Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-18 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до відповідача про зняття арешту з нерухомого майна , об»єкт обтяження « невизначене майно, все нерухоме майно», накладений постановою про накладення арешту, б/н, 04.04.2011, Кіровського ВДВС Кіровоградського МУЮ ([PERSON]), реєстраційний номер обтяження 04.04.2011 за № 11026335 та постановою про відкриття , б/н, 14.10.2010, Кіровський ВДВС Кіровоградського МУЮ ([PERSON] С.) реєстраційний номер обтяження 30.01.2012 за №12108318. В обґрунтування позову зазначено, що отримано витяг з Реєстру обтяжень нерухомого майна, з якого з'ясувалося, що на все нерухоме майно власника [PERSON], прож. [INFO] кор.З, кв.23, накладено арешт нерухомого майна. Арешт накладено на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження від 14.10.2010 року та постанови про накладення арешту від 04.04.2011 року, винесеними державним виконавцем Кіровського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції [PERSON] При зверненні до відділу державної виконавчої служби з'ясувалося, що на примусовому виконанні знаходився виконавчий лист №2-12826, виданий 25.02.2011 року Кіровським районним судом м.Кіровограда про стягнення з [PERSON] Володимирівни на користь ПАТ «[PERSON] Аваль» заборгованості по кредитному договору 96607,92 грн., судового збору 966,08 грн. та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а всього 97 694 грн. Постановою від 20.09.2012 року виконавчий документ повернуто стягувачеві, так як у боржника відсутнє майно, на яке можливо звернути стягнення. П.2 постанови визначено, що виконавчий документ може бути повторно пред'явлений для виконання в строк до 20.09.2013 року. Зазначений виконавчий документ до повторного виконання до відділу ДВС не пред'являвся. Таким чином, виконавче провадження було закінчено у зв'язку із поверненням виконавчого документу стягувачу, а враховуючи ту обставину, що стягувач в установлені строки на протязі одного року не звернувся повторно з виконавчим документом. 08.08.2007 року між ВАТ «[PERSON] Аваль» та [PERSON] було укладено кредитний договір №014-09.5-76696 з кінцевим терміном погашення до 07.08.2014 року. За виконання зобов'язань по умовам кредитного договору між Банком та позивачем укладено договір поруки від 08.08.2007 року. Кредитним договором передбачено повернення кредиту щомісячно в розмірах вказаних в Графіку погашення кредиту. 15.08.2007 року знялася з реєстрації із адреси [ADDRESS] та зареєструвалася за адресою м.Кіровоград, вул.Слави,3. В 2012 році був розірваний шлюб між позивачем та [PERSON] ( позичальником за кредитним договором) та останній платіж на погашення по кредиту здійснений в 2009 році, а тому просить задовольнити позов повністю. До судового засідання позивачем надано заяву про розгляд справи без їх участі та підтримання позову повністю (а. с. 77 ). До судового засідання представником відповідача ПАТ « [PERSON] Аваль» надано заперечення проти позову з посиланням, що 12.11.2010 року Кіровським районним судом м. Кіровограда ухвалено рішення у цивільній справі №2-12826/10 за позовом Публічного акціонерного товариства «[PERSON] Аваль» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості солідарно. Рішення набрало законної сили 23.11.2010 року. Згідно вказаного рішення 25.02.2010 року судом видано виконавчі листи №2-12826/10 про стягнення з [PERSON] та [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «[PERSON] Аваль» заборгованості за кредитним договором у розмірі 96 607,92 гривень, державного мита у розмірі 966,08 гривень та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120,00 грн. Оригінали зазначених виконавчих листів Банком разом із заявами про відкриття виконавчого провадження №С 10-114-1/712, №С10-114-1/712-А від 04.03.2011 року про стягнення заборгованості з [PERSON] та [PERSON] 04.03.2011 року були направлені для виконання до Кіровського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції. Відповідно на підставі поданих Банком заяв Кіровським відділом державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції були відкриті виконавчі провадження. 21.09.2011 року постановою державного виконавця виконавчий лист про стягнення з [PERSON] боргу у розмірі 97 694,00 гривень було повернуто Банку з підстав відсутності у боржника майна, на яке можна звернути стягнення. 12.10.2011 року виконавчий лист про стягнення боргу з [PERSON] разом із заявою про відкриття виконавчого провадження №С 10-114-1/3173 Банком був повторно направлений для виконання до Кіровського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції. 12.10.2016 року [PERSON] звернувся до Фортечного відділу державної виконавчої служби міста Кропивницький із заявами №114/5-84618 та №114/5-84619, в яких просив Відділ ДВС надати інформацію про стан виконавчих проваджень щодо боржників [PERSON] та [PERSON] 20.10.2016 року від Відділу ДВС були отримані відповіді за №54381 від 18.10.2016 року, з яких вбачалось, що виконавчі листи про стягнення боргу з [PERSON] та [PERSON] згідно постанов державного виконавця на підставі ст. 2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» були повернуті Банку ще 20.09.2012 року та 12.10.2012 року відповідно. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, яка була чинна на день повернення виконавчих документів) виконавчий документ, на підставі якого відкрите виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося, або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. При цьому стягувач не позбавлений права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього закону, який на той момент дорівнював одному року. За таких підстав виконавче провадження не вважається закінченим і накладений державним виконавцем арешт на майно не знімається. Відповідно ч. 1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Однак, зазначені вимоги Закону України «Про виконавче провадження» Відділом ДВС виконані не були, постанови про повернення виконавчого документу стягувачеві разом із оригіналами виконавчих листів №2-12826/10 Банком отримані не були. Також позивач дійшла необгрунтованого висновку щодо того, що у випадку непред'явлення виконавчого листа протягом року він вважається таким, що не підлягає виконанню. За приписами статті 369 Цивільного процесуального кодексу України виконавчий лист може бути визнаний таким, що не підлягає виконанню, лише судом за заявою стягувача або боржника і лише у разі, якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. До суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, [PERSON] не зверталась. На даний час рішення суду залишається невиконаним, через що [PERSON] у відповідності до статей 370, 371 ЦПК України звернувся до Кіровського районного суду міста Кіровограда із заявою про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку для їх пред'явлення. Справа на даний час не розглянута, а тому просить відмовити в задоволенні позову повністю. В судове засідання представник відповідача не з»явився , про час і місце розгляду справи повідомлено належним чином, поважні причини неявки суду не повідомлено. Згідно ст.169 ЦПК України, суд вирішує справу розглядати за даної явки і наявних матеріалів у справі. Судом встановлено наступні факти. Постановою про відкриття виконавчого провадження від 14.10.2010 року реєстраційний номер обтяження 12108318 та постановою про накладення арешту від 04.04.2011 року реєстраційний номер обтяження 11026335, винесеними державним виконавцем Кіровського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції [PERSON] накладено арешт на все нерухоме майно, де є власник [PERSON], що свідчить згідно з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а. с.9 ). Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, крім цього ст. 16 цього ж кодексу зазначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і одним із способів такого захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ч. 2 ст. 319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України власник може звернутися до суду з вимогою усунення будь-яких порушень його права. Статтею 391 ЦК України передбачено право власника на усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст.1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своим майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає справу в межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку щодо задоволення позову повністю, оскільки згідно витягу з реєстру нерухомого майна ( а.с. 9) арешти об»єкт обтяження « невизначене майно, все нерухоме майно», накладений постановою про накладення арешту, б/н, 04.04.2011, Кіровський ВДВС Кіровоградського МУЮ ([PERSON]), реєстраційний номер обтяження 04.04.2011 за № 11026335 та постановою про відкриття , б/н, 14.10.2010, Кіровський ВДВС Кіровоградського МУЮ ([PERSON] С.) реєстраційний номер обтяження 30.01.2012 за №12108318. Зазначені арешти накладені в межах виконавчого провадження по рішенню Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25.02.2011 року по справі № 2-12826/10 ( а.с. 12). Згідно довідки Фортечного відділу ДВС ( а.с. 11) станом на 20.09.16 року на виконанні виконавчі провадження відсутні. Згідно ухвали суду від 01.06.2017 року ( а.с. 69) заочне рішення у даній справі про стягнення з [PERSON] та [PERSON] на користь на користь Публічного акціонерного товариства « [PERSON] банк Аваль» скасовано, справу призначено до розгляду , а тому даний арешт є безпідставним та таким, що підлягає скасуванню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вирішує стягнути з Публічного акціонерного товариства « [PERSON] банк Аваль» на користь [PERSON] 275,60грн. судового збору та стягнути з Фортечного відділу державної виконавчої служби міста Кропивницький на користь [PERSON] 275,60грн. судового збору. На підставі ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16, ч. 1 ст. 316, ч. 1 ст. 328, ч. 2 ст. 386 ст. 392, ст.ст. ЦК України, ст. ст.11, 88, 212-218 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved