Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

Позивач звернулася з позовом, посилаючись на те, що вирішила приватизувати земельні ділянки площею 0,2500 га та 0,1226 га за адресою [ADDRESS], які є в її користуванні. Для цього отримала рішення Мшанецької сільської ради Зборівського району Тернопільської області та звернулася до Приватного підприємства фірми «Матек» для розробки технічної документації. Спеціалісти даного підприємства виїхали в с. Мшанець для проведення геодезичних робіт, однак відповідач, як суміжний землекористувач відмовився від підпису Акту прийомки - передачі межових знаків на зберігання при встановленні (відновленні) меж земельної ділянки в натурі на місцевості. Представник Мшанецької сільської ради відмовився складати Акт про відмову від підпису в Актах прийомки-передачі межових знаків власником суміжних ділянок [PERSON], як це передбачено Інструкцією «Про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками», але Мшанецька сільська рада погодила межі її земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд (присадибна земельна ділянка) площею 0,2500 га та для ведення особистого селянського господарства площею 0,1226 га, та затвердила кадастрові плани даних земельних ділянок, розроблені ПП «Фірма «Матек» на підставі кадастрових зйомок (обмірів) на місцевості меж земельних ділянок за їх фактичним використанням, про що свідчить підпис сільського голови в Акті прийомки-передачі межових знаків власником суміжних ділянок, оскільки кадастрові зйомки (обміри) на місцевості меж земельних ділянок здійснювалось за їх фактичним використанням, у відповідності до ч.2. ст.107 Земельного Кодексу України та п.4.4. Інструкції «Про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками», їх фактична площа співпадала з площею зазначеною у земельно-кадастровій (шнуровій) книзі (книзі по-господарського обліку) та у рішенні Мшанецької сільської ради. Просить суд визнати неправомірною відмову [PERSON] у підписанні погодження меж земельних ділянок; визнати за [PERSON] право на приватизацію без підпису [PERSON] земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд (присадибна земельна ділянка) площею 0,2500 га, що розташована за адресою: [ADDRESS]; земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,1226 га, розташовану у [ADDRESS]; зобов'язати Мшанецьку сільську раду та відділ Держгеокадастру Зборівського району Тернопільської області погодити кадастрові плани, здійснити державну реєстрацію земельних ділянок та видати [PERSON] витяги з Державного земельного кадастру та свідоцтва на приватну власність на земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд (присадибна земельна ділянка) площею 0,2500 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] та для ведення особистого селянського господарства площею 0,1226 га, розташовану у [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві. Представник відповідача заявлені позовні вимоги вважає безпідставними, оскільки межові знаки між земельними ділянками [PERSON] та [PERSON] не встановлювались, а тому площі та конфігурації відповідних ділянок є орієнтовані. У зв'язку з чим не може бути погоджена технічна документація без визначення і встановлення меж ділянки в натурі, що в цілому впливає на площу та конфігурацію землі, яка передається у власність. Відповідач [PERSON] згідний провести встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та закріпити їх межовими знаками у встановленому законом порядку. Представник відповідача Мшанецька сільська рада Зборівського району Тернопільської області в судове засідання не з'явився, подав клопотання про розгляд справи без участі представника. Представник відділу Держгеокадастру у Зборівському районі Тернопільської області в судове засідання не з'явився, подав клопотання про розгляд справи без участі представника. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 ст. 121 ЗК України передбачено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності. Статтею 116 ЗК України встановлено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідної районної, міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб). Районна, міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних утворень, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян особами, які мають відповідні дозволи (ліцензії) на виконання цих видів робіт, у строки, що обумовлюються угодою сторін. Розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки подається Комісії з розгляду питань, пов'язаних з погодженням документації із землеустрою. Комісія протягом трьох тижнів з дня одержання проекту надає відповідному органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування свій висновок щодо погодження проекту або відмови у його погодженні. У разі відмови у погодженні проект повертається заявнику у зазначений у цій частині строк. Підставою відмови у погодженні проекту може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів. У разі якщо проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки підлягає обов'язковій державній експертизі землевпорядної документації, погоджений проект подається Комісією до відповідного органу земельних ресурсів для здійснення такої експертизи. Районна, міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про відведення земельної ділянки та надання її у власність. Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду. У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви порядку питання вирішується в судовому порядку. Відповідно до п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключною компетенцією сільських рад є вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин. Тобто, вказаним положенням визначено правові підстави набуття громадянами і юридичними особами права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності. Такими підставами є рішення органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Судом встановлено, що 27.04.2016 року рішенням сесії Мшанецької сільської ради Зборівського району Тернопільської області №69 надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) з подальшою передачею у власність [PERSON] площею 0,7321 га в с.Мшанець, Зборівського району. Згідно Акту прийомки - передачі межових знаків на зберігання при встановленні (відновленні) меж земельної ділянки в натурі на місцевості від 04.05.2016 року відсутній підпис відповідача [PERSON] як суміжного землевласника, що визнано в судовому засіданні сторонами та підтверджується даними наявної у справі копією зазначеного документу з відсутнім підписом [PERSON], в обґрунтування відсутності підпису відповідача його представник пояснила, що підпис [PERSON] відсутній, так як йому не вказали де проходить межа його земельної ділянки. Рішення про погодження меж без підпису суміжного землекористувача на сесії Мшанецької сільської ради Зборівського району не приймалося. Згідно пояснень третьої особи Приватного підприємства фірми «Матек», [PERSON] та [PERSON] зверталися із замовленням на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) і за спільним замовленням сторін ними здійснено комплекс робіт із встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками затвердженою Наказом державного комітету України з земельних ресурсів від 18.05.2010 N 376, зокрема, підготовчі роботи - зібрані та проаналізовані наявна документація із землеустрою, матеріали інвентаризації земель, планово-картографічні матеріали, правові підстави надання земельної ділянки у власність (користування), переліку обмежень у використанні земельної ділянки і наявні земельні сервітути, списків координат пунктів державної геодезичної мережі. Відомості про наявність спірних питань, щодо меж суміжних земельних ділянок під час проведення підготовчих робіт не були виявлені. Приватне підприємство фірма «Матек» виконана топографо-геодезичні, картографічн роботи та роботи із землеустрою, камеральні роботи. Обміри меж земельних ділянок на місцевості, в тому числі спільної межі, були проведені спеціалістами фірми у присутності замовників - [PERSON] та [PERSON], а також голови Мшанецької сільської ради [PERSON] Польові кадастрові зйомки (обміри) на місцевості спільної межі суміжних земельних ділянок [PERSON] та [PERSON], здійснювались за фактичним використанням суміжних земельних ділянок. Жодних спорів щодо встановлення меж фактичного використання суміжних земельних ділянок та встановлення поворотних точок на місцевості у користувачів (власників) суміжних земельних ділянок ([PERSON] та [PERSON]) під час польової кадастрової зйомки не виникало. Відповідно до Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 4 травня 1999 року за №43 (з відповідними змінами), технічна документація зі складання державного акта на право власності на земельну ділянку не містить вимог погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками землі і землекористувачами. Механізм встановлення меж земельних ділянок визначено Інструкцією про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженою наказом Держкомзему від 18 травня 2010 року № 376. Пунктом 2.8 Інструкції передбачено, що після виконання робіт із встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріплення їх межовими знаками складається акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання, який містить підписи суміжних землевласників (землекористувачів) у разі, якщо вони не заявляють претензій до існуючих меж. Згідно з пунктом 3.12 Інструкції закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється виконавцем у присутності власника (користувача) земельної ділянки, власників (користувачів) суміжних земельних ділянок або уповноваженою ним (ними) особою. Повідомлення власників (користувачів) суміжних земельних ділянок про дату і час проведення робіт із закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється виконавцем завчасно, не пізніше ніж за п'ять робочих днів до початку робіт із закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Повідомлення надсилається рекомендованим листом, кур'єрською поштою, телеграмою чи за допомогою інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення. Власники (користувачі) суміжних земельних ділянок, місце проживання або місцезнаходження яких невідоме, повідомляються про час проведення робіт із закріплення межовими знаками поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) через оголошення у пресі за місцем знаходження земельної ділянки. Закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) може здійснюватися за відсутності власників (користувачів) суміжних земельних ділянок у випадку їх нез'явлення якщо вони були належним чином повідомлені про час проведення вищезазначених робіт, про що зазначається у акті прийомки-передачі межових знаків на зберігання. Зазначене свідчить, що непогодження меж земельної ділянки із суміжними власниками та землекористувачами не може слугувати підставою для відмови відповідної місцевої ради в затвердженні технічної документації. Крім того, чинне законодавство України не передбачає обов'язку землекористувача надавати згоду на погодження меж суміжних земельних ділянок. У цьому випадку відмова відповідача у наданні згоди позивачу на погодження меж земельної ділянки суміжного землекористувача може мати для позивача негативні наслідки, однак це не може розцінюватись як зловживання відповідачем своїми правами, або як порушення прав позивача, так як така відмова є формою реалізації відповідачем свого права. Системний аналіз норм, які регулюють порядок приватизації, дозволяє зробити висновок про те, що погодження меж є виключно допоміжною стадією у процедурі приватизації земельної ділянки, спрямованою на те, щоб уникнути необов'язкових технічних помилок. У статті 198 ЗК України вказано, що складовою кадастрових зйомок є «погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами». Із цього не слідує, що у випадку відмови суміжного землевласника або землекористувача від підписання відповідного документу акту погодження меж слід вважати, що погодження меж не відбулося, і процедура приватизації має зупинитися. Погодження полягає у тому, щоб суміжнику було запропоновано підписати відповідний акт. Якщо він відмовляється це робити, орган, уповноважений вирішувати питання про приватизацію ділянки, повинен виходити не з самого факту відмови від підписання акту, а з мотивів відмови, наприклад, провести додаткову на предмет наявності спору. Отже, підписання акту погодження меж самостійного значення не має, воно не призводить до виникнення, зміни або припинення прав на земельну ділянку, як і будь-яких інших прав у процедурі приватизації. Позовна вимога про зобов'язання Мшанецької сільської ради Зборівського району Тернопільської області та відділу Держгеокадастру у Зборівському районі Тернопільської області погодити кадастрові плани, здійснити державну реєстрацію земельних ділянок та видати [PERSON] витяги з Державного земельного кадастру та свідоцтва на приватну власність на земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд (присадибна земельна ділянка) площею 0,2500 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] та для ведення особистого селянського господарства площею 0,1226 га, розташовану у [ADDRESS], є такою, що не підлягає до задоволення. Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» з наступними змінами, згідно зі статтею 158 ЗК України суди розглядають справи за спорами про межі земельних ділянок, що перебувають у власності чи користуванні громадян заявників, які не погоджуються з рішенням органу місцевого самоврядування чи органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів. Виходячи з цього, в позові слід відмовити, оскільки спір про право у випадку не підписання акту погодження меж відсутній. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed