, позов визнала. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, беручи до уваги той факт, що визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд, дослідивши матеріали справи та з урахуванням заяв сторін, дійшов до висновку про наявність підстав для ухвалення рішення про задоволення позову повністю з огляду на таке. Як було встановлено судом, 23.09.1995 р. між сторонами за цим позовом був зареєстрований шлюб, про що був зроблено відповідний актовий запис та видано свідоцтво; подружжя має дитину - [PERSON], [INFO] Згідно з ч. 1 ст. 110 ЦПК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя; згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Таким чином, суд, з'ясував фактичні взаємини подружжя, зокрема те, що подружжя відсторонилося один від одного, шлюбні відносини подружжя припинені, а також дійсні причини позову про розірвання шлюбу (різні погляди подружжя на сімейні відносини, відсутність розуміння), які у свою чергу вплинули на шлюбні стосунки, дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам цього подружжя, що має істотне значення. Разом з тим, приймаючи рішення про задоволення позову, суд бере до уваги наявність у подружжя неповнолітньої дитини, враховує також її інтереси та зазначає про те, що задля охорони її інтересів є кращим проживання в повній родині, і водночас зауважує, що зазначені вище та дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя, визнання позову відповідачем, спільність рішення про розірвання шлюбу тощо вочевидь свідчать про те, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам обох подружжя, тому суд вважає за необхідне позов задовольнити повністю. Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до приписів ст.ст. 88 та 215 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-08 00:00:00

Позивач звернуся до суду із даним позовом, просить вселити неповнолітнього [PERSON] у квартиру [ADDRESS] ; зобов`язати [PERSON] не чинити перешкод у здійсненні [PERSON] права користування квартирою [ADDRESS] . Заслухавши пояснення представника позивача [PERSON] , вивчивши письмові докази по справі, враховуючи те, що для виготовлення повного тексту рішення необхідний значний час,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-13 00:00:00

Позивач звернуся до суду із зазначеним позовом, в якому просить розірвати зареєстрований 08 серпня 2015 року шлюб з[PERSON], посилаючись на те, що від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], а спільне життя з відповідачем не склалося у зв'язку з несумісними характерами і різними поглядами на життя. Між ними виникають сварки, які негативно впливають на їх здоров»я. Разом вони не проживають, спільного господарства не ведуть, примирення між ними неможливо. Позивач в судове засідання не з'явилася, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримку позову та згоду на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не з»явився, будучи повідомленим за зареєстрованим місцем проживання, і не надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, тому відповідно до ст.280 ЦПК України суд вирішив справу на підставі наявних у ній даних та доказів, постановивши ухвалу про заочний розгляд справи, враховуючи, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Законними підставами для задоволення позову є ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України,яка передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечилоб їх інтересам одного з них, інтересах їх дітей, що мають істотне значення. Суд відповідно до ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України з'ясував фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, прийняв до уваги неможливість примирення подружжя і встановив, що їх подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, тому їх формально існуючий шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача понесені нею судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-22 00:00:00

Позивач звернуся до суду із зазначеним позовом, в якому просить розірвати зареєстрований 12 березня 2015 року шлюб з [PERSON], посилаючись на те, що від шлюбу мають двох неповнолітніх дочок: Кіру, [INFO], та Єлизавету, [INFO], а спільне життя з відповідачем не склалося у звязку з несумісними характерами і різними поглядами на сімейні обов»язки, через що між ними виникають сварки, які негативно впливають на стан їх здоров*я. Разом вони не проживають, спільного господарства не ведуть, примирення між ними неможливо. Позивач в судове засідання не з*явилася, надавши до суду заяву про розгляд справи за її відсутності і ухвалення заочного рішення у разі неявки відповідача. Належним чином повідомлений відповідач в судове засідання не зявилася і від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, тому суд відповідно до ст.224 ЦПК України розглянув справу на підставі наявних у ній даних та доказів, постановивши ухвалу про заочний розгляд справи, враховуючи, що позивач проти цього не заперечує. Дослідивши усі докази по справі, суд відповідно до ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України зясував фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, прийняв до уваги неможливість примирення подружжя і встановив, що їх подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, тому їх формально існуючий шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача понесені нею судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-09 00:00:00

Позивач звернуся до суду із позовною заявою в якій просить визнати за нею право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 2,54га., а саме: 2,16га. - рілля, 0,53га.-пасовище, які розташовані на території Кальненської сільської Ради сільської Ради Зборівського району, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], посилаючись на те, що вона після смерті [PERSON], є спадкоємцем її майна. Однак свідоцтво про право на спадщину не видано. В судовому засіданні представник позивачки позов підтримав повністю та послався на обставини, викладені у позові. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, проте подав заяву, якою просить суд справу слухати без його участі, позовні вимоги визнає. Суд, вислухавши представника позивачки, дослідивши представлені докази, вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з такого. Стаття 1258 ЦК України передбачає, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.2 ст. 1274 ЦК України, cпадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 2,54га., а саме: 2,16га. - рілля, 0,53га.- пасовище, які розташовані на території Кальненської сільської Ради сільської Ради Зборівського району, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER]. Після смерті [PERSON] єдиним спадкоємцями її майна є позивачка по справі. Звернувшись в Зборівську державну нотаріальну контору з приводу оформлення спадщини, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки втрачено оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно. Враховуючи вищенаведене, за позивачкою слід визнати право власності на спадкове майно, оскільки вона прийняла спадщину та вступила в управління спадковим майном. На підставі наведеного,

Outcome: approved