Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-18 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до відповідача про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, визнання припиненим зобовязань, посилаючись на те, що 19 серпня 2016 року Приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], було здійснено виконавчий напис, яким запропоновано стягнути з неї на користь ПАТ «Комерційний банк «Приватбанк», грошові кошти у сумі 576 589 грн. 17 коп. На даний час Соснівським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області на підставі виконавчого напису відкрито виконавче провадження та здійснюються заходи з його примусового виконання. Підставою для здійснення виконавчого напису, приватний нотаріус вказала про існування заборгованості по Кредитному договору № CSHQAK00100003 від 19.12.2005 року, укладений між нею та ПАТ «КБ «ПриватБанк». Дійсно, 19 грудня 2005 року між нею та Банком було укладено зазначений кредитний договір. На виконання умов якого вона здійснювала всі необхідні платежі, та достроково здійснила погашення заборгованості по Кредитному договору. В звязку з чим, заборгованості на даний час по Кредитному договору не має. Крім того, з метою забезпечення виконання зобовязань по Кредитному договору між нею та Відповідачем 19.12.2005 року було укладено договір застави рухомого майна № CSHQAK00100003. Вважає, що у звязку з повним виконанням умов Кредитного договору, зобовязання по Кредитному договору припинились, як наслідок припинилося і право застави. Не зважаючи це, відповідач не визнає факт припинення зобовязань по Кредитному договору та Договору застави, внаслідок чого, вчиняє дії направлені на стягнення з неї заборгованості, не вчиняє дії по зняттю обтяжень з її майна та інформація про неї залишається в міжбанківській базі даних ненадійних позичальників. Така ситуація створює для неї суттєві труднощі в отриманні банківських послуг, зокрема встановлення необхідних кредитних лімітів та порушує її права, як власника майна. Тому просить визнати припиненими зобовязань по Кредитному договору та Договору застави. В судовому засіданні адвокат позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити. Відповідач до судового засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. В матеріалах справи мається заперечення на позовну заяву від 28 листопада 2017 року, в якому позовні вимоги не визнав та просив у їх задоволенні відмовити. Треті особи до судового засідання не зявилися, направили до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. Зі згоди адвоката позивача, відповідно до\~ст. 280 ЦПК України\~суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Суд, заслухавши думку адвоката, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства. В судовому засіданні встановлено, що 19 серпня 2016 року Приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], було здійснено виконавчий напис, яким запропоновано стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Комерційний банк «Приватбанк», грошові кошти у сумі 576\~589 грн. 17 коп. На даний час Соснівським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області на підставі виконавчого напису відкрито виконавче провадження та здійснюються заходи з його примусового виконання, що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження ВП № 53908034 від 11 травня 2017 року. Підставою для здійснення виконавчого напису, приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] вказала про існування заборгованості по Кредитному договору № CSHQAK00100003 від 19.12.2005 року, укладеного між [PERSON] та ПАТ «КБ «Приватбанк». Судом встановлено, що, дійсно, 19 грудня 2005 року між [PERSON] та ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено кредитний договір № CSHQAK00100003. Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору, Банк зобовязався надати кредитні кошти шляхом: надання готівкою через касу на строк до 19.12.2012 року включно, у вигляді не поновлюваної кредитної лінії у розмірі 12 672 доларів США зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом і комісією за розрахунково-касове обслуговування у розмірі 0,15 % від суми виданого кредиту щомісячно в період сплати. Погашення заборгованості за Кредитним договором повинна відбуватися щомісячно в сумі 243,84 доларів США. Крім того, з метою забезпечення виконання зобовязань по Кредитному договору між [PERSON] та Банком 19.12.2005 року було укладено договір застави рухомого майна № CSHQAK00100003. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 23 березня 2011 року у справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави, у задоволенні позову було відмовлено. Зокрема, рішенням суду було встановлено, що Банк мотивував свої вимоги тим, що станом на 17.02.2011 року у [PERSON] існувала заборгованість по Кредитному договору, а саме: по тілу кредиту - 2210,43 доларів США, відсотки - 1465,70 доларів США, комісія - 228,42 доларів США, пеня - 656,94 доларів США. При цьому Банком не було враховано платежі здійснені [PERSON] на загальну суму 6930 доларів США, у звязку з чим суд дійшов висновку про недоведеність Банком заборгованості [PERSON] по Кредитному договору. Вказане рішення суду залишене без змін ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 14 червня 2011 року. Крім того, Соснівським районним судом м. Черкаси розглядалася цивільна справа № 712/13316/15-ц за позовом ПАТ «КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення боргу по Кредитному договору. Ухвалою суду від 18 квітня 2016 року позовна заява залишена без розгляду на підставі заяви представника позивача про залишення позову без розгляду. Так, в ухвалі суду зазначено, що відповідно до висновку аудитора від 29.02.2016 року, позичальник [PERSON] сплативши станом на листопад 2010 року грошові кошти у розмірі 19630,87 доларів США, повністю виконала зобовязання по Кредитному договору щодо погашення тіла кредиту, процентів за користування кредитом та комісії за розрахунково-касове обслуговування. Отже, рішеннями судів встановлена відсутність у [PERSON] заборгованості по вказаному Кредитному договору. Частиною 4 статті 82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Разом з тим, згідно з підпунктом 3.1 пункту 3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 № 282/20595) нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Таким чином, трирічний строк по вимогах, щодо сплати грошових коштів по Кредитному договору закінчився 19.12.2015 року. Виконавчий напис було вчинено 19.08.2016 року. Отже, під час вчинення виконавчого напису нотаріусом було допущено порушення статті 88 Закону України «Про нотаріат» та підпункту 3.1 пункту 3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, щодо строків вчинення виконавчого напису. У відповідності до п. 3.2 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України N 296/5 від 22.02.2012 року, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 року N 1172. Відповідно до пункту 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» (далі - Перелік) для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобовязання; Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості. Таким чином, нотаріус, перш ніж вчинити виконавчий напис, повинен перевірити чи підпадає заявлена вимога під той вид заборгованості, про який йдеться в Переліку № 1172, чи подані всі передбачені Переліком документи, чи оформлені такі документи належним чином, чи підтверджують подані документи безспірність заборгованості боржника перед кредитором та прострочення виконання зобов'язання, чи не виник спір між зацікавленими особами, чи не минув встановлений законодавством строк для вчинення виконавчого напису. Отже, нотаріус повинен був відмовити у вчиненні нотаріальної дії з підстав, передбачених статтею 49 Закону України «Про нотаріат» через те, що вчинення такої дії суперечить законодавству України, не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії та закінчився строк протягом якого можливо вчинити виконавчий напис. Таким чином, у звязку з відсутністю у позивача заборгованості по Кредитному договору, суд вважає, що виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Згідно зі ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Статтею 599 ЦК України, встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. В звязку з повним виконанням [PERSON] умов Кредитного договору, на підставі ст.ст. 598, 599 ЦК України зобовязання по Кредитному договору вважаються припиненими. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 593 ЦК України право застави припиняється у разі припинення зобов'язання, забезпеченого заставою. Отже, в звязку з припиненням зобовязань по Кредитному договору, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 593 ЦК України припинилось і право застави. Виходячи з даних вимог закону, суд вважає, що позовні вимоги про визнання припиненими зобовязань по Кредитному договору та Договору застави є такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати в сумі 1\~920 грн.

Outcome: approved