Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, який в подальшому уточнила та в остаточній редакції просила позбавити [PERSON], [INFO] батьківських прав відносно неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що з листопада 2006 року мешкала разом з [PERSON] однією сім'єю без реєстрації шлюбу в належній позивачу квартирі, яка розташована за адресою: [ADDRESS], а в червні 2007 року остання зареєструвала відповідача у зазначеній квартирі. [INFO] у сторін народилася донька [PERSON]. Спільне життя з відповідачем не склалося через небажання останнього працювати, допомагати по господарству, а також у зв'язку з наявністю у нього численних боргів по кредитам, після чого в грудні 2010 року за проханням позивача він виїхав із вищевказаної квартири та добровільно знявся з реєстраційного обліку. Саме із вказаного моменту відповідач не бачив дитину, не цікавився її життям, матеріальної допомоги на утримання дитини не надавав. Взимку 2015 року донька [PERSON], катаючись на санках, зламала хребет, у зв'язку з чим з 26 січня 2015 року по теперішній час знаходиться на амбулаторному реабілітаційному лікуванні з приводу закритого неускладненого компресійного перелому тіл Т7 хребта 1 ст. Для реабілітації та лікування дитини, лікарі рекомендували санаторно-курортне лікування в ортопедичному санаторії морського клімату, який є в двох санаторіях - під Одесою та в Криму м. Євпаторія, при цьому умови лікування доньки в санаторії м. Одеси не підійшло у зв'язку з наявністю у останньої алергічного дерматиту, а тому усі лікарі рекомендують лікування в санаторії імені Н.К. Крупської, розташованому в Криму, який, з метою уникнення ускладнень необхідно відвідувати регулярно впродовж 10 років. Однак для виїзду дитини за кордон та для виготовлення закордонного паспорту для дитини необхідна належним чином посвідчена згода обох батьків. З часу травми хребта доньки, позивач намагалася знайти відповідача з тією метою, що останній допоміг їй з грошима на лікування доньки та надав згоду на оформлення документів для виїзду за кодон, однак за місцем реєстрації відповідач не мешкає, номер телефону він змінив, місце його знаходження останній невідоме, у зв'язку з чим позивач позбавлена можливості вийти з ним на зв'язок. Таким чином, відповідач повністю усунувся від виконання своїх обов'язків щодо виховання та утриманні доньки, не цікавиться її станом здоров'я та долею. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився по невідомим суду причинам, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно і належним чином відповідно до вимог ч. 9 ст. 74 ЦПК України, заяв про відкладення розгляду справу або про розгляд справи за його відсутності не надавав. Представник третьої особи Служби у справах дітей Харківської районної державної адміністрації Харківської області Стрілець Ю.С., яка діє на підставі довіреності, у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій повністю підтримала позовні вимоги та, враховуючи інтереси неповнолітньої дитини, просила їх задовольнити. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд за згодою позивача вважає можливим ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15 жовтня 2014 року, сторони мають спільну дитину [PERSON], [INFO], батьком дитини записаний відповідач по справі [PERSON] відповідно до ст. 126 СК України, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст.ст. 126, 133, 135 СК України №00015620226 від 23 липня 2015 року. Згідно довідки ТОВ «Комунсервіс-12ЛО» від 22 липня 2015 року, акту обстеження сім'ї та житлово-побутових умов від 30 липня 2015 року та домової книги для прописки громадян, які мешкають в будинку [ADDRESS], дитина [PERSON], [INFO] проживає разом з матір'ю за адресою: [ADDRESS]. У ході судового розгляду судом встановлено, що відповідач проживає окремо від сім'ї з грудня 2010 року, участі у розвитку та вихованні доньки не приймає, навчанням та станом здоров'я не цікавиться, жодного разу не відвідував дитину у Комунальному закладі «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) №300 Харківської міської ради», де вона виховувалася, та Безлюдівському юридичному ліцеї імені Героя Радянського Союзу І.Я.Підкопая Харківської районної ради Харківської області, де вона навчається по теперішній час, що підтверджується актом обстеження сім'ї та житлово-побутових умов від 30 липня 2015 року, листом адміністрації Комунального закладу «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) №300 Харківської міської ради» №36 від 20 липня 2015 року, характеристикою Безлюдівського юридичного ліцею імені Героя Радянського Союзу І.Я.Підкопая Харківської районної ради Харківської області, довідкою Комунального закладу охорони здоров'я «Центр первинної медико-санаторної допомоги смт. Васищеве Харківського району» №140 від 25 липня 2015 року, аналітичною довідкою за результатами вивчення сімейного клімату та емоційного стану учениці 3-Б класу Безлюдівського юридичного ліцею імені Героя Радянського Союзу І.Я.Підкопая Харківської районної ради Харківської області. Як вбачається із зазначених довідок, всі питання з виховання, навчання та лікування дитини вирішує її мати - [PERSON], за місцем проживання дитини позивачем створені всі необхідні умови для фізичного та психологічного розвитку. Як вбачається з медичних документів щодо стану здоров'я неповнолітньої [PERSON], остання з 26 січня 2015 знаходиться на амбулаторному реабілітаційному лікуванні з приводу закритого неускладненого компресійного перелому тіл Т7 хребта 1 ст. та потребує санаторно-курортного лікування, за час нагляду батько дитини [PERSON] на прийом з дитиною не з'являвся, станом здоров'я та перебуванням останньої на диспансерному обліку не цікавився. Судом встановлено, що [PERSON] зверталася до Харківського РВ (з обслуговування Харківського району та м. Люботин) ГУМВС України в Харківській області із заявою щодо встановлення місцезнаходження відповідача, однак, як вбачається з листа начальника Харківського РВ (з обслуговування Харківського району та м. Люботин) ГУМВС України в Харківській області Кагадія В.С. №10097 від 21 липня 2015 року, встановити місцезнаходження [PERSON] не вдається можливим. Згідно зі ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, повинні забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Таким чином, враховуючи викладені вище обставини, суд прийшов до висновку, що відповідач систематично, протягом тривалого часу не виконує батьківських обов'язків, передбачених ст.ст. 150, 153, 180 Сімейного Кодексу України, по відношенню до своєї неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO]. Існування обставин, які перешкоджають участі відповідача у матеріальному утриманні та вихованні дитини, судом не встановлено. Відповідно до ст.. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30 березня 2007 року, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Харківська районна державна адміністрація Харківської області надала висновок №01-15/2234 від 23 вересня 2015 року, яким вважають за доцільне позбавлення [PERSON] батьківських прав стосовно неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] посилаючись на те, що відповідач не підтримує з дитиною будь-яких зв'язків, участі у вихованні не приймає, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, життям дитини не цікавиться. Згідно з актом обстеження обстеження сім'ї та житлово-побутових умов від 30 липня 2015 року за адресою: [ADDRESS], матір'ю дитини [PERSON] створені належні умови для проживання, навчання та виховання дитини. За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що позбавлення відповідача батьківських прав стосовно [PERSON], [INFO] є доцільним та відповідає інтересам неповнолітньої дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved