Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з указаним позовом та уточнюючи свої позовні вимоги вказала, що [INFO] помер її чоловік [PERSON], який за життя побудував домоволодіння, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] (будівельний). Вказане домоволодіння було побудовано ним на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку на праві особистої власності, посвідченого нотаріусом Першої Криворізької нотаріальної контори від 01.07.1991 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1-5920, виданого на підставі рішення виконкому Центрально-Міської ради народних депутатів від 25.01.1991 року № 28/8. Отже, з 1991 року позивач з чоловіком розпочали будівництво їхнього житлового будинку, весь час займались його облаштуванням та веденням домашнього господарства в ньому, однак її чоловік за життя не встиг зареєструвати право власності на вказаний житловий будинок, оскільки [INFO] помер. Після смерті чоловіка, вона з донькою залишилась проживати в указаному будинку та вести домашнє господарство, сплачувати комунальні послуги, займалась облаштуванням будинку та підтриманням його належного стану для комфортного проживання їхньої сім»ї. У квітні 2016 року позивач як спадкоємиць першої черги звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка. Проте постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12 квітня 2016 року державним нотаріусом Першої Криворізької державної нотаріальної контори позивачеві було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок у зв'язку із відсутністю державної реєстрації на нерухоме спадкове майно. Дійсно, за час свого життя чоловік позивача [PERSON] не встиг зареєструвати договір про надання в безстрокове користування земельною ділянкою за вищевказаною адресою. Позивач вказує, що інакше як за допомогою суду остання не може захистити свої права, тому вимушена звернутися до суду та просити визнати, що її чоловікові [PERSON], померлому [INFO] за час життя належало домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS] (будівельний) та визнати за нею право власності на вищевказаний житловий будинок в порядку спадкування після смерті чоловіка [PERSON], померлого [INFO]. Позивач та її представник уточнені позовні вимоги підтримали й просили суд їх задовольнити. Представник виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті Кривому Розі ради в судове засідання не з'явилася, на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, щодо задоволення позовних вимог покладаються на розсуд суду. Суд, вислухавши позивача, її представника, свідків, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що уточнені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено і підтверджено доказами, що в 1991 році на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку на праві особистої власності, посвідченого нотаріусом Першої Криворізької нотаріальної контори від 01.07.1991 року та зареєстрованого в реєстрі за № 1-5920, [PERSON] була передана у власність земельна ділянка, призначена для будівництва житлового будинку за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10-11). Вищевказана земельна ділянка була передана [PERSON] на підставі рішення виконкому Центрально-Міської ради народних депутатів «Про надання в безстрокове користування земельних ділянок під будівництво індивідуальних житлових будинків» від 25.01.1991 року № 28/8 (а.с. 12). Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлої. Згідно свідоцтва про смерть [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] (а.с. 8), після його смерті відкрилася спадщина на належне йому за час життя майно. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. [PERSON] за час життя заповіту не складав (а.с. 54-55), відсутність заповіту від його імені підтверджується також інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповітів/ спадкових договорів) (а.с. 53). Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємицями першої черги за законом є його дружина [PERSON] та донька [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] (щодо зміни прізвища) (а.с.9) та свідоцтва про народження дитини [NUMBER] (а.с. 59). Донька позивача [PERSON] відмовилася від спадщини на користь позивача, про що свідчить її письмова заява надана до нотаріальної контори (а.с. 51), інших спадкоємців немає (а.с.53). Будучи єдиним спадкоємцем за законом, який би міг прийняти спадщину, позивач звернулась до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка [PERSON] (а.с. 50), однак постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12.04.2016 року державним нотаріусом їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв'язку із відсутністю державної реєстрації на нерухоме спадкове майно (а.с. 28). Дійсно, за час свого життя [PERSON] побудував житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS], однак не встиг набути права власності на нього, оскільки договір про надання в безстрокове користування земельною ділянкою ним не був зареєстрований у встановленому законом порядку, що підтверджується рішенням реєстратора про відмову в видачі витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 08.09.2011 року (а.с. 14). Крім того, технічним паспортом на житловий будинок (а.с.15-21), виготовлений на замовлення [PERSON], також підтверджується, що останній за час свого життя розпочав будівництво житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] який складається з: житлового будинку літ. А-2, загальною площею 360,4 кв.м, житловою площею 79,1 кв.м., водоколонка літ. І обладнана, вимощення літ. ІІ бетонне, огорожа № 1 з металевого профілю, ворота № 2 металеві. Згідно з матеріалами КП ДОР «Криворізьке БТІ» до складу житлового будинку літ. А-2 входять: підвал коридор І, ІV, X, підвальні приміщення ІІ, ІІІ, V, VІІ, VІІІ, ІX, XІ, вбиральня VІ, всього по підвалу 116,2 кв.м.; перший поверх: коридор, сходи, зим. сад, сходи, житлова, кухня, гараж, всього по першому поверху 122,0 кв.м.; другий поверх: сходи, житлова, коридор, санвузол, холодне приміщення, всього по другому поверху 122,2 кв.м.(а.с. 21). Як вказував в позові позивач та ці доводи нічим не спростовані, що вона з чоловіком [PERSON] понад десять років будували вищевказаний будинок (а.с.26), після його смерті з донькою залишилась проживати в ньому та вести домашнє господарство, що також вбачається з довідки, затвердженої головою квартального комітету (а.с. 25). Крім того, ці обставини також підтверджуються допитаними в судовому засіданні свідками. Так свідок [PERSON], яка є сусідкою позивачки з 1997 року, суду пояснила, що зараз остання оформлює документи на будинок, який з чоловіком будували разом, на теперішній час вона мешкає в цьому будинку, він в житловому стані. Допитана під час судового розгляду свідок [PERSON], яка також є подругою позивачки з 1988 року, повідомила, що знає їх сім»ю зі школи, в 1991 року подружжя будували будинок, на момент смерті чоловіка [PERSON] будинок вже був побудований, зараз будинок перебуває в гарному стані. Свідок [PERSON], яка є кумою і колегою позивача та свідок [PERSON], яка також є подругою позивача, кожен окремо у судовому засіданні підтвердили, що подружжя в 1991 року почали будівництво, на час смерті чоловіка будинок вже був побудований, зараз там проживає окрім позивача дві дочки та онучка, будинок в задовільному стані. Суд визнає достовірність показань свідків, які не суперечать зібраним у справі письмовим доказам. Листом відділу з питань державного архітектурно - будівельного контролю від 02.06.2017 року № 552 роз'яснено позивачу, що введення в експлуатацію самочинного будівництва на теперішній час приймається тільки у випадку визнання права власності за рішенням суду, за умови можливості його надійної та безпечної експлуатації за результатами проведення технічного обстеження такого об'єкта (а.с. 112). Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч.ч.3, 4 ст. 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. В матеріалах справи міститься технічний висновок щодо відповідності будівлі будівельним нормам та можливості подальшої експлуатації житлового будинку за адресою: Дніпропетровська область, [ADDRESS], згідно якого нежитлова будівля збудована за всіма діючими правилами та нормами забудови (а.с. 113-115). Відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не спростовує факту належності чоловікові позивача вищевказаної нерухомості, однак позбавляє позивача можливості оформити спадщину, що відкрилась після смерті чоловіка [PERSON] Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Оскільки на день своєї смерті [PERSON] належало право на житловий будинок, але він в повному обсязі не набув права власності в силу закону, при цьому ніким це право не оспорюється, тому його право переходить до спадкоємця, позивача по справі [PERSON], яка фактично прийняла спадщину у вигляді житлового будинку із господарчими спорудами, володіє і користується ним правомірно. Як встановлено у судовому засіданні позивач є єдиним спадкоємцем за законом після смерті чоловіка, тому суд вважає, що спадкова маса в вигляді житлового будинку [ADDRESS] повинні бути успадковані саме позивачем. За таких обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість уточнених позовних вимог [PERSON] в заявлених нею межах та про існування правових підстав для їх задоволення, оскільки іншим шляхом, окрім визнання факту належності померлому [INFO] [PERSON], право власності на домоволодіння [ADDRESS] та визнання за нею права власності на вказаний будинок в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], у судовому порядку у позивача немає можливості захистити своє право і отримати спадщину. На підставі викладеного,

Outcome: approved