Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу за борговою розпискою, посилаючись на ту обставину, що згідно боргової розписки від 25.10.2011 року, відповідачка взяла у неї в борг грошові кошти в сумі 4000 гривень, які зобов'язувалась повертати частками щомісячно по 210 грн. Однак у зазначений термін відповідачка грошові кошти не повертала, станом на час звернення до суду борг не сплатила, тому позивач просить стягнути з неї борг у сумі 4000 грн., відсотки за користування грошима у сумі 179 грн. 79 коп., витрати на правову допомогу у розмірі 500 ( п'ятсот ) гривень та судові витрати. У судовому позивач позовні вимоги підтримала, просила суд позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач на неодноразові виклики до суду в судові засідання не з'являлася, причини неявки не повідомила, тому суд визнав за можливе розглянути справу зі згоди позивача, без участі відповідачки, в порядку заочного розгляду, відповідно до ст.ст. 224-225 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до п. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Так, судом встановлено, що 25.10.2011 року позивач уклала з відповідачкою договір позики на суму 4000 грн., які остання зобов'язувалася повертати рівними часками в розмірі 210 грн. щомісячно, про що відповідачкою написано розписку. Відповідачка, на час звернення позивача до суду з позовом зобов'язання за договором позики не виконала, гроші взяті в борг у розмірі, вказаному у розписці, позивачці не повернула, чим порушила умови договору між ними, що є підставою для задоволення позову в частині стягнення з відповідача боргу. Відповідно до ст.1050 ч.1 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язується сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином суд приходить до висновку про задоволення вимоги про стягнення відсотків за користування грошима, розрахунок якого приведений у позовній заяві та складає 179 грн. 79 коп. Щодо вирішення позовної вимоги про відшкодування витрат на правову допомогу суд виходить з того, що на підставі вимог ч. 1 ст.84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Згідно з ч 2 ст.84 ЦПК України граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. На підставі укладеної угоди представник, фахівець з галузі права [PERSON] згідно квитанції до прибуткового касового ордеру №03/1 від 21.03.2014 року отримав за надання правової допомоги 500,00 гривень. Вказаний розмір правової допомоги не перевищує встановленого ст.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розміру, а тому позовні вимоги в цій частині теж підлягають задоволенню. Згідно положень ст.88 ЦПК України, з огляду на задоволення позовних вимог суд стягує на користь позивача понесені ним судові витрати в повному обсязі. Враховуючи зазначене,

Outcome: approved