Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей посилаючись на те, що 08 березня 1997 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем. Від спільного проживання мають двох неповнолітніх дітей доньку [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Вказала, що припинила з відповідачем подружні стосунки, так як він не надає матеріальну допомогу на утримання дітей. Відповідач працює у місті Вінниця на станції автотехобслуговування та має стабільний заробіток. Він перестав піклуватися про свою сім'ю та дітей. У зв'язку із вищевикладеними обставинами вона змушена звернутися до суду з цим позовом та просити суд винести рішення, яким стягувати з відповідача на її користь на утримання неповнолітніх дітей аліменти по 1/3 частині всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи із дня звернення до суду із позовом і до досягнення дітьми повноліття. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином - судовими повістками із рекомендованими повідомленнями, про що свідчить рекомендоване повідомлення вих..№2450003987020 від 26.03.2014 року, а також витяг із реєстру вихідної кореспонденції по Ямпільському районному суду Вінницької області від 25.04.2014 року. Про причини неявки суду не повідомив, заперечень суду не надав, клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи в його відсутність до суду не надійшло. Судом встановлені такі обставини і визначенні відповідно до них правовідносини. Із досліджених судом письмових доказів, що є у справі - свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 08 березня 1997 року встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 08 березня 1997 року. Із свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 06 червня 2000 року встановлено, що позивач та відповідач є батьками [PERSON], [INFO]. Із свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 12 жовтня 2005 року встановлено, що позивач та відповідач є батьками [PERSON], [INFO]. Із довідки вих..№168 від 19.03.2014 року виданої виконавчим комітетом Бушанської сільської ради Ямпільського району Вінницької області встановлено, що на утриманні позивачки знаходиться її діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Оцінюючи усі докази, що є у справі в їх сукупності, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні правовідносини, що полягають в обов'язку матері, батька утримувати дітей. Відповідно до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Вивчивши матеріали справи, дослідивши інші обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі виходячи із наступного: Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а по-скільки відповідач не надає коштів на утримання своїх неповнолітніх дітей, тому суд має підстави для стягнення з нього аліментів на утримання його неповнолітніх дітей. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі, і тому суд має підстави для стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/3 частки від його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Відповідно ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З врахуванням матеріального становища платника аліментів [PERSON] який не має на утриманні інших дітей, так як ніхто із сторін про це не заявив, суд має підстави для стягнення з нього аліментів у розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму щомісячно і до досягнення дітьми повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує думку позивача викладену у позовній заяві, стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, який є працездатним, і тому має можливість виплачувати аліменти на утримання своїх дітей, інших стягнень з його доходу не проводиться, оскільки доказів про стягнення ніхто із сторін не подав. Відповідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а оскільки [PERSON] звернулась до суду із позовом про стягнення аліментів 25 березня 2014 року за вхід.№1900, тому суд має підстави для стягнення аліментів із 25 березня 2014 року. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивачка звільнена від сплати судового збору при подачі позову до суду, а тому у порядку ст.88 ч.3 ЦПК України має підстави стягнути із відповідача у дохід держави судовий збір у сумі 243 гривень 60 копійок.

Outcome: approved