Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-29 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] 10.11.2020 року звернулися до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, в обґрунтування якого зазначили, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . На теперішній час в квартирі зареєстровані [PERSON] та відповідач [PERSON] , який є чоловіком її дочки [PERSON] . З квітня 2014 року відповідач з власної волі забрав всі свої речі і виїхав з м. Авдіївка до Російської Федерації. По теперішній час відповідач до місця реєстрації не повертається, речей відповідача у квартирі немає. [PERSON] зверталась з заявою до адміністративного центру м.Авдіївка про виписку відповідача, однак їй було надано відмову. [PERSON] сплачує всі комунальні платежі по квартирі та не має можливості отримати субсидію, оскільки в її квартирі прописана стороння особа. Просить визнати [PERSON] , [INFO] таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 13.11.2020 року по цивільній справі відкрито провадження та розгляд справи призначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Позивачі в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали суду заяву, в якій позовні вимоги підтримують та просять суд слухати справу без їх участі, проти винесення заочного рішення у справі не заперечують. Відповідач [PERSON] в у судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належно, надав суду нотаріально посвідчену заяву, в якій визнає позовні вимоги, та просить суд визнати його таким, що втратив право користування квартирою, розташованою за адресою: [ADDRESS] , просить розглядати справу без його участі. Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 20 грудня 1993 року, виданого Житлово-комунальним відділом Авдіївського коксохімзаводу, квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної спільної власності [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва про смерть [NUMBER] , виданого 24 червня 2015 року Виконавчим комітетом Мірчанської сільської ради Радомишльського району Житомирської області, [PERSON] помер [INFO] . Згідно довідки № 07-29д/6219, виданої Центром надання адміністративних послуг Авдіївської міської ради 29.10.2020 року, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтв про народження [NUMBER] та про укладення шлюбу [NUMBER] [PERSON] є дочкою [PERSON] та її чоловіком є [PERSON] . Згідно акту від 30.10.2020 року, виданого КП «Служба єдиного замовника Авдіївської міської ради», [PERSON] дійсно мешкає за адресою: [ADDRESS] по теперішній час. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 391 УК України передбачено, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. У відповідності до ст.405 ч.2 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.72 ЖК визнання особи, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені терміни проводиться в судовому порядку. Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд приходить до висновку, що відповідач не мешкає в житловому приміщенні без поважних причин понад один рік, це відповідно до ст.405 ч. 2 ЦК України є підставою для визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням. В судове засідання не надано доказів, які б свідчили про те, що причини відсутності відповідача у спірному приміщенні понад один рік є поважними. У зв`язку з чим, суд вважає, що позовні вимоги позивачів є обґрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved