Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом, зазначивши, що [PERSON] являлася власницею житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованого за адресою: вул.Підлісна,11, с. Мельники Чигиринського району Черкаської області, який був зареєстрований як колгоспно-коперативна власність в погосподарській книзі Мельниківської сільської ради Чигиринського району. 25 січня 2008 року [PERSON] померла і позивач, будучи спадкоємцем відповідно до заповіту, просить визнати за ним право власності на вказаний будинок. Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, прохав їх задовольнити та визнати за позивачем право власності на будинок, який розташований в селі Мельники Чигиринського району, вулиця Підлісна,11, Черкаської області, після померлої 25 січня 2008 року [PERSON], пояснивши, що померла за життя склала заповіт, де все своє майно заповіла [PERSON] Позивач являється рідним сином [PERSON] і тому відповідно до ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем за законом і за заповітом. [PERSON] прийняв спадщину в установлений законом строк, звернувшись із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори, де йому було відмовлено в звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на житловий будинок з господарським спорудами. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, надіславши листа в якому просить розглянути справу без представника Головківської сільської ради Чигиринського району та про визнання позову в повному обсязі. Суд, вислухавши представника позивача, враховуючи лист відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Частина 1 ст. 55 Конституції України містить загальну норму, яка передбачає право кожного звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації, або мають місце інші порушення прав та свобод. Частиною 1 ст. 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог, і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом та за законом. Відповідно до ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Як встановлено судом і вбачається зі свідоцтва про смерть серії І-СР № 075681, від 28.01.2008 року, що 25 січня 2008 року померла [PERSON], після смерті якої на території Мельниківської сільської ради Чигиринського району Черкаської області відкрилася спадщина (а.с.8). Також судом встановлено, що будинок, який розташований в с. Мельники Чигиринського району по вулиці Підлісна,11, відповідно до довідки виданої Мельниківською сільською радою Чигиринського району № 1185/02-22 від 25.09.2017 року, рахувався за [PERSON], згідно погосподарської книги № 12 (а.с.12). Як вбачається з технічного паспорту на житловий будинок садибного типу характеристика будинку, розташованого за адресою: вул. Підлісна,11, с. Мельники Чигиринського району Черкаської області, включає в себе: Житловий будинок (А-1), сарай-літня кухня /тимч/ (Б), Сарай (В), сарай /тимч/ (Г), Колодязь (№1), вартість якого відповідно про оцінку нерухомого майна від 02.10.2017 року становить 18650,00 гривень без ПДВ (а.с.14-17). Судом встановлено і вбачається із заповіту від 17.01.2008 року, зареєстрованого у реєстрі за № 15, посвідченого секретарем Мельниківської сільської ради Чигиринського району, який на день смерті [PERSON] не змінено і не скасовано, позивач є спадкоємцем майна померлої відповідно до заповіту, в порядку ст. ст. 1217, 1222 ЦК України. Крім того, як вбачається зі свідоцтва про народження серії V-УР № 0960896 від 17.01.1967 року, позивач, як рідний син [PERSON], є спадкоємцем і за законом першої черги на спадкове майно, яке залишилося після померлої матері (а.с.9). Відповідно до ст. 1270 ЦК України, [PERSON] звернувсь до державного нотаріуса Чигиринської державної нотаріальної контори [PERSON] із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON], де йому постановою про нотаріальну відмову від 27.10.2017 року № 934/02-31 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок, що знаходиться за адресою: вул. Підлісна,11, с. Мельники Чигиринського району Черкаської області (а.с.19). Згідно даних державного нотаріуса Чигиринської державної нотаріальної контори [PERSON] від 16.11.2017 року № 998/01-16, із заявою про прийняття спадщини після померлої 25 січня 2008 року [PERSON], зверталвсь гр. [PERSON], де 19.11.2010 року йому було видане Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку. Інші спадкоємці із заявами до нотаріальної контори не зверталися (а.с.11, 26). Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Частиною 2\~ст.16 ЦК України\~передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Згідно ч.1\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Поскільки інших спадкоємців, які б прийняли спадщину після померлої [PERSON] не має, тому суд вважає можливим позов задовольнити та визнати за позивачем право власності на вказане домоволодіння. На підставі викладеного, ч. 1 ст. 55 Конституції України, ст. ст. 328, 1217, 1222, 1235, 1268, 1270 ЦК України,

Outcome: approved