Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що між нею та відповідачем 27 травня 1994 року було укладено шлюб, який зареєстровано у Ропчанській сільській раді Сторожинецького району, Чернівецької області, актовий запис №05. Від шлюбу у сторін є дочка [PERSON], яка народилася [INFO] року та проживає з матір'ю. Причиною розпаду сім'ї послужили ті обставини, що відповідач зловживає спиртним та часто грає в ігрові автомати. Сім'ю матеріально не забезпечує. Позивач посилається на втрату до чоловіка любові та вважає, що шлюб носить формальний характер, зберегти здорову сім'ю вони не зуміють та просила шлюб розірвати. Дитину - залишити проживати біля неї. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з'явилися, надіслали заяви про розгляд справи у їх відсутності, підтримавши позовні вимоги про розірвання шлюбу та просили його задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не з'явилися, однак направили до суду письмову заяву, в якій відповідач не визнає позовні вимоги, оскільки бажає зберегти сім'ю заради малолітньої дитини, переконаний, що цей важкий період у їх житті тимчасовий. Просив справу розглядати у його відсутності та у відсутності його представника. В судовому засіданні було встановлено, що сторони уклали шлюб 27 травня 1994 року у Ропчанській сільській раді Сторожинецького району, Чернівецької області, актовий запис №05. Від шлюбу у сторін є дочка [PERSON], [INFO]. Згідно положень абзацу першого ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки, а відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Вирішуючи даний спір про розірвання шлюбу суд виходить із встановлених обставин та відповідних їм правовідносин. Зважаючи на це суд знаходить, що позовні вимоги про розірвання шлюбу є обгрунтованими і підлягають задоволенню. Суд, за клопотанням відповідача, у відповідності до вимог ст.111 СК України вживав заходи до примирення подружжя, та надав їм для цього 3 місяці строку, однак наданий сторонам строк на примирення позитивних наслідків не дав. На думку суду дана сім`я розпалася і зберегти її при таких обставинах неможливо, а подальше збереження сім`ї буде суперечити інтересам позивача. Заперечення відповідача проти позову, пов'язані з тим, що сім'ю необхідно зберегти в інтересах малолітньої дитини, на думку суду, є безпідставними і неприйнятними з огляду на те, що відповідно до положень ст.24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а виходячи із причин, зазначених відповідачем, по яких необхідно зберегти шлюб, а саме інтереси дитини, вбачається в даному випадку не врахування вільної згоди жінки на шлюб. Крім цього згідно вимог частини 4 статті 56 СК України примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушення права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканістьі може мати наслідки, встановлені законом. Вирішуючи вимогу позивача про залишення дитини на проживання біля неї, суд виходить з того, що дитині сторін виповнилося повних 11 років. У відповідності до вимог ст. ст. 160 та 161 СК України місце проживання дитини, яка досягла 10 років, визначається за спільною згодою батьків і самої дитини, а в суді вирішується тільки спір між батьками з цього питання, якщо вони проживають окремо. З огляду на це та внаслідок відсутності спору про місце проживання дитини суд не знаходить підстав до задоволення вимоги позивача про залишення дитини на проживання біля матері.

Outcome: partial