Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, який уточнювала /а.с.241,242/, та в якому просять припинити право власності відповідача [PERSON] на 1/4 частину квартири [ADDRESS], стягнувши на користь [PERSON] 225720 грн., які були внесені нею на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації у Львівській області відповідно до квитанцій № ПН2559 від 06 квітня 2017 року та № ПН3421 від 27 грудня 2018 року; визнати за нею право власності на 1/4 частину квартири [ADDRESS], яка належала на праві власності відповідачу. Свої вимоги мотивують тим, що сторонам на праві спільної часткової власності належить квартира [ADDRESS]. Вона є власником 3/4 частини спірної квартири, інша 1/4 частина належить відповідачу. вважає, що 1/4 частина є незначною і не може бути виділена відповідачу в натурі; квартира є річчю не подільною; дійти згоди щодо спільного володіння і користування квартирою позивач та відповідач не можуть. В зв'язку із вказаним, просить позов задовольнити. Крім того, представник позивача подав до суду розрахунок понесених витрат /а.с.243/, у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача наступні суми: 934,52 грн. судового збору, сплаченого позивачем за подання позову /а.с.14/; 1500 грн. витрат за виготовлення висновку № 01/07-16 від 02.08.2016 року, який був виготовлений до подання позову до суду та в якому зазначено про неможливість поділу квартири /а.с.22-29,246/; 4000 грн. витрат на проведення судової експертизи (висновок експертизи ТОВ «Гал-Світ» № 022/17 від 19.07.2017 року) /а.с.105-122,250/; 4800 грн. витрат на проведення повторної судової експертизи (висновок експертизи ТОВ «Гал-Світ» № 032/18 від 29.08.2018 року) /а.с.251/ та витрати пов'язані з перерахуванням на депозитний рахунок компенсаційних виплат за 1/4 частини квартири в сумі 1004,90 грн. та 1252,30 грн. /а.с.236,254/ 23 листопада 2016 року представник відповідача - адвокат [PERSON] подав до суду письмові заперечення /а.с.41-43/, в яких зазначив, що відповідач не заперечує факт неможливості виділення в натурі 1/4 частини спірної квартири, і тому, відповідач погоджується на виплату позивачем реальної вартості належної їй 1/4 частини в сумі 233712 грн., яка підтверджується висновком про вартість майна, виготовленого ПП «Компанія «Експерт», що відповідатиме інтересам та не порушуватиме права сторін, зокрема сім'ї відповідача. В іншому випадку вони проти позову заперечують. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, дав пояснення аналогічні вищенаведеному, просить позов задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача всі суми, які зазначені у розрахунку понесених витрат. У судовому засіданні представник відповідача проти задоволення позову не заперечив, пояснивши, що висновком повторної експертизи (висновок експертизи ТОВ «Гал-Світ» № 032/18 від 29.08.2018 року) встановлена реальна вартість 1/4 частини спірної квартири в розмірі 225720 грн., яка лише на 7000 грн. менше від суми в розмірі 233712 грн., яку вони просили у якості компенсації за 1/4 частини ще у 2016 році, на виплату якої позивач та її представник не погоджувалися. За таких обставин, він погоджується на стягнення з відповідача на користь позивача суми судового збору в розмірі 934,52 грн. та витрат на проведення повторної експертизи в розмірі 4800 грн., проти стягнення інших сум він заперечує, оскільки вони викликані поведінкою сторони позивача, яка призвела до затягування розгляду справи. 22 листопада 2016 року представник позивача подав до суду клопотання про призначення судової оціночної експертизи, в якому просив призначити вказану експертизу на вирішення якої поставити питання: яка ринкова вартість 1/4 частини квартири [ADDRESS]? Проведення експертизи просив доручити експертам ТОВ «Національна компанія «Укрексперт» /а.с.39/. 23 листопада 2016 року ухвалою суду було постановлено: клопотання представника позивача задовольнити; призначити судову оціночно-будівельну експертизу, проведення якої доучити експертам ТОВ «Національна компанія «Укрексперт»; на час проведення експертизи провадження у справі зупинити /а.с.46/. 27 лютого 2017 року ухвалою суду відновлено провадження у справі, оскільки на адресу суду надійшов звіт ТОВ «Національна компанія «Укрексперт» про незалежну оцінку майна, квартири [ADDRESS] /а.с.77/. 13 квітня 2017 року представник позивача вдруге подав до суду клопотання про призначення судової оціночної експертизи, в якому просив призначити вказану експертизу на вирішення якої поставити питання: яка ринкова вартість квартири [ADDRESS], зокрема яка вартість її 1/4 частини? Проведення експертизи доручити експертам ТОВ «Гал-Світ», мотивуючи це тим, що ТОВ «Національна компанія «Укрексперт» не провела судову експертизу, а лише виготовила оціночний звіт /а.с. 94/. 13 квітня 2017 року ухвалою суду було постановлено: клопотання представника позивача задовольнити; призначити судову оціночно-будівельну експертизу, проведення якої доучити експертам ТОВ «Гал-Світ»; на час проведення експертизи провадження у справі зупинити/а.с.101/. 31 липня 2017 року ухвалою суду відновлено провадження у справі, оскільки на адресу суду надійшов висновок ТОВ «Гал-Світ» № 022/17 від 19 липня 2017 року судової оціночно-будівельної експертизи по даній цивільній справі /а.с.123/. 04 жовтня 2017 року в зв'язку із закінченням в головуючого-судді Колодяжного С.Ю. п'ятирічного строку призначення на посаду судді було проведено повторний автоматизований розподіл справи та визначеного нового суддю Боровкова Д.О. /а.с.133/. 05 березня 2018 року представник позивача подав до суду клопотання про призначення додаткової судової оціночно-будівельної експертизи, в якому просив призначити вказану експертизу на вирішення якої поставити питання: яка ринкова вартість квартири [ADDRESS], зокрема яка вартість її 1/4 частини? Проведення експертизи доручити експертам ТОВ «Гал-Світ», мотивуючи це тим, що після проведення попередньої експертизи минуло більше шести місяців /а.с.181,182/. 05 березня 2018 року ухвалою суду було постановлено: клопотання представника позивача задовольнити; призначити повторну судову оціночно-будівельну експертизу, проведення якої доучити експертам ТОВ «Гал-Світ»; на час проведення експертизи провадження у справі зупинити /а.с.184/. 04 липня 2018 року ухвалою суду відновлено провадження у справі, оскільки на адресу суду надійшов лист ТОВ «Гал-Світ» № 051/т-18 від 03 липня 2018 року, яким були повернуті матеріали цивільної справи без виконання ухвали суду про призначення експертизи, оскільки позивач не здійснила оплати за проведення експертизи /а.с.187/. 27 липня 2018 року представник позивача вдруге подав до суду клопотання про призначення повторної судової оціночно-будівельної експертизи, в якому просив призначити вказану експертизу на вирішення якої поставити питання: яка ринкова вартість квартири [ADDRESS], зокрема яка вартість її 1/4 частини? Проведення експертизи доручити експертам ТОВ «Гал-Світ», мотивуючи це тим, що вони не отримували рахунку на оплату /а.с.191,192/. 27 липня 2018 року ухвалою суду було постановлено: клопотання представника позивача задовольнити; призначити повторну судову оціночно-будівельну експертизу, проведення якої доучити експертам ТОВ «Гал-Світ»; на час проведення експертизи провадження у справі зупинити /а.с.195,196/. 04 грудня 2018 року ухвалою судового засідання відновлено провадження у справі, оскільки на адресу суду надійшов висновок ТОВ «Гал-Світ» № 032/18 від 29 жовтня 2018 року додаткової судової оціночно-будівельної експертизи по даній цивільній справі /а.с.230/. Заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON]. є власником 1/2 частини квартири [ADDRESS], яка належить їй на підставі договору купівлі-продажу від 09 грудня 2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Цибко Т.Б., зареєстрованого в реєстрі за 2552, та витягу про державну реєстрацію прав Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» (реєстраційний номер: 35221805 від 28 грудня 2011 року) /а.с.3,4/. Також, позивачу належить на праві власності 1/4 частини квартири [ADDRESS], яку вона успадкувала після смерті [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом № 183, виданого 12 лютого 2015 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Савицької Т.О. (запис про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 8712557 від 12 лютого 2015 року) /а.с.6/. Таким чином, позивач [PERSON]. є власником 3/4 частини квартири [ADDRESS]. Місце проживання позивача у спірній квартирі зареєстровано з 2015 року, що підтверджується довідкою № 55 від 05 липня 2016 року, виданої ЖБК № 85 /а.с.9/. Відповідно до технічного паспорту, виданого 29 березня 1999 року Львівським обласним бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки, квартира в цілому має наступні характеристики: загальна площа 47,3 кв.м., житлова площа 29,8 кв.м., кількість кімнат - 2 (дві), кухня площею 6,2 кв.м., ванна кімната - 2,1 кв.м., туалет - 1,0 кв.м., коридор - 6,4 кв.м. /а.с.7,8/. Власником іншої 1/4 частини квартири є відповідач по [PERSON], що належить їй на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 20 травня 2016 року, № 399, виданого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Візняк О.О. /а.с.10/. Згідно із ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Місце проживання відповідача [PERSON] зареєстровано за адресою: Львівська область, Жовківський район, с. Глинсько. Проте відповідач з членами своєї сім'ї проживає у спірній квартирі, що визнається учасниками справи, а відтак, ці обставин не підлягають доказуванню в силу вимог ч. 1 ст. 82 ЦПК України. Відповідно до висновку судової оціночно-будівельної експертизи № 032/18 від 29 жовтня 2018 року ринкова вартість квартири [ADDRESS] становить 902880 грн.; ринкова вартість 1/4 частини спірної квартири становить 225720 грн. /а.с.202-213/. Обставини того, що спірна квартира, яка знаходиться на п'ятому поверсі у багатоквартирному будинку, та яка складається з двох кімнат, одного коридору з одним виходом на сходову клітину, не може бути поділена на дві окремі квартири визнаються учасниками справи, у суду не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин, і тому, ці обставини не підлягають доказуванню в силу вимог ч. 1 ст. 82 ЦПК України. Відповідно до ст. 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об'єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно із ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 355 ЦК України, майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності. В силу ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно зі ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно до ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Статтею 365 ЦК України передбачено, що право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. З аналізу вказаної норми слідує, що припинення права особи на частку у спільному майні допускається за наявності будь-якої однієї з обставин, передбачених п. п. 1-3 ч. 1 ст. 365 ЦК України, але за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї, а також, за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Зазначений правовий висновок відповідає висновку, який міститься у постановах Верховного Суду України від 23 листопада 2016 року у справі №357/11232/14-ц та від 15 липня 2016 року у справі №6-1599ц16. Позивачем [PERSON]. заявлені вимоги про припинення права відповідача [PERSON] на 1/4 частину спірної квартири, і тому, позивач внесла на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації у Львівській області 225720 грн., що підтверджується квитанцією № ПН2559 від 06 квітня 2017 року на суму 100490 грн. /а.с.83/ та квитанцією № ПН3421 від 27 грудня 2018 року на суму125230 грн. /а.с.244/. За таких обставин, суд, вирішуючи спір на підставі наявних у матеріалах справи доказів, врахувавши, що представник відповідача не заперечив щодо отримання [PERSON] грошової компенсації за 1/4 частини спірної кватири у розмірі 225720 грн., взявши до уваги, що реальний виділ 1/4 частини спірної квартири є неможливим, а також, той факт, що спільне володіння і користування майном між сторонами неможливе, оскільки сторони не є родичами та до виникнення спору навіть не знали одна одну, тому припинення права власності відповідача на 1/4 частину квартири у даному випадку є доречним та можливим й не завдасть істотної шкоди відповідачу, оскільки остання забезпечена іншим житлом за адресою: Львівська область, Жовківський район, с. Глинсько. Отже, враховуючи той факт, що спільне володіння і користування майном між сторонами неможливе, тому наявні підстави, передбачені ст. 365 Цивільного кодексу України, для припинення права власності відповідача на частку за рішенням суду зі стягнення на її користь суми, яка дорівнює вартості 1/4 частини, та яка попередньо була внесена позивачем на депозитний рахунок. Враховуючи наведене, суд, дослідивши докази по справі в їх сукупності, прийшов до висновку, що позовні вимоги про припинення права на частку у спільному майні, виплату грошових коштів та визнання права власності на частку квартири є підставними та підлягають задоволенню. Щодо розподілу судових витрат то суд прийшов до наступних висновків. Так, відповідно до розрахунку понесених витрат, наданого суду представником позивача, останній просить стягнути на користь [PERSON]. наступні суми: 934,52 грн. судового збору; 1500 грн. витрат за виготовлення висновку № 01/07-16 від 02.08.2016 року; 4000 грн. витрат на проведення судової експертизи (висновок експертизи ТОВ «Гал-Світ» № 022/17 від 19 липня 2017 року); 4800 грн. витрат на проведення повторної судової експертизи (висновок експертизи ТОВ «Гал-Світ» № 032/18 від 29 серпня 2018 року) та витрати пов'язані з перерахуванням на депозитний рахунок компенсаційних виплат за 1/4 частини квартири в сумі 1004,90 грн. та 1252,30 грн. Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Зазначений перелік судових витрат є вичерпний та розширеному тлумаченню не підлягає. За загальним правилом, передбаченим ст. 141 ЦПК України, судовий збір та судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Беручи до уваги, що позов задоволений, суд приходить до висновку, що судовий збір у розмірі 934,52 грн., сплачений позивачем при поданні позову та витрати на проведення повторної судової експертизи в розмірі 4800 грн. (висновок експертизи ТОВ «Гал-Світ» № 032/18 від 29 серпня 2018 року) слід покласти на відповідача, і тому з неї на користь позивача підлягає стягненню судові витрати на загальну суму 5734,52 грн. Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов'язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. За таких обставин, витрати в розмірі 1500 грн., які позивач понесла при виготовленні висновку № 01/07-16 від 02 серпня 2016 року /а.с.23,24/ слід покласти на позивача, оскільки виготовлення даного висновку, в якому зазначено про неможливість поділу квартири не мало ніякого значення для розгляду справи, тому що факт неможливості такого поділу визнавався відповідачем. Також, врахувавши поведінку позивача та її представника, які після проведення першої судової експертизи (висновок експертизи ТОВ «Гал-Світ» № 022/17 від 19.07.2017 року) не здійснили протягом тривалого часу попереднього внесення вартості 1/4 частки спірної квартири на депозитний рахунок суду у повному обсязі, що унеможливило ухвалення судом рішення та потягло за собою призначення повторної експертизи, що призвело до необґрунтованого затягування розгляду справи, суд прийшов до висновку, що витрати в розмірі 4000 грн. на проведення вказаної судової експертизи слід покласти на позивача. Щодо витрат позивача, які пов'язані з перерахуванням на депозитний рахунок суду компенсаційних виплат за 1/4 частини квартири в сумі 1004,90 грн. та 1252,30 грн., то відповідно до записів у квитанціях № ПН2559 від 06 квітня 2017 року та № ПН3421 від 27 грудня 2018 року ці платежі є банківською комісією за прийом платежів від позивача, а відтак, такі проплати не можуть вважатися судовими витратами, оскільки не пов'язані з вчиненням процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду, і тому не підлягають стягненню з відповідача на користь [PERSON]., як судові витрати.

Outcome: approved