Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-09 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в особі представника - адвоката Цюпки О.В. звернулися до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вони являються власниками квартир [ADDRESS] . Будинок літ. «А-ІІ», у якому розташована належна позивачам нерухомість, являється пам`яткою архітектури. Як вбачається з викопіювання плану будівельного кварталу від 08 жовтня 1980 року та плану земельної ділянки від 07 вересня 2010 року будинковолодіння по [ADDRESS] складалося із житлових будинків літ. «А-ІІ», «Б-ІІ», «В-І», «В-ІІ», «Г-1», «Д- II» та сараїв літ. «Е» і «З». Відповідачі [PERSON] та [PERSON] , являлися власниками квартир [NUMBER], що розташовані у будинку літ. «Д-ІІ» по [ADDRESS] . Рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради № 529 від 03 серпня 2018 року, в тому числі відповідачам, було надано дозвіл на капітальний ремонт покрівлі з влаштуванням шатрового даху та розміщенням 3-х двохкімнатних квартир. Отримавши такий дозвіл, відповідачі, самовільно захопивши частину подвір`я по [ADDRESS] , здійснили добудову до належних їм квартир, а замість ремонту покрівлі та влаштування шатрового даху, над належними їм квартирами здійснили надбудову, збудувавши фактично третій поверх. В результаті здійснення відповідачами самочинного будівництва площа квартири [NUMBER] збільшилася з 46,9 м.кв. до 75,99 м.кв. (на 29,09 м.кв.), площа квартири [NUMBER] збільшилася з 39,45 м.кв. до 68,6 м.кв. (на 29,15 м.кв.), площа квартири [NUMBER] (збільшилася з 44,4 м.кв. до 76,27 м.кв. (на 31,87 м.кв). Невідповідність здійсненого відповідачами самочинного будівництва вимогам державних будівельних норм підтверджується висновком експертного будівельно-технічного дослідження № 1028 від 31 липня 2018 року, відповідно до якого новозбудовані (реконструйовані) будівлі, що збудовані на місці та/або в результаті реконструкції будівель, що позначені на плані 07 вересня 2010 року земельної ділянки по [ADDRESS] літ. «В-І», «В-ІІ», «Г- І », «Д-ІІ», «Е», «З», не відповідають вимогам ст. 34 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», а також вимогам будівельних, санітарних та протипожежних норм, які наведені в п. 3.13, 3.14, ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» та п. 10.4 ДБН В.3.2-2-2009 «Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт». Здійснене відповідачами самочинне будівництво порушує права позивачів, оскільки внаслідок забудови частини подвір`я по вул [ADDRESS] в результаті здійснення відповідачами самочинного будівництва позивачів позбавлено можливості використання земельної ділянки незаконно забудованої відповідачами. Внаслідок здійснення відповідачами самочинного будівництва зменшився рівень освітленості приміщень належних позивачам, що розташовані в житловому будинку літ. «А-ІІ». Реєстрація права власності на самочинно збудоване нерухоме майно за відповідачами здійснена всупереч вимог закону, а відтак не може бути підставою набуття останніми права власності на добудову та надбудову до квартир [ADDRESS] . Відповідачі здійснили самочинне будівництво (добудову та надбудову до квартир [ADDRESS] ) всупереч проекту, без отримання документу, що посвідчує право власності (користування) земельною ділянкою та документів про початок виконання будівельних робіт. В подальшому відповідачі зареєстрували за собою право власності на вказане самочинне будівництво, а згодом право власності на нього було зареєстровано за ПАТ АБ «Укргазбанк», у зв`язку з чим до Реєстру прав власності на нерухоме майно були внесені записи № 13037355, № 12794773 та № 12793266, що підтверджується інформаційною довідкою № 127472340 від 13 червня 2018 року. Посилаючись за вказані обставини, позивачі просять усунути перешкоди здійсненні ними права власності на належні їм квартири [NUMBER] та права користування земельною [ADDRESS] шляхом знесення самочинного будівництва здійсненого [PERSON] та [PERSON] по [ADDRESS] , а саме добудов та надбудов до квартир [NUMBER]; скасування записів про проведену державну реєстрацію прав № 13037355, № 12794773 та № 12793266. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 27 вересня 2018 року позов залишено без руху, позивачам надано строк для усунення недоліків. 05 жовтня 2018 року позивачами надано суду уточнену позовну заяву. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 10 жовтня 2018 року відкрите провадження у вказаній справі, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 21 грудня 2018 року. 12 листопада 2018 року від представника Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області до суду надійшли пояснення на позовну заяву, в яких зазначається, що 12 липня 2011 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Сумській області за № СМ 14211015494 було зареєстровано декларацію про готовність об`єкта до експлуатації на об`єкт: «Реконструкція житлової квартири [ADDRESS] » замовник [PERSON] ; за № СМ 14211015495 було зареєстровано декларацію про готовність об`єкта до експлуатації на об`єкт: «Реконструкція житлової квартири [ADDRESS]» ; СМ 14211015496 було зареєстровано декларацію про готовність об`єкта до експлуатації на об`єкт: «Реконструкція житлової квартири [ADDRESS] » замовник [PERSON] . На момент отримання замовником права на введення об`єкта в експлуатацію, Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі - Закон України) був запроваджений декларативний принцип оформлення замовником документів, які приймають об`єкт до експлуатації. Вказаний принцип полягає у тому, що відповідальність за достовірність даних, зазначених замовником у декларації про готовність об`єкта до експлуатації несе саме замовник, а органи державного архітектурно-будівельного контролю зобов`язанні прийняти до розгляду подану замовником декларацію, перевірити повноту даних, зазначених у ній та прийняти рішення щодо проведення реєстрації декларації або щодо її повернення. На підставі наданих позивачем документів представник третьої особи просить прийняти законне та обґрунтоване рішення (т. І а.с.78-79). 11 грудня 2018 року від [PERSON] надійшов відзив на позов, в якому зазначає, що декларації про готовність об`єкта до експлуатації щодо зазначених квартир були зареєстровані Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Сумській області ще 12 липня 2011 року. Також з доданих до позову копій документів випливає, що позивачі знали про здійснення ними реконструкцій зазначених квартир задовго до подання позову (лист відділу містобудування та архітектури Сумської ОДА №234/01-12 від 06 травня 2011 року, лист Прокуратури Зарічного району м. Суми №653-09 від 21 грудня 2009 р., лист Управління Держкомзему у місті Суми №Ко-109/01-43 від 12 травня 2011 р., лист Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Сумській області №7/18-1364 від 29 грудня 2011 р.). Як випливає з матеріалів справи, позивачі ще з 2009 року знали про проведення ними реконструкцій, а 12 липня 2011 року вони зареєстрували в Інспекції державного архітектурно- будівельного контролю у Сумській області декларації про готовність об`єкта до експлуатації щодо зазначених квартир. Отже, строк позовної давності в даній справі щонайпізніше минув у 2014 р. Будь-яких причин пропуску строку позовної давності позивачі не навели. Враховуючи вказане, заявляє про сплив позовної давності у справі за вказаним позовом [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та просить суд відмовити в задоволенні позову(т. І а.с.111). 21 грудня 2018 року в зв`язку з відсутністю відомостей про належне сповіщення відповідача [PERSON] відкладено підготовче судове засідання до 06 березня 2019 року. 05 лютого 2019 року від відповідачів [PERSON] та [PERSON] до суду надійшла заява про застосування строків позовної заяви (т. І а.с. 205). 27 лютого 2019 року від Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» надійшли пояснення у справі, відповідно до яких вказується, що відповідно до ч.7 ст. 376 ЦК України, у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Тобто, тільки відповідний орган державної влади або орган місце самоврядування, а не позивачі, може звернутися до суду з позовом щодо самочинного будівництва. Позивачі зазначають, що відповідачі здійснили надбудову до квартир [ADDRESS] , збудувавши фактично третій поверх. Зазначене не відповідає дійсності, оскільки квартира № 15 розташована на 1-му поверсі, а квартири №13 та № 16 - на другому. А третій поверх належить іншій невідомій їм особі. Наданий позивачами висновок експерта викликає значні сумніви, виходячи з наступного. У вступній частині висновку (стор.1) експерт зазначає, які ним були використані документи при проведенні дослідження, зокрема, в пункті 10 вказано - Декларація про початок виконання робіт на реконструкцію житлового будинку з вбудованими нежитловими приміщеннями за адресою: [ADDRESS] . Виходячи зі змісту позовних вимог, взагалі не зрозуміло, яке відношення має документ з даною адресою до розгляду справи. На сторінці 3 висновку зазначено нормативні акти та література, що використовувалися експертом при проведенні дослідження. Відповідно до декларацій про готовність об`єкта до експлуатації, що були додані третьою особою - Державною архітектурно-будівельною інспекцією України до пояснень на позовну заяву, випливає, що дата закінчення будівництва - січень 2011 р. При цьому, експерт при дослідженні такого будівництва посилається, зокрема на: Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності», який прийнято 17 лютого 2011 року, а набрав законної сили 12 березня 2011 р. (опублікований в газеті «Голос України» 12 березня 2011 року №45), тобто після закінчення будівництва (реконструкції); ДБН А.2.2.-3-2012 «Склад та зміст проектної документації на будівництво», затверджені наказом Мінрегіону від 03 березня 2012 р. №98, тобто прийнятих після закінчення будівництва (реконструкції); ДСТУ-Н Б В. 1.2.-18:2016 «Настанова щодо обстеження будівель і споруд для визначення та оцінки їх технічного стану», затверджений наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 02 липня 2016 року №213, тобто прийнятого після закінчення будівництва (реконструкції). Отже, при проведенні дослідження експерт використав нормативні акти, яких не існувало на момент закінчення будівництва (реконструкції) зазначених квартир, а отже, вони не могли на той час (січень 2011 р.) регулювати будівельну діяльність. На сторінці 3 висновку (другий абзац знизу) експерт вказує: «Як зазначається в декларації загальна площа будівлі до проведення робіт по її реконструкції і після проведення робіт складає 1587, 7 кв.м.». Однак в листі прокуратури Зарічного району м. Суми № 653-09 вказано, що «... [PERSON] , як замовником, реконструйовано житловий будинок загальною площею 1587.7 кв.м.», тобто декларація, на яку посилається експерт не відноситься до діяльності відповідачів. Тобто, при проведенні дослідження та складанні висновку експертом припущено ряд значних помилок, що дає підстави, вважати такий висновок недостовірним. Крім того, зазначений висновок експерта, не є допустимим доказом. Посилання позивачів в позовній заяві на норми Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяження, затвердженого Постановою КМ України № 1127 від 25 грудня 2011 року; Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року; Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого Постановою КМ України № 466 від 13 квітня 2011 року є некоректним, оскільки всі ці нормативно-правові акти прийняті після закінчення будівництва (реконструкції) квартир [ADDRESS] , як це зазначено в декларації про готовність об`єкта до експлуатації, а, отже, вони не могли на той час (січень 2011 року) регулювати будівельну діяльність. Також, у випадку задоволення позову, таке рішення суду призведе до порушення ст. 41 Конституції України, оскільки фактично призведе до знищення належного АБ «Укргазбанк» майна через дії, які на думку позивачів були вчинені відповідачами. Посилаючись на вказане, просить суд відмовити у задоволенні позову (т. І а.с. 213-214). 06 березня 2019 року у зв`язку із зайнятістю головуючого судді Сидоренко А.П. в розгляді кримінальної справи підготовче засідання відкладено до 08 травня 2019 року. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 08 травня 2019 року закрито підготовче провадження, призначено дану для розгляду по суті на 24 липня 2019 року. 24 липня 2019 року в зв`язку з тим, що у суда відсутні відомості щодо належного повідомлення відповідачки [PERSON] про слухання справи та відсутня заява про слухання справи у відсутність, розгляд справи відкладено до 13 листопада 2019 року. 13 листопада 2019 року у зв`язку з закінченням робочого часу, в судовому засіданні оголошено перерву до 28 січня 2020 року. В судовому засіданні, яке відбулося 28 січня 2019 року, представник позивачів підтримав заявлені позовні вимоги, представник третьої особи АТ «Укргазбанк» заперечував проти задоволення позову. Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, які з`явилися в судове засідання, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що заявлені позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. Частина 3 ст. 12 ЦПК України встановлює обов`язок кожної сторони довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Також згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 13 жовтня 2008 року [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] (т. І а.с.11). З договору купівлі-продажу квартири від 13 жовтня 2008 року вбачається, що [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] (т. І а.с. 12). За договором купівлі-продажу квартири від 01 березня 2012 року ФОП [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] (т. І а.с.13-14). Відповідно до договору дарування квартири від 05 березня 2010 року [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] (т. І а.с.15). З повідомлення Сумської обласної державної адміністрації відділу містобудування та архітектури стосовно статусу об`єкта архітектури по [ADDRESS] (літ. А) в м. Суми вбачається, що згідно рішення Сумського облвиконкому від 18 вересня 1985 року №276 вказана будівля визнана пам`яткою архітектури місцевого значення «Житловий будинок» (кін.ХІХ ст.) з наданням охоронного номеру 18-См. Використання вказаної пам`ятки або її частин має відповідати вимогам Закону України «Про охорону культурної спадщини». Відповідно до ст. 23 цього закону власники (користувачі) будівлі або її частини повинні укласти охороний договір з територіальним органом охорони культурної спадщини. Нагляд за дотриманням пам`ятко охоронного законодавства при користуванні вказаною пам`яткою здійснюють управління культури і туризму облдержадміністрації, відділ містобудування та архітектури облдержадміністрації та відділ архітектури та містобудування Сумської міської ради відповідно до повноважень (т. І а.с.16-18). Рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 03 серпня 2004 року №529 «Про надання дозволу на будівництво, реконструкцію та капітальний ремонт об`єктів» дозволено будівництво, реконструкцію та капітальний ремонт об`єктів будівництва згідно з додатком (т. І а.с.19). До списку об`єктів, на які видаються дозволи щодо їх будівництва, реконструкції та капітального ремонту належали квартири [ADDRESS] (т. І а.с.20). Згідно копії інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 27 липня 2017 року вбачається що за адресою: [ADDRESS] власником квартири [NUMBER] є [PERSON] , власником квартири [NUMBER] є [PERSON] , власником квартири [NUMBER] є ПАТ «Укргазбанк» (т. І а.с.22-25). З повідомлення прокуратури Зарічного району м. Суми від 21 грудня 2009 року на адресу [PERSON] ,, [PERSON] та [PERSON] вбачається, що прокуратурою Зарічного району м. Суми за зверненням проведена перевірка ведення будівництва за адресою: [ADDRESS] . Перевіркою встановлено, що в ході проведення реконструкції будинку [ADDRESS] без дозволу на виконання будівельних робіт (що є порушенням ст. 29 Закону України «Про планування та забудову територій») замовник-забудовник [PERSON] в порушення ст. 125 Земельного кодексу самовільно зайняв земельну ділянку для розміщення добудови до житлового будинку за адресою - [ADDRESS] . За результатами перевірки до інспекції з контролю за використанням та охороною земель у Сумській області прокуратурою району внесений припис про усунення порушень вимог земельного законодавства шляхом вжиття заходів, спрямованих на перевірку в межах компетенції діяльності [PERSON] при використанні землі для проведення добудови та притягнення його до встановленої законодавством відповідальності. Крім цього проведено перевірку додержання вимог містобудівного законодавства за вищеназваною адресою в діяльності [PERSON] . Встановлено, що згідно з актом державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкту від 24 квітня 2006 року [PERSON] , як замовником, реконструйовано житловий будинок загальною площею 1587,7 кв.м. В той же час право власності на цей об`єкт в КП «СМБТІ» зареєстровано не було. Інспектором інспекції ДАБК у Сумській області встановлено, що площа житлового будинку самовільно збільшена забудовником з 1587,7 кв.м. до 2001,4 к.м. Дозвільних документів щодо проведених будівельних робіт у 2007-2009 роках замовник для перевірки не надав. Згідно з інформацією Держземінспекції у Сумській області [PERSON] самовільно зайняла під час проведення реконструкції будинку [ADDRESS] земельну ділянку площею 130, 6 кв.м. У грудні поточного року прокуратурою Зарічного району м. Суми в інтересах держави в особі Сумської міської ради та інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у сумській області, до Зарічного районного суду м. Суми заявлено позов до [PERSON] про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки та знесення самочинно збудованих будівель (т. І а.с.26). 12 травня 2011 року Управління держкомзему в м. Суми на запит [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] повідомило про те, що в управлінні Держкомзему у місті Суми технічна документація із землеустрою щодо надання земельної ділянки у дворі будинку [ADDRESS] , не зареєстрована (т. І а.с.27). Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Сумській області було зареєстровано Декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 12 липня 2011 року №СМ 14211015496 на об`єкт: «Реконструкція житлової квартири [ADDRESS]» , замовник [PERSON] (т. І а.с.80-82), від 12 липня 2011 року №СМ 14211015494 на об`єкт: «Реконструкція житлової квартири [ADDRESS]» , замовник [PERSON] (т. І а.с.83-85), від 12 липня .2011 року №СМ 14211015495 на об`єкт: «Реконструкція житлової квартири [ADDRESS] » замовник [PERSON] (т. І а.с.86-88). Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Сумській області листом від 29 грудня 2011 року на звернення [PERSON] щодо самочинного будівництва прибудов до житлового будинку та виконання робіт по збільшенню отворів по [ADDRESS] , забудовники [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , аптека «Дубай», повідомила про те, що за фактом перевірки встановлено наступне: [PERSON] отримав декларації Інспекції про готовність об`єкта до експлуатації на кв.[NUMBER] (СМ 14211015495 від 12 липня 2011 р.), кв. № 16 ( СМ 14211015496 від 12 липня 2011р.); [PERSON] порушила ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», а саме самочинне без проектної документації та декларації збудувала прибудови до житлового будинку, в зв`язку з чим складено акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих і будівельних робіт від 21 грудня 2011 року; припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, з вимогою, надати проектну документацію та документи, які надають право на виконання будівельних робіт від 21 грудня 2011 року: протокол про адміністративне правопорушення заст.96 ч. 3 КУпАП від 22 грудня 2011 року; постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфер містобудівної діяльності від 22 грудня 2011 року; [PERSON] порушив ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівне діяльності», а саме самочинно без проектної документації збудував прибудову до житлового будинку, в зв`язку з чим складено акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих і будівельних робіт від 27 грудня 2011 року; припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, з вимогою, надати проектну документацію або паспорт будівництва на забудову затвердженою у встановленому законом порядку від 27 грудня 2011 року; власника аптеки «Дубай» не визначено, документів на виконання будівельних робіт для перевірки не надано. Направлено лист від 28 грудня 2011 року до Управління ГУ МВС України в Сумській області з проханням надання інформації про особу забудовника (т. І а.с.28-30). Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 08 липня 2011 року позовні вимоги ПАТ АБ «Укргазбанк» в особі Сумської філії АБ «Укргазбанк» задоволено. Стягнуто в солідарному порядку з [PERSON] , [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства акціонерного банка «Укргазбанк» 396064, 19 доларів США заборгованість по кредиту, в тому числі прострочена заборгованість 40739, 55 доларів США; 96854, 58 доларів США заборгованість по відсотках, в тому числі прострочена заборгованість 94940, 50 доларів США; 378045 грн. 38 коп. сума заборгованість по пені за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків (нарахована відповідно до умов п. 5.3. Кредитного договору), а також сплачені при подачі позову судового збору в сумі 1700 грн. в рівних долях, тобто по 850 грн. з кожного, та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн. в дольовому порядку, тобто по 60 грн. з кожного. В рахунок погашення заборгованості по Кредитному договору № 308-РБФ від 11 листопада 2007 р. в сумі 492 918, 77 доларів США та 378 045, 38 гривень звернення стягнення на предмет іпотеки за Договором іпотеки № 234-ІФ від 22 листопада 2007 року, посвідченим приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Ровенською А.О. та зареєстрованим в реєстрі вчинення нотаріальних дій за № 3741, а саме: п`ятикімнатну квартиру, загальною площею 84,6 кв.м., житловою площею 68,6 кв.м., розташована за адресою: [ADDRESS] та належить на праві власності [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу квартири 30 квітня 2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Арєшиною О.М. та зареєстрованого в реєстрі вчинення нотаріальних дій за № 1510. Також в рахунок погашення заборгованості по кредитному договору № 308-РБФ від 11 листопада 2007 р. в сумі 492918, 77 доларів США та 378045,38 грн. звернуто стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки № 258-ІФ від 17.12.2007 року, посвідченим приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Ровенською А.О. та зареєстрованим в реєстрі вчинення нотаріальних дій за № 4040 а саме: трикімнатну квартиру, загальною площею 66,4 кв.м., житловою 43,0 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] , та належить на праві власності [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 17.12.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Ровенською А.О. та зареєстрованого реєстрі вчинення нотаріальних дій за № 4022; трикімнатну квартиру, загальною площею 77,0 кв.м., житловою площею 48,8 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] та належить на праві власності [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 17 грудня 2007 року посвідченого приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Ровенською А.О. та зареєстрованого в реєстрі вчинення нотаріальних дій за № 4021. В рахунок погашення заборгованості по Кредитному договору № 308-РБФ від 11 листопада 2007 р. в сумі 492918, 77 дол. США та 378045, 38 грн. звернуто стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки № 233-ІФ від 22 листопада 2007 року, посвідченим приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Ровенською А.О. та зареєстрованим в реєстрі вчинення нотаріальних дій за № 3749, а саме: трикімнатну квартиру, загальною площею 46,9 кв.м., житловою площею 39,3 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 02 серпня 2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Рибалка К.Д. та зареєстрованого в реєстрі нотаріальних дій за № 4029 (т. І а.с.194-196). Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 06 липня 2011 року позов ПАТ АБ «Укргазбанк» в особі Сумської філії АБ «Укргазбанк» задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» в особі Сумської філії АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором № 344-РБФ від 24 грудня 2007 року в сумі 125 841,01 доларів США, що на день ухвалення рішення становить 1 002 952,85 грн., заборгованість по пені - 145813,67 грн. В рахунок погашення заборгованості [PERSON] в сумі 125 841,01 доларів США та 145813,67 грн. звернуто стягнення на двокімнатну квартиру [ADDRESS] та належить на праві приватної власності [PERSON] В рахунок погашення заборгованості [PERSON] в сумі 125 841,01 доларів США та 145813, 67 грн. звернуто стягнення на двокімнатну квартиру [ADDRESS] та належить на праві приватної власності [PERSON] (т. І а.с. 197-198). Згідно копії свідоцтва від 28 січня 2016 року, яке посвідчене приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Канівець Л.О., вбачається, що ПАТ АБ «Укргазбанк» належить на праві власності майно, що складається з квартири під [ADDRESS] , загальною площею 76,27 кв.м., житловою площею 60,7 кв.м., яка складається з чотирьох житлових кімнат, вартістю 819 650 000 грн. 00 коп. (т. І а.с.199). Згідно копії інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 28 січня 2016 року квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності ПАТ АБ «Укргазбанк» (т. І а.с.200). Згідно копії свідоцтва від 28 грудня 2015 року, яке посвідчене приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Канівець Л.О., вбачається, що Публічному акціонерному товариству Акціонерний банк « Укргазбанк» належить на праві власності майно, що складається з квартири під [ADDRESS] , загальною площею 75,99 кв.м., житловою площею 74,4 кв.м., яка складається з п`яти житлових кімнат, вартістю 816640 грн. 00 коп.(т. І а.с.201). Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 28 грудня 2015 року власником квартири [ADDRESS] є ПАТ АБ «Укргазбанк» (т. І а.с.202). Відповідно до копії свідоцтва від 28 грудня 2015 року, яке посвідчене приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Канівець Л.О., вбачається, що ПАТ АБ «Укргазбанк» належить на праві власності майно, що складається з квартири під [ADDRESS] , загальною площею 68,60 кв.м., житловою площею 56,5 кв.м., яка складається з трьох житлових кімнат, вартістю 773 400 грн. 00 коп. (т. І а.с.203). Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 28 грудня 2015 року власником квартири [ADDRESS] належить на праві приватної власності ПАТ АБ «Укргазбанк» (т. І а.с.204). З висновку №1028 експертного будівельно-технічного дослідження складеного 31 липня 2018 року вбачається, що новозбудовані (реконструйовані) будівлі, що збудовані на місці та/або в результаті реконструкції будівель, що позначені на плані від 07 вересня 2010 року земельної ділянки по [ADDRESS] під-літ. «В-ІІ», «В-І», «Г-І», «Е», «Д-2», «З», не відповідають вимогам будівельних, санітарних та протипожежних норм, які наведені в п. 3.13, 3.14, 3.11, 8.56 ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень». В разі відсутності інженерних вишукувань та інструментального обстеження об`єктів, розроблення і затвердження проектної документації на реконструкцію квартир № 29 , №30 у будинку літ. «Б-II» та погодження історико-архітектурного обґрунтування з Центральним органом охорони культурної спадщини порушуються вимога, викладені в п, 4.1 ДБН А.2.2-3-2012 (т. І а.с. 31-41). У відповідності до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно зі ст. 379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них. Житло є специфічним об`єктом права власності, тому свобода використання житла його власниками обмежується нормами, спрямованими на схоронність жилих приміщень та непорушення прав інших осіб, зокрема інших мешканців жилого будинку. Відповідно до ч. 5 ст. 319 ЦК України власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Разом із тим згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 13 ЦК України цивільні права особа здійснює в межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. В порушення вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України позивачі не надали належних та допустимих доказів на підтвердження обставин заявленого позову щодо здійснення саме [PERSON] та [PERSON] самочинного будівництва. Посилання на докази, якими позивачі обґрунтовують свої позовні вимоги, стосуються інших осіб, а висновок експертного будівельно-технічного дослідження № 1028 встановлює невідповідність вимогам будівельних, санітарних та протипожежних норм, проте не встановлює факт допущення порушення зазначених норм заявленими відповідачами. Позивачами не надано належних та допустимих доказів, що внаслідок дій відповідачів позивачів позбавлено можливості використання земельною ділянкою, а також зменшився рівень освітленості приміщень належних позивачам, що розташовані в житловому будинку літ. «А-ІІ». Крім того, частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 376 ЦК України об`єкт нерухомості відноситься до самочинного будівництва за наявності однієї з наведених умов: земельна ділянка не відведена для цієї мети; немає належного дозволу на будівництво; відсутній належним чином затверджений проект; під час будівництва допущені істотні порушення будівельних норм і правил. При цьому за положеннями частини четвертої цієї статті, якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. За змістом частини сьомої статті 376 ЦК України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил, суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану. Крім того, відповідно до положень статті 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» право на звернення до суду з позовом про знесення самочинно збудованих об`єктів містобудування належить також відповідним інспекціям державного архітектурно-будівельного контролю. Такий позов може бути пред`явлено до суду у разі, якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимог, установлених у приписі про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису, та/або якщо перебудова об`єкта є неможливою. Отже, системний аналіз зазначених положень дає підстави для висновків про те, що самочинне будівництво підлягає безумовному знесенню, якщо: власник земельної ділянки заперечує проти визнання права власності за особою, яка здійснила таке будівництво; власник земельної ділянки не заперечує проти визнання права власності на самочинну забудову, однак така забудова порушує права інших осіб на зазначену земельну ділянку; самочинна забудова зведена на наданій земельній ділянці але з відхиленням від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, з істотним порушенням будівельних норм і правил, що порушує права інших осіб, за умови, що особа, яка здійснила самочинне будівництво, відмовилась від здійснення перебудови. З урахуванням змісту зазначеної норми у поєднанні з положеннями статей 16, 386, 391 ЦК України позивачами за такими вимогами можуть бути відповідний орган державної влади або орган місцевого самоврядування та інші особи, право власності яких порушено самочинним будівництвом. За змістом статті 376 ЦК України вимоги про знесення самочинного будівництва інші особи можуть заявляти за умови доведеності факту порушення прав цих осіб самочинною забудовою. Знесення самочинного об`єкта нерухомості відповідно до статті 376 ЦК України є крайнім заходом впливу на забудовника і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи з метою усунення порушень щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності та коли неможлива перебудова об`єкта нерухомості чи особа відмовляється від здійснення такої перебудови. Такий висновок застосування норм матеріального права викладено в постанові Верховного Суду України від 6 вересня 2017 року в справі № 6-1721цс16, а також у постанові Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 458/1173/14-ц. Під час судового розгляду встановлено, що відповідачами зареєстровано право власності на реконструйований об`єкт - квартири [ADDRESS] , при цьому доказів на підтвердження здійснення ними самочинного будівництва суду не надано, а тому у задоволенні позовних вимог про знесення самочинного будівництва необхідно відмовити. Також відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Набуття права власності вважається правомірним, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч. 2 ст. 328 ЦК України). Під час судового розгляду встановлено, що за ПАТ АБ «Укргазбанк» зареєстровано право власності на квартири №№ 13, 15 та 16 , та в матеріалах справи наявні докази на підтвердження того, що вказані приміщення зареєстровані відповідними державними органами. Проте задоволення вимог позивачів може призвести до порушення права третьої особи як власника зазначених приміщень, до того ж клопотання про залучення якого в якості співвідповідача представником позивача за наслідками роз`яснення судом такого права не заявлялось. Оскільки позовні вимоги про скасування записів про проведену державну реєстрацію прав № 13037355, № 12794773 та № 12793266 є похідними позовних вимог щодо знесення самочинного будівництва, відносно яких судом не встановлено правових підстав для їх задоволення, ці позовні вимоги також задоволенню не підлягають. На підставі вищенаведеного суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Outcome: dismissed