Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом і свої вимоги обґрунтовує тим, що 30.03.2018 року вона звільнилася з роботи, за угодою сторін, п.1 ст.36 КЗпП України. Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. При звільненні з нею не був проведений остаточний розрахунок. На сьогодні, відповідач заборгував їй 13008,80грн. Крім того, оскільки з дня її звільнення відповідач не виплатив їй заробітну плату тому, відповідно до ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені ст.116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути на її користь невиплачену заробітну плату в сумі 13008,80грн. та стягнути на її користь середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні, відповідно до ст.117 КЗпП України, виходячи із середньоденного заробітку 239,68грн., по дату фактичного розрахунку, з подальшим утриманням податків та загальнообов'язкових платежів. В судове засідання позивач не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. В судове засіданні представник відповідача не з`явився, наданий відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відображена у Довідці заробітна плата належна позивачу до виплати у день звільнення зазначена після відрахувань податку з доходів фізичних осіб (ПДФО) та військового збору та складає 13008грн. 80коп. Вихідна допомога не нарахована. Відображена у Довідці середньоденна заробітна плата складала 212грн. 09коп. зазначена без утримання ПДФО та військового збору, отже у разі стягнення з Товариства на користь позивача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні із загальної суми такого стягнення необхідно утримувати ПДФО та військовий збір. При визначенні кількості робочих днів для обчислення стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні для позивача необхідно виходити із робочих днів, встановлених наказом відповідача від 21.03.2014 року №75 (понеділок, вівторок, середа). Із суми середнього заробітку підлягають утриманню податок з доходів фізичних осіб та військовий збір. Розгляд справи просять здійснити без участі представника Товариства. Ухвалою суду від 29.05.2018 року витребувано у відповідача довідку про суму нарахованої і невиплаченої при звільненні заробітної плати [PERSON] та довідку про середньоденну заробітну плату [PERSON] за два місяці, що передували звільненню. Суд, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав: Судом встановлено, що позивач [PERSON] працювала в ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання». 30.03.2018 року позивач звільнилася з роботи, за угодою сторін на підставі п.1 ст.36 КЗпП України. Викладені обставини підтверджуються копією трудової книжки позивача (а.с.5). Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку (частина перша статті 117 КЗпП України). Судом встановлено, що в день звільнення позивачки ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» не виплатило належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст.116 КЗпП України, що визнано відповідачем. Згідно довідки ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» №16-07/746 від 22.05.2018 року заборгованість по заробітній платі перед [PERSON] становить 13008грн.80коп. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по заробітній платі в розмірі 13008грн.80коп. (ця сума визначена з урахуванням утриманого податку на доходи фізичних осіб та військового збору). Відповідно до Наказу № 75 від 21.03.2014 року у ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» з 26.05.2014 року встановлено всім працівникам робочу неділю з режимом роботи 3 робочі дні: понеділок, вівторок, середа. Згідно з довідкою Товариства середньоденна заробітна плата позивача становить 212грн.09коп. Період затримки розрахунку при звільненні позивача на дату ухвалення цього рішення, тобто з 30.03.2018 року по 19.06.2018 року становить 30 робочих днів: квітень 11, травень 11, червень 8, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 6362грн.70коп. (212,09 х 30 = 6362грн.70коп.). З огляду на викладене, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити та стягнути з Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» на користь позивача заборгованість по заробітній платі у розмірі 13008грн.80коп., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 6362грн.70коп. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 704грн.80коп.

Outcome: approved