Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом, який підтримала у судовому засіданні, та вимоги мотивує тим, що з 03.10.2009 року по 17.08.2015 року вона, [PERSON] , та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу подружжя має неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 17.08.2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано та стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей в розмірі 3/7 частини з усіх видів його доходу (заробітку). Станом на час звернення до суду, діти: син [PERSON] і донька [PERSON] , проживають разом з матір`ю [PERSON] та перебувають на її утриманні. Син [PERSON] потребує постійного коригування зору окулярами, а донька [PERSON] є інвалідом з дитинства по зору, внаслідок чого потребує систематичного лікування, догляду та реабілітації. Відповідач [PERSON] залишив дітей без належної батьківської уваги, участі у додаткових витратах на їх утримання не приймає, у зв`язку з чим позивачем [PERSON] були понесені значні витрати на лікування, придбання медикаментів, стоматологічні послуги, виготовлення окулярів, а також навчання дітей у спеціалізованому навчально-виховному комплексі №37 для слабозорих дітей. Разом витрачена сума становить 26256,00 грн., які [PERSON] вважає необхідним розділити порівну з відповідачем. Тому позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] додаткові витрати на утримання сина [PERSON] , [INFO] , та доньки [PERSON] [INFO] , у твердій грошовій сумі 13128,00 грн.; зобов`язати [PERSON] , сплачувати на користь [PERSON] додаткові витрати на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з тим, що остання є інвалідом з дитинства, у твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн. щомісячно. Ухвалою суду від 06.03.2020 року відкрито спрощене позовне провадження в даній цивільній справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті з викликом сторін. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та пояснив, що на даний час він не може знайти високооплачувану роботу, його дохід в середньому за 2019 рік становить 4300,00 грн., на місяць з якого він мусить сплачувати аліменти на утримання дітей, а також заборгованість за кредитом. Просив також врахувати, що на його утриманні знаходиться мати-інвалід ІІІ групи загального захворювання. Суд, заслухавши думку учасників провадження та вивчивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що з 03.10.2009 року по 17.08.2015 року [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.11-12). Від шлюбу подружжя має дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтва про народження серія [NUMBER] та серія [NUMBER] відповідно (а.с.13-14). Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 17.08.2015 року по справі №592/5728/15-ц шлюб між [PERSON] та [PERSON] , було розірвано; стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , та доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 3/7 частини усіх видів доходу, але не меншу 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття (а.с.12). Донька [PERSON] , [INFO] , є інвалідом з дитинства по зору, що підтверджується посвідченням Департаменту соціального захисту населення СМР серія ААІ №179780 від 21.11.2016 року, виписками епікризу та медичними довідками (а.с.15-20,81-82). У зв`язку з вказаними вадами зору, [PERSON] проходить індивідуальну програму реабілітації дитини-інваліда (а.с.83-84). Син [PERSON] , [INFO] , також потребує постійного коригування зору окулярами (а.с.19-20,80). Діти навчаються у спеціалізованому навчально-виховному комплексі № 37 для слабозорих дітей та потребують постійних додаткових витрат на їх утримання. У відповідності до положень ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК України). Згідно ч. 2 та ч. 3 ст. 181 СК України, за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Разом з тим, згідно положень ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається даною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку. Тобто, поряд із аліментами на утримання дитини батьки повинні сплачувати кошти на покриття додаткових витрат на дитину. Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Розмір коштів, що стягуються на додаткові витрати, не може бути більше самих додаткових витрат. Суд вирішує, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний приймати участь в цих витратах, виходячи з матеріального та сімейного положення сторін та інших інтересів та обставин, що мають істотне значення, що визначаються так само, як і стягненні аліментів відповідно до ст.ст.181,182 СК України. У випадку, коли матеріальне положення батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, додаткові витрати можуть бути компенсовані лише частково. Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). Аналогічна правова позиція сформульована у постановах Верховного Суду від 21 лютого 2018 року у справі № 127/16614/15-ц (провадження № 61-2371св18), від 08 травня 2018 року у справі № 272/118/17-ц (провадження № 61-13311св18), від 10 травня 2018 року у справі № 2-1161/2011 (провадження № 61-15690св18), від 16 травня 2018 року у справі № 666/5055/15-ц (провадження № 61-6827св18), від 26 вересня 2018 року у справі № 759/328/17 (провадження № 61-1264св17). Відповідно до вимог ст. ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається з наданих на обґрунтування позовних вимог копій товарних чеків та квитанцій, [PERSON] понесено наступні додаткові витрати на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , а саме витрати: на стоматологічні послуги (лікування, видалення зубів) - 4920,00 грн. (а.с.26,90); на послуги прийому лікаря-офтальмолога, маніпуляції - 450 грн. (а.с.25); на лікування та придбання медикаментів - 4326,14 грн. (а.с.23-24); на виготовлення окулярів - 14476,20 грн. (а.с.21-22,85-89); витрати, у зв`язку з навчанням дітей у спеціалізованому виховному закладі - 2083,60 грн. (а.с.27), що в сумі становить 26255.94 грн. Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, що було ратифіковано Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Таким чином, враховуючи, що необхідність додаткових витрат на дітей зумовлена особливими обставинами, а саме фізичними вадами зору, у зв`язку з чим вони потребують значної уваги лікарів, постійного піклування, реабілітації та коригування зору окулярами, зважаючи на встановлений законодавством обов`язок утримування дитини обома батьками, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача [PERSON] половини вартості додаткових витрат, понесених на придбання ліків, окулярів та послуги прийому лікарів, що становить 13128,00 грн. Щодо позовних вимог в частині щомісячного стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , суд виходить з наступного. З листопада 2015 року по серпень 2017 року [PERSON] , з метою забезпечення нормальних матеріальних умов життя дітей, регулярно сплачував на користь [PERSON] грошові кошти на різну суму від 523,00 грн до 1306,00 грн., в середньому розмірі 1188,86 грн. на місяць (а.с.70-75). Починаючи з вересня 2017 року по лютий 2020 року ТОВ «САВ-ДІСТРИБЬЮШН», на підставі постанови державного виконавця Зарічного ВДВС м. Суми ГТУЮ у Сумській області від 28.08.2017 року в межах виконавчого провадження №53373640, з примусового виконання виконавчого листа по справі №592/5728/15-2 відраховувало та виплачувало 70% заробітної плати [PERSON] в рахунок сплати аліментів (а.с.54-69). Разом з тим, окрім відрахування аліментів із заробітної плати, відповідач [PERSON] вимушений сплачувати періодичні платежі за кредитним договором, укладеним з АТ «Перший Український Міжнародний Банк» від 05.11.2019 року (а.с.96-98). З наданих товарних чеків та видаткових накладних вбачається, що [PERSON] придбавав дітям іграшки (конструктори, кукли, слайми), зубні електрощітки та планшети (а.с.48-52). Також суд звертає увагу, що позивач [PERSON] отримує щомісячну державну соціальну допомогу дітям з інвалідністю в розмірі 1638,00 грн. Крім того, встановлюючи майновий стан сторін по справі та аналізуючи довідки про доходи сторін з місця роботи, суд приходить до висновку, що [PERSON] отримує значно більшу заробітну плату, аніж відповідач. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наданих доказів у їх сукупності, враховуючи майновий стан сторін по справі та зважаючи на виплату [PERSON] щомісячної державної соціальної допомоги дітям з інвалідністю, позовні вимоги в частині щомісячного стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , слід залишити без задоволення. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 840,80 грн., оскільки позивача було звільнено від його сплати.

Outcome: partial