Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, зазначивши, що 07 жовтня 2003 року зареєструвала шлюб з [PERSON], який було розірвано 14 березня 2016 року. У шлюбі мають доньку - [PERSON] [INFO], батьком якої є відповідач. Донька проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач не виконує батьківського обов'язку по утриманню дитини, а тому позивач просила стягувати з нього аліменти на утримання дитини в розмірі 500 гривень щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги з підстав наведених у позовній заяві, та просила стягувати з відповідача аліменти визначивши їх в твердій грошовій сумі по 500 гривень щомісячно. Відповідач позов визнав, суду пояснив, що він не працює, має не регулярні доходи, погоджується на стягнення аліментів в сумі 500 гривень на утримання дочки. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України - у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує прав інших осіб. Суд, розглянувши справу, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступного. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 07 жовтня 2003 року, який було розірвано на підставі рішення Мурованокуриловецького районного суду від 14 березня 2016 року (а.с. 5). В шлюбі мають малолітню дочку - [PERSON] [INFO] (а.с. 4). Дочка проживає разом з матір'ю і знаходяться на її утриманні, що стверджується довідкою виконавчого комітету Вищеольчедаївської сільської ради № 583 від 26 квітня 2016 року (а.с. 3). Відповідно до статті третьої Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Україною Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Приписами ст. 180 СК України визначено, що батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатність чоловіка , дружинм, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідач офіційно не працює, тобто має не регулярний, мінливий дохід, доказів щодо наявності хронічного захворювання, інших утриманців не надав. З урахуванням вище наведеного, суд вважає, що з відповідача слід стягувати аліменти на користь позивача на утримання дочки в твердій грошовій сумі 500 гривень щомісячно. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 551,20 грн., що передбачено Законом України «Про судовий збір».

Outcome: approved