Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом, зазначивши в обґрунтування позову наступне. 29.05.2010 року померла [PERSON] мати позивача, після смерті якої залишилося спадкове майно у вигляді 1/3 частини квартири [ADDRESS], яка належала померлій на підставі Свідоцтва про право власності на житло № 1323 від 07.11.2008 року, виданого Орджонікідзевською районною адміністрацією Запорізької міської ради. Після смерті матері позивач у передбачений законом термін звернулася до Третьої Запорізької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак отримати свідоцтво про право на спадщину за законом через нотаріальну контору не має можливості, оскільки отримавши Свідоцтва про право власності на житло на 1/3 частину вищевказаної квартири мати позивача не зареєструвала право власності у встановленому законом порядку. За вказаних обставин позивач просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON], а саме на 1/3 частину квартири [ADDRESS]. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, суду надала письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, у якій вона вказала, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] до судового засідання не зявилася, суду надала письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, у якій вона вказала, що позовні вимоги визнає повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Третя особа [PERSON] до судового засідання не зявився, суду надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, у якій вказав, що позовні вимоги визнає повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту, спадкоємці за законом. Судом встановлено, що 29.05.2010 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖС № 175509 від 29.05.2010 року, виданим Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді 1/3 частини квартири [ADDRESS], яка належала померлій на підставі Свідоцтва про право власності на житло № 1323 від 07.11.2008 року, виданого Орджонікідзевською районною адміністрацією Запорізької міської ради, право власності на яку [PERSON] за життя не зареєструвала. Співвласниками даної квартири є [PERSON] та [PERSON], яким на праві спільної часткової власності належить по 1/3 частині квартири [ADDRESS] на підставі Свідоцтва про право власності на житло № 1323 від 07.11.2008 року, виданого Орджонікідзевською районною адміністрацією Запорізької міської ради. Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 72188884 від 03.11.2016 року, відомості про реєстрацію речового права на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] відсутні. Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, спадкоємцями першої черги є діти спадкодавця, той з подружжя, який пережив та батьки. Як вбачається з матеріалів справи, 13.01.1979 року [PERSON], [INFO], уклала шлюб з [PERSON], [INFO], після укладення шлюбу отримала прізвище „Горбатенко, що підтверджується копією Свідоцтва про укладення шлюбу серії 1-ЖС № 402119, виданного Гусарковською райрадою Куйбишевського району Запорізької області. Згідно свідоцтва про народження серії IV-ЯР № 117817 від 24.12.1958 року, виданого Орджонікідзевським райбюро ЗАГС м. Запоріжжя, позивач є донькою померлої [PERSON], актовий запис № 3418. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Отже, позивач у відповідності до ст. 1261 ЦК України, є спадкоємцем першої черги за законом після померлої [PERSON] та прийняла спадщину шляхом звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, на підставі якої було заведено спадкову справу 250/2016. За життя [PERSON] заповітів не складала, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру № 25350068 від 17.11.2010 року. Відповідач [PERSON] є донькою померлої [PERSON], яка до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не зверталася, що підтверджується матеріалами спадкової справи № 250/2016, та, враховуючи заяву про визнання позовних вимог, не претендує на спадкове майно. Таким чином, позивач є єдиним спадкоємцем за законом після смерті матері [PERSON], яка прийняла спадщину, шляхом звернення до нотаріальної контори з відповідною заявою. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Постановою державного нотаріуса Третьої Запорізької державної нотаріальної контори [PERSON] від 19.09.2016 року № 1730/02-31 позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку з ненаданням документів, потрібних для вчинення нотаріальної дії, а саме документів, які б підтверджували реєстрацію права власності на нерухоме майно відповідно до законодавства, що діяло на момент оформлення спадщини, отже права позивача підлягають захисту у судовому порядку. Беручи до уваги, що право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS] померлою було набуте до її смерті на підставі Свідоцтва про право власності на житло № 1323 від 07.11.2008 року, виданого Орджонікідзевською районною адміністрацією Запорізької міської ради, суд приходить до висновку, що зазначена частка житлового приміщення входить до складу спадкового майна після смерті [PERSON] На підставі вищевикладеного, враховуючи, що позивач, яка є єдиним спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] прийняла спадщину у вигляді 1/3 частину квартири [ADDRESS], однак не може її оформити через нотаріальну контору, суд вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved