Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом і вимоги обґрунтовує тим, що з 08.07.2013 року по 13.03.2020 року вона перебувала у трудових відносинах з Акціонерним товариством «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш». 13.03.2020 року вона звільнилася з роботи за угодою сторін (п.1 ст.38 КЗпП України). Вона працювала за професією стрижневик машинного формування. Згідно до акту розслідування хронічного професійного захворювання від 04.05.2020 року їй були встановлені такі професійні захворювання: ХОЗЛ II стадії токсико-пилової етіології в стадії нестійкої ремісії. Емфізема легень II ступеню. Легенева недостатність II ступеню. Захворювання професійне. Хронічна часторецидивуюча попереково-крижова радикулопатія з двостороннім корінцевим синдромом L5-S1 на фоні остеохондрозу, деформуючого спондильозу, спондилоартрозу попереково-крижового відділу, протрузії МХД L3-L4, L5-S1 з вираженим м`язово-тонічним та алгічним синдромами зі значним порушенням опорно-кінетичної функції хребта та нижніх кінцівок. Захворювання професійне від тривалих фізичних навантажень на виробництві. Хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість з помірним ступенем зниження слуху III ст. Захворювання професійне, від тривалого впливу виробничого шуму на виробництві. Хронічний атрофічний ринофаринголарингіт токсико-пилової етіології, стадія нестійкої ремісії. Захворювання професійне. (Основний діагноз). У п.18 акту зазначено, професійне захворювання виникло через: недосконалість технологічного процесу, проведення робіт в умовах підвищеного рівня виробничого шуму. пилу, локальної вібрації, фізичного перенапруження та хімічних речовин. У п.17 Акту зазначено, що вона здійснювала проведення робіт в умовах підвищеного виробничого шуму та пилу при неефективній роботі системи вентиляції, кондиціонування повітря, недотримання режимів раціональної організації праці та відпочинку, що свідчить про те, що роботодавець не забезпечив виконання вимог щодо здорових та безпечних умов праці, як того вимагала ст.6, 7. 13 Закону України «Про охорону праці», що підтверджує наявність вини відповідача у настанні шкідливих наслідків для здоров`я позивача. Відповідно до довідки виданої Спеціалізованою МСЕК м.Суми від 03.06,2020 року про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності, ступінь втрати працездатності склала 60% первинно та встановлена III група інвалідності. За рекомендацією лікарів вона потребує лікування, забезпечення лікарськими засобами та виробами медичного призначення, санаторно-курортне лікування, лікування у пульмонолога, ЛОР, невропатолога. Отримані нею професійні захворювання потягли за собою спричинення як фізичних так і моральних страждань. Стан її здоров`я такий, що їй протипоказана важка фізична праця. переохолодження, несприятливі метеофактори. У зв`язку з профзахворюванням протягом тривалого часу вона страждає через постійні сердечні та легеневі болі, що заподіює їй значні моральні страждання, переживання. Стан її здоров`я погіршується, змушена постійно лікуватися як амбулаторно, так і в стаціонарах, однак поліпшення не настає. Спричинену моральну шкоду їй важко оцінити в грошовому розмірі, але враховуючи ступінь та тяжкість наслідків втрати здоров`я, враховуючи те, що для неї одним з варіантів полегшення моральних страждань може бути санаторно-курортне лікування, зміна щоденного оточення та покращення життєво-побутових умов. Тому виходячи з принципу розумності та співмірності сума в 60000грн. є такою, що відповідає тяжкості її моральних страждань. Кожен відсоток стійкої втрати працездатності вона оцінює в 1000грн. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути на її користь з Акціонерного товариства «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш» 60000грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди спричиненої ушкодженням здоров`я. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - [PERSON] позовну заяву [PERSON] про відшкодування моральної шкоди підтримав повністю з зазначених в позові підстав, просив суд їх задовольнити. Представник відповідача Акціонерного товариства «Сумський завод «Насосенергомаш» Шепілова Л.І. позовні вимоги [PERSON] не визнала, просила суд відмовити в задоволенні позову, пояснивши, що позивачка лише шість років працювала в Товаристві в шкідливих умовах праці, [PERSON] має стаж роботи в шкідливих умовах праці на інших підприємствах. Тому вважає необґрунтованим стягнення відшкодування моральної шкоди з Товариства. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав: Судом установлено, що позивач [PERSON] з 08.07.2013 року по 13.03.2020 року перебувала у трудових відносинах з Акціонерним товариством «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш». 13.03.2020 року позивач звільнена з роботи за угодою сторін, на підставі п.1 ст.38 КЗпП України. Викладені обставини підтверджуються копією трудової книжки позивача [PERSON] (а.с.7-10). Згідно з актом розслідування хронічного професійного захворювання від 04 травня 2020 року [PERSON] були встановлені такі професійні захворювання: «ХОЗЛ II стадії токсико-пилової етіології в стадії нестійкої ремісії. Емфізема легень II ступеню. Легенева недостатність II ступеню. Захворювання професійне. Хронічна часторецидивуюча попереково-крижова радикулопатія з двостороннім корінцевим синдромом L5-S1 на фоні остеохондрозу, деформуючого спондильозу, спондилоартрозу попереково-крижового відділу, протрузії МХД L3-L4, L5-S1 з вираженим м`язово-тонічним та алгічним синдромами зі значним порушенням опорно-кінетичної функції хребта та нижніх кінцівок. Захворювання професійне від тривалих фізичних навантажень на виробництві. Хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість з помірним ступенем зниження слуху III ст. Захворювання професійне, від тривалого впливу виробничого шуму на виробництві. Хронічний атрофічний ринофаринголарингіт токсико-пилової етіології, стадія нестійкої ремісії. Захворювання професійне. (Основний діагноз)» (а.с.11-14). В п.18 акту зазначено, що хронічне професійне захворювання (отруєння) виникло через недосконалість технологічного процесу, проведення робіт в умовах підвищеного рівня виробничого шуму, пилу, локальної вібрації, фізичного перенапруження та хімічних речовин, що свідчить про те, що роботодавець не забезпечив виконання вимог щодо здорових та безпечних умов праці, як того вимагала ст.ст. 6, 7. 13 Закону України «Про охорону праці», що підтверджує наявність вини відповідача у настанні шкідливих наслідків для здоров`я позивача. Відповідно до довідки виданої спеціалізованою МСЕК м.Суми від 03.06.2020 року про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності, ступінь втрати працездатності склала 60%, огляд первинний (а.с.15). Згідно з ч.2 ст.153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Відповідно до ст.237-1 КЗпП України передбачається відшкодування власником або уповноваженим ним органом працівникові моральної шкоди. Відшкодування такої шкоди проводиться тоді, коли порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Моральна шкода відшкодовується працівникові безпосередньо роботодавцем за таких умов: наявності факту порушення роботодавцем законних прав працівника; у разі виникнення у працівника моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків або виникнення необхідності для працівника додаткових зусиль для організації свого життя, за наявності причинного зв`язку. Саме роботодавець зобов`язаний забезпечити безпечні та нешкідливі умови праці. В зв`язку з професійними захворюваннями [PERSON] , зазнає фізичних і моральних страждань, які полягають у погіршенні стану її здоров`я, і як наслідок необхідність тривалого лікування. Позивач має значні обмеження в життєдіяльності, звичках, бажаннях. Позивач змушена докладати додаткових зусиль для організації свого життя. Так, відповідач створив неналежні умови праці позивача, внаслідок яких позивач отримала професійне захворювання зі стійкою втратою працездатності, що призвело її до моральних страждань і є підставою для відшкодування моральної шкоди. З матеріалів справи вбачається і підтверджується належними письмовими доказами (актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 04.05.2020 року - а.с.11-14; актом №22 огляду медико-соціальною експертною комісією від 03.06.2020 року (а.с.25-26), що внаслідок неправомірного виконання відповідачем обов`язків з питань охорони праці, порушено права [PERSON] , їй заподіяно моральну шкоду, яка полягає у стражданнях, яких позивач зазнала у зв`язку з хворобою, втратою професійної працездатності. Згідно з ч.1, п.1 ч.2 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачу внаслідок професійного захворювання було заподіяно моральну шкоду, яка не відшкодована, тобто право позивача є порушеним і підлягає захисту. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача, суд враховує стаж роботи позивача в Акціонерному товаристві «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш» в шкідливих умовах праці, в умовах впливу шкідливих факторів протягом неповних семи років. З трудової книжки позивача [PERSON] вбачається, що позивач до працевлаштування в Товариство тривалий час працювала в умовах впливу шкідливих факторів - стрижневиком в ливарному цеху ПАТ «Центролит» та стрижневиком в ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання». Враховуючи характер, обсяг та тривалість моральних та фізичних страждань позивача [PERSON] , її стаж роботи в Товаристві, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд визначає розмір в відшкодування моральної шкоди позивачу в сумі 16000грн., яка підлягає стягненню з Акціонерного товариства «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш» на користь [PERSON] . Відповідно до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 840грн.80коп.

Outcome: partial