Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду із даним позовом. Вказав, що [INFO] померла [PERSON]. Дітей, чоловіка та інших спадкоємців у неї не було. За життя [PERSON] виявила бажання подарувати їй житловий будинок, який розташований по [ADDRESS]. Даний будинок вона вважала своїм, однак жодних документів на нього вона не мала, однак стверджувала, що може їх виготовити. [PERSON]. раптово померла та не встигла виготовити документи на будинок, тому укласти із нею договір дарування в передбачений законом спосіб також не змогла. На момент смерті [PERSON] вона вже якийсь час порядкувала в житловому будинку готуючись до переїзду, а після смерті, коли житловий будинок фактично залишився без власника, вона почала ним користуватись та проживати. З того часу, вона безперервно, постійно та відкрито проживає в житловому будинку за адресою [ADDRESS], сплачує комунальні послуги, здійснює поточний та капітальний ремонт. За час її проживання (понад 17 років) жодної інформації про спадкоємців чи інших осіб, які могли б заявити права на даний житловий будинок вона не має. Просить суд визнати за нею право власності за набувальною давністю на житловий будинок який розташований по [ADDRESS], загальною площею 28 кв.м., позначений у плані літерою А. Позивача [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили суд їх задовольнити. Представник відповідача Петрашівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області у судове засідання не з'явився, подав до суду письмову заяву за вхід.№4223 від 23.10.2018 року за підписом сільського голови з клопотанням справу розглянути у відсутність представника відповідача. Позовні вимоги визнають. Із показів свідка [PERSON] судом було встановлено, що житловий будинок в якому проживає [PERSON] належав [PERSON]. Житловий будинок [ADDRESS] не витребуваний та право власності на нього не зареєстроване. [PERSON] проживала з її батьком однією сім'єю. Батько її помер та відповідно до свідоцтва про право власності на спадкове майно, вона прийняла спадщину після смерті батька. Право власності на житловий будинок [ADDRESS] не оформлено. [PERSON] відкрито проживає в житловому будинку за адресою [ADDRESS]. Свідок [PERSON] в судовому засіданні вказала, що в [ADDRESS] проживала її мати. [PERSON] відкрито проживає [ADDRESS] приблизно 15 років, можливо більше. Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Із досліджених судом письмових доказів, що є у справі - свідоцтва про смерть серії [NUMBER] судом встановлено, що [INFO] в [ADDRESS] померла [PERSON] (а.с.9). Із довідки виданої виконавчим комітетом Петрашівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області від 14 травня 2018 року встановлено, що за [PERSON], яка померла [INFO] рахується житловий будинок по [ADDRESS]. Із довідки виданої КП «Ямпільским БТІ» встановлено, що право власності на житловий будинок по [ADDRESS] не зареєстроване (а.с.11). Із акту обстеження домоволодіння [PERSON] від 23 квітня 2018 року встановлено, що [PERSON] дійсно проживає з 2001 року по даний час за адресою [ADDRESS] в домоволодінні, що рахується за померлою [PERSON] (а.с.8). Із технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок по [ADDRESS] встановлено, що замовником технічної інвентаризації була [PERSON] (а.с.6-7). Перевіривши матеріали справи, оцінивши письмові докази в їх сукупності, проаналізувавши показання свідків, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: У відповідності до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно з ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. В судовому засіданні беззаперечно доведено, що з 2001 року по даний час позивач добросовісно та відкрито користується житловим будинком з належними до нього надвірними будівлями, що розташований по [ADDRESS] та рахується за покійною [PERSON]. Позивач фактично здійснює функції володільця; своїми правомірними діями позивач заволоділа майном і продовжує відкрито, безперервно володіти ним. Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Набувальна давність визначається як засіб закріплення майна за суб'єктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі. Відповідно до ч.1 ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Перебіг строку набувальної давності починається від моменту виникнення володіння. З аналізу вказаної норми можна зробити висновок, що набувальна давність - це спосіб набуття права власності на нерухомість, який не базується на попередній власності та відносинах правонаступництва, а виникає із сукупності певних обставин, а саме: майно може бути об'єктом набувальної давності; добросовісність володіння; відкритість володіння; давність володіння та його безперервність; відсутність інших осіб, які претендують на це майно; відсутність титулу (підстави) у позивача для володіння майном та набуття права власності. Позивачем у справах про набуття права власності за набувальною давністю є володілець чужого майна. Також, згідно з п.9, 11 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні встановити, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР, передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Позивач довів факт набуття нею права власності за набувальною давністю, оскільки вона добросовісно і відкрито, безперервно користується нерухомим майном на протязі більше п'ятнадцяти років, отже визнання права власності не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Таким чином суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі і є підстави для визнання права власності за набувальною давністю за позивачем.

Outcome: approved