Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-12 00:00:00

Позивач звернулись до Полтавського районного суду Полтавської області з позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , про визнання договору купівлі-продажу таким, що відбувся та визнання права власності на майно. Від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити. У судове засідання відповідач, [PERSON] не з`явились попередньо надавши до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнали. Від представника відповідача, [PERSON] , - [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, не заперечуючи проти задоволення позовних вимог. Розглянувши подані заяви, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до пункту 1 частини 2 стаття 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права. Відповідно ст.177 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага. Згідно ст. 190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майнові права є неспоживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами. Відповідно до ст. 363 ЦК України, частка у праві спільної часткової власності переходить до набувача за договором з моменту укладання договору, якщо інше не встановлено домовленістю сторін. Згідно ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно ст. 640 ЦК України, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення. Згідно ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Судом встановлено, що позивача, [PERSON] , [INFO] , є співвласником ј частину житлового будинку з господарськими будівлями за адресою; [ADDRESS] . Згідно свідоцтва про право власності (а.с.20), по 1/4 частині житлового будинку належать на праві приватної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Судом також встановлено, що 20.02.2019 р. між позивачем, [PERSON] в усній формі з [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу ј частини житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] , яка належала [PERSON] , за 2500,00 доларів США, що підтверджується письмовою розпискою, яка складена за участі свідків: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с.52). На час укладення вище вказаного договору купівлі-продажу, інші співвласники житлового будинку, а саме: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , були неповнолітніми, однак їх законним представниками були їх батьки: [PERSON] та [PERSON] . Укладання договору купівлі - продажу вчинялось з метою забезпечення, позивачем своїх дітей більшою житловою площею та покращення їх житлових умов. Також встановлено, що дружина позивача, [PERSON] на момент укладання договору купівлі- продажу 1/4 частини житлового будинку з господарськими будівлями, надала письмову згоду своєму чоловікові на вчинення даного правочину, що підтверджується заявою (а.с.67). Згідно розписки від 20.02.2019 р., складеної [PERSON] , встановлено, що продавець, [PERSON] продала [PERSON] належну їй 1/4 частину житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] , за 2 500,00 (дві тисячі п`ятсот) доларів США, та вказано, що грошові кошти нею отримано у повному обсязі, претензії відсутні. Свідки [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] засвідчили факт передачі грошових коштів та факт продажу 14 частини житлового будинку з господарськими будівлями про що зробили запис у розписці. Також судом встановлено, що позивач позбавлений можливості здійснити державну реєстрацію ј частини житлового будинку з господарськими будівлями, придбаної за укладеним договором купівлі-продажу, оскільки договір купівлі-продажу не складено у формі, передбаченої чинним законодавством, а саме його нотаріальне посвідчення. Продавець із покупцем домовились в найближчий час укласти договір купівлі-продажу у відповідності до вимог чинного законодавства, однак - [INFO] [PERSON] померла. Після смерті продавця [PERSON] спадкоємцями за законом є позивач, син [PERSON] , син [PERSON] , донька [PERSON] , чоловік [PERSON] . Також встановлено, що після померлої, [PERSON] позивач разом з іншими спадкоємцями: братом [PERSON] , сестрою [PERSON] , [PERSON] звернулися до державного нотаріуса „Полтавської районної держаної нотаріальної контори Замулко Л.В. із заявами про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину. Як встановлено, 26.11.2020р. на земельну ділянку кадастровий номер 5324084000:00:007:0202, державний нотаріус видала свідоцтва про право на спадщину за законом на користь спадкоємців: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Чоловік спадкодавеці, [PERSON] відкликав свою заяву про прийняття спадщини та відмовився від належної йому частки спадщини в спадковому майні померлої. У зв`язку з тим, що договір купівлі-продажу 1/4 частини житлового будинку з господарськими будівлями не складено у нотаріальній формі, позивач надав державному нотаріусу розписку про продаж йому належної [PERSON] частини житлового будинку, про отримання нею грошових коштів та відсутність претензій до покупця, тому прохав включити до спадкового майна V«частину житлового будинку з господарськими будівлями, яка належала померлій, та видати на моє ім`я свідоцтво про право на спадщину на належну померлій Ул частину житлового будинку з господарськими будівлями, яку придбав. У позасудовому порядку спадкоємці [PERSON] та [PERSON] не бажали відмовитися від прийняття у спадщину 1/4 частини житлового будинку з господарськими будівлями, після померлої матері, однак позивач не погодився із діями відповідачів, та подав відповідний позов, виходячи з того, що він як покупець, передав продавцеві грошові кошти за придбану ј частину житлового будинку і є власником 2/4 частин житлового будинку з господарськими будівлями. Суд вважає встановленим той факт, що смерть продавця стала перешкодою для покупця у реєстрації права власності на придбане нерухоме майно у встановленому законом порядку. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 р. № 1952-IV, права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають держреєстрації, виникають із моменту такої реєстрації. Статтею 220 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. За таких підстав можливо зробити висновок про те, що судом встановлено факт того, що сторони договору купівлі-продажу нерухомого майна, домовилися щодо усіх істотних умов договору, однак у зв`язку із смертю продавця невідбулося нотаріального посвідчення договору і це порушує права покупця на вільне розпорядження придбаним нерухомим майном. Стаття 328 ЦК України визначає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи встановлені обставини та надані докази, суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , про визнання договору купівлі-продажу таким, що відбувся та визнання права власності на майно, - задовольнити, так як вони є обґрунтованими та такими, що знайшли своє підтвердження в суді. На підставі викладеного та

Outcome: approved