Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом, який представник підтримала у заяві про розгляд справи без її участі, та вимоги мотивує тим, що в [ADDRESS] , знаходиться житловий будинок, який в порядку спадкування після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , перебуває у спільній власності його дітей: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] 27.12.2013 року [PERSON] склав заповіт ,згідно якого все належне йому майно заповів племінниці [PERSON] [INFO] [PERSON] помер. 09.10.2018 року [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/3 частину житлового будинку [ADDRESS] . [INFO] помер [PERSON] , який з 1983 року постійно проживав у Молдові, зв`язку з ним родичі, які проживали на території України, не підтримували, а тому дізналися про смерть останнього лише влітку 2019 року при перегляді документів, належних [PERSON] Дружина померлого [PERSON] зазначила про відсутність бажання оформлювати спадщину після смерті чоловіка. Оскільки [PERSON] є спадкоємцем 2 черги за законом та інвалідом ІІ групи, тому позивач просить суд визначити [PERSON] додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті брата [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою суду від 02.12.2019 року відкрито загальне позовне провадження в даній цивільній справі та призначено по справі підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 18.12.2019 року закрито підготовче провадження по справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті з викликом сторін. Відповідач [PERSON] , повідомлена належним чином про час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, в якій зазначила про визнання позовних вимог в повному обсязі. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.05.1984 року, посвідченого державним нотаріусом Другої Сумської державної нотаріальної контори Юморановою В.М., спадкоємцями житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , в рівних частках є: сини [PERSON] , [PERSON] та донька [PERSON] (а.с.7-8). [INFO] [PERSON] помер (а.с.5-6), спадщину після його смерті ніхто не прийняв. Про смерть брата [PERSON] позивач [PERSON] дізналася лише влітку 2019 року під час перегляду документів, належних [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 1216 та ч. 2 ст. 1220 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Часом відкриття спадщини є день смерті особи. Згідно положень ст. 1223 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 та 1262 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Як вказано позивачем у позовній заяві, сім`я [PERSON] , яка проживає у Республіці Молдова, не бажає прийняти спадщину на майно після смерті останнього, внаслідок чого прав на спадщину не заявляли. [PERSON] є спадкоємцем другої черги права на спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Правилами ст.\~1270\~ЦК України\~визначено,\~що для\~прийняття спадщини\~встановлюється строк\~у шість\~місяців,\~який починається\~з часу\~відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7, вирішуючи питання щодо визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26.06.2019 року по справі №565/1145/17, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалим відрядженням, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10 лютого 2010 року, заява №4909/04). Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наданих позивачем доводів на обґрунтування позовних вимог у їх сукупності, беручи до уваги те, що пропуск встановленого законодавством строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , був зумовлений великою територіальною віддаленістю місця постійного проживання спадкодавця та місця проживання спадкоємця [PERSON] , а також необізнаністю останньої про смерть брата, суд приходить до висновку про необхідність визнання вказаних причин пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зв`язку з чим, [PERSON] слід встановити додатковий місячний строк, який буде достатнім для подання заяви про прийняття спадщини. Крім того, відповідач [PERSON] надала суду заяву про визнання позовних вимог у повному обсязі. Відповідно до положень ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин,

Outcome: approved