Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вищевказаним позовом та просила суд визнати за [PERSON] право власності на двохкімнатну квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Представник позивача надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився, але надав письмову заяву в якій просив проводити розгляд справи без його участі. Представник Житлово-будівельного кооперативу №1 в судове засідання не з'явився, але надав письмову заяву в якій просив проводити розгляд справи без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Встановлено, що [INFO] року померла мати позивача, [PERSON], після її смерті залишилась спадщина - двохкімнатна квартира по [ADDRESS]. За життя [PERSON] була членом житлово-будівельного кооперативу № 1, що знаходиться на території Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області, де їй належала двокімнатна квартира по [ADDRESS]. Ордер на заселення двокімнатної квартири за адресою: [ADDRESS] було видано 31 січня 1985 року за номером 080, виконавчим комітетом Дніпропетровської районної ради, на підставі рішення №302 від 23.08.1984 року. На підставі рішення Виконавчого комітету Дніпропетровської районної ради народних депутатів №302 від 23.08. 1984 року було змінено нумерацію будинків, будинок [ADDRESS]. Кооперативна квартира була викуплена повністю [PERSON], що підтверджується довідкою, виданою головою житлово-будівельного кооперативу ЖБК № 1 від 12 грудня 2016 року. Після смерті [PERSON], [PERSON], яка є донькою та спадкоємицею, яка відноситься до першої черги осіб, які спадкують майно за законом, звернулася до Дніпропетровської державної нотаріальної контори для оформлення права на спадщину, на двохкімнатну квартиру на її ім'я, але їй було відмовлено з підстав відсутності правовстановлюючих документів, оскільки померлою вони не виготовлялися. [PERSON], є спадкоємицею майна [PERSON], за законом і тому має право на спадкування майна, двохкімнатної квартири, що залишилась після смерті її матері. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 Цивільного кодексу України право власності на садовий будинок та земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. З наведених норм чинного законодавства України та фактичних обставин справи випливає наступне. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосудця, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Згідно з ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки. Позивач у встановлений шестимісячний строк прийняв спадщину шляхом подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, що відповідає вимогам ст.ст.1268-1270 ЦК України. Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч.ч.1,3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частинами 1, 3 статті 1296 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'являти позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки судом встановлено факт наявності спадкових прав позивача на вищезазначене майно та неможливості їх оформлення у встановленому законом порядку, суд приходить до висновку, що його позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 1005,50 грн., сплачені позивачем при подачі позову.

Outcome: approved