Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом та просить зобов'язати відповідачів повернути безпідставно набуте майно, а саме матеріали, обладнання, тощо, які були використані в процесі будівництва самочинно збудованого будинку за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що вона спільними зусиллями із своїм батьком [PERSON] самочинно побудували житловий будинок за адресою: [ADDRESS], що встановлено рішенням, що набрало законної сили, Харківського районного суду Харківської області від 30 березня 2011 року по справі № 2-62/11, зі змінами внесеними рішенням Апеляційного суду Харківської області від 31 травня 2011 року. 27 квітня 2010 року, без відома позивача, її батько [PERSON] надав дозвіл відповідачам на проживання у самочинно збудованому будинку. 22 листопада 2012 року [PERSON] надіслав відповідачам повідомлення з вимогою негайно звільнити будинок, але вимога залишилось незадоволеною і відповідачі продовжують проживати у будинку. Таким чином відповідачі користуються майном, яке вибуло з володіння позивача з незалежних від неї причин і не з її волі, тому позивач звернулась до суду з позовом. Позивач в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги, просила їх задовольнити з підстав викладених у позові, вказала, що позов підлягає розгляду саме в наданій нею редакції і за вказаним колом осіб. Відповідачі в судове засідання не з'явились, причини неявка суду не повідомили, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином, тому суд розглянув справу за їх відсутності. Суд, заслухавши позивача, дослідивши докази по справі встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено наступне. Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 30 березня 2011 року повністю задоволені вимоги позивача до [PERSON], частково задоволенні вимоги [PERSON] до позивача, за позивачем і [PERSON], за кожним визнано право власності по ? частині відновленого та реконструйованого після пожежі житлового будинку з усіма господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS]. В задоволенні вимог [PERSON] про визнання права власності на весь будинок - відмовлено. Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 31 травня 2011 року, рішення Харківського районного суду Харківської області від 30 березня 2011 року в його частині про визнання за [PERSON] та [PERSON] права власності по ? частині за кожним, на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , скасовано, в задоволенні вимог за первісним та зустрічним позовом - відмовлено. Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 21 січня 2014 року, частково задоволено позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON], треті особи - [PERSON], Служба у справах дітей Харківської районної державної адміністрації Харківської області про поновлення порушеного права, усунення перешкод в користуванні власністю та зобов'язання вчинити певні дії. [PERSON] поновлене порушене право користування самочинно побудованим житловим будинком літ. «А-1» розміром 9,0Х5,80 м з верандою літ. «а» розміром 2,93Х8,20 м, з напівпідвалом літ. «пд» на 2 житлові кімнати, житловою площею 29,90 кв. м., загальною площею 89,10 кв. м., за адресою: [ADDRESS]; усунуті перешкоди [PERSON] у користуванні самочинно побудованим житловим будинком літ. «А-1» розміром 9,0Х5,80 м з верандою літ. «а» розміром 2,93Х8,20 м, з напівпідвалом літ. «пд» на 2 житлові кімнати, житловою площею 29,90 кв.м., загальною площею 89,10 кв. м., за адресою: [ADDRESS]; зобов'язано [PERSON], [PERSON] звільнити самочинно побудований житловий будинок літ. «А-1» розміром 9,0Х5,80 м з верандою літ. «а» розміром 2,93Х8,20 м, з напівпідвалом літ. «пд» на 2 житлові кімнати, житловою площею 29,90 кв.м., загальною площею 89,10 кв.м. за адресою: [ADDRESS]. В задоволенні іншої частини позовних вимог (про відновлення права на розпорядження спірним будинком) - відмовлено. Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 22 квітня 2014 року, рішення Харківського районного суду Харківської області від 21 січня 2014 року - змінено: [PERSON] - відмовлено в задоволенні позову про поновлення порушеного права користування житловим будинком за адресою: [ADDRESS], усуненні перешкод у користуванні вказаним будинком, зобов'язання [PERSON], [PERSON] звільнити вказаний будинок; в іншій частині рішення залишити без задоволення. Постановою від 30 жовтня 2015 року старшого слідчого СВ Харківського РВ (з обслуговування Харківського району та м. Люботин) ГУМВС України в Харківській області кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових під № 12015220430004021 від 15 жовтня 2015 року за заявою [PERSON] щодо заволодіння [PERSON] житловим будинком за адресою: [ADDRESS] - закрито у зв'язку з відсутністю складу правопорушення. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 3 ст. 10; ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 61 частиною 1 ЦПК України доказуванню не підлягають обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. За ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 4 ЦПК України визначено, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Статтею 16 ЦК України встановлені способи захисту цивільних прав та інтересів шляхом: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд аналізуючи норми діючого законодавства у їх застосуванні до правовідносин, що склалися між сторонами, враховуючи надані докази та підстави звернення до суду, вважає, що у обраний позивачем спосіб захисту прав, не підлягають задоволенню вимоги про зобов'язання відповідачів повернути безпідставно набуте майно, а саме матеріали, обладнання, тощо, які були використані в процесі будівництва самочинно збудованого будинку за адресою: [ADDRESS], оскільки особа не може бути зобов'язана вчинити дію, без посилання на конкретність: як дії так і конкретного зазначення кількості предметів спору, оскільки посилання на необхідність повернення «матеріалів, обладнання, тощо, які були використані в процесі будівництва» має широке тлумачення змісту, що є недопустимим, бо порушує права відповідачів, а відповідно до п. 2 ст. 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які б могли порушити права інших осіб, тому на підставі ч. 3 ст. 16 ЦК України суд відмовляє позивачу в задоволенні позову, при цьому суд враховує, що позивач у судовому засіданні вказала, що позов підлягає розгляду саме в наданій нею редакції. На підставі ст. 88 ЦПК України, судові витрати понесені позивачем суд відносить за рахунок позивача.

Outcome: dismissed