Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з указаним позовом, який обгрунтовувала тим, що вона та відповідач - [PERSON] є спадкоємцями за законом після смерті матері - [PERSON], яка померла [INFO] в с.Кочерги Путивльського району Сумської області. До спадкового майна входять земельні ділянки «сіножаті», розміром 0,6414 га, кадастровий номер [NUMBER], для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та «рілля», розміром 2,4456 га, кадастровий номер [NUMBER], для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які знаходяться на території Волокитинської сільської ради Путивльського району Сумської області. Посилаючись на те, що за [PERSON] на підставі рішення Путивльського районного суду Сумської області від 18 травня 2018 року визнано право власності на 1/2 частину вказаних земельних ділянок в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], однак отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на іншу 1/2 частину цього майна вона не може в зв'язку з наявністю виправлень у правовстановлюючому документі на спадкове майно, просила визнати за нею право власності на 1/2 частину зазначених земельних ділянок в порядку спадкування за законом. Позивач в судове засідання не з'явилася, надав суду письмову заяву в якій позов підтримав, просив справу розглядати за його відсутності (а.с.49). Відповідачі надали суду письмові заяви про визнання позову, просили справу розглянути за їх відсутності (а.с.52,53). Представник третьої особи судове засідання не з?явилася, подала письмову заяву, в якій проти задоволення позову не заперечувала, просила справу розглядати у її відсутність (а.с.48). У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню зважаючи на таке. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.1225 ЦК України та ст.131 ЗК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Підтверджується матеріалами справи те, що на підставі ст.1222 ЦК України позивач та [PERSON] - відповідач у справі, є спадкоємцями за законом після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] в с.Кочерги Путивльського району Сумської області (а.с.6,14-16). Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 6 серпня 2018 року, 22 червня 2017 року відбулась реєстрація спадкової справи №122/2017 після смерті [PERSON] (а.с.18). [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину після смерті [PERSON] та отримала відповідні свідоцтва на частину спадкового майна (а.с.13-16). Відповідно до рішення Путивльського районного суду Сумської області від 18 травня 2018 року визнано за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] матері [PERSON] на 1/2 частину земельних ділянок «сіножаті», розміром 0,6414 га, кадастровий номер [NUMBER] та «рілля», розміром 2,4456 га, кадастровий номер [NUMBER], для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Волокитинської сільської ради Путивльського району Сумської області (а.с.19-20). Постановою державного нотаріуса від 15 листопада 2018 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на 1/2 частину земельних ділянок у зв'язку з наявністю виправлень у правовстановлюючому документі на спадкове майно (а.с.41). Як роз'яснено в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до роз'яснень, викладених в абзаці 3 пункту 6 постанови Пленуму ВССУ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав», якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Оскільки право власності померлої [PERSON] на зазначені земельні ділянки підтверджується копією Державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER] та витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 15 грудня 2017 року та 18 грудня 2017 року (а.с.7-9,10-12,13), тому відповідно до ст.392 ЦК України, право власності позивача підлягає захисту, що не буде суперечити закону та при цьому не будуть порушені права, свободи чи інтереси інших осіб. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved