Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача та приватного нотаріуса Мукачівського міського нотаріального округу [PERSON] про відновлення порушеного права на спадкування шляхом визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, зокрема просить визнати незаконним та скасувати свідоцтво про право власності на спадщину за законом від 07.12.2012 року, видане приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу [PERSON], про спадування житлового будинку за адресою [ADDRESS] [PERSON] за померлою [INFO] [PERSON] Позовні вимоги мотивує тим, що на під час оформлення спадщини за померлою бабусею [PERSON], їй стало відомо, що приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу [PERSON] видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом. У зв'язку з оформленням свідоцтва про право на спадщину за законом від від 07.12.2012 року, порушено її спадкові права, оскільки також має право на спадщину за законом після [PERSON] У зв'язку з цим вважає, що є підстави для визнання незаконним та скасування свідоцтва про право на спадщину за законом. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав наведених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився за невідомих причин. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним в порядку ст. 74 ЦПК України. Клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило. Причини своєї неявки відповідач суду не повідомив. Відповідач приватний нотаріус Мукачівського міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не з'явився за невідомих причин, подав в письмові заперечення проти позову. В запереченнях зазначив, що є неналежним відповідачем в цьому спорі. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч. 3-4 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджає про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених ЦПК України. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 03.11.2012 року [PERSON] померла [INFO]. Відповідно витягу з реєстру речових прав на нерухоме майно від 06.12.2012 року домоволодіння за адресою [ADDRESS] належало [PERSON] на праві приватної власності. Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок, який знаходиться за адресою [ADDRESS]. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 07.12.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу [PERSON], спадкоємцем майна [PERSON], що складається з житлового будинку, який знаходиться за адресою [ADDRESS], є її син [PERSON] Згідно з положеннями ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною 2 ст. 1223 ЦК України передбачено, у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи зазначені у ст. 1261 ЦК України. Так, ст.. 1261 ЦК України передбачає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, відповідно до зазначених положень ЦК України, відповідач [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом як син спадкодавця. В той же час, позивач звернулася до суду оскільки вважає, що також має право на спадкування за законом в рівних правах поряд із відповідачем [PERSON] Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 06.12.1990 року, батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON]. У зв'язку з укладенням у 2014 році шлюбу [PERSON] змінила прізвище на [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 24.05.2000 року мати позивача [PERSON] померла [INFO]. Також як вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 03.06.1965 року батьками матері позивача [PERSON] є [PERSON] та [PERSON], у зв'язку із смертю якої і відкрилася спадщина на житловий будинок, який знаходиться за адресою [ADDRESS]. Таким чином встановлено, що [PERSON] є внучкою померлої [PERSON] Крім того, відповідно до рішення виконавчого комітету Мукачіської міської ради від 31.10.2007 року № 235 «Про призначення піклувальника над неповнолітньою та опіки над її майном», [PERSON] призначено піклувальником неповнолітньої внучки [PERSON] та опікуном над її майном, яке знаходиться в [ADDRESS]. З довідок, виданих ЖРЕП № 3 № 3580 21.10.2010 року, № 2461 21.06.2012 року та № 2215 17.11.2012 року вбачається, що [PERSON] зареєстрована в житловому будинку на [ADDRESS] в тому числі і на момент смерті [PERSON] Згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч.ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Як передбачено ч. 1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Також відповідно до ч. 1 ст. 1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Згідно з ч. 2 ст. 1297 ЦК України, якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Статтею 1297 ЦК України встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного законодавства, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у виді втрати права на спадщину. Відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України онуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Таким чином судом встановлено, що позивач [PERSON] відповідно до ст. 1268 ЦК України спадщину прийняла, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Крім того, після смерті [PERSON] спадкоємцем за законом першої черги мала бути також її дочка [PERSON], яка б успадкувала частку у спадковому майні, якби була живою на час відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. В пункті 27 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що відповідно до статті 1301 ЦК свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмову від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв'язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо. Нормами ст. 217 ЦК України встановлено, що недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини. Виходячи із вищенаведеного суд приходить висновку, що [PERSON] набула право на спадщину за померлою бабусею [PERSON] як спадкоємець першої черги, прийняла спадкове майно у встановленому законом порядку, а відтак має рівні права поряд із відповідачем на спадкування житлового будинку, який знаходиться за адресою [ADDRESS], а враховуючи, що в силу ч. 1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними, позивач має право на спадкування 1/2 частки житлового будинку за адресою [ADDRESS]. У зв'язку з видачею приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу [PERSON] свідоцтва про право на спадщину від 07.12.2012 року, відповідно до якого спадкоємцем майна [PERSON], що складається з житлового будинку, який знаходиться за адресою [ADDRESS], є [PERSON], порушено спадкові права позивача та позбавляє [PERSON] можливості звернутися до нотаріуса для оформлення спадщини. З врахуванням вищенаведеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, а саме визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом цілого житлового будинку за адресою [ADDRESS], видане приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу [PERSON] 07.12.2012 року, зареєстроване в реєстрі за № 1286, на ім'я [PERSON], в частині визнання права власності на 1/2 частку житлового будинку за адресою [ADDRESS]. З приводу заявлених позовних вимог до приватного нотаріуса Мукачівського міського нотаріального округу [PERSON], то суд із врахуванням п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до якого у справах про спадкування нотаріуси не є заінтересованими особами і не повинні залучатися до участі у справі, відмовляє у задоволенні таких вимог. Згідно з ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню 182,70 грн. (1/2 від загального розміру позовних вимог) судових витрат.

Outcome: partial