Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду і просить визнати за нею право власності на земельну ділянку за законом після смерті матері, [PERSON], яка померла у віці 52 років 25.09.2008 року. Після її смерті відкрилася спадщина, в тому числі і на належні їй земельні ділянки : 1.земельну ділянку площею 2,37 га, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Верлоцької сільської ради Радомишльського району і межі якої визначені у Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №420806, виданому 16.05.2006 року; 2.земельну ділянку площею 0,13 га, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Радомишльської міської ради Житомирської області і межі якої визначені у Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №735348, виданому 16.05.2006 року; У встановлений строк позивач не звернулася до нотаріальної контори так як доглядала за своїми малолітніми дітьми і крім того вважала, що вона і так прийняла спадщину фактично, так як постійно проживала разом із матірю на час її смерті. Крім неї спадкоємцями 1-ї черги за законом являються її батько [PERSON] і двоє братів [PERSON] і [PERSON], але вони відмовляються від спадщини. На сьогодні виникла потреба оформити право власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом, що і стало підставою для її звернення до суду. В судове засідання позивач не з'явилася, надала в суд заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності. Крім того, позивач просить змінити позовні вимоги і визнати за нею право власності на зазначені вище земельні ділянки в порядку спадкування після смерті матері. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без участі представника відповідача. Зазначені вимоги позивачів підтримує повністю та просить задовольнити. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що підставою звернення позивача до суду став захист невизнаних особистих майнових прав, пов'язаних із володінням, користуванням та розпорядженням об'єктом нерухомого майна земельними ділянками, які входять до складу спадщини після смерті матері. Як вбачається з позовної заяви та підтверджується наданими доказами позивач [PERSON] (в минулому прізвище [PERSON] а.с. 6) являються однією із спадкоємців за законом після смерті матері [PERSON], яка померла 25.09.2008 року (а.с.8). Після смерті матері відкрилася спадщина, до складу якої, з поміж всього іншого, входять земельні ділянки, а саме : -земельна ділянка площею 2,37 га, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Верлоцької сільської ради Радомишльського району, яка належала [PERSON] на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №420806, виданому 16.05.2006 року (а.с.9); -земельну ділянку площею 0,13 га, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Радомишльської міської ради Житомирської області яка належала [PERSON] на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №735348, виданому 16.05.2006 року (а.с.10); Інші спадкоємці 1-ї черги за законом це чоловік померлої [PERSON], та двоє синів померлої [PERSON] і [PERSON] відмовились від прийняття спадщини на користь позивача (а.с.15-17).\~\~ Згідно інформації, що надійшла із Радомишльської державної нотаріальної контори Житомирської області ніхто із спадкоємців після смерті [PERSON] із заявами про прийняття спадщини, заявами про відмову від спадщини або заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину не звертався (а.с.33). Відповідно до ч.1\~ст.3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. Згідно\~ст. 81 ЗК України\~однією із підстав набуття права власності громадянами України на земельні ділянки є прийняття спадщини. Статтею 1216 ЦК України\~передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Також, як вбачається з ч.1 п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця Державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність належних правових підстав для визнання права власності позивача на оспорювані земельні ділянки, а відтак позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved