Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, просила зобовязати відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] за власний кошт знести самочинне будівництво розміром 6,6м*5,4м, 4,3м*4,4м, 4,35м*2,80м та літню кухню розміром 4м*7,5м, що знаходяться за адресою: м.Львів, вул.Я.Щоголєва, 4. Позов мотивує тим, що є співвласником квартири [ADDRESS]. Будинок №4 знаходиться на балансі міської ради. Відповідачі по справі зареєстровані та проживають в квартирі №1. Діями відповідачів було самовільно влаштовано без будь-якого дозволу фундамент на вул.Щоголєва, 4 розміром 6,6м*5м, 4,3м*4м, що зачіпає права та інтереси позивача, як мешканця будинку. Вказане стверджується рішенням Личаківського районного суду м.Львова від 19.04.2012 року, яким відповідача [PERSON] зобовязано демонтувати самовільно влаштований фундамент. Вказане рішення суду відповідач умисно не виконує уже протягом багатьох років, про що свідчить наявність кримінального провадження, розпочатого за поданням державного виконавця по факту умисного невиконання рішення суду, а також численними актами державного виконавця, складеними за результатами виходу за адресою, вказаною у виконавчому документів. Незважаючи на наявність судового рішення про визнання незаконним та самочинним зведеного фундаменту, виконавчого та кримінального провадження по даному факту, відповідачі умисно продовжують систематично порушувати права та інтереси позивача. Про зазначене свідчить залиття додаткового фундаменту розміром 4,35м*2,80м та зведення без належних дозвільних документів та проектної документації літної кухні розміром 4м*7,5м. Вказаним самочинним будівництвом порушуються права позивача, як власника, на безперешкодне користування своєю власністю, оскільки самовільно збудована літня кухня прибудована до стіни будинку, що належить позивачу. Крім того, демонтаж та вимурування відповідачами спільного із позивачем коридору, позбавляє останню можливості потрапити у власне житло. А тому з метою захисту своїх порушених відповідачами прав та інтересів звернулася до суду з відповідним позовом, який просить задоволити. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі з підстав, передбачених в позові. Крім того, як на підтвердження мотивованості та обгрунтованості заявлених вимог покликався на матеріали кримінального провадження, розпочатого по факту невиконання відповідачем [PERSON] рішення Личаківського районного суду м.Львова від 19.04.2012 року. Відповідачі у судове засідання з розгляду даної справи не зявилися, хоча про дату та час розгляду справи були повідомлені належним чином. У звязку із неявкою відповідачів, які були належним чином повідомлені про дату та час розгляду справи, без поважних причин в судове засідання, оскільки про поважність причин неявки суд не повідомили, відзиву на позовну заяву не подали, то зі згоди представника позивача суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування умов, передбачених ст.280 ЦПК України. Представник третьої особи ЛМР в судовому засіданні проти позову не заперечив. Представник третьої особи ЛРА в судовому засіданні позов підтримала, пояснила, що факт здійснення відповідачами самочинного будівництва стверджується рішенням Личаківського районного суду м.Львова від 19.04.2012 року, яке відповідачами умисно не виконується, про що свідчить наявне та розпочате по даному факту кримінальне провадження. Представник третьої особи Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м.Львові в попередньому засіданні просив позов\~задоволити,\~оскільки в\~даному випадку\~дійсно має\~місце факт\~самочинного будівництва,\~здійсненого відповідачами,\~оскільки жодного\~дозволу інспекцією\~на таке\~будівництво не\~видавалось. Крім того, на підтвердження своєї позиції представив акт від 16.12.2016 року про недопущення посадових осіб органу для контролю до реконструйованої квартири №1 з добудовою в житловому будинку. А також протоколи про адміністративне правопорушення, складені щодо відповідачів [PERSON], [PERSON] на підставі акту від 16.12.2016 року. Представник третьої\~особи Інспекції\~державного архітектурно-будівельного\~контролю Департаменту\~державного архітектурно-будівельного\~контролю \~у Львівській\~області в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Заяв про розгляд справи у його відсутності та пояснень на позов не подавав. Ухвалою судді від 04.01.2017 року відкрито провадження по справі (в редакції ЦПК України до набрання чинності змінами від 03.10.2017 року). У звязку з набрання законної сили Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 року та вступом в дію 15.12.2017 року нового Цивільного процесуального кодексу України, суд здійснював розгляд даної справи за правилами ЦПК України від 15.12.2017 року з призначенням справи до розгляду в підготовчому засіданні. Ухвалою суду від 08.10.2018 року закрито підготовче провадження по справі, а справу призначено до судового розгляду по суті. Заслухавши думку учасників справи, оглянувши матеріали справи та додані до неї письмові документи, а також матеріали кримінального провадження №12016140040001920 від 05.06.2016 року, інвентаризаційної справи по вул.Я.Щоголєва, 4 у м.Львові, постановляючи рішення відповідно до ст.ст.265,280-282 ЦПК України, суд вважає, що позов слід задоволити виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є співвласником квартири [ADDRESS], що стверджується копією свідоцтва про право власності на квартиру №ЛЖ2944 від 11.06.2009 року та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №23058280 від 18.06.2009 року (а.с.13-14). Будинок №4 по вул.Щоголєва у м.Львові знаходиться на балансі міської ради. Відповідачі по справі [PERSON], [PERSON], [PERSON] зареєстровані та проживають в [INFO], що стверджується наявною в матеріалах інвентаризаційної справи копією довідки з місця проживання про склад сімї і прописки. Рішенням Личаківського районного суду м.Львова від 19.04.2012 року в справі №2/1312/267/12 зобовязано відповідача [PERSON] демонтувати самовільно влаштований фундамент на вул.Щоголєва,4 у м.Львові розміром 6,6м*5м, 4,3м*4м (а.с.10). Зазначене рішення суду набрало законної сили та для його виконання в подальшому було видано виконавчий лист. У відповідності до положень ч.1 ст.76 ЦПК України, \~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Чинним ЦПК України закріплено чотири критерії доказів, а саме: належність, достовірність, достатність та допустимість, за наявності в сукупності яких суд враховує такий доказ на підтвердження чи спростування відповідної обставини справи. Згідно ч.5 ст.81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Вказане положення законодавства кореспондується із законодавчо закріпленим в ч.1 вказаної статті обовязком кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 82 ЦПК України, закріплено підстави звільнення від доказування. Так, ч.4 передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. У звязку з умисним невиконанням відповідачем [PERSON] рішення щодо демонтажу самовільно влаштованого фундаменту, про що свідчать акти державного виконавця від 29.04.2016 року, 11.05.2016 року, складені за фактом виходу на територію за адресою, вказаною у виконавчому документі, а також постановами державного виконавця від 04.05.2016 року, 17.05.2016 року про накладення штрафу на боржника за невиконання рішення, державним виконавцем було подано до Личаківського ВП подання про внесення відомостей до ЄРДР (а.с.11). З оглянутих судом матеріалів кримінального провадження №12016140040001920 встановлено, що 05.06.2016 року внесено відомості до ЄРДР по факту невиконання відповідачем [PERSON] рішення Личаківського районного суду м.Львова від 19.04.2012 року в справі №2/1312/267/12. Як встановлено судом з матеріалів справи та пояснень учасників процесу, відповідачі свої дії по самовільному будівництву продовжили, про що свідчить залиття додаткового фундаменту розміром 4,35м*2,80м та зведення літної кухні розміром 4м*7,5м. без належних дозвільних документів та проектної документації, що підтвердив своїми поясненнями, даними в судовому засіданні, представник третьої особи Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м.Львові. Факт будівництва стверджується долученими до матеріалів справи фотографії, які судом оглянуто (а.с.17-18). Частиною 1\~статті 376 ЦК України\~закріплено загальні підстави для визнання будівництва самочинним. Так, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Відповідно до положень ч.4\~ст.376 ЦК України, якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. Зважаючи на те, що судом в ході розгляду справи встановлено факт здійснення відповідачами самовільного будівництва, що стверджується і матеріалами справи, і поясненнями учасників процесу, а також враховуючи те, що представник власника земельної ділянки, ЛМР, заперечив щодо правомірності здійсненого будівництва, тому суд вважає заявлений позов обґрунтованим та підставним, а тому задовольняє. При цьому, у відповідності до\~ч.1 ст. 141 ЦПК України\~суд вважає за необхідне вирішити питання про розподіл судових витрат, так як позов задоволено в повному обсязі, то з відповідачів на користь позивача підлягає до стягнення 551,20 грн. судового збору та 1000,00 грн. витрат на правову допомогу.

Outcome: approved