Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-21 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом та просить визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: Харківська область, Харківський район, селище Пісочин, вулиця Садова, будинок 10, в порядку спадкування, а саме: житловий будинок літ. А-1, веранду літ. а, льох літ. а, сарай літ. Б, літню кухню літ. В, веранду літ. в, льох літ. в-2, вбиральню літ. Д, огорожу N1, ворота № 2, колонку літ. К, льох літ. в-1. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що [PERSON] та [PERSON] є батьками позивача. Рішенням Виконкому Харківської районної [PERSON] депутатів трудящих Про надання присадибної ділянки громадянину [PERSON] в селищі Пісочин № 476 від 30 червня 1953 року, [PERSON] виділено у безстрокове користування присадибну ділянку, розміром 702 кв. м. за адресою: Харківська область, Харківський район, селище Пісочин, вулиця Садова, будинок 6-а під індивідуальне будівництво нового житлового будинку. 20 січня 1954 року між Виконкомом Харківської районної [PERSON] депутатів трудящих та [PERSON] укладено договір на право забудови будинку і безстрокове користування земельною ділянкою, відповідно до умов якого [PERSON] зобовязався на відведеній земельній ділянці за вищевказаною адресою збудувати жилий одноповерховий будинок, житловою площею 28,80 кв. м. з трьома кімнатами, шлакоблочний; деревяний сарай та вбиральню з дощок; також надати на затвердження проект будівництва та розпочати будівництво не пізніше 10 квітня 1954 року і повністю закінчити його не пізніше 10 квітня 1957 року; по закінченню будівництва, протягом пяти днів повідомити Виконком Харківської районної [PERSON] депутатів трудящих. [PERSON] умови договору на право забудови будинку і безтермінове користування земельною ділянкою від 20 січня 1954 року повністю виконав та збудував будівлі за адресою: Харківська область, Харківський район, селище Пісочин, вулиця Садова, будинок 6-а, а саме житловий будинок літ. А-1, розміром 7,8 м. х 8,9 м., в сполученні сараї розміром 6,30 м. х 7,10 м., погріб, туалет, огорожу, але право приватної власності на житловий будинок № 10 (колишній № 6-а), за адресою: Харківська область, Харківський район, селище Пісочин, вулиця Садова не зареєстрував. [PERSON] помер 09 квітня 1970 року. Після його смерті мати позивача [PERSON] до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини або про відмову від спадщини не зверталася. [PERSON] померла 02 листопада 1990 року. Позивачка на день смерті своїх батьків була зареєстрована з ними за адресою: Харківська область, Харківський район, селище Пісочин, вулиця Садова, будинок 10 (6-а) та від спадщини не відмовлялася, таким чином фактично прийняла спадщину після смерті батьків, але спадкові права оформити не може, оскільки право власності на житловий будинок та надвірні будівлі за адресою: Харківська область, Харківський район, селище Пісочин, вулиця Садова, будинок 10, не оформлено, що змусило позивача звернутися до суду з позовом. Представник позивача - [PERSON] Позивач, який діє на підставі договору про надання правової допомоги, у судове засідання не зявився, подав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити з підстав викладених у позові, також просив справу розглядати без його та позивача участі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, тому суд, враховуючи заяву представника позивача, ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до рішення Виконкому Харківської районної [PERSON] депутатів трудящих Про надання присадибної ділянки громадянину [PERSON] в селищі Пісочин № 476 від 30 червня 1953 року, [PERSON] виділено у безстрокове користування присадибну ділянку, розміром 702 кв.м. за адресою: Харківська область, Харківський район, селище Пісочин, вулиця Садова, будинок 6-а. 20 січня 1954 року між Виконкомом Харківської районної [PERSON] депутатів трудящих та [PERSON] укладено договір на право забудови будинку і безтермінове користування земельною ділянкою, відповідно до умов якого [PERSON] зобовязався збудувати на відведеній земельній ділянці площею 702 кв.м., за адресою: Харківська область, Харківський район, селище Пісочин, вулиця Садова, будинок 6-а, шлакоблочний жилий одноповерховий будинок, житловою площею 28,80 кв.м., з трьома кімнатами; деревяний сарай; уборну з дощатки. Також, відповідно до умов договору на право забудови будинку і безтермінове користування земельною ділянкою від 20 січня 1954 року [PERSON] зобовязався надати на затвердження проект будівництва та розпочати будівництво не пізніше 10 квітня 1954 року і повністю закінчити його не пізніше 10 квітня 1957 року; по закінченні будівництва, протягом пяти днів повідомити Виконком Харківської районної [PERSON] депутатів трудящих; дотримуватися всіх законів, обовязкових постанов і правил, встановлених у відношенні експлуатації будівель і садиб. Відповідно до листа Комунального підприємства Харківське районне бюро технічної інвентаризації № 763 від 25 листопада 2013 року, за архівними матеріалами бюро до 01 січня 2013 року право приватної власності на житловий будинок № 10 (колишній 6-а) по вулиці Садовій селища Пісочин Харківського району Харківської області в Бюро технічної інвентаризації не зареєстровано. Враховуючи викладене, суд вважає доведеним, що власником житлового будинку за адресою: Харківська область, Харківський район, селище Пісочин, вулиця Садова, будинок 10 (колишній 6-а) є [PERSON]. [PERSON] помер 09 квітня 1970 року, про що свідчить свідоцтво про смерть серія І-ВЛ № 418247, видане 25 жовтня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського районного управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 35 від 10 квітня 1970 року. Спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] залишились його дружина [PERSON] та дочка позивач по справі, про що свідчать свідоцтво про народження серії І-В № 752998, [PERSON], [INFO], яке видане Консульським відділом СВАГ 21 серпня 1947 року, запис № 1092 від 21 серпня 1947 року, де батьками вказані [PERSON] і [PERSON], свідоцтво про укладення шлюбу серії 1-ВЛ № 382322, що видане 02 серпня 1975 року Пісочинським селищним ЗАГС Харківського району Харківської області, запис № 69, відповідно до якого [PERSON], 02 серпня 1975 року зареєструвала шлюб із [PERSON], після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище Матющенко. Спадкоємиці [PERSON] та позивач, спадщину після смерті [PERSON] прийняла, оскільки проживали разом із спадкодавцем на день його смерті і залишилась проживати у спадковому будинку, про що свідчать записи про реєстрацію місця проживання у будинковій книзі на житловий будинок за адресою: Харківська область, Харківський район, селище Пісочин, вулиця Садова, будинок 10. [PERSON] померла 02 листопада 1990 року, про що свідчить свідоцтво про смерть серія ІV № 293010, видане 02 листопада 1990 року Пісочинською селищною радою Харківського району Харківської області, запис № 156 від 02 листопада 1990 року. Спадкоємицею за законом після смерті [PERSON] залишились її дочка позивач по справі, яка спадщину прийняла, оскільки проживала разом із спадкодавицею на день її смерті і залишилась проживати у спадковому будинку і таким чином фактично вступила в управління і володіння спадковим майном. В якості доказів суду також надані: копія паспорту громадянина України та довідки про присвоєння ідентифікаційного номера на імя позивача; копія проекту будівництва будинку № 6-а по вулиці Садова селища Пісочин Харківського району Харківської області індивідуального забудовника [PERSON], тип № 130, затвердженого 20 січня 1954 року; копія матеріалів технічної інвентаризації, будинкова книга та технічний паспорт на домоволодіння № 10 за адресою: Харківська область, Харківський район, селище Пісочин, вулиця Садова. Постановою Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області від 29 січня 2014 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: Харківська область, Харківський район, селище Пісочин, вулиця Садова, будинок 10, після смерті [PERSON], померлого 09 квітня 1970 року, що на день смерті був зареєстрований за адресою: [INFO], селище Пісочин, вулиця Садова, будинок 10, за відсутності правовстановлюючого документа на житловий будинок. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 10; ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, розглядає справи в межах заявлених вимог, на підставі доказів наданих сторонами. Відповідно до ст. 529 ЦК України в редакції 1963 року, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках діти, дружина і батьки померлого. Онуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Відповідно до ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Спадкодавці [PERSON] та [PERSON] померли відповідно у 1970 та у 1990 роках, в період дії Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року, тому на правовідносини щодо спадщини, яка залишилась після їх смерті, розповсюджується дія саме цього закону. Таким чином, судом встановлено, що позивач прийняла спадщину після смерті батька [PERSON] та після смерті матері [PERSON], оскільки протягом шести місяців з дня відкриття спадщини після кожного із спадкодавців, фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, тому вимоги позивача на підставі п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року підлягають частковому задоволенню, та суд визнає за позивачем право власності на житловий будинок літ. А-1; веранду літ. а; льох літ. а-1; сарай літ. Б; літню кухню літ. В; веранду літ. в; льох літ. в-2; вбиральню літ. Д; огорожу N1; колонку літ. К, що розташовані за адресою: Харківська область, Харківський район, селище Пісочин, вулиця Садова, будинок 10, в порядку спадкування за законом після смерті батьків [PERSON] та [PERSON], при цьому, суд відмовляє в задоволенні вимог про визнання права власності на ворота літ. № 2, які збудовані вже після смерті спадкодавців у 2013 році, і тому, не є спадковим майном, та на льох літ. в-1, оскільки у технічному паспортів на будинок такий обєкт відсутній. При вирішенні справи, суд враховує, що відповідно до листа Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області № 612/01-16 від 26 березня 2014 року та відповідно до листа Харківського обласного державного нотаріального архіву № 1172/01-21 від 22 квітня 2014 року, після смерті [PERSON] і [PERSON], інших спадкоємців крім позивача, судом не встановлено.

Outcome: partial