Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з цивільним позовом до відповідача. В обгрунтування позову позивач вказує, що 19 травня 2013 року приблизно о 22 годині біля входу в приміщення благодійної організації, розташованої по вул.. Леніна, 47 в смт. Любашівка, [PERSON] штовхув її, від чого вона впала на тверде покриття. Внаслідок цього, вона отримала тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості у вигляді закритого оскольчатого надмищелкового перелому лівої плечевої кістки із значним зміщенням уламків та відрив кісткового фрагменту ліктьового відростку, що потягло тривалий розлад здоров'я. Перша медична допомога їй була надана в Любашівській районній лікарні 19, 20 травня 2013 року, а 21 травня 2013 року її було доставлено в Одеську міську лікарню, де їй була зроблена операція і вона знаходилась на лікуванні до 03 червня 2013 року. З 04 червня по 18 червня 2013 року вона перебувала на лікуванні в травматологічному відділенні Любашівської ЦРЛ,, а з 19 червня 2013 року по 03 липня 2013 року - була на амбулаторному лікуванні. Так як її стан здоров'я погіршився, то вона булла направлена на лікування в Одеську міську лікарню, де і лікувалась з 03 червня 2013 року. Їй була зроблена повторна операція, після чого вона перебувала на амбулаторному лікуванні в Любашівській ЦРЛ. Вона неодноразово їздила в м.Одесу на консультацію до хірурга, проходила лікарську комісію. 11 вересня 2013 року була направлена на МСЕК в Одеську обласну лікарню, де їй було встановлена друга група інвалідності по травмі. За період лікування вона понесла значні матеріальні витрати на медикаменти, що підтверджуються виписками із історії хвороби та чеками з аптек на суму 16387 грн. На проїзд в м.Одесу вона витратила 2150 грн., а також 1000 грн. на отримання юридичної допомоги. Таким чином, злочином їй завдано матеріальні збитки на загальну суму 19537 грн. 4000 грн. відповідач відшкодував їй добровільно, тому просила стягнути з відповідача завдані їй злочином матеріальні збитки в сумі 15537 грн. Крім матеріальних збитків, злочинними діями відповідача завдано моральної шкоди позивачці, яка полягає у сильному фізичному болю внаслідок тілесних ушкоджень, заподіяних відповідачем, порушенні звичного способу життя, оскільки позивач тривалий час проходила лікування від отриманих травм, перенесла операцію, потребувала постійного стороннього догляду. В даний час вона не може працювати, так як в неї одна рука майже не працює, на лікування витратила значні кошти. Тому, просила стягнути з відповідача в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди 50000 грн. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та пояснила, що матеріальні збитки вона просить стягнути в розмірі 10000 грн., так як при перерахунку, вона не враховувала не значні суми, а моральну шкоду просила стягнути в сумі 50000 грн. у повному обсязі, надала пояснення, аналогічні, викладеним в позові, просила позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково та пояснив, що частково він матеріальні збитки позивачці в сумі 4000 грн. відшкодував, надані позивачкою документи не підтверджують, що вказані витрати були проведені в зв'язку з отриманою травмою. Крім того, просив суд врахувати його матеріальний стан, а також те, що на його утриманні є неповнолітня дитина, він отримує незначну заробітну плату. Заслухавши сторони, їх представників, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду в справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Встановлено, що ухвалою Любашівського районного суду Одеської області від 19 вересня 2013 року [PERSON] був звільнений від кримінальної відповідальності у зв'язку з передачею на поруки трудовому колективу за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, а саме за спричинення позивачці тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості - закритого оскольчатого надмищелкового перелому лівої плечової кістки із значним зміщенням уламків та відрив костного фрагменту ліктьового відростку (а.с. 135). Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода,завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» додаткові витрати потерпілих, на яких не поширюється дія Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 23 вересня 1999 р. № 1105-XIV, підлягають стягненню з особи, відповідальної за шкоду, на підставі ст. 1195 ЦК. При вирішенні таких вимог судам належить виходити з того, що розмір витрат на ліки, лікування, предмети догляду за потерпілим визначається на підставі виданих лікарями рецептів, довідок або рахунків про їх вартість. Згідно виписки з історії хвороби № 6433 позивач з 21 травня 2013 року по 03 червня 2013 року перебувала на стаціонарному лікуванні у першому травматологічному відділенні Міської клінічної лікарні № 11 м. Одеса з діагнозом: закритий оскольчатий надмищелковий перелом лівої плечової кістки із значним зміщенням уламків. 23 травня 2013 року позивачу було проведено операцію: відкрита репозиція уламків, МОС мищелків лівої плечової кістки. Для проведення операції позивачем були придбані слідуючі медикаменти та перев'язочний матеріал: набор фіксаторів для остеосинтезу плечової кістки; фізіологічний розчин 400.0 - 4 флакони; розчин Рингера 400.0 - 2 флакони; глюкоза 5% 400.0 - 2 флакони; реосорбілакт 400.0 - 2 флакони; рефортан 10% 400.0 - 1 флакон; ста бізон 400.0 - 1 флакон; зінацеф 0.75 - 10 флаконів; офлоксацин в таб.- 1 упаковка; офлоксацин в фл. 100.0 - 1 флакон; кетанов в амп. - 2 упаковки; ріка фол 20.0 - 4 ампули; системи для переливання 2 штуки; шприци: 20.0 - 10 шт., 10.0 - 15 шт., 5.0 - 20 шт; 30 м марлі; 3 пачки вати; 10 пар хірургічних печаток; одна упаковка нестерильних печаток; йод 5% - 400 мл; спирт медичний 100.0 - 5 флаконів; бинти 14 см - 20 штук; йогурт в табл. - 1 упаковка; мультитаб - 1 упаковка; нимесил в табл. - 2 упаковки; катетер в/в - 1 штука; пластир 3Х500 - 2 штуки; комплект одноразової операційної білизни - 1 штука; лідокаін 2% - 2 упаковки; хлоргексидин стер. 400.0 - 4 флакони; викрил 2/0 - 3 упаковки (а.с. 3). Згідно виписки з історії хвороби № 8144 позивач з 03 липня 2013 року по 31 липня 2013 року перебувала на стаціонарному лікуванні у першому травматологічному відділенні Міської клінічної лікарні № 11 м. Одеса з діагнозом: консолідуючий перелом мищелків лівої плечової кістки. Констатура лівого ліктьового суглобу. 07 липня 2013 року позивачу було проведено операцію: видалення фіксатора з лівого ліктьового суглобу. Для проведення операції позивачем були придбані слідуючі медикаменти та перев'язочний матеріал: фізіологічний розчин 400.0 - 2 флакони; розчин Рингера 400.0 - 1 флакон; глюкоза 5% 400.0 - 1 флакон; реосорбілакт 400.0 - 1 флакон; лінкоміцин 2.0 - 2 упаковки; офлоксацин в таб.- 2 упаковки; офлоксацин в фл. 100.0 - 1 флакон; кетанов в амп. - 2 упаковки; рікафол 20.0 - 4 ампули; системи для переливання 1 штука; шприци: 20.0 - 5 шт., 10.0 - 5 шт., 5.0 - 10 шт; 15 м марлі; 2 пачки вати; 10 пар хірургічних печаток; одна упаковка нестерильних печаток; йод 5% - 400 мл; спирт медичний 100.0 - 5 флаконів; бинти 14 см - 15 штук; йогурт в табл. - 1 упаковка; нимесил в табл. - 2 упаковки; катетер в/в - 1 штука; пластир 3Х500 - 1 штука; комплект одноразової операційної білизни - 1 штука; хлоргексидин стер. 400.0 - 4 флакони; викрил 2/0 - 2 упаковки (а.с. ). З виписки із медичної картки стаціонарного хворого [PERSON] за період з 04.06.2013 року по 18.06.2013 року для її лікування використано: анальгін, димедрол, ремоксикам, ранітидин, мидоколон, гідезепам, релксил, диклофенак, седалін, пумпан, шприци, бинти, скарифікатор, спирт, перчатки. Вказані препарати [PERSON] купувала за свої кошти (а.с. ). З виписки із медичної картки амбулаторного хворого [PERSON] за період з 19.06.2013 року по 03.07.2013 року їй призначено лікування, а саме: анальгетики та препарати кальцію (а.с. ). З медичної документації [PERSON] видно, що вона перебувала в м.Одесі в лікарні на консультації, проходила МСЕК: 16.08.2013 року, 28.08.2013 року, 11 вересня 2013 року (а.с. 5-10). Згідно наданих квитків та розписок [PERSON] позивач витратила на проїзду до м.Одеса до лікарні для проведення операцій, консультацій та проходження МСЕК 1990 грн. Вказані витрати обґрунтовані та підтверджені документально, а тому підлягають стягненню з відповідача (а.с. 19-23). Аналізуючи медичні призначення позивачу у вказані періоди та надані нею фіскальні чеки, враховуючи характер отриманих позивачем травм, суд дійшов висновку, що є доведеними витрати позивача на лікування, проїзд у сумі 6714 грн. 76 коп. (а.с. 24-72). Враховуючи, що відповідачем відшкодовано позивачці 4000 грн. матеріальної шкоди, що визнано сторонами, тому на користь позивача з відповідача необхідно стягнути 2714 грн. 76 коп. За отримання юридичної допомоги при розгляді кримінальної справи позивач сплатила 1000 грн. Вказані витрати також являються обґрунтованими та підтвердженими документально, а тому підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки (а.с. 17). Щодо відшкодування моральної шкоди, то суд враховує наступне. У відповідності до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи (ч.2). Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (ч.3). Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування (ч.4). Розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає виходячи з вимог розумності, справедливості, а також істотності зазначених змін в звичному складі життя позивачки у зв'язку з злочином. Судом встановлено, що у результаті злочину позивачу була заподіяна моральна шкода, оскільки у зв'язку з ушкодженням здоров'я внаслідок неправомірних дій відповідача, позивач тривалий час відчувала фізичний біль, перебувала на стаціонарному лікуванні, перенесла дві операції, змушена продовжувати лікування після виписки з лікарні, потребувала стороннього догляду через неможливість самостійно себе обслуговувати. У зв'язку з отриманими травмами та необхідністю тривалого часу для відновлення стану здоров`я, було порушено нормальні життєві зв'язки позивача, остання була позбавлена можливості вести активний спосіб життя, не має змоги працевлаштуватись через обмеженість функцій руки. Враховуючи вищезазначене, та з урахуванням вимог виваженості, розумності і справедливості, враховуючи матеріальний стан відповідача, а саме те, що на його утриманні є неповнолітня дитина, він отримує невелику заробітну плату, вчинив злочин з необережності, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди 6000 грн. Інші витрати позивачки згідно наданих нею квитанцій про придбання ліків, продуктів харчування не обґрунтовані, не підтверджені лікарськими призначеннями, а тому стягненню не підлягають. Згідно наданих позивачем квитанцій вона також сплачувала благодійні внески, однак суд вважає, що зазначені витрати не є витратами на лікування та їх відшкодування потерпілому не передбачено ст. 1195 ЦК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial