Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Міський Комерційний Банк» про стягнення з відповідача банківського вкладу в розмірі 120916,68 гривень. Позовні вимоги обґрунтовані потребою судового захисту у зв'язку з відмовою відповідача повернути вкладені кошти, яка порушує право позивача на повернення цих коштів, а також отримання відсотків. У позовній заяві зазначено, що сума вкладу становить 10000,00 доларів США, а відсотки становлять (10000,00 доларів США сума вкладу х 0,1% річних /360 днів в році х 50 днів прострочення виплати =) 10001,38 доларів США, що в еквіваленті станом на дату розрахунку 31.07.2014 року становить 120916,68 грн. До початку розгляду справи по суті позивача збільшив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача 10184,70 доларів США (10000,00 доларів США сума вкладу та 184,70 доларів США відсотки), що згідно офіційного курсу НБУ станом на дату розрахунку становило 154196,36 грн. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві та суду пояснив, що просить стягнути кошти в валюті - доларах США, оскільки правовідносини виникли у валюті, та просить зазначити еквівалент у гривнях станом на дату ухвалення рішення. Просив позов задовольнити. Представники відповідача у судове засідання не з'явилися, хоч про час і місце судового розгляду відповідач повідомлявся у встановленому порядку, а тому, виходячи зі змісту ч.1 ст. 224 ЦПК України, та того, що відповідач про причини неявки представників суд не повідомив, а позивач подав достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд вважає, що можливо провести заочний розгляд справи, надіславши відповідачу копію заочного рішення для забезпечення можливості подання заяви про його перегляд. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, які надані суду позивачем на обґрунтування вимог позову, з'ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про належну обґрунтованість позовних вимог у зв'язку з наступним. Судом встановлено, що 12 червня 2014 року між публічним акціонерним товариством «Міський Комерційний Банк» та [PERSON] був укладений договір №2630/63/190316 банківського вкладу (депозиту) «Ваш стабільний» з виплатою відсотків щомісячно, згідно з яким [PERSON] передала, а банк прийняв грошову суму вкладу - 10000,00 доларів США, і зобов'язався виплатити їй суму вкладу та проценти на умовах та в порядку, визначеному цим договором, строк дії вкладу 92 дні - з 12 червня 2014 року згідно п.п. 2.1. договору та меморіального ордеру № 4917 від 12 червня 2014 року, процентна ставка - 7,85 % річних (а.с.а.с. 6-7, 8). Згідно п.п. 2.6.4 вищезазначеного договору, при достроковому поверненні вкладу, здійснюється перерахунок процентів виходячи з процентної ставки 0,1% річних за весь період знаходження коштів на депозитному рахунку до дати, визначеної вкладником в заяві про дострокове розірвання Договору як день розірвання договору. Позивач зверталася до відповідача з вимогою про добровільне повернення грошових вкладів, що підтверджується заявою від 21.07.2014 року про дострокове розірвання договору та повернення коштів. Однак, банк в порушення п. 2.5 умов Договору продовжує користуватися коштами позивача. Зазначена обставина нічим не спростована. За змістом ст.ст. 1058, 1060 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Статтями 526, 629 ЦК України передбачено, що зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. В силу ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Разом з тим, відповідно до умов договору банк зобов'язався забезпечити повне збереження та повернення вкладу з нарахованими процентами, сплатити вкладнику проценти шляхом перерахування коштів на рахунок в останній день строку дії вкладу, повернути вкладнику вклад за його вимогою в кінці терміну дії вкладу. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що не повернення відповідачем публічним акціонерним товариством «Міський Комерційний Банк» банківського вкладу [PERSON] є неправомірним. Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Стаття має перелік способів захисту прав та інтересів, який не є вичерпним, оскільки частиною 2 пункту 10 встановлено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Право вибору способу захисту належить особі. Суд вважає, що право позивача на стягнення коштів у валюті, в якій виникли правовідносини сторін, захищене положеннями ч. 2 ст. 524 Цивільного кодексу України, відповідно до яких сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. За таких обставин, враховуючи, що позивачем доведено та належно підтверджено суми заборгованості за договором банківського вкладу в іноземній валюті, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити у відповідності до вимог ч. 1 ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України, шляхом зобов'язання відповідача повернути позивачу суму вкладу з сумою 0,1 % у валюті, в якій здійснювався вклад - в доларах США із зазначенням еквіваленту станом на дату ухвалення даного рішення. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, мінімальний його розмір слід стягнути з відповідача в дохід держави, а також з відповідача слід стягнути на користь позивача його витрати позивача на оплату правової допомоги. На підставі наведеного, відповідно до ст. 124 Конституції України, згідно ст.ст. 11, 15, 16, 526, 530, 625, 629, 1058, 1060, 1073 ЦК України,

Outcome: approved