Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

Позивачі 15 квітня 2015 року звернулися до суду з позовом до [PERSON] міської ради, Державної реєстраційної служби [PERSON] міського управління юстиції в Дніпропетровській області про визнання права власності на домоволодіння. В обґрунтування позовних вимог вказав, що 10.12.1994 року помер [PERSON], який мешкав за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Навігаційна, 80. За життя він знаходився у зареєстрованому шлюбі з позивачем по справі [PERSON]. Маючи намір побудувати будинок, [PERSON] звернувся з заявою до Ленінського виконкому про відвод земельної ділянки під будівництво будинку. Рішенням виконкому від 17.03.1959 року за № 375 [PERSON] була відведена земельна ділянка площею 50 кв.м. 22 березня 1960 року він уклав договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку на праві приватної власності. 08 квітня 1959 року був складений акт відводу земельної ділянки\~\~в натурі під особисте жиле будівництво забудовника [PERSON], за адресою: м. Дніпропетрвоск, вул. Навігаційна, 80, загальною площею 580 кв.м. і переданий в розпорядження забудовника, також був складений план земельної ділянки за вказаною адресою. 09.04.1959 року генеральний план був затверджений головним архітектором та 23.03.1960 року було розпочато будівництво. Забудовники [PERSON], його дружина [PERSON] та їх діти [PERSON], [PERSON] посилилися та зареєструвалися в домоволодінні. Однак, за життя [PERSON] не оформив своє право власності на домоволодіння та не оформив прийняття будинку до експлуатації. Після смерті [PERSON] позивачі, як спадкоємці першої черги за законом, звернулися до нотаріальної контори для оформлення спадщини. Спадщина ними була прийнята у встановленому законом порядку, однак нотаріус не видав свідоцтво про право власності на домоволодіння 80 по вул. Навігаційна, м. Дніпропетровськ, оскільки право власності на нього не зареєстровано. 19.03.2012 року домоволодіння 80 по вул. Навігаційна в м. Дніпропетровську було прийнято в експлуатацію на підставі декларації про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстрованої Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю в Дніпропетровській області №ДП14212040796 від 19.03.2012 року, також був складений технічний паспорт. Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 січня 2013 року за [PERSON], [PERSON], [PERSON] визнані права і обов`язки забудовника на житловий будинок та господарські будівлі за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Навігаційна, 80 в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 10 грудня 1994 року. Рішенням реєстраційної служби [PERSON] міського управління юстиції Дніпропетровської області від 18 травня 2013 року позивачам було відмовлено в реєстрації права власності на житловий будинок №80 по вул. Навігаційна в м. Дніпропетровську, у зв'язку з тим, що не були надані правовстановлюючі документи на земельну ділянку, та витяг з державного земельного кадастру. У зв'язку з чим позивачі звернулися до суду з цим позовом та просили визнати право власності за кожним на 1/3 частину домоволодіння №80 по вул. Навігаційна в м. Дніпропетровську, яке складається з житлового будинку лит.А-2 загальною площею 133,2 кв.м., житловою площею 62,4 к.м., площа літніх (неопалювальних) приміщень 5,2 кв.м., який складається з: 1 поверх: кладовая 5,2 кв.м., кладовая 9,1 кв.м., коридор 6,0 кв.м., кухня 14,8 кв.м., кухня 9,7 кв.м., столовая 11,7 кв.м., коридор 8,9 кв.м., загальною площею по першому поверху 65,4 кв.м., житловою 11,7 кв.м.; 2-й поверх: коридор 4,5 кв.м., коридор 8,8 кв.м., коридор 3,8 кв.м., жила площа 4,7 кв.м., жила площа 14,0 кв.м., жила площа 8,7 кв.м., жила площа 23,3 кв.м., загальною площею по другому поверху 67,8 кв.м., жилою 50,7 кв.м. А також: погреб (под. А1-2) 11,1 кв.м., козирок (около а-2) 1,5 кв.м., Ганок а1 -7,3 кв.м., козирок (около А-2) 1,3 кв.м. з надворними постройками: сарай Б 6,0 кв.м., гараж В 24,8 кв.м., уборна Г 1,0 кв.м. , сарай Д 5,0 кв.м., навіс Е 4,1 кв.м., спорудження №1-11, І., ворота , колодязь, огородження, тротуари, доріжки та площадки, трубопровід, хвіртка, цоколь. Також просили зобов'язати Державну реєстраційну службу [PERSON] міського управління юстиції в Дніпропетровській області зареєструвати право власності по 1/3 частині домоволодіння №80 по вул. Навігаційна в м. Дніпропетровську за [PERSON], [PERSON], [PERSON]. В судове засіданні позивач [PERSON], не з'явилася, надала заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, у зв'язку з тяжким станом здоров'я. В попередньому судовому засіданні 29.05.2015 року позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. В судовому засіданні позивач [PERSON], позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. Надала пояснення аналогічним викладеним в позовній заяві. В судовому засіданні позивач [PERSON], позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. Надав пояснення аналогічним викладеним в позовній заяві. В судовому засіданні представник позивачів [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. Надав пояснення аналогічним викладеним в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] міської ради, у судове засідання не з'явився, про день, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив, письмових заяв від нього не надходило. Приймаючи участь в попередньому судовому засіданні 29.05.2015 року позовні вимоги не визнав в повному обсязі. Представник відповідача реєстраційної служби [PERSON] міського управління юстиції в Дніпропетровській області в судове засідання не з'явився. Надіслав заперечення на позов, в яких просив розглянути справу без участі представника. Також в запереченнях позовні вимоги не визнав, та просив відмовити в задоволенні вимог, щодо зобов'язання Державної реєстраційної служби [PERSON] міського управління юстиції в Дніпропетровській області зареєструвати право власності по 1/3 частині домоволодіння №80 по вул. Навігаційна в м. Дніпропетровську за позивачами, мотивуючи тим, що позивачами не надано правового та документального обґрунтування, якими саме діями реєстраційна служба [PERSON] міського управління юстиції порушує, не визнає чи оспорює права позивача на нерухоме майно. Позивачі до реєстраційної служби [PERSON] міського управління юстиції з будь-якими заявами не звертались, відмови в державній реєстрації права власності не отримували, отже права та законні інтереси позивачів не порушено. Тож для зобов'язання реєстраційної служби [PERSON] міського управління юстиції вчинити певні дії не має законних підстав. Крім того, вважає, що зобов'язання відповідача вчинити певні дії є втручанням до компетенції органів державної влади, які реалізують державну політику в сфері реєстрації прав та їх обтяжень. Зі згоди позивачів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням\~статті 224 ЦПК України.\~\~\~\~\~\~\~\~ Суд, вислухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що\~\~на підставі договору від 22 березня 1960 року про надання у безстрокове користування земельної ділянки під будівництво індивідуального житлового будинку, [PERSON], була надана земельна ділянка, площею 580 кв.м. під будівництво індивідуального житлового будинку, за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Навігаційна, 80 (а.с.16-17). Згідно акту відводу земельної ділянки від 08 квітня 1959 року на підставі рішення виконкому Ленінської районної ради депутатів трудящихся від 17.03.1959 року за № 375, здійснений в натурі відвод земельної ділянки під індивідуальне жиле будівництво забудовника [PERSON], розташованої в м. Дніпропетровськ, вул. Навігаційна, 80, загальною площею 580 кв.м. (а.с.15). Встановлено, що на вказаній земельній ділянці по вул. вул. Навігаційна, 80 в м. Дніпропетровськ був збудований житловий будинок. 10.12.1994 року помер [PERSON] (а.с.38). Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 січня 2013 року за [PERSON], [PERSON], [PERSON] визнані права і обов`язки забудовника на житловий будинок та господарські будівлі за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Навігаційна, 80, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 10 грудня 1994 року (а.с.91-93). 19.03.2012 року домоволодіння №80 по вул. Навігаційна в м. Дніпропетровську було прийнято в експлуатацію на підставі декларації про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстрованої Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю в Дніпропетровській області №ДП14212040796 від 19.03.2012 року , також був складений технічний паспорт (а.с.25-37). Рішенням реєстраційної служби [PERSON] міського управління юстиції Дніпропетровської області від 18 травня 2013 року позивачам було відмовлено в реєстрації права власності на житловий будинок №80 по вул. Навігаційна в м. Дніпропетровську, у зв'язку з тим, що не були надані правовстановлюючі документи на земельну ділянку, та витяг з державного земельного кадастру (а.с.43-44). Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є - визнання права. Згідно ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.2 ст..331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно(житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Відповідно до ч.3 ст.376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Відповідно до ч.5 ст.376 ЦК України на вимогу користувача земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 4 постанови від 30 березня 2012 року № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» при розгляді справ зазначеної категорії судам слід мати на увазі, що самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані (будуються) на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил. Під наданням земельної ділянки слід розуміти рішення компетентного органу влади чи органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність або надання у користування, або передачу права користування земельною ділянкою на підставі цивільно-правових договорів із фізичною чи юридичною особою. Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту прийняття його до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч.4 ст.3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у редакції Закону від 11 лютого 2010 року, який набрав чинності з 16 березня 2010 року права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Таким чином, суд, оцінивши в сукупності наявні у справі докази, вважає, що позовні вимоги [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання права власності по 1/3 частині домоволодіння №80 по вул. Навігаційна в м. Дніпропетровську, є обґрунтованими, законними, доведеними з їх боку, внаслідок чого підлягають задоволенню. Що стосується вимог зобов'язати державну реєстраційну службу [PERSON] міського управління юстиції в Дніпропетровській області зареєструвати право власності за позивачами на спірне домоволодіння, то вони є не обґрунтованими та передчасними. Суд вважає, що зобов'язання відповідача здійснити реєстрацію права власності є втручанням до компетенції органів державної влади, які реалізують державну політику в сфері реєстрації прав та їх обтяжень, тому суд відмовляє в їх задоволені.

Outcome: approved