Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом про стягнення з відповідача на свою користь середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 46881 грн. 59 коп. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона працювала начальником бюро центральної бухгалтерії у відповідача. У зв`язку з невиплатою заробітної плати 15 серпня 2018 року її було звільнено із займаної посади за власним бажанням. Вказує, що у день звільнення з нею не було проведено остаточного розрахунку. 28 січня 2019 року Залізничного районного суду м. Львова було видано судовий наказ у справі № 462/317/19, яким стягнуто з відповідача на користь позивача 24948 грн. 56 коп. заборгованості по заробітній платі. Заборгованість по заробітній платі на підставі зазначеного судового наказу позивачу була виплачена 04 квітня 2019 року. З огляду на вказане просить суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі та стягнути з відповідача на свою користь середній заробіток за період з 15 серпня 2018 року по 04 квітня 2019 року у розмірі 46881 грн. 59 коп. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 11 квітня 2019 року відкрито провадження у справі розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. 15 квітня 2019 року від відповідача надійшла заява, у якій той визнав позовні вимоги позивача частково. Зазначив, що станом на 28 березня 2019 року середньомісячний заробіток за час затримки заробітної плати протягом 156 робочих днів становить 45425 грн. 64 коп. Вказав, що фактична сплата відповідачем заборгованості по заробітній платі була здійснена 27 березня 2019 року, що підтверджується відповідним платіжним дорученням (а.с. 17). У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Копією трудової книжки позивача стверджується, що вона з 25 грудня 2009 по 15 серпня 2018 року працювала у відповідача на посаді начальника бюро центральної бухгалтерії (а.с. 9-11). Судовим наказом Залізничного районного суду м. Львова від 28 січня 2019 року у справі № 462/317/19 на користь позивача з відповідача стягнуто заборгованість по заробітній платі у розмірі 24948 грн. 56 коп. (а.с. 5). Випискою про надходження по картці/рахунку [NUMBER] і додатковими рахунками договору за 04 квітня 2019 року стверджується, що відповідачем на підставі судового наказу Залізничного районного суду м. Львова від 28 січня 2019 року у справі № 462/317/19 позивачу було перераховано заборгованість по заробітній платі у розмірі 24948 грн. 56 коп. (а.с. 7). Враховуючи наведене судом встановлено, що відповідач здійснив виконання судового наказу від 28 січня 2019 року у справі № 462/317/19 04 квітня 2019 року. Відповідно до ст.117КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Як вбачається із роз`яснень, даних в пункті 20, частині 5 пункту 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999року №13«Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» не проведення розрахунку з працівником у день звільнення є підставою для застосування відповідальності передбаченої ст.117 КЗпП України. Довідкою № 30 від 17 січня 2019 року стверджується, що середньоденна заробітна плата позивача становить 291 грн. 19 коп. (а.с. 6). Платіжним дорученням № 724 від 27 березня 2019 року стверджується, що відповідач здійснив перерахування заборгованості по заробітній платі у розмірі 27593 грн. 41 коп. відповідачу 27 березня 2019 року. (а.с. 19). Відповідно, фактичним днем виконання зобов`язань відповідача перед позивачем є 27 березня 2019 року. З огляду на вказане суд приймає покликання відповідача про те, що затримка здійснення розрахунків по заробітній платі з позивачем складає 156 робочих дні. Вказана обставина підтверджується наявними у справі доказами, зокрема довідкою № 180 від 24 квітня 2019 року та платіжним дорученням № 724 від 27 березня 2019 року (а.с. а.с. 18, 19). Таким чином для розрахунку середнього заробітку, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача суд враховує положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100. Згідно п. 8 вказаного Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Розрахунок середнього заробітку здійснюється за формулою: 291 грн. 19 коп. (середньоденний заробіток позивача) * 156 (кількість робочих днів за період з 15 серпня 2018 року по 27 березня 2019 року) = 45425 грн. 64 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунків при звільненні за період з 15 серпня 2018 року по 27 березня 2019 року. Відтак, вимога про стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час затримки розрахунків частково знайшла своє підтвердження, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 45425 грн. 64 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунків при звільненні за період з 15 серпня 2018 року по 27 березня 2019 року. Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами, згідно76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що позов слід задовільнити частково і стягнути з відповідача на користь позивача 45425 грн. 64 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунків при звільненні за період з 15 серпня 2018 року по 27 березня 2019 року. Крім вказаного, відповідно до ст. 141 ЦПК України на користь держави слід стягнути з відповідача відповідний розмір судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Outcome: partial