Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом і вимоги обґрунтовує тим, що 04.02.2012 року вона уклала шлюб з [PERSON], від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з нею. Шлюб між ними розірвано 13.06.2014 року рішенням Білопільського районного суду Сумської області. Рішення суду набрало законної сили 02.07.2014 року. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а відповідач, останнім часом не бере участі у вихованні та утриманні їх спільної дитини. Від самого моменту розірвання шлюбу і до цього часу відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини і не переймається її розвитком - хоча працює за кордоном і має значний дохід. Відповідач працює значний період часу (2014-2018 р.р.) за кордоном ([PERSON]) і має значний дохід, а також має в користуванні автотранспорт - може сплачувати аліменти в твердій формі в розмірі 8000грн., оскільки постійне місце проживання у відповідача за кордоном відсутнє, а доходи мають мінливий характер (в залежності від місця роботи і країни перебування). На даний час відповідач працює в [PERSON] і отримував наступний дохід, що склав наступний розмір до виплати після сплати всіх утримань: квітень 2018 року - 3474,59 злотих ; травень 2018 року - 2645,40 злотих; червень 2018 року - 3447,93 злотих. Також, відповідно до сімейного законодавства батьки рівні у своїх обов'язках щодо утримання дітей. Таким чином, при сплаті позивачем аліментів у сумі 8000грн. забезпечується рівність при несенні обов'язку утримання дитини. Відповідач інших утриманців немає, він працездатний, його стан здоров'я дозволяє працювати, а тому вважає, що він може сплачувати такий розмір аліментів. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути аліменти з [PERSON] на її користь в твердій грошовій формі в розмірі 8000грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 29.08.2018 року і до повноліття дитини. Відповідачем [PERSON], його представником до суду надано відзив на позовну заяву. З позовними вимогами позивача не згодні, вважають, що доводи позивача, викладені в позовній заяві є необґрунтованими, оскільки відповідач добровільно надавав кошти на утримання дитини в Сумах, що значно перевищують прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. Однак, так як він має непостійний мінливий дохід, він не заперечує проти судового рішення про стягнення аліментів на утримання дитини у твердій грошовій формі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Від моменту розірвання шлюбу і до цього часу він, добровільно, щомісяця здійснював грошові перекази на банківську карту [PERSON] на утримання їх сина. Розмір переказів був набагато більший ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім цього, він постійно купує необхідні речі та іграшки для дитини. Позивач вказує суму аліментів 8000грн. (значно більшу ніж прожитковий мінімум для дитини) як таку, при якій забезпечується рівність при несенні обов'язків утримання дитини. В той час не надає ніяких підтверджень (своєї довідки про доходи, чеків, квитанцій) того, що вона витрачає на дитину 8000грн. Просить суд стягувати з нього аліменти на користь [PERSON]Вю на утримання сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій формі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, і до повноліття дитини. Позивачем [PERSON] до суду надана відповідь на відзив [PERSON], в якому зазначено, що на утримання дитини їй потрібно не менше 7000грн. (на ліки, дитячий садочок, домашнє харчування, на одяг, взуття, відвідування занять з логопедом, відвідування занять з письма, читання, математики, кабельне телебачення). Протягом 2018 року нею були здійснені наступні витрати на різні оздоровчі поїздки дитини, так як дитина часто хворіє і потрібне оздоровлення на морі, а саме: на початку серпня - перебували у м.Одесса (6500грн.); кінець серпня - с.Затока Одеської області (5000грн.); кінець липня с.Бердянськ Азовське море (3400грн.); червень місяць - політ до Турції (750 доларів США), про що син має відмітку в закордонному паспорті); оздоровчий табір «Дружба» в м.Білопілля (2300грн.) та інше; купівля іграшок на День народження сина, свята; відвідування кінотеатру «Планета Кіно», відвідування сином «Роледрому» в ТЦ Лавина (білет 150грн.) - в травні, червні, вересні місяці 2018 року; поїздки в аквапарк; м.Харкова - аквапарк «Джунглі»; м.Києві - аквапарк «Dream Island» ; оплата проїзду до аквапарку (Харків - 120грн.) (Київ - 250грн). Такий рівень одна вона не може забезпечити, тому батько, який є працездатною особою, працює значний період часу (2014-2018 р.р.) за кордоном ([PERSON]) і має значний дохід повинен приймати рівну участь у належному утриманні дитини. В судовому засіданні позивач та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали повністю з зазначених в позові підстав, просили суд їх задовольнити. Позивач [PERSON] додатково пояснила, що відповідач не надає їй коштів на утримання їх спільної дитини вже три роки. Просили стягнути витрат на правничу допомогу адвоката в розмірі 6000грн. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] позовні вимоги визнав частково, зазначив, що [PERSON], згоден сплачувати аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій формі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стосовно стягнення позивачем витрат на правничу допомогу адвоката в сумі 6000грн. заперечував повністю, вважає цю суму необґрунтованою. Ухвалою Ковпаківського районного суду м.Суми від 22.11.2018 року витребувана у ТСЦ №5943 РСЦ МВС України інформація про реєстрацію автомобілів за [PERSON] Ухвалою Ковпаківського районного суду м.Суми від 07.12.2018 року витребувано у АТ «Акцент-Банк» інформація про наявність рахунків в банку, відкритих [PERSON], та від ПТ «Ломбард-Скарбниця» інформація про перелік речей, які здавав [PERSON] до Сумського відділення ПТ «Ломбард-Скарбниця». Суд, заслухавши пояснення представника позивача, її представника, представника відповідача, показання свідка, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково, з таких підстав: Судом установлено, що 04.02.2012 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб (а.с.4). Рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 13 червня 2014 року шлюб між сторонами був розірваний (а.с.7). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія І-БП №138840 (а.с.5). Згідно з ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно частин 2 та 3 ст.181 СК України, за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Статтею 184\~СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідач [PERSON] останні три роки працює в [PERSON], інших утриманців, крім сина [PERSON], не має. Ці обставини не заперечували сторони. Допитаний як свідок [PERSON], який є хрещеним батьком малолітнього [PERSON], підтвердив, що з часу розлучення [PERSON]О сину не допомагає. Йому відомо, що відповідач займався купівлею-продажем автомобілів. В 2016 році говорив, що купив TOYOTA Prado і продав мікроавтобус. Відповідач повідомляв йому, що заробляє в місяць від 1000 дол. США до 3000 дол. США. В [PERSON] [PERSON] також займається продажем автомобілів, що підтверджується інформацією в мережі Інтернет. З інформації територіального сервісного центру №5943 Регіонального сервісного центру МВС в Сумській області (а.с.88-89) вбачається, що за [PERSON] зареєстровані транспортні засоби: 20.02.2018 року MERCEDES-BENZ E200, 2003 року випуску, н.з.ВМ6300ВІ на підставі договору купівлі-продажу, 09.09.2017 року зареєстрований VOLKSWAGEN TRANSPORTER, 2007 року випуску, н.з.ВМ3512ВІ на підставі договору купівлі-продажу. Згідно з інформацією ПТ «Ломбард «Свіжа Копійка» (а.с.95) протягом 2017 року відповідач [PERSON] неодноразово оформляв договори про надання ломбардом фінансового кредиту та закладу коштовностей та цінного майна. На запит суду АТ «Акцент-Банк» повідомило, що [PERSON] має рахунок в банку на суму 16482,56грн. Отже, відповідач [PERSON] має у власності транспортні засоби, цінне майно, отримує стабільний дохід, працюючи в [PERSON]. З показань свідка [PERSON] вбачається, що відповідач має достатній дохід для утримання сина [PERSON]. На підставі досліджених доказів підтверджено, що відповідач [PERSON] працює в республіці [PERSON], отримує дохід,\~який забезпечує\~йому \~належний рівень\~життя,\~має у\~своїй власності\~транспортні засоби,\~цінне майно,\~ \~інших неповнолітніх\~дітей та\~непрацездатних осіб,\~яких би\~він утримував\~у нього\~не має.\~Тобто,\~[PERSON]\~має майновий\~стан,\~який дозволяє\~матеріально утримувати\~ дитину\~на рівні\~ який\~є необхідним\~для забезпечення\~її розвитку,\~навчання,\~задоволення її\~потреб.\~ Відповідач [PERSON] не надав доказів, що він надавав кошти на утримання сина щомісячно. Отже, відповідно до ст.184 Сімейного кодексу України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 4800грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 29 серпня 2018 року (дата подання позову). Доказів щодо необхідності стягнення з відповідача коштів на утримання дитини в розмірі 8000грн. щомісячно позивачем не надано. На підставі ст.141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави 704грн. 80коп. судового збору. Позивачем відповідно\~до договору\~про надання\~правової допомоги\~від 20.08.2018\~року сплачено\~адвокату 6000грн.\~за правничу\~допомогу (а.с.81).\~ Визначаючи розмір витрат на правничу допомогу, суд бере до уваги норми ч. 4 ст. 137 ЦПК України та, врахувавши складність справи, обсяг виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), час, витрачений адвокатом на виконання робіт та обсяг наданих адвокатом послуг, ціну позову та значення справи для сторін, з урахуванням вимог розумності та справедливості, і вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000грн.

Outcome: partial