Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-05 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, зареєстрованого з відповідачем 28 листопада 2009 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис 3228. Позовні вимоги мотивує тим, що шлюбні відносини з відповідачем не склалися, проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, примирення та подальше збереження сімї вважає неможливим. Ухвалою суду від 22 лютого 2019 року прийнято позов до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено в справі підготовче засідання. В підготовчому засіданні позивач позов підтримала, пояснення надала аналогічні викладеним в ньому, просила розірвати шлюб. Відповідач в підготовчому засіданні позов визнав, просив розірвати шлюб. Заслухавши пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, беручи до уваги визнання позову зі сторони відповідача, у відповідності до положень ч. 3 ст. 200 ЦПК України, суд приходить до висновку про можливість ухвалення рішення в підготовчому засіданні, виходячи з наступного. \~ Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії І-СГ № 130551 від 28 листопада 2009 року шлюб між сторонами було зареєстровано 28 листопада 2009 року, про що зроблено відповідний актовий запис за номером 3228. Шлюб було зареєстровано в Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції. Стаття 51\~Конституції України визначає, що\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обовязки у шлюбі та сім'ї. Відповідно до частини 1\~статті 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами третьою, четвертою\~статті 56 СК України\~передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною другою статті\~104, частиною третьою статті\~\~\~105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 СК України. Відповідно до частини першої статті\~110, статті\~112 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що шлюб існує формально, сторони не підтримують подружніх стосунків, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, відповідач відносно розірвання шлюбу не заперечує, сторони у справі вважають, що примирення та збереження їх сімї є неможливим. Вказані обставини стверджуються матеріалами позову, поясненнями учасників справи, визнанням позову з боку відповідача. З огляду на вищенаведене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб між ними слід розірвати. При цьому у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати в розмірі 768,4 гривень судового збору.

Outcome: approved