Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення з нього аліментів на утримання дитини - [PERSON], [INFO], в розмірі по 2500 грн. на дитину щомісячно, посилаючись на те, що відповідач не виконує свого батьківського обов'язку щодо їх утримання. Дитина учасників проживає разом із позивачем. В судове засідання позивач не з'явився, про час та місце розгляду справи судом повідомлялася належним чином. Звернулася до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності та зазначенням про те, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, справу просить розглядати за її відсутності. Відповідач в судове засідання в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи судом повідомлявся належним чином. Через канцелярію суду подав заяву, в якій справу просив розглядати за його відсутності із зазначенням того, що позовні вимоги він визнає у повному обсязі. За наявності вищенаведених заяв, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності усіх учасників без проведення технічної фіксації судового засідання. Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини. Як убачається із матеріалів справи учасники мають спільну дитину - [PERSON], [INFO], яка проживають разом із позивачем та знаходиться на її утриманні. Позивач посилається на те, що відповідач не надає допомоги на утримання спільної дитини. Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону (ч.2 ст. 184 СК України). Статтею 27 Конвенції про захист прав дитини визначено, що батько(- ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Враховуючи наведене, суд вважає, що виходячи з того, що дитина сторін проживають разом із позивачем, у зв'язку з чим цілодобовий обов'язок останньої полягає не тільки у матеріальному забезпеченні дитини, а ще й у постійному вихованні, контролі, що потребує більших моральних витрат ніж періодичні зустрічі, враховуючи вік дитини, суд вважає за можливе визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн. щомісячно з їх подальшою відповідною індексацією. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved