Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з указаним позовом, який обґрунтовує тим, що на підставі рішення Путивльського районного суду Сумської області від 26 жовтня 2010 року з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання спільної дитини [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн. щомісячно. В зв`язку з тим, що сума стягуваних аліментів на сьогоднішній день є недостатньою для матеріального утримання дитини, а також враховуючи зміну мінімального розміру аліментів, просила збільшити розмір визначених за рішенням суду аліментів до 1/4 частини його доходів щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття, починаючи від дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття В судове засідання позивач не з`явилася, надала на адресу суду письмову заяву, в якій позов підтримала та просила справу розглядати за її відсутності, проти заочного рішення не заперечувала (а.с.21). Відповідач повторно в судове засідання не з`явився, заяв про розгляд справи за його відсутності та відзиву не подавав, силу ч.7 ст.128, ч.4 ст.130 ЦПК України вважається таким, що повідомлений належним чином про час і місце судового засідання (а.с.20,23). Враховуючи зазначене зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних в ній доказів. Дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, зважаючи на таке. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 13 вересня 2003 року, який розірвано на підставі рішення Путивльського районного суду Сумської області від 12 вересня 2012 року, та є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.4,5,9). На утримання дитини [PERSON] сплачує аліменти на користь матері [PERSON] , на підставі рішення Путивльського районного суду Сумської області від 15 жовтня 2010 року в твердій грошовій сумі 300 грн. щомісячно, до досягнення дитиною\~повноліття (а.с.11). Дитина проживає по [ADDRESS] разом з матір`ю та навчається в Путивльській ЗОШ І-ІІ ступенів №1 ім.Р.Руднєва (а.с.10,12,13). Позивач, звертаючись з позовом до суду, обґрунтовувала свої вимоги недостатньою розміру аліментів для матеріального утримання дитини та неможливістю самостійно забезпечити належну матеріальну допомогу. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В силу\~ст.180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3\~ст.181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частинами 1, 2\~ст.184 СК України\~передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до\~ст.182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.\~\~Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7\~Закону України\~«Про Державний\~бюджет України\~на 2019\~рік» встановлений прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Крім того, статтею 7\~Закону України\~«Про Державний\~бюджет України\~на 2020\~рік» встановлений прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. З урахуванням вищенаведених обставин в сукупності, визначеного ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» та ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожиткового мінімуму на дітей віком від 6 до 18 років, положень ч.2\~ст.182 СК України,\~суд дійшов\~висновку про\~наявність підстав\~для збільшення\~розміру аліментів\~на утриманнядитини [PERSON] , [INFO] , до 1/4 частини доходів [PERSON] , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття щомісячно. Враховуючи те, що позивач отримує аліменти за виконавчим листом, виданим на підставі попереднього судового рішення, цей виконавчий лист необхідно відкликати за відсутності\~заборгованостів зв`язку з ухваленням нового рішення у справі. В силу ст.141\~ЦПК України слід стягнути з відповідача\~\~на користь держави судовий збір, від сплати якого позивач була звільнена на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved