Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-09 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом та просить визнати за нею право власності на Ѕ частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , який складається з житлового будинку літ. «А-1», загальною площею 53,20 кв.м., житловою площею 18,30 кв.м.; сараїв літ. «В», «Б», «Г»; літньої кухні літ. «Д», «д», «д1», погрібу літ. «Е», вбиральні літ. «Ж», свердловини літ. «К», огорожі № 1-4; також визнати за позивачем право власності на Ѕ вартості автомобіля ГАЗ-33021, державний реєстраційний номер [NUMBER] , що складає 5000,00 доларів США або 138500,00 гривень; стягнути з відповідача на користь відповідача суму витрат на правову допомогу. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що 18 листопада 1995 року вона з відповідачем зареєстрували шлюб у Малоданилівській сільській раді Дергачівського району Харківської області, який фіктивно розірвали 08 квітня 2003 року та продовжували проживати однією сім`єю. 05 липня 2004 року сторони знову зареєстрували шлюб. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . З 2013 року стосунки позивача та відповідача погіршилися, останній фактично створив нову сім`ю та перешкоджає позивачу та їх спільним дітям користуватися спільним майном. Позивач разом з сином проживають окремо у орендованій квартирі. Під час шлюбу їх подружжя за договором купівлі-продажу від 10 серпня 2011 року придбало житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , який складається з житлового будинку літ. «А-1», загальною площею 53,20 кв.м., житловою площею 18,30 кв. м.; сараїв літ. «В», «Б», «Г»; літньої кухні літ. «Д», «д», «д1», погрібу літ. «Е», вбиральні літ. «Ж», свердловини літ. «К», огорожі № 1-4, загальною вартістю 218062,00 гривень та 14 січня 2010 року автомобіль ГАЗ-33021, державний реєстраційний номер [NUMBER] , вартістю 12000 доларів США (на час звернення до суду вартість вказаного автомобіля складає 10000 доларів США, що є еквівалентом 277000,00 гривень), придбаним автомобілем відповідач користується особисто. Вказане майно за взаємною згодою сторін, оформлене на відповідача, однак є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] . Відповідач не бажає у добровільному порядку вирішити питання щодо спільного користування майном, що порушує права позивача, як співвласника такого майна, у зв`язку з чим позивач змушена звернутися до суду з позовом. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 04 лютого 2019 року відкрито провадження по справі. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 05 лютого 2019 року за заявою позивача вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення заборони відчуження на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , який складається з житлового будинку літ. «А-1», загальною площею 53,20 кв.м., житловою площею 18,30 кв.м.; сараїв літ. «В», «Б», «Г»; літньої кухні літ. «Д», «д», «д1», погрібу літ. «Е», вбиральні літ. «Ж», свердловини літ. «К», огорожі № 1-4 та на автомобіль ГАЗ-33021, державний реєстраційний номер [NUMBER] . 22 квітня 2019 року відповідач [PERSON] подав письмові пояснення, в яких вимоги позивача визнав частково та не заперечував проти визнання за позивачем [PERSON] права власності на Ѕ частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] та права власності на автомобіль ГАЗ-33021, державний реєстраційний номер [NUMBER] , але зазначив, що автомобіль фактично був проданий за спільною згодою з позивачем і кошти витрачені на сімейні потреби. В задоволенні вимог позивача про стягнення суми судових витрат в розмірі 2425,40 гривень; вартості довідки БТІ в розмірі 720,00 гривень; судового збору за подання заяви про забезпечення позову і витребування доказів в розмірі 704,00 гривень та витрат на правову допомогу заперечував та просив відмовити у їх задоволенні за безпідставністю вимог. Також вказав, позивачем не надано жодних доказів на підтвердження того, що вартість спірного автомобіля, на день його придбання, складала 12000 доларів США. Представник відповідача - [PERSON] в судовому засіданні підтримав вимоги свого довірителя, просив їх задовольнити з підстав викладених у позові. Відповідач в судовому засіданні підтвердив свою позицію, що викладена в письмових поясненнях. Суд, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який розірвано 08 квітня 2003 року, про що свідчить копія свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , що видане 15 квітня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Дергачівського районного управління юстиції Харківської області, запис № 71 від 08 квітня 2003 року. 05 листопада 2004 року у міському відділі реєстрації актів цивільного стану № 1 Харківського обласного управління юстиції зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , запис № 2160 від 05 листопада 2004 року, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , що видане 09 березня 2005 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану № 1 Харківського обласного управління юстиції. Від шлюбу сторони мають повнолітню доньку [PERSON] , [INFO] та малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про його народження. За даними довідки Комунального підприємства «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» № 366 від 26 червня 2018 року, відповідно архівним матеріалам бюро станом на 31 грудня 2012 року право власності на житловий будинок [ADDRESS] , зареєстровано в цілому за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 10 серпня 2011 року приватним нотаріусом Харківського районного округу Харківської області Колісник В.О., реєстр № 549; згідно матеріалів технічної інвентаризації станом на 12 липня 2011 року об`єкт за вказаною адресою складається з житлового будинку літ. «А-1», загальною площею 53,20 кв. м., житловою площею 18,30 кв.м.; сараїв літ. «В», «Б», «Г»; літньої кухні літ. «Д», «д», «д1», погрібу літ. «Е», вбиральні літ. «Ж», свердловини літ. «К», огорожі № 1-4; загальна інвентаризаційна вартість будинку з надвірними будівлями та спорудами в цінах на 01 січня 2018 року станом на 12 липня 2011 року становить 218062,00 гривень. За інформацією вих. № 02-20/251, що надана 13 червня 2018 року Слобожанською сільською радою Харківського району Харківської області, згідно погосподарського обліку Слобожанської сільської ради станом на 13 червня 2018 року № 0327/01 головою домогосподарства за адресою: [ADDRESS] , значиться [PERSON] ; разом з ним зареєстровані: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] . Згідно бази даних НАІС ГСЦ МВС України щодо реєстрації автомобіля, станом на 21 червня 2018 року (вих. № 31/20-2804), автомобіль ГАЗ-33021, державний реєстраційний номер [NUMBER] зареєстрований за [PERSON] , [INFO] , перебуває на обліку з 14 січня 2010 року. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 60 Сімейного Кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). При цьому відповідно до ст. 66 цього Кодексу дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Статтею 69 Сімейного Кодексу України передбачено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 70 Сімейного Кодексу України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором, але при вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення. Суд аналізуючи надані сторонами докази приходить до висновку, що вимоги позивача про визнання спільною сумісною власністю та поділ спільного майна подружжя підлягають задоволенню частково виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони в період шлюбу придбали житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , право власності на який зареєстровано за відповідачем, тому суд визнає за позивачем право власності на Ѕ частину будинку, як майно, що набуте у шлюбу. Також судом встановлено, що сторони в період шлюбу придбали автомобіль ГАЗ-33021, державний реєстраційний номер [NUMBER] , який зареєстрований за відповідачем і є спільним майном подружжя, але враховуючи, що позивач в порядку розподілу майна подружжя просить визнати за нею право власності в розмірі Ѕ частини вартості автомобіля у розмірі 5000,00 доларів США еквівалент 138500,00 гривень, але не надає доказів на підтвердження, що вартість Ѕ частини автомобіля складає саме 5000,00 доларів США еквівалент 138500,00 гривень, суд відмовляє в задоволенні вказаної вимоги за її недоведеністю, оскільки суд розглядає справу в межах заявлених позивачем вимог і на підставі наданих доказів, а інші вимоги стосовно автомобіля позивач не заявляє. Також суд відмовляє в задоволенні вимог позивача про стягнення з відповідача суми витрат на правничу допомогу оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження оплати гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, при цьому виходить з того, що позивачем не надано документи, що оформлені у встановленому законом порядку: платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, дані книги обліку доходів і витрат (або книги обліку доходів), а долучена до справи квитанція до прибуткового касового ордера, не є оприбуткованою, тому суд не приймає її до уваги. Також суд відмовляє у стягнені з відповідача на користь позивача грошової суми у розмірі 720,00 грн. які перераховані КП «ХРБТІ» оскільки суду не надано даних, що вказану суму представником позивача сплачено за її дорученням і на виконання умов договору про надання правничої допомоги. Таким чином, суд частково задовольняє вимоги позивача та питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України та стягує з відповідача на користь позивача 1392 гривні 71 коп., в іншій частині суму сплаченого позивачем судового збору відносить за її рахунок, а суму 720,00 грн., які сплачені [PERSON]

Outcome: partial