Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення авансу посилаючись на те, що між сторонами по справі 23 червня 2010 року було укладено попередній договір, який був посвідчений приватним нотаріусом , за умовами якого відповідач зобов»язався у майбутньому в термін до 31 травня 2012 року продати, а позивач в свою чергу купити трикімнатну квартиру, яка знаходиться в [ADDRESS], при цьому зазначено, що в підтвердження наміру купити квартиру з метою забезпечення оформлення договору купівлі-продажу, тобто основного договору, позивачка передала відповідачці аванс в розмірі 21 116 Євро, що є еквівалентом станом на 18 жовтня 2013 року 230 586 грн. 72 коп. в рахунок вартості придбання квартири. У відповідності до п. 2 Попереднього договору решти суми 11500 Євро позивачка зобов»язалась сплатити на момент підписання основного договору купівлі-продажу оформленому в нотаріальному порядку в термін до 31 травня 2012 року . Однак, в зазначений термін основний договір між сторонами не був укладений, оскільки відповідачка не виконала взятих за даним договором на себе зобов»язань і ухиляється від укладання договору купівлі-продажу квартири, а кошти отримані в рахунок авансу, визначені попереднім договором , не повернула. На добровільні вимоги позивачки про повернення суми авансу відповідачка не реагує, і станом на сьогоднішній день не повернула вказані кошти. Враховуючи наведене просить суд стягнути суму авансу та судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача [PERSON] та позивачка надали заяви про слухання справи у їхній відсутності, позовні вимоги підтримали та просять суд задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, про що свідчить оголошення в ЗМІ (а.с.35). Зі згоди позивача та його представника суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що 23 червня 2010 року між сторонами по справі був укладений Попередній договір в письмовій формі (а.с.6), який посвідчений приватним нотаріусом [PERSON], згідно умов якого [PERSON] зобов»язалася у майбутньому в термін до 31 травня 2012 року продати, а [PERSON] в свою чергу купити трикімнатну квартиру, яка знаходиться в [ADDRESS], і в підтвердження наміру купити квартиру з метою забезпечення оформлення договору купівлі-продажу, тобто основного договору, остання передала відповідачці аванс в розмірі 21 116 Євро, що є еквівалентом станом на 18 жовтня 2013 року 230 586 грн. 72 коп. у відповідності до довідки Калуського відділення «Райффайзен Банк Аваль» №Р7-В34-/47/2-304 від 18.10.2013 року (а.с.5), в рахунок вартості придбання квартири. У відповідності до п. 2 Попереднього договору від 23.06.2010 року решту суми, 11500 Євро, [PERSON] зобов»язалась сплатити на момент підписання основного договору купівлі-продажу оформленому в нотаріальному порядку в термін до 31 травня 2012 року (а.с.6). Таким чином суд вважає доведеним, що між позивачем та відповідачем було досягнуто домовленості про придбання позивачем квартири, для чого останнім було надано відповідачу грошові кошти, який визначений Попереднім договором, в сумі 21 116 Євро, як аванс. З матеріалів справи вбачається, що відповідач в зазначений термін основного договору не уклала, оскільки не виконала взятих за даним договором на себе зобов»язань і ухиляється від укладання договору купівлі-продажу квартири, а кошти отримані в рахунок авансу, визначені попереднім договором, не повернула. На добровільні вимоги позивачки про повернення суми авансу відповідачка не реагує. Також судом встановлено, що відповідачкою було введено в оману позивача про належність їй на праві власності квартири, що в [ADDRESS], що підтверджується Інформаційною довідкою з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 14.01.2014 року з зазначенням про належність відповідачу на праві приватної власності тільки ? частини вищевказаної квартири (а.с.31). Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов»язковим для виконання сторонами, а згідно ч.1 ст.635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов»язуються протягом певного строку укласти договір в майбутньому на умовах, встановленим попереднім договором. Відповідно до ч.2 ст.635 ЦК України сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства. За таких обставин, суд приходить до висновку, що порушене відповідачем взяте на себе зобов'язання про укладення у майбутньому до 31.05.2012 року у нотаріальній формі договору купівлі-продажу квартири, дає обґрунтовані підстави суду задовольнити позовні вимоги про стягнення сплаченого авансу. У відповідності до ст.84,88 ЦПК України суд стягує судові витрати з відповідача.

Outcome: approved