Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом до [PERSON], в якому просила стягнути з нього матеріальну шкоду у розмірі 24 530 грн., моральну шкоду у розмірі 3 000 грн. та судові витрати. Обгрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначала, що вона є власником квартири [ADDRESS]. 24 травня 2012 року відбулося залиття її квартири з вини відповідача, який є власником квартири [NUMBER] у цьому ж будинку, про що було складено акт. Відповідно до висновку про вартість відновлювального ремонту квартири розмір заподіяної позивачу матеріальної шкоди становить 23 330 грн. Крім того, за послуги експерта позивачем було сплачено 1 200 грн. Внаслідок залиття квартири було погіршено її стан, що робить неможливим користування нею, що призвело до моральних страждань позивача, а тому позивач вважає, що відповідачем заподіяно їй моральну шкоду у розмірі 3 000 грн. У зв'язку з тим, що відповідач не бажає добровільно відшкодувати шкоду, позивач змушена звернутися з позовом до суду. Під час розгляду справи представник позивача подав заяву про зменшення розміру позовних вимог, в якій просив стягнути з відповідача матеріальну шкоду у розмірі 24 530 грн., моральну шкоду у розмірі 2 000 грн., судовий збір та 2 900 грн. витрат на правову допомогу. Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що він є малозабезпеченим та не може відшкодувати шкоду у тому розмірі, що просить позивач. Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти позовних вимог, вважав наданий позивачем висновок про розмір матеріальної шкоди необґрунтованим і просив суд взяти до уваги висновок судової будівельно-технічної експертизи. Суд, заслухавши відповідача, представників сторін, свідка, експерта, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу. Згідно з вимогами статті 214 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Судом встановлено, що згідно з даними договору дарування квартири від 04 квітня 2005 року, власником квартири [ADDRESS] є позивач (а.с. 18). Зазначену обставину підтверджено також довідкою ВСП «Батиївський» від 15 лютого 2013 року (а.с.97). З довідки також вбачається, що у квартирі [ADDRESS] ніхто не зареєстрований. Відповідно до даних довідки (форма 3) ВСП «Батиївський» від 12 лютого 2013 року у приватизованій квартирі [ADDRESS] зареєстрований [PERSON] (а.с. 91). Згідно з даними акту про залиття від 25 травня 2012 року, затвердженого директором КП «Батиївське» (а.с. 19), 24 травня 2012 року у квартирі [ADDRESS] сталося залиття. Залиття, як встановлено комісією, сталося з вини мешканця квартири [NUMBER] через порив гнучкої підводки ХВП в кухні. Як вбачається з даних акту, внаслідок залиття було пошкоджено: у коридорі - стеля площею 3,2 кв.м., у кухні - стеля площею 6,5 кв.м. та стіна площею 2,6 кв.м., у кімнаті - стеля площею 8,6 кв.м. та стіна площею 8,4 кв.м. Обставини про залиття та викладені у акті про залиття пошкодження підтвердив у судовому засіданні свідок [PERSON] Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно зі ст.151 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (квартиру), зобов'язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. З даних висновку про вартість відновлювального ремонту квартири позивача від 10 жовтня 2012 року видно, що вартість проведення відновлювального ремонту становить 23 330 грн. (а.с.а.с.20-59). З даних квитанції від 10 жовтня 2012 року вбачається, що [PERSON] здійснено оплату договору №14 від 04 жовтня 2012 року у розмірі 1200 грн. (а.с. 60). Разом з тим, з даної квитанції не видно, які саме послуги за договором оплачено позивачем. Суду не надано договору, на який міститься посилання у квитанції. Відповідно до даних висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 03 грудня 2013 року (а.с.а.с. 130-139), вартість матеріальної шкоди, заподіяної власнику квартири [ADDRESS] внаслідок залиття складає 16 102 грн. Причому, як зазначено у висновку, майнова шкода (матеріальний збиток) визначається як вартість відновлювального ремонту з урахуванням зношеності пошкодженого майна. Також у висновку експерта вказано про те, що на час проведення обстеження у туалеті виявлено плями від затікання на стелі, на стінах - плями сірого кольору, здуття шпалер. Експерт зазначив про те, що такі пошкодження могли утворитися внаслідок залиття рідиною з вище розташованих приміщень або конструкцій будівлі. Ці пошкодження експерт також зазначає у висновку як пошкодження, що сталися внаслідок залиття квартири позивача. Експерт [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вартість матеріальної шкоди нею визначено правильно та підтримала висновки експертизи. Оскільки судом встановлено, що залиття сталися з вини відповідача, а висновком судової експертизи встановлено, що розмір матеріальної шкоди становить 16 102 грн., то суд вважає, що ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Таким чином, вимоги позивача про відшкодування матеріальної шкоди підлягають частковому задоволенню. При цьому, суд критично оцінює наданий позивачем висновок про вартість відновлювального ремонту квартири позивача, оскільки він був виготовлений без попередження експерта про кримінальну відповідальність, у висновку визначено розмір відновлювального ремонту, а не матеріальної шкоди, яка б визначалася з урахуванням ступеню зношеності оздоблювальних покриттів від життєдіяльності мешканців квартири до залиття. Крім того, згідно з вимогами ст. 1167 ЦК України, з відповідача на користь позивача потрібно стягнути моральну шкоду, оскільки позивач у звязку з залиттям квартири була змушена порушувати звичний устрій свого життя, вирішувати питання з ремонтом квартири, терпіти незручності у побуті, що тягне за собою дискомфорт, а отже і моральні страждання. Виходячи з засад розумності і справедливості, враховуючи пояснення відповідача про його намагання вирішити спір у позасудовому порядку, суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь моральної шкоди у розмірі 1000 грн. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача потрібно стягнути судовий збір у розмірі 321,90 грн. (214,60 грн. + 107, 30 грн.). Крім того, оскільки позов задоволено частково, з позивача на користь відповідача, згідно зі ст. 84, ч.1 ст. 88 ЦПК України, потрібно стягнути витрати на правову допомогу, що підтверджуються даними квитанції (а.с. 184), пропорційно до частини позовних вимог, які задоволені, у розмірі 1 869, 34 грн. (64,46 % від суми 2 900 грн.). Враховуючи викладене та

Outcome: partial