Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-20 00:00:00

Позивач\~ звернулася до суду з позовом і просила визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими спорудами №13 по вул.Садова в с.Вороньки Чорнухинського району Полтавської області в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], який помер 27.05.2006 року. Свої вимоги обгрунтовувала тим, що її батько був власником зазначеного будинку, в встановлений законом строк прийняла спадщину, проте в нотаріальній конторі оформити своє право на будинок немає можливості через відсутність правовстановлюючих документів на зазначений будинок. Позивач надала письмове клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю( а.с.71). Відповідач позов визнала повністю і суду пояснила, що вона є спадкоємцем за заповітом після смерті їх з позивачем матері [PERSON], яка була дружиною [PERSON] і зареєстрована в [INFO], де проживав їх батько. Через стосунки матері з батьком, вона з ним майже не проживала, була то в своїй матері, то у них з сестрою. Спадщину за заповітом матері вона прийняла, а саме земельну ділянку, площею 2,444 га, розташованої на території Вороньківської сільської ради Чорнухинського району. З заявою про прийняття спадщини після батька не приймала за домовленістю з сестрою [PERSON], позивачем у справі. За правилами ч.4 ст.174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Підтверджується матеріалами справи те, що на підставі ст.ст.1261 ЦК України\~ позивач є спадкоємцем за законом після смерті 27.05.2006 [PERSON], отрмимала свідоцтво про право на спадщину за законом на інше майно спадкодавця, однак позбавлена змоги оформити права на житловий будинок за відсутності правовстановлюючих документів, що стало підставою для відмови у вчиненні нотаріальних дій\~ (а.с. 5, 6, 8-11, 13,32,33,44-47). Спадковий будинок з господарськими спорудами по вул.Садова,13 в с.Вороньки Чорнухинського району Полтавської області, які побудовано до 05.08.1992 року належав померлому [PERSON] на підставі запису в погосподарській книзі (а.с.49-51). При житті дружина померлого [PERSON] та мати сторін [PERSON], яка померла 25.04.2015 і значилась членом домогосподарства (дружина) померлого 27.05.2007 [PERSON] в с.Вороньки Чорнухинського району Полтавської області, 13.06.2008 року склала заповіт, посвідчений секретарем виконкому Вороньківської сільської ради Чорнухинського району та зареєстрованим в реєстрі за №205, в якому заповідала відповідачу [PERSON] земельну ділянку в розмірі 2,44 га (а.с.61, 66). Враховуючи те, що відповідач позов визнала, а також виходячи з засад справедливості, виваженості та розумності, суд вважає, що відповідно до ст.392 ЦК України право власності\~ позивача підлягає захисту, що не буде суперечити закону та\~ при цьому не будуть порушені права, свободи чи інтереси інших осіб. При цьому необхідно зазначити, що Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою заступником міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року, передбачалась обовязкова реєстрація (інвентаризація) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п.4 Інструкції), в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах (п.20 Інструкції), тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. В силу п.3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 року № 127 (із змінами), не належать до самочинного будівництва індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 05.08.1992 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved