Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-26 00:00:00

Позивачі 19.02.2021 року звернулися до суду з вищевказаним позовом та просять визнати за ними по 1/2 права власності на земельну ділянку площею 1,2804 га, розташовану на території Миколаївської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, цільове призначення якої ведення особистого селянського господарства. Свої вимоги обґрунтовують тим, що [INFO] помер їх батько, [PERSON] , до складу спадкової маси після смерті якого серед іншого увійшло право власності на вказану вище земельну ділянку. Своїм майном на випадок смерті [PERSON] не розпорядився, а тому спадкування після його смерті відбувається за законом почергово. Позивачі являються спадкоємцями першої черги спадкування майна померлого, які прийняли спадщину, оскільки до дня смерті батька були зареєстровані та проживали разом з ним. Однак позивачі не мають можливості здійснити своє право на спадкування в позасудовому порядку, оскільки оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно були втрачені. З цих підстав просять позов задовольнити. У судове засідання позивачі [PERSON] , [PERSON] не з`явилися, однак подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, в яких зазначили, що позовні вимоги підтримують та просять такі задовольнити. Представник відповідача Славич О.П. в судове засідання не з`явився, однак подав заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутності, просить судові витрати покласти на позивача. Відповідач Давидівська сільська рада Львівського району Львівської області, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, однак представник відповідача подав клопотання про розгляд справи у його відсутності. Треті особи [PERSON] , [PERSON] , будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися та подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують та просять суд задоволити позов. Відтак, беручи до уваги ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надав, в силу положень п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності представника відповідача. Згідно ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Так як всі учасники справи не явилися в судове засідання, фіксування судового засідання технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснюється. Повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, які підтверджені дослідженими в судовому засіданні доказами в їх сукупності, відповідно до норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права суд вважає, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , [PERSON] , [INFO] , їх батьками значаться [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] , яке видане 09.04.1999 року, серії [NUMBER] , яке видане 10.05.2001 року. [INFO] помер батько позивачів - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 14.08.2009 року. За життя [PERSON] своїм майном на випадок смерті не розпорядився, а тому спадкування після його смерті здійснюється за законом почергово, у відповідності до вимог ч. 1, 2 ст. 1258 ЦК України. У відповідності до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] являються його діти, [PERSON] та [PERSON] , оскільки з своєю дружиною він розлучився 15.06.2007 року, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 16.06.2007 року. Треті особи [PERSON] та [PERSON] - батьки померлого [PERSON] у поданій суду заяві зазначили, що не зверталися щодо отримання спадщини після смерті сина та не мають такого наміру. До складу спадкової маси після смерті [PERSON] увійшло право власності на земельну ділянку, розташовану на території Миколаївської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства, площею 1,2804 га, кадастровий номер 4623684400:06:000:0007, що належала [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 560708 від 11.11.2008 року. За змістом норм статей 1268 - 1269 ЦК порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Так, відповідно до частин 3, 4 ст. 1268 ЦК спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, він не заявив про відмову від неї. [PERSON] , [PERSON] до дня смерті батька постійно проживали разом з ним в с.Миколаїв, Пустомитівського району Львівської області, протягом шести місяців після відкриття спадщини вони не заявляли про відмову від такої, а тому у відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України, вважаються таким, що прийняли спадщину. Згідно ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Судом також встановлено, що позивачі [PERSON] , [PERSON] являється єдиними спадкоємцями за законом майна померлого [PERSON] , які прийняли в порядку спадкування належну померлому земельну ділянку, тобто набули права власності на дане майно, проте не мають можливості здійснити своє право на спадкування в позасудовому порядку із-за втрати оригіналу державного акту на право власності на земельну ділянку. Приписами ст.328 ч.2 ЦК України встановлено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 16 Цивільного кодексу України, передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту прав та законних інтересів особи є визнання права. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З врахуванням наведеного вище, позовні вимоги підставні та підлягають задоволенню

Outcome: approved