Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду із даним позовом, уточнив його вимоги, в його обґрунтування посилаючись на те, що вона перебувала у шлюбі з [PERSON] з 19.12.1981 року, подружжя має сина [PERSON] (відповідач). Як зазначається позивачем при зверненні до суду, 21.05.1998 року [PERSON] за договором купівлі-продажу, який був посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] (реєстр №1815), придбав гараж №157 в ГБК «Амур-2» по вул. Дементьєва в м. Дніпропетровську. Гараж розташований на земельній ділянці площею 22,8 кв.м, та складається з: гаража цегляного корисною площею 19,3 кв.м, підвалу цегляного корисною площею 17,0 кв.м, загальною корисною площею 36,3 кв.м. [PERSON] помер 10.08.2008 р., після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить гараж, та позивач прийняла спадщину; позивач зазначає, що вона має право на ? частину гаража, відповідач не бажає оформлювати свою частку у спадщині. Звернувшись до нотаріальної контори, позивач отримала постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13.05.2015 р. через відсутність правовстановлюючого документа на гараж. Посилаючись у позові на те, що, не зважаючи на те, що право власності на гараж за померлим не було зареєстровано, померлий за життя набув на нього право, у позові й заявлено вимогу про визнання за позивачем права власності на гараж №157, який складається з гаража корисною площею 19,3 кв.м, підвалу цегляного корисною площею 17 кв.м, загальною площею 36, 3 кв.м у Гаражно будівельному кооператив «Амур-2» по вул. Дементьєва у м. Дніпропетровську. У судовому засіданні позивач вимоги позову підтримала повністю, надала пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, просила суд повністю задовольнити поданий позов. Відповідач не заперечував проти задоволення позову. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь справі, та дослідивши докази в межах заявлених вимог згідно ст. 11 ЦПК України, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного: Як встановлено судом на підставі свідоцтва про укладення шлюбу від 19.12.1981 р. (а.с. 4) позивач взяла шлюб із [PERSON]; подружжя має сина [PERSON], [INFO] За договором купівлі-продажу від 21.05.1987 р. [PERSON] купив гараж №157 в Гаражно - будівельному кооперативі «Амур-2» по вул. Дементьєва у м. Дніпропетровську. Гараж №157 розташований на земельній ділянці площею 22,8 кв.м та складається з: гаража цегляного, корисною площею 19,3 кв.м, підвалу цегляного корисною площею 17,0 кв.м, загальною корисною площею 36,3 кв.м, який належить продавцю на підставі Реєстраційного посвідчення, виданого Дніпропетровським МБТІ на підставі рішення виконкому АНД райвиконкому народних депутатів №353 від 02.06.88 року, та зареєстрованого 26.12.1997 р. Дніпропетровським МБТІ в реєстровій книзі №Г-35 за реєстровим номером №135. 10.08.2008 р. [PERSON] помер, що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть (а.с. 12), після його смерті відкрилася спадщина, у тому числі на зазначене вище нерухоме майно. За ст.ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом, та до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина пята статті 1268 ЦК). Померлий не залишив заповіту. Спадкоємцями померлого є сторони в даній справі, спадкоємці прийняли спадщину. Постановою державного нотаріуса четвертої Дніпропетровської державної нотаріальної контори від 13.05.2015 р. позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки правовстановлюючий документ не зареєстровано належним чином у відповідних державних реєстраційних органах (КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради). Основна підстава відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії (видачі свідоцтва про право на спадщину) ґрунтується саме на положенні п. 4.15 Розділу ІІ Глави 10 (видача свідоцтв про право на спадщину) Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 за № 296/5. Відповідно до зазначеного Порядку видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Так, згідно Розділу ІІ Глави 10 («Видача свідоцтв про право на спадщину») Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України: ●видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна (п. 4.15); ●якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус розяснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку (п. 4.18). Як встановлено судом, відповідач разом із позивачем подали до нотаріальної контори спільну заяву від 07.08.2009 р. про видачу свідоцтва про право на спадщину, та окрім того 18.04.2015 р. ними була подана заява про розподіл спадкового майна. 18.04.2015 р. державним нотаріусом четвертої Дніпропетровської державної нотаріальної контори між сторонами в даній справі був посвідчений договір про поділ спадкового майна, згідно з яким у спадщину [PERSON] переходять: 1/3 частина квартири [ADDRESS], гараж №157 у гаражно-будівельному кооперативі «Амур-2» по вул. Дементьєва у м. Дніпропетровську, а у спадщину гр. [PERSON] переходять грошові внески в АТ «Ощадбанк». Цей договір є підставою для видачі свідоцтва про право на спадщину, про що зазначено в п. 9 цього договору, утім, свідоцтво про право на спадщину на гараж позивачу не було видано, про підстави відмови зазначено у постанові нотаріуса від 13.05.2015 р. Таким чином, оскільки суду не було надано доказів у порядку ст.ст. 57-59 ЦПК України на підтвердження порушення відповідачем прав позивача, тому підстави для задоволення позову відсутні. Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до приписів ст.ст. 88 та 215 ЦПК України (судовий збір підлягає віднесенню на рахунок позивача, оскільки в задоволенні позову відмовлено повністю.

Outcome: dismissed