Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилалася на те, що [INFO] р. померла її матір - [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, яка складається з домоволодіння [ADDRESS], що в цілому належало їй на підставі наступних правовстановлюючих документів: - 1/6 частина домоволодіння належала на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.11.1977 року, посвідченого четвертою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою за реєстровим №2-3395, зареєстрованого 22.11.1977 року в КП «ДМБТІ» в реєстровій книзі під № 333-9, яке було видано на 1/2 частину зазначеного домоволодіння, яка належала [PERSON], трьом його спадкоємцям: [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Тому кожному з них на підставі зазначеного свідоцтва належить по 1/6 частині домоволодіння; - 1/2 частина домоволодіння належала на підставі свідоцтва про право власності від 15.11.1977 року, виданого четвертою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою на ? частку в спільному майні подружжя за реєстровим № 2-3397, зареєстрованого 22.11.1977 року в КП «ДМБТІ» в реєстровій книзі під № 333-93; - 1/6 частина домоволодіння належала на підставі договору дарування від 11.12.1986 року, посвідченого четвертою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 2-4771, зареєстрованого 26.01.1987 року в КП «ДМБТІ» в реєстровій книзі під № 333-93; - 1/6 частина домоволодіння належала на підставі договору дарування від 15.03.1988 року, посвідченого четвертою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою за реєстровим №1-834, зареєстрованого 17.05.1988 року в КП «ДМБТІ» в реєстровій книзі під № 333-93. Земельну ділянку загальною площею 1200 кв.м, на якій розташоване вищезазначене домоволодіння, було надано батькові позивача (чоловіку спадкодавця), [PERSON], на підставі Акту відведення в натурі земельної ділянки від 24.04.1956, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Дніпропетровського райради депутатів трудящихся від 23.04.1956 року за № 203. Після уточнення розмірів площа земельної ділянки складає 1163 кв.м. 19.07.2007 р. [PERSON] було складено на ім'я своєї доньки (позивача) заповіт, який був посвідчений державним нотаріусом четвертої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Циганко О.В. та зареєстрований в реєстрі за № 5-1123. Позивач вважає себе єдиною спадкоємицею як за законом так і за заповітом, яка прийняла спадщину, через що й звернулася до суду із даним позовом, оскільки в позасудовому порядку оформлення спадкових прав унеможливлено (постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15.11.2013 р.). У судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримав повністю, надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві з урахуванням заяви про виправлення описки, та просив суд повністю задовольнити поданий позов. Представник відповідача просив суд відмовити в задоволенні позову, посилався на відсутність порушення з боку відповідача прав позивача. Третя особа не скористалася правом брати участь у судових засіданнях, надала до суду заяву про розгляд справи без її представника, прохала ухвалити судом рішення відповідно до норм чинного законодавства. Заслухав пояснення представників сторін та дослідивши докази в межах заявлених вимог згідно ст. 11 ЦПК України, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову повністю, виходячи з наступного. За ст.ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом, та до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що [INFO] р. померла мати позивача - [PERSON]; після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з домоволодіння [ADDRESS], що в цілому належало спадкодавцю на підставі наступних правовстановлюючих документів: - 1/6 частина домоволодіння належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.11.1977 року, посвідченого четвертою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою за реєстровим №2-3395, зареєстрованого 22.11.1977 року в КП «ДМБТІ» в реєстровій книзі під № 333-9, яке було видано на 1/2 частину зазначеного домоволодіння, яка належала [PERSON], трьом його спадкоємцям: [PERSON], [PERSON], [PERSON] (кожному з них на підставі зазначеного свідоцтва належить по 1/6 частині домоволодіння); - 1/2 частина домоволодіння, як частка в майні подружжя, належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 15.11.1977 року, виданого четвертою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою на ? частку в спільному майні подружжя за реєстровим № 2-3397, зареєстрованого 22.11.1977 року в КП «ДМБТІ» в реєстровій книзі під № 333-93; - 1/6 частина домоволодіння належала [PERSON] на підставі Договору дарування від 11.12.1986 року, посвідченого четвертою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 2-4771, зареєстрованого 26.01.1987 року в КП «ДМБТІ» в реєстровій книзі під № 333-93; - 1/6 частина домоволодіння належала [PERSON] на підставі Договору дарування від 15.03.1988 року, посвідченого четвертою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою за реєстровим №1-834, зареєстрованого 17.05.1988 року в КП «ДМБТІ» в реєстровій книзі під № 333-93. 19.07.2007 р. [PERSON] залишила на ім'я позивача заповіт (останній був посвідчений державним нотаріусом четвертої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Циганко О.В. та зареєстрований в реєстрі за № 5-1123); з наданої позивачем домової книги та копії її паспорта вбачається, що позивач проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, тому відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України вона спадщину прийняла. Інших спадкоємців, крім позивача, після смерті [PERSON] не має, що підтверджується довідкою з четвертої Дніпропетровської нотаріальної контори на запит суду. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття, тобто з дня смерті спадкодавця. Крім того відповідно до ч.3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину, адже для спадкоємця, який прийняв спадщину, строк для звернення за свідоцтвом про право на спадщину чинним законодавством не обмежений. Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» відсутність у спадкоємця свідоцтва про право на спадщину не може бути підставою для відмови у відкритті провадження у справі. 15.11.2013 р. позивач звернулася до четвертої Дніпропетровської нотаріальної контори із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину, але отримала відмову (постанова нотаріуса від 15.11.2013 р). у зв'язку з тим, що не збереглися оригінали вищезазначених правовстановлюючих документів на спадкове домоволодіння, а залишилися тільки їх ксерокопії. Враховуючи, що відповідно до ст. 25 ЦК України правоздатність особи (здатність мати права та обов'язки) припиняється в момент її смерті, зареєструвати на ім'я спадкодавця дублікат правовстановлюючого документу є неможливим. Крім того, з 01.01.2013 року реєстрація права власності проводиться нотаріусом в Державному реєстрі речових прав та їх обтяжень, в якому не передбачено реєстрації право власності на померлого громадянина. У зв'язку з чим, отримання дублікатів правовстановлюючих документів на ім'я спадкодавця є неможливим. Оцінюючи докази в їх сукупності, суд звертає увагу на помилку (описку) в відповіді КП «ДМБТІ» ДОР від 22.01.14 року за № 591, наданій на запит суду в порядку забезпечення доказів. В додатках до неї містяться належним чином засвідчені копії всіх наданих правовстановлюючих документів, з яких вбачається, що спадкодавцю належить все вищезазначене домоволодіння в цілому. Але в зазначеній відповіді помилково посилаються на один правовстановлюючий документ на 2/3 частини домоволодіння (якого не існує), замість того, щоб вірно зазначити про два правовстановлюючі документи: на 1/2 частину домоволодіння (частка в майні подружжя) та ще на 1/6 частину домоволодіння (як 1/3 частку від ? частини майна чоловіка спадкодавця), засвідчені копії яких додаються до відповіді. Крім того судом враховано заяву представника позивача про виправлення описки, а саме, що спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.11.1977 р., посвідченого четвертою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою за реєстровим №2-3395, зареєстрованого 22.11.1977 р. в КП «ДМБТІ» в реєстровій книзі під № 333-9, належить не 1/3 частина домоволодіння, а 1/6 частина домоволодіння. Зазначене безпосередньо вбачається з зазначеного свідоцтва, адже відповідно до цього свідоцтва 1/2 частина домоволодіння перейшла в спадок до 3-х спадкоємців, тому кожному з них належить по 1/6 частині домоволодіння, а не по 1/3 частині, як це в результаті описки зазначив позивач в своїй уточненій позовній заяві. За наведених вище підстав позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved