Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-13 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом про зміну розміру аліментів, стягнення додаткових витрат на дитину, покликаючись на те, що за час перебування у шлюбі з відповідачем у них народився син [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 05 квітня 2017 року вирішено стягувати з відповідача ј частку від його доходів на утримання синів, однак у зв`язку із тим, що відповідач влаштувався на роботу у Республіці Польща та його дохід значно покращився, а також внаслідок зміни стану її здоров`я та прибутків, просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 6000,00 грн. щомісяця. Також, зазначає, що для розвитку здібностей сина [PERSON] нею оплачувались витрати на навчання сина у комп`ютерній академії «[INFO]» у розмірі 19200,00 грн., курси іноземних мов у розмірі 2400,00 грн., а також з метою фізичного розвитку нею оплачено курси плавання у розмірі 1500,00 грн. та 850,20 грн. витрат на спортивний одяг для плавання, а також з метою оздоровлення нею оплачено туристичні послуги для відпочинку у Єгипті у сумі 36000,00 грн. Просить стягнути з відповідача 1/2 частину додаткових витрат на дитину. Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, у якому позов заперечив повністю, зазначив, що на його утриманні перебуває також дружина [PERSON] та її син [PERSON] , також покликається на погіршення стану його здоров`я. Крім того, пояснив, що звільнився із роботи у Республіці Польща та отримує мінливий дохід, бере кредити у банку для купівлі одягу та їжі. Також, покликається на те, що позивачем не надано жодних доказів, що син [PERSON] потребує розвитку його особливих здібностей. Просить у задоволенні позову відмовити. У зв`язку із здійсненням розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] є дитиною сторін [PERSON] та [PERSON] /а.с. 26/ Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 18 червня 2014 року вирішено стягувати з відповідача [PERSON] ј частку від його доходів на утримання синів [PERSON] , якому [INFO] виповнилось 18 років, та [PERSON] /а.с. 29-31/ Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у відповідності до ст. 182 СК України кодексу при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров`я дитини, матеріальне становище дитини та платника аліментів. Враховуючи задовільне матеріальне становище позивача, що стверджується довідками №ТСк00000092 від 09 листопада 2020 року, №R0000000066 від 09 листопада 2020 року /а.с. 36,37/ та платника аліментів, який є працездатною особою, отримує значний дохід, що стверджується довідкою про заробітну плату MS-SPEED від 05 листопада 2020 року, яка перекладена на державну мову України /а.с. 38-43/, а відтак, спроможний платити аліменти на утримання сина, крім того, суд бере до уваги зміни стану здоров`я позивача [PERSON] , що стверджуються протоколом обстеження від 21 жовтня 2020 року /а.с. 82-86/, а також з метою забезпечення сину рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, що є його обов`язком, як батька, суд вважає, що позов слід задовольнити та змінити розмір стягуваних аліментів з [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] на 4000,00 грн. до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також, суд критично оцінює твердження відповідача про те, що на його утриманні перебуває також дружина [PERSON] та її син [PERSON] , оскільки з наданої відповідачем копії трудової книжки [PERSON] не можливо встановити, що на даний час [PERSON] не працює чи не може працевлаштуватись та потребує утримання відповідача [PERSON] , а син [PERSON] не є сином відповідача, а відтак, у нього відсутній обов`язок здійснювати його утримання. Крім цього, суд не бере до уваги виписку з медичної картки амбулаторного хворого [PERSON] , оскільки з такої неможливо встановити дату видачі такої та чи змінився стан здоров`я [PERSON] на даний час. А також, суд критично оцінює покликання відповідача на те, що контракт у Республіці Польща, за яким він працював закінчено, оскільки ним не надано жодних доказів про те, що на даний час він не працює у Республіці Польща та не отримує дохід, а контракт на який відповідач покликається складено на польській мові, а відтак суду неможливо встановити його зміст та він не може бути взятий судом до уваги. Окрім того, суд не бере до уваги покликання відповідача на кредитні договори, які укладені ним як доказ його скрутного матеріального становища, оскільки кредитний договір №2018651962 від 22 квітня 2018 року та №2023653082 від 23 квітня 2019 року укладені [PERSON] з метою придбання товару у ТОВ «САВ-Дістрибьюшн» та ТОВ «Дієса», а відтак жодним чином не свідчать про скрутне матеріальне становище позивача та такі компанії здійснюють продаж електроніки та побутової техніки, а не їжі та одягу, як покликається відповідач. Також, згідно з ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму ВСУ №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» звернути увагу судів на те, що до передбаченої ст. 185 СК участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Суд також враховує правову позицію Верховного Суду України, викладену у постанові №6-1489цс17 від 13 вересня 2017 року, відповідно до якої, вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. Ураховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Відтак, для розвитку здібностей сина [PERSON] , [INFO]позивачем [PERSON] оплачувались витрати на навчання сина у комп`ютерній академії «[INFO]» у розмірі 19200,00 грн., що стверджується договором №101015908 від 25 вересня 2020 року, довідкою МКА «[INFO]» від 25 січня 2021 року, квитанціями від 25 вересня 2020 року, 19 січня 2021 року, курси іноземних мов у розмірі 2400,00 грн., що свтверджується договором з ФОП [PERSON] від 28 вересня 2020 року, звітом та довідкою ФОП [PERSON] від 28 вересня 2020 року, а також з метою фізичного розвитку нею оплачено курси плавання у розмірі 1500,00 грн. та 850,20 грн. витрат на спортивний одяг для плавання, що стверджується квитанцією від 04 вересня 2020 року, звітом ФОП [PERSON] від 03 вересня 2020 року, довідкою ФОП [PERSON] від 02 лютого 2021 року, а також з метою оздоровлення нею оплачено туристичні послуги для відпочинку у Єгипті у сумі 36000,00 грн., що стверджується довідкою ФОП [PERSON] від 26 січня 2021 року, квитанцією №32 від 10 вересня 2020 року /а.с. 55-59, 62, 63, 65-67, 69-73/. Внаслідок наведеного, суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивача Ѕ частину додаткових витрат на дитину [PERSON] , [INFO] , з метою його фізичного, розумового розвитку, оздоровлення, розвитку його особливих здібностей, що становить 17975,10 грн. Також, суд відхиляє покликання відповідача [PERSON] щодо недоведеності позивачем потреби у розвитку здібностей сина [PERSON] , [INFO] , оскільки встановлення потреби розвитку здібностей дитини є прерогативою суду, а крім того, суд переконаний, що характеристика Середньої загальної школи №30 №8 від 11 січня 2021 року, характеристика МКА «[INFO]» від 19 січня 2021 року, характеристика ФОП [PERSON] №1 від 25 січня 2021 року, характеритиска ФОП [PERSON] від 02 лютого 2021 року свідчать про особливі здібності [PERSON] , [INFO] , які потребують розвитку. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позову знайшли своє часткове ствердження в судовому засіданні, а тому підлягають до часткового задоволення. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу, витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Крім того, згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Внаслідок наведеного, суд вважає, що з відповідача слід стягнути у дохід держави 1816,00 грн. судового збору та стягнути з відповідача на користь позивача 10000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу, що стверджується квитанцією №11/02 від 11 лютого 2021 року та 440,00 грн. витрат на переклад документів.

Outcome: partial