Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-11 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулись до суду із позовом до [PERSON] сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області, в якому [PERSON] просить визнати за нею право власності на 1/6 частку у житловому будинку із господарськими будівлями та спорудами, що в с.Буданів, вул.І.Цвігуна,25, Теребовлянського району Тернопільської області як за членом колишнього колгоспного двору, та на 2/6 частки у вказаному нерухомому майні в порядку спадкування після смерті 7 лютого 2014 року матері [PERSON] та 6 серпня 2016 року батька [PERSON], а [PERSON], [PERSON], [PERSON] просять суд визнати за ними, за кожним, право власності на 1/6 частку у житловому будинку із господарськими будівлями та спорудами, що в с.Буданів, вул.І.Цвігуна,25, Теребовлянського району Тернопільської області як за членами колишнього колгоспного двору. У судове засідання позивачі не з»явились, подали до суду письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, просять позов задовольнити. Відповідач [PERSON] сільська рада Теребовлянського району Тернопільської області у судове засідання не з»явилась, подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності та визнання позову. Суд, дослідивши та оцінивши докази, встановив Житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в с.Буданів, вул.І.Цвігуна,25, Теребовлянського району Тернопільської області належить до колгоспного двору, головою якого був [PERSON] (помер 6 серпня 2016 року), а членами [PERSON] (померла 7 лютого 2014 року), [PERSON] (позивач), [PERSON](позивач), [PERSON] (позивач), [PERSON] (позивач). Зазначене підтверджується довідкою [PERSON] сільської ради Теребовлянського району від 5 травня 2017 року № 762. Відповідно до ч.1 ст.120 ЦК України 1963 року майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. [PERSON] померла 7 лютого 2014 року. Належну їй частку у колгоспному дворі до дня смерті вона не заповіла. [PERSON] 4 серпня 2014 року склав заповіт, яким заповів усе своє майно [PERSON]. На день його смерті заповіт не змінено і не скасовано. [PERSON] помер 6 серпня 2016 року. Після його смерті відкрилась спадщина, на належне йому у колгоспному дворі майно, зокрема, на 1/6 частку у житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами в с.Буданів, вул.І.Цвігуна,25 Теребовлянського району Тернопільської області. Частку батьків у колгоспному дворі, яка складає 2/6, після їх смерті прийняла дочка [PERSON], яка проживала разом із ними на день смерті. Оскільки житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в с.Буданів, вул.І.Цвігуна,25 Теребовлянського району Тернопільської області належав до колгоспного двору, то позивачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] мають у ньому частку, яка складає 1/6 кожному. Відповідно до характеристики будинку, господарських будівель та споруд Теребовлянського бюро технічної інвентаризації вартість житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами по вул.Цвігуна,25 в с.Буданів Теребовлянського району складає 191149 грн. Позивач [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Теребовлянського районного нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], однак у видачі їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом відмовлено у зв»язку із невизначенням частки майна, що підлягає успадкуванню. Інших спадкоємців майна померлого [PERSON], які мають право на обов»язкову частку у спадщині, немає. Судові витрати позивачі просять залишити за ними. Відповідно до ст.1223,1268 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти або не прийняти її. Із урахуванням вимог ч.1 ст.120 ЦК України 1963 року суд вважає, що за [PERSON], [PERSON], [PERSON] слід визнати за кожним право власності на 1/6 частку житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами в с.Буданів, вул.І.Цвігуна,25 Теребовлянського району Тернопільської області, як за членами колишнього колгоспного двору. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред»явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, що засвідчує його право власності. На підставі викладеного, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги позивачів слід задовольнити, визнавши за [PERSON] право власності на 1/6 частку житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами, що в с.Буданів, вул.І.Цвігуна,25 Теребовлянського району Тернопільської області як за членом колгоспного двору, та на 2/6 часток вказаного житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами після смерті 7 лютого 2014 року матері [PERSON] та 6 серпня 2016 року батька [PERSON], за [PERSON], [PERSON], [PERSON], за кожним, право власності на 1/6 частку житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами, що в с.Буданів, вул.І.Цвігуна,25, Теребовлянського району Тернопільської області як за членами колгоспного двору.

Outcome: approved