Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, який 16.10.2014 року уточнила та просить ухвалити рішення, згідно якого виділити в натурі майно , що належить їй на праві спільної часткової власності , а саме 29/100 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], а також приміщення кухні «3-5», площею 10,10кв.м. та житлову кімнату «3-4», площею 19,4в.м.; припинити право спільної часткової власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходяться за адресою: [ADDRESS], а також на приміщення кухні «3-5», площею 10,10кв.м та кімнату «3-4», площею 19,4кв.м.; визначити порядок спільного володіння , користування та розпорядження земельною ділянкою , площею 2950,0кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] співвласниками, а саме нею та відповідачами [PERSON] та [PERSON]; виділити їй у володіння, користування та розпорядження земельну ділянку , що становить 29/100 частини площі земельної ділянки , яка перебуває у володінні , користуванні та розпорядженні співвласників житлового будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS]; виселити [PERSON] з займаних ним 29/100 частини вказаного вище житлового будинку , а саме з приміщення кухні «3-5» площею 10,10кв.м та житлової кімнати «3-4» площею 19,4кв.м; вселити її у 29/100 частин вказаного вище житлового будинку, а саме в приміщення кухні «3-5», площею 10,10 кв.м та житлову кімнату «3-4», площею 19,4кв.м; зобов'язати [PERSON] надати їй дозвіл на облаштування окремого входу до її частини житлового будинку та не чинити перешкод у проведенні газу та водопостачання до цієї частини житлового будинку. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] вказала, що 13.11.1999 року зареєструвала шлюб з [PERSON] [INFO] року у них народилася донька [PERSON]. 31.07.2012 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано рішенням Харківського районного суду Харківської області, а також визначено місце проживання дитини разом з нею, позивачем. Під час шлюбу, 17.01.2003 року відповідач за договором купівлі-продажу купив 29/50 частин житлового будинку [ADDRESS]. Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 24.02.2014 року за нею та відповідачем в порядку поділу спільного майна подружжя визнано право власності на 29/100 часток зазначеного вище житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель. Однак між нею та відповідачем виникають непорозуміння та суперечки з приводу користування, розпорядження майном. Відповідач перешкоджає їй з дитиною користуватися частиною житлового будинку, забороняє вселитися та погрожує застосуванням фізичної сили. В судовому засіданні позивач та її представник [PERSON], який діє на підставі угоди про надання правової допомоги, позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідач та його представник [PERSON], який діє на підставі довіреності, позовні вимоги не визнали. Відповідач [PERSON] в с удове засідання не з'явився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Представник 3-ї особи служби в справах дітей Харківської державної адміністрації в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Вислухавши сторони, їх представників, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 13.11.1999 року. Сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. (а.с. 6) В період шлюбу сторони придбали 29/50 часток житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що розташовані за адресою: [ADDRESS], які були зареєстровані на ім'я [PERSON] Рішенням Харківського районного суду Харківської області Харківської області від 24.02.2014 року визнано за [PERSON]. та [PERSON] в порядку поділу спільного майна подружжя право власності на 29/100 часток житлового будинку з відповідно частиною надвірних будівель, що розташовані за адресою: [ADDRESS], за кожним. (а.с. 7) Між позивачем та відповідачем виникають сварки з приводу користування та розпорядження майном, крім того, відповідач чинить перешкоди позивачу разом з дитиною вселитися в частину житлового будинку. По справі була проведена судова будівельно-технічна експертиза від 30.10.2015 року за № 6074. З висновку зазначеної експертизи вбачається, що розподілити 29/50 частин житлового будинку [ADDRESS] які належать [PERSON] та [PERSON] не надається можливим. В зв'язку з тим, що розподіл житлового будинку неможливий, варіанти виділу надвірних будівель сторонам по справі неможливі. У складі 29/50 частин житлового будинку, що підлягає розподілу підвальне приміщення відсутнє. У вступній частині заключення судовий експерт [PERSON] вказав, що на дослідження йому було надано зокрема ухвали суду про призначення експертизи від 19.02.2014 року та матеріали цивільної справи за № 635/3896/14-ц, також і копію інвентаризаційної справи № 63 на житловий будинок [ADDRESS] Крім вказаного, експертом було використано: нормативно-технічну документацію та методичну літературу, в тому числі, Постанову Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року за № 20. Дослідження проводилося методом візуально-інструментального обстеження житлового будинку, надвірних будівель та земельної ділянки по [ADDRESS] методом зіставлення результатів обстеження з наданою документацією і вимогами нормативних документів. При цьому проводилися необхідні виміри та фотографування, опис та розрахунки виконанні в лабораторії будівельно-технічних досліджень. Судовий експерт [PERSON]: має вищу технічну освіту, кваліфікацію судового експерта 4-го класу по спеціальностях: 10.6 «Дослідження об'єктів нерухомості, будівельних матеріалів, конструкцій і відповідних документів», 10.7 «Розподіл земель і визначення порядку користування земельною ділянкою», 10.10 «Визначення оціночної вартості будівельних об'єктів і споруд», стаж експертної роботи з 2006 року. Про кримінальну відповідальність по ст. ст. 384, 385 КК України судовий експерт був попереджений. Висновок судової будівельно-технічної експертизи від 30.10.2015 року за № 6074 прошито, пронумеровано, підписано судовим експертом та скріплено печаткою. (а.с. 102-117) Суд приходить до висновку, що експертиза проведена правильно та ретельно і ставить висновок експертизи під сумнів, у суду немає. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. На підставі викладеного , суд вважає, що жодних підстав для задоволення позовних вимог немає і повністю відмовляє позивачу в задоволенні позову. Судові витрати суд відносить за рахунок позивача.

Outcome: dismissed