Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом. В своїй заяві позивач зазначила, що [INFO] року помер її брат - [PERSON], після смерті якого залишилося спадкове майно - житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в [ADDRESS], який він успадкував після своєї матері - [PERSON], яка у свою чергу успадкувала після померлого чоловіка - [PERSON]. Вона є спадкоємцем за заповітом, проте не має можливості успадкувати зазначений будинок через відсутність відповідних правовстановлюючих документів на спадкове майно, у зв'язку з чим приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу Мушинський Олександр Юрійович відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Інші спадкоємці, які прийняли спадщину, відсутні. Посилаючись на викладене, позивач просила суд визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після померлого [INFO] року [PERSON] право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS]. У підготовче засідання позивач не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності та вказала, що позовні вимоги підтримує. Представники відповідача та третьої особи - Глобинської державної нотаріальної контори Полтавської області, третя особа - приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу Мушинський Олександр Юрійович в підготовче засідання не з'явилися, подали до суду заяви в яких просили справу розглядати за їх відсутності та вказали, що заперечень проти позову не мають. Відповідно до ч. 1 ст. 198 ЦПК України, підготовче судове засідання проводиться за правилами, встановленими главою 6 цього розділу, з урахуванням особливостей підготовчого засідання, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Представник третьої особи - Глобинської районної державної адміністрації в підготовче засідання не з'явився, не повідомивши суд про причину неявки, належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання. Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України,якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника), без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об'єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серія [NUMBER], виданого Ів-Селищенською сільською радою Глобинського району Полтавській області 22 вересня 1997 року (а.с. 17). Згідно довідки Івановоселищенської сільської ради Глобинського району Полтавської області №339 від 01 листопада 2018 року за [PERSON] згідно запису №287 погосподарської книги №4 сільської ради 1996-2000 роки значиться нерухоме майно - житловий будинок з господарськими будівлями, побудований в 1970 році, розташований по [ADDRESS] на неприватизованій земельній ділянці (а.с.7). Як вбачається із копії спадкової справи №220, заведеної після померлого [INFO] року [PERSON], заяву про прийняття спадщини після померлого подала його дружина - [PERSON], яка є спадкоємцем за законом. Нотаріусом визначено коло спадкоємців та встановлено, що єдиним спадкоємцем за законом після померлого є [PERSON], на ім'я якої видавалися свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с. 95-103). Правовідносини по спадкуванню майна після [PERSON] виникли на час дії Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року. Відповідно до ч. 1 ст. 524 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно ч. 1 ст. 529 Цивільного кодексу Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до ч.1, 2 ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Таким чином, спадкоємцем майна після померлого [INFO] року [PERSON] є його дружина - [PERSON], яка подала відповідну заяву до нотаріальної контори, а отже є такою, що прийняла спадщину. [INFO] року [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого Виконавчим комітетом Івановоселищенської сільської ради Глобинського району Полтавської області 06 січня 2016 року (а.с. 18). Згідно свідоцтва про право на спадщину законом, виданого 15 вересня 2016 року приватним нотаріусом Глобинського районного нотаріального округу [PERSON], спадщину за законом після померлої [PERSON] прийняв її син - [PERSON] (а.с. 52-54). [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області 18 квітня 2018 року (а.с. 16). [PERSON] за життя - 12 лютого 2018 року склав заповіт, яким все належне йому майно, права та обов'язки заповідав [PERSON], [INFO]. Заповіт посвідчено секретарем Івановоселищенської сільської ради Глобинського району Полтавської області та зареєстровано в реєстрі за №9 (а.с.8). [PERSON] (позивач) звернулася до приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Мушинського Олександра\~Юрійовичаіз заявою про видачу на її ім'я свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлого [INFO] року [PERSON]. 26 листопада 2018 року нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва, оскільки заявником не було надано правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с. 6). Як вбачається з дослідженої в судовому засіданні копії спадкової справи№32/2018, заведеної після померлого [INFO] року [PERSON], заяву про прийняття спадщини подала сестра померлого - [PERSON], яка є спадкоємцем за заповітом. Нотаріусом визначено коло спадкоємців та встановлено, що єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після померлого є [PERSON], на ім'я якої видавалося свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Інші спадкоємці, які прийняли спадщину, відсутні (а.с. 35-82). Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок по [ADDRESS] від 24 жовтня 2018 року та висновку по будівництву №824/02-04 від 19 грудня 2018 року, житловий будинок літ. «А», загальною площею 66,9 кв.м, житловою площею 28,3 кв.м; погріб з шийкою літ. «В» площею 11,60 кв.м, прибудова літ. «а» площею 17,80 кв.м, гараж-сарай літ. «б» площею 76,50 кв.м, літня кухня літ. «Б» площею 29,60 кв.м, сарай літ. «б1» площею 47,40 кв.м, навіс літ. «бн» площею 28,00 кв.м, гараж-сарай літ. «Г» площею 39,20 кв.м. - збудовані без істотних порушень діючих будівельних норм та правил (а.с. 9,10-15). Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 157494160 від 25 лютого 2019 року, за житловим будинком [ADDRESS] право власності, інші речові права, іпотеки та обтяження не зареєстровані (а.с. 93). Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ч. 4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, тому позивач позбавлений можливості отримати дублікат правовстановлюючого документу на ім'я померлого. На час будівлі будинку, який є спадковим майном (у 1970 році) питання набуття права власності регулювалися Указом Президії Верховної ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» і прийнятою відповідно до цього Указу постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків». Ці правові акти не пов'язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації. Запис в погосподарській книзі сільської ради про належність домоволодіння певній особі, був офіційним доказом права власності даної особи на це домоволодіння. У відповідності до ст. ст. 1217, 1218 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265цього Кодексу. Частиною 5 статті 1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] за життя на передбачених законом підставах набув право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в [ADDRESS], позивач є спадкоємцем за заповітом, прийняла спадщину після померлого у встановленому законом порядку. Інші спадкоємці, які прийняли спадщину, відсутні, а отже позивач [PERSON] має право на успадкування названого майна. Приймаючи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що позов є законним та обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved