Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-13 00:00:00

Позивач звернулося до суду з позовом до відповідачів, в якому просило стягнути заборгованість за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, а саме - квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та належить відповідачам на праві спільної сумісної власності, в розмірі 7367,60 грн., а також квартир, що знаходяться за адресами: [ADDRESS] ; [ADDRESS] , які належать відповідачу [PERSON] на праві приватної власності, в загальному розмірі 21052,84 грн. Позов обґрунтований тим, що відповідачі є споживачами послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій на підставі договору. Відповідачі від виконання своїх зобов`язань ухиляються, вчасно не проводять оплату послуг. Оскільки відповідачі за отримані послуги сплачували не належним чином, в них утворилась заборгованість, у зв`язку із чим позивач вимушений звернутися до суду. Відзив на позов відповідачі у встановлений строк не надали, проте обидва відповідачі надали до суду заяви, в яких просили застосувати строки позовної давності до позовних вимог за період з 01.03.2007 по 10.11.2016. Суд, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Суд встановив, що відповідачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , та вказана квартира належить відповідачам на праві спільної сумісної власності. Вказане підтверджується довідкою (а.с. 24), копією паспорта (а.с. 23), копією свідоцтва про право власності на житло (а.с. 30). Позивач вже звертався до Московського районного суду м. Харкові із заявою про видачу судового наказу, який було задоволено та стягнуто з відповідачів солідарно суму заборгованості за надані послуг з утримання будинків і споруд та прибуткових територій квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , за період з 01.06.2015 по 01.05.2018 в розмірі 5258,80 грн. Згідно з інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 39-42), копіями договорів довічного утримання (а.с. 32, 37), копією технічного паспорту (а.с. 33-34), копіями витягів про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с. 35, 38), копією свідоцтва про право власності на житло (а.с. 30), квартири, що знаходяться за адресами: [ADDRESS] ; [ADDRESS] , належать відповідачу [PERSON] на праві приватної власності, а квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , належить відповідачам на праві спільної сумісної власності. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон) житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Статтею 20 Закону передбачено, що споживачі зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з розрахунками позивача, заборгованість відповідачів за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, а саме - квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , за період з 03.2007 по 11.2019 становить 7367,60 грн; заборгованість відповідача [PERSON] за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, а саме - квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , за період з 03.2007 по 11.2019 становить 7490,98 грн., квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , за період з 03.2007 по 11.2019 становить 13561,86 грн. Статтями 256, 257, 261 ЦК України встановлено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Частинами 2, 3, ст. 267 ЦК України передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. На підставі заяв відповідачів, суд застосовує строки позовної давності до позовних вимог позивача в тій частині, в якій просили застосувати позивачі у своїх заявах, а саме - до позовних вимог за період з 01.03.2007 по 10.11.2016. На підставі наданих позивачем розрахунків (а.с. 6-22), суд вираховує суму заборгованості, яка підлягає стягненню з урахуванням застосування строків позовної давності. Суд встановив, що заборгованість відповідачів перед позивачем за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, а саме - квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , за період з 11.2016 по 11.2019, становить 2660,02 грн. Суд встановив, що заборгованість відповідача [PERSON] за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, а саме - квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , за період з 11.2016 по 11.2019, становить 4001,14 грн. Суд встановив, що заборгованість відповідача [PERSON] за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, а саме - квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , за період з 11.2016 по 11.2019, становить 6847,1 грн. З огляду на викладене суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню. Суд розподіляє судові витрати відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial