Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання її та сина [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що син знаходиться на її утриманні, відповідач є її батьком, але не приймає участі в її матеріальному забезпеченні, хоча має таку можливість. Відповідач має сталий дохід, тому вона просить стягнути з відповідача на її користь аліменти до досягнення дитиною трьох років в розмірі 300 гривень щомісячно на її утримання, та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання до досягнення дитиною повноліття в розмірі не менше 30 відсотків частини доходів відповідача щомісячно. В судовому засіданні позивач позов підтримала з підстав у ньому викладених. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, зазначивши що має змогу сплачувати 25 відсотків від щомісячного доходу на утримання дитини і 250 гривень на утримання позивача. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного. Судом у межах заявлених позовних вимог, наявними у справі доказами встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч.2 ст.124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Судом встановлено, що відповідач є батьком малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження наявним в матеріалах справи (а.с.7), який знаходиться на утриманні матері. Позивач самостійно не може у повному обсязі забезпечувати потреби малолітнього сина. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Судом встановлено, що дитина сторін [PERSON] знаходиться на утриманні своєї матері, яка на теперішній час не працює, має скрутне матеріальне становище і потребує матеріальної допомоги від батька, тому суд вважає можливим стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньою дитини до досягнення нею повноліття по 1/4 частині всіх видів його доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку. Відповідно з ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а саме з 14 березня 2014 року. На підставі ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Син сторін [PERSON] неповнолітній, знаходяться на утриманні своєї матері, яка на теперішній час не працює, оскільки зайнята доглядом за дитиною, має скрутне матеріальне становище, тому суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти, на утримання останьої, у розмірі 300 гривень щомісячно до досягнення дитиною трьох років, оскільки відповідач є особою працездатного віку та має сталий дохід, а позивач не має можливості працювати, оскільки доглядає за дитиною. На підставі п.7 ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення. Оскільки позивачка звільнена від сплати судових витрат, вони відповідно до ст.88 ЦПК України стягуються з відповідача на користь держави. На підставі наведеного,

Outcome: approved