Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою, яку в подальшому доповнила, просить стягнути аліменти з відповідача на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини, а також 1/6 частину заробітку на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку, оскільки відповідач не надає в добровільному порядку матеріальної допомоги на їх утримання. Позивач у судове засідання зявилася, підтримала позовні вимоги у повному обсязі, просить позов задовольнити. Пояснила, що відповідач ніяким чином не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Крім того, він отримував кошти, які виплачувалися на утримання дити державню як соціальні виплати після її народження, та витрачав їх на свої потреби. Відповідач у судове засідання з'явився, позовні вимоги не визнав та просить відмовити в їх задоволенні. Повно, всебічно та обєктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи суд вважає позов обгрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за таких підстав. Сторони знаходяться у шлюбі, зареєстрованому 06 березня 2015 року виконавчим комітетом Петрівської сільської ради Знамянського району Кіровоградської області, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.5). Від спільного життя мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], батьком якої являється відповідач згідно з копією свідоцтва про народження (а.с.6). На даний час сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, при цьому малолітня дитина мешкає разом із матірю, та знаходиться на її утримані (а.с.7). У добровільному порядку відповідач на утримання дитини матеріальної допомоги не надає, у звязку з чим позивач вимушена звернутися із даним позовом до суду. До того ж позивач не працює, займається доглядом та вихованням дитини до досягнення нею трирічного віку. Згідно зі ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, при цьому даний обовязок є особистим, індивідуальним обовязком як матері, так і батька. Статтею 84 Сімейного Кодексу України передбачено що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. До того ж, таке право дружина має незалежно від того, чи вона працює, та не залежно від її матеріального становища. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи вищевикладене те, що позивач позов підтримує, а відповідач не заперечує сплачувати аліменти на утримання дитини, відсутні дані стосовно незадовільного стану здоровя відповідача чи знаходження на його утриманні інших дітей або непрацездатних членів сімї, яких він зобовязаний утримувати, а також ненадання ним матеріальної допомоги на утримання дитини, яка знаходиться на повному утриманні позивача, проживаючи із нею, суд вважає за необхідне позов задовольнити, стягнувши із відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, до повноліття доньки, а також по 1/6 частині заробітку на утримання самої позивачки до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ст.141 ЦПК України із відповідача необхідно стягнути судові витрати.

Outcome: approved