Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати за нею право в порядку спадкуванняна земельну частку (пай) розміром 2,05 га в умовних кадастрових гектарах згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0091365, належний померлій 22 червня 2001 року її матері [PERSON], спадкоємцем якої був чоловік померлої [PERSON], який фактично прийняв спадщину, але за життя юридично не оформив своїх спадкових прав, так як 18 січня 2009 року помер, та право власності на земельну ділянку площею 0,98 га згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 795959, після померлого 18 січня 2009 року її батька [PERSON], посилаючись на те, що вона як спадкоємець за заповітом останнього, прийняла спадщину, так як подала до держнотконтори відповідну заяву, але не може оформити свої права в позасудовому порядку в зв'язку з втратою правовстановлюючих документів на спадкове майно. У судове засідання позивач не зявилася, але письмово у заяві просила розглянути справу за її відсутності. Представник відповідача [PERSON] сільської ради до суду не зявився, надавши письмову заяву про розгляд справи за відсутності, позовні вимоги визнає. Враховуючи, що всі учасник справи у судове засідання не зявилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що узгоджується з положеннями ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що 22 червня 2001 року померла [PERSON] (а.с. 4), яка доводилася матір»ю позивача (а.с. 13, 14), після смерті якої відкрилася спадщина на земельну частку (пай) розміром 2,05 га в умовних кадастрових гектарах згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0091365 (а.с. 5), спадкоємцем якої був чоловік померлої (а.с. 7), який фактично прийняв спадщину (а.с. 6), але за життя юридично не оформив своїх спадкових прав, так як 18 січня 2009 року помер (а.с. 8). Після смерті останнього також відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 0,98 га згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 795959 ( а.с. 9, 12), спадщину після якого прийняла позивач, так як на день смерті спадкодавця проживала разом з ним (а.с. 11), а також подала до державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (а.с. 34-39), при цьому суд вважає, що факт належності державного акта померлому незважаючи, що у в ньому ім»я останнього зазначено як «Афанасій», а в свідоцтві про його смерть ім»я зазначено як «Панас», підтверджується словником-довідником власних імен людей, де зазначено, що похідне слово імені «Афанасій » є також «Панас» (а.с. 44). 18 червня 2007 року [PERSON] склав заповіт, яким заповів все своє майно, яке належатиме йому на день смерті, [PERSON] (а.с. 10). Із постанови другої Чернігівської державної нотаріальної контори № 171/02-31 від 24 жовтня 2017 року видно, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину земельну ділянку у зв»язку з ненаданням останньою відомостей та документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії (а.с. 15). Як убачається з листа Ічнянської районної державної нотаріально контори № 2702/01-16 від 13 грудня 2017 року, інформаційної довідки зі спадкового реєстру № 50256639 від 13 грудня 2017 року, листа Державного нотаріального архіву Чернігівської області № 6372/01-17 від 13 грудня 2017 року, спадкові справи до майна померлої 22 червня 2001 року [PERSON] не заводилися (а.с. 29, 30, 32). Таким чином у судовому засіданні встановлено, що [PERSON] як спадкоємець за заповітом, прийняла спадщину післяпомерлого 18 січня 2009 року її батька [PERSON], так як подала до держнотконтори відповідну заяву, але не може оформити свої спадкові права у позасудовому порядку у зв'язку з втратою оригіналів правовстановлюючих документів на земельну частку (пай) та земельні ділянки (а.с. 16), що є підставою для визнання за нею права у порядку спадкування на земельну частку (пай) та права власності у порядку спадкування на земельні ділянки. Суд встановив також, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а вимоги позивача обгрунтовані на законі.

Outcome: approved