Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду с позовом про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини. В заяві зазначила, що з 19 листопада 1999 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбу з відповідачем, який на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 14 листопада 2017 року розірвано. Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23 листопада 2015 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 2000,00 грн. на двох дітей (по 1000 грн. на кожного) щомісяця до повноліття дітей, починаючи з дня подання позовної заяви - 23.10.2015 року. На момент звернення до суду з зазначеною заявою старший син [PERSON] досяг повноліття, аліменти на його утримання за вказаним рішенням вже не стягуються. Розмір аліментів, на утримання молодшого сина [PERSON] , який стягується за рішенням суду є нижчим за прожитковий мінімуму для дитини відповідного віку, встановлений ст. 7 Закону України «Про державний бюджет», тому на теперішній час позивач бажає впорядкувати отримання нею аліментів на утримання дитини шляхом стягнення з відповідача грошових коштів в частці від його доходу. У зв`язку з викладеним позивач просить, змінити спосіб стягнення аліментів, визначити розмір частки від заробітку відповідача, що становитиме 1/4 частину заробітку (доходу) відповідача. Ухвалою судді від 09.09.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Заходи забезпечення позову, доказів в справі не приймалися. Позивач, належним чином повідомлена про дату, час та місце проведення судового засідання, до суду не з`явилась, надавши суду заяву, яка містить прохання про задоволення позову, вирішення спору без її участі, а також згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді справи. Зазначені обставини в силу ст. ст. 211, 223 ЦПК України є підставою для проведення судового розгляду у відсутність позивача і її представника. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце вирішення справи, до суду не з`явився. За вказаних обставин суд зі згоди позивачки, висловленої в її письмовій заяві, постановляє про заочний розгляд справи. З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, з таких міркувань. Судом встановлено, що Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23 листопада 2015 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 2000,00 грн. на двох дітей (по 1000 грн. на кожного) щомісяця до повноліття дітей, починаючи з дня подання позовної заяви - 23.10.2015 року (а.с.9-11). На момент звернення до суду з зазначеною заявою старший син [PERSON] досяг повноліття, аліменти на його утримання за вказаним рішенням вже не стягуються. Цей позов, як зазначено, містить вимогу про стягнення аліментів в частці від усіх доходів батька, в розмірі, що дорівнює 1/4 частині таких доходів. В силу ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ст. 181 СК України). З наведених положень сімейного законодавства випливає, що вибір способу участі платника аліментів в утримання дитини є прерогативою отримувача аліментів. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України). При визначенні розміру аліментів у частці від заробітку платника аліментів суд в силу ст. 182 СК України враховує наведені в цій статті обставини і вважає, що домірним як потребі дитини в утриманні, так і майновому стану платника аліментів, буде стягнення аліментів в розмірі ј частини заробітку (доходу) відповідача. Дійшовши висновку про необхідність визначення такого розміру аліментів, суд враховує положення ст. 182 СК України про те, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Бере до уваги суд і рівність обов`язків батьків з утримання дитини, що означає однакову участь батьків в утриманні сина, доньки, а не забезпечення цього утримання за рахунок одного з батьків шляхом ущемлення його майнових інтересів. При визначенні розміру частки від заробітку позивача суд враховує і встановлене Основним Законом України право кожного на гідний рівень життєдіяльності для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло (ст. 48 Конституції України). Судовий збір, від сплати якого звільнено позивача, у відповідності до правил цивільного процесуального законодавства підлягає стягненню з відповідача у доход держави.

Outcome: approved