Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-07 00:00:00

Позивач звернулася із позовом до суду про стягнення з відповідача в її користь аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01 листопада 2014 року і до закінчення навчання, але не довше, ніж до досягнення [PERSON] двадцятитрьохрічного віку. Свої вимоги мотивує тим, що сторони є батьками [PERSON], останній проживає разом із мітр'ю та перебуває на її утриманні. В зв'язку продовженням навчанням у Національному університеті «Львівська політехніка» син потребує матеріальної допомоги від батька, позивач не може матеріально забезпечити сина у повному обсязі, в той час як відповідач працює підприємстві «Россан Пак» та має можливість надавати необхідну матеріальну допомогу. У судовому засіданні позивач підтримала позовну заяву в повному обсязі з наведених у ній мотивів. В судове засідання відповідач не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечив проти задоволення позову. Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 Сімейного кодексу України) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 Сімейного кодексу України) і виплачуються щомісячно. Відповідно до вимог ч.ч.1, 2 ст.199 Сімейного кодексу України , якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується копію свідоцтва про його народження (а.с. 8). Як вбачається з довідки Національного університету «Львівська політехніка» від 11.09.2014 року № 7061 (а.с. 9) [PERSON] є студентом 4 курсу Національного університету «Львівська політехніка» за освітньо-кваліфікаційним рівнем «молодший спеціаліст» денної форми навчання, термін закінчення навчання 30.06.2015 року. [PERSON] проживає разом із позивачем, відповідач має постійне місце роботи. Відповідно до ч.3 ст.199 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. Аліменти на повнолітню особу присуджуються за рішенням суду від дня винесення рішення по справі і до закінчення навчання, але не довше, ніж до досягнення дитиною двадцятитрьохрічного віку. Враховуючи вищенаведене, те, що повнолітні діти потребують матеріального забезпечення батьками у зв'язку із продовженням навчання, те, що відповідач є здоровою працездатною людиною, має можливість працювати та забезпечувати утримання дитини, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі 1/3 частини доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня винесення рішення по справі і до закінчення навчання, але не довше, ніж до досягнення дитиною двадцятитрьохрічного віку. При цьому, у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави слід стягнути 243,60 грн. судового збору.

Outcome: approved