Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду і просить розірвати шлюб з відповідачем та стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), мотивуючи тим, що одруження з чоловіком виявилося невдалим, оскільки, він не піклується про створення нормальних сімейних стосунків. Тривалий час вони проживають окремо, кожен своїм життям, що призвело до припинення шлюбних відносин. На дітей, які проживають з нею та знаходяться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги не надає. В судове засідання позивач не з'явилася, але надала заяву, в якій просить справу розглянути без її участі. Свої позовні вимоги підтримала. Погоджується на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, не повідомивши про причини неявки, хоча своєчасно та належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням. Дослідивши в судовому засіданні докази, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про одруження, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Овруцького району Житомирської області, серії [NUMBER] між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], було укладено шлюб 26.02.1999 (актовий запис №22). Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Стаття 112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя , дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що відносини між сторонами не склалися, тривалий час вони проживають окремо, тобто фактично шлюб не існує, збереження сім`ї стало неможливим. Копії свідоцтв про народження: серії [NUMBER] від 26.02.1999 та серії [NUMBER] від 07.08.2003 свідчать, що відповідач є батьком дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей, які проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні, не надає. Стаття 181 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на 1 дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позивача звільнено від сплати судового збору за вимогу про розірвання шлюбу на підставі ч.3 ст.82 ЦПК України та ст. 8 Закону України «Про судовий збір», а від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів на підставі п.3 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в сумі 974 грн. 40 коп. в доход держави. ( по 487 грн. 20 коп. за кожну вимогу ).

Outcome: approved