Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, який її представник підтримав в судовому засіданні, та вимоги мотивує тим, що вона [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно. З літа 2016 року в квартирі за вказаною адресою прописані іноземці: [PERSON] Елтіджані Елшафе, [PERSON] [PERSON], [PERSON] [PERSON], [PERSON] [PERSON], [PERSON] Яхія, [PERSON] [PERSON], а з 2014 року чоловік позивача [PERSON]. Зазначені іноземні особи в квартирі за адресою: [ADDRESS], не проживають та ніколи не проживали, членами сім'ї [PERSON] не являються. Відповідач [PERSON], який являється чоловіком позивача, фактично з літа 2015 року у вказаній квартирі також не проживає, не цікавиться житлом, не несе витрат по оплаті на утримання житла, його речей в квартирі немає та він не є співвласником спірної квартири. Реєстрація відповідачів в квартирі за адресою: [ADDRESS], створює позивачу перешкоди та заважає в повній мірі на власний розсуд володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Крім того, [PERSON] вимушена сплачувати за комунальні послуги з розрахунку кількості зареєстрованих в будинку осіб та в результаті чого позбавлена права отримати субсидію. Тому просить суд визнати [PERSON] Елтіджані Елшафе, [PERSON] [PERSON], [PERSON] [PERSON], [PERSON] [PERSON], [PERSON] Яхія, [PERSON] [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Відповідачі [PERSON] Елтіджані Елшафе, [PERSON] [PERSON], [PERSON] [PERSON], [PERSON] [PERSON], [PERSON] Яхія, [PERSON] [PERSON], повідомлені належним чином про час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не зявилися, про причини неявки суд не повідомили, що не є перешкодою для розгляду справи. Відповідач [PERSON], повідомлений належним чином про час та місце судового розгляду справи в судове засідання не зявився, надав суду заяву про визнання позову, в якій просив справу розглянути без його участі та зазначив, що дійсно з літа 2015 року і по цей час він у квартирі за адресою: [ADDRESS], не проживає та проживати не збирається. Добровільно знятися з реєстрації у вказаній квартирі [PERSON] не має можливості, оскільки для цього необхідний військовий квиток, який наразі в нього відсутній. Також повідомляє, що іноземці в квартирі за адресою: [ADDRESS], зареєстровані [PERSON] на його прохання. Вказані особи починаючи з 2014 року в спірній квартирі не проживають, жодного дня не проживали і такого наміру не мали. Свідок [PERSON]в судовому засіданні пояснив, що в 2014 році [PERSON] займався працевлаштуванням іноземців та зареєстрував відповідачів у квартирі своєї дружини [PERSON] Його достовірно відомо, що вказані іноземці в спірній квартирі не проживали, речей в квартирі немає. В 2015 рогу [PERSON] переїхав в інше місце помешкання по вул. Партизанської, 113 в м. Суми, де і мешкає в цей час. Свідок [PERSON]\~в судовому\~засіданні пояснив,\~щовін є сусідом [PERSON], знає, що в квартирі проживає [PERSON] з донькою, її чоловік [PERSON] проживає в [INFO]. З розмови з [PERSON] йому відомо, що в квартирі зареєстровані іноземці, але вони там не мешкали і не мешкають зараз. Стороніх осіб у квартирі немає. Суд, заслухавши думку представника позивача та пояснення свідків, вивчивши матеріали справи та додані до неї документи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], є власником квартири, загальною площею 38,36 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, індексний номер №18307100 від 26.02.2014 року, та інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с.6-7). Відповідно до довідки ТОВ МЄІРЦ №348/16022018-30121899, за адресою: [ADDRESS], зареєстровані [PERSON], [INFO], [PERSON] Елтіджані Елшафе, [INFO], [PERSON] [PERSON], [INFO], [PERSON] [PERSON], [INFO], [PERSON] [PERSON], [INFO], [PERSON] Яхія, [INFO], [PERSON] [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с.8). Між сторонами виникли цивільно-правові відносини, що регулюються Цивільним законодавством про право власності та Житловим кодексом України. Щодо задоволення позовних вимог в частини визнання [PERSON] Елтіджані Елшафе, [PERSON] [PERSON], [PERSON] [PERSON], [PERSON] [PERSON], [PERSON] Яхія, [PERSON] [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, суд виходить з наступного. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до положень ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України, Власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Відповідно до ч. 4 ст. 9 ЖК України, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, предявивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 30 червня 2015 року (справа № 21-1438а15). Таким чином, оскільки відповідачі [PERSON] Елтіджані Елшафе, [PERSON] [PERSON], [PERSON] [PERSON], [PERSON] [PERSON], [PERSON] Яхія, [PERSON] [PERSON] не проживають у квартирі за адресою: [ADDRESS], понад шість місяців, що підтверджується показами свідків, підстави, передбачені ст. 71 ЖК України, для продовження терміну зберігання за ними права користування спірним житловим приміщенням відсутні, участі в оплаті комунальних послуг вони не приймають, що свідчить про втрату ними інтересу до спірного житлового приміщення, враховуючи, що [PERSON] вимушена сплачувати за комунальні послуги з розрахунку кількості зареєстрованих в квартирі осіб, внаслідок чого вона позбавлена можливості отримати субсидію, відтак суд вважає, що позивач довела належними та допустимими доказами порушення права володіння, користування і розпорядження належним їй майном, а також створення відповідачами перешкод щодо здійснення нею цих законних прав, а тому таке право підлягає захисту судом у спосіб, що передбачений ст. 391 ЦК України, шляхом визнання відповідачів [PERSON] Елтіджані Елшафе, [PERSON] [PERSON], [PERSON] [PERSON], [PERSON] [PERSON], [PERSON] Яхія, [PERSON] [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Вирішуючи питання про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. [PERSON] надав суду заяву про визнання позову, в якій зазначив, що дійсно з літа 2015 року і по цей час він у квартирі за адресою: [ADDRESS], не проживає та проживати не збирається. Відповідно до положень ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved