Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є власником земельної ділянки площею 5, 01 га розташованої на території Петрокорбівської сільської ради Новгородківського району на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії КР № 044076 від 01.02.2007 року. В 2008 році між сторонами було укладено договір оренди землі строком на 5 років, термін дії договору повинен був закінчитися в 2013 році. Проте, в 2013 році позивачу стало відомо про існування договору оренди землі укладеного між нею та відповідачем ПСП «Старт» та визначено строк дії договору 20 років, який зареєстрований у Новгородківському районному відділ Кіровоградської регіональної філії ДП «Центр при Державному комітеті України по земельним ресурсам» за № 040837500042 від 20.06.2008 року. Так як даний договір вона не підписувала і нікого не уповноважувала це зробити, тому звернулася до відповідача з вимогою про повернення належної їй земельної ділянки. Керівництво ПСП «Старт» відмовилося повернути земельну ділянку, так як термін дії договору закінчується в 2028 році. Даний факт змусив її звернутися до суду. Представник позивача [PERSON] до суду надала письмову заяву відповідно до якої позовні вимоги підтримує, наполягає на їх задоволенні, в разі неявки представника відповідача наполягала на винесенні заочного рішення по справі. Представник відповідача ПСП «Старт» в судове засідання не з'явився про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України . Суд вивчивши матеріали справи прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав: Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються ст.ст.203, 205, 207, 215, 236, 638 ЦК України, ст.ст.6,14 Закону України «Про оренду землі», договором оренди землі від 08.01.2008 року. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про оренду землі» визначено, що орендарі набувають права оренди на земельні ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, цим та іншими законами і договором оренди землі. Відповідно до ст.ст. 202, 203, 207 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він особисто чи через представника підписаний стороною. Відповідно до ст.14 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Судом встановлено та підтверджується висновком експерта № 371 судово-почеркознавчої експертизи від 09.06.2014 року, що підпис у договорі оренди землі укладеного між [PERSON] та ПСП «Старт» від 08 січня 2008 року, зареєстрованого у Новгородківському районному відділі Кіровоградської регіональної філії ДП «Центр при Державному комітеті України по земельним ресурсам» за № 040837500042 від 20.06.2008 року, графа «Орендодавець» - виконаний не самою [PERSON], а іншою особою. Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент його вчинення стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.З ст.203 ЦК України, тобто відсутність волевиявлення на укладення правочину. Відповідно до ст.236 ЦК України, нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Таким чином, встановлено що [PERSON] хоч і зазначена стороною в договорі оренди землі від 08 січня 2008 року, зареєстрованого у Новгородківському районному відділі Кіровоградської регіональної філії ДП «Центр при Державному комітеті України по земельним ресурсам» за № 040837500042 від 20.06.2008 року, але його не підписувала. Договір оренди пройшов передбачену законом процедуру державної реєстрації, але позивач даний договір оренди не укладала, а тому є всі передбачені законом підстави для визнання його недійсним. Докази того, що [PERSON] надавала повноваження іншій особі на підписання від її імені оспорюваного договору оренди землі в матеріалах справи відсутні. Інших випадків схвалення правочину та застосування його наслідків ЦК України не передбачено. Відповідно до ст.ст.84, 88 ЦПК України, судові витрати понесені позивачем підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у сумі 3485 грн. 84 коп., які складаються з судового збору в сумі 243,60 грн., витрат на правову допомогу в сумі 1700 грн. та витрат за проведення судово-почеркозначої експертизи в сумі 1542,24 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved