Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-14 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] міської ради в особі Управління обліку, розподілу та приватизації житла про зобовязання вчинити дії по приватизації житла: квартири за адресою: [ADDRESS] без ордеру. В позові зазначають, що вказану квартиру позивач [PERSON] отримав за рішенням виконкому [PERSON] міської ради від 07.04.1988 року. У 2016 році позивачі з метою приватизувати квартиру звернулися до органу приватизації, але Управлінням обліку, розподілу та приватизації житла [PERSON] міської ради листом було відмовлено в приватизації, оскільки відсутня копія ордеру і розяснено право про вирішення питання у судовому порядку. Крім цього, позивачі вказують, що під час підготовки ними документів для приватизації було виявлено, що у списку про розподіл квартир додатку №4 до рішення виконкому [PERSON] міської ради №79 від 07 вересня 1988 року під №102 прізвище позивача помилково зазначено [PERSON] замість правильного [PERSON] Вказані неспівпадіння прізвища позивача в паспорті та у рішенні міськвиконкому викличе труднощі при оформленні приватизації житла, а тому позивач просить встановити факт, що [PERSON], зазначений у списку про розподіл квартир додатку №4 до рішення виконкому [PERSON] міської ради №79 від 07 вересня 1988 року під №102, як [PERSON], є одна і та сама людина. Крім того, позивачі просять встановити факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON], [PERSON], як донькою і батьками, оскільки маються неспівпадіння прізвища батьків ([PERSON]) та доньки ([PERSON]), вказана помилка виникла при оформленні свідоцтва про народження дитини. Такі розбіжності у прізвищах також викличе труднощі при оформленні приватизації житла, а тому позивачі просить встановити факт родинних відносин. На підтвердження даних фактів позивачі надали суду: копію паспортів, копію свідоцтва про народження [PERSON], копію свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] та [PERSON], копію трудової книжки [PERSON] Позивачі та їх представник в судове засіданні не зявились, подали письмову заяву, в якій просили розглядати справу без їх участі, свої позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять задовольнити. Представник відповідача [PERSON] міської ради в судове засідання не зявився, подав заяв про розгляд справи без їх участі, проти позову не заперечує. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що квартира за адресою: [ADDRESS] належить до державного житлового фонду, і відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» позивачі мають право на безоплатну приватизацію цього житла. Будинок за адресою м. Суми, проспект М. Лушпи, буд. 39 знаходиться у комунальній власності територіальної громади міста Суми та житлові приміщення в ньому підлягають приватизації. З матеріалів справи вбачається, що рішенням виконкому [PERSON] міської ради від 07.04.1988 року №79 було вирішено надати громадянам згідно черговості та з інших підстав житлові приміщення житлового фонду міської ради (додатки 1,2,3,4) (а.с.18). Як вбачається з Додатку 4 до вказаного рішення [PERSON] міської ради від 07.04.1988 року №79, згідно Списку розподілу квартир у будинку № 39 по проспекту Космонавтів (нинішня назва проспект [PERSON]), квартира під номером 209 виділена монтажнику підприємства СУ-41 [PERSON] на сімю з трьох осіб (а.с. 19). З вказаного Додатку 4 також вбачається, що на квартиру надався ордер під № 401 (а.с.19). Судом встановлено, що позивачі не змогли знайти ордер не квартиру, в зв'язку із спливом значного періоду часу. На момент вселення (1988 рік) діяли нормативно-правові акти, відповідно до яких ордер на приміщення був дійсний протягом 30 днів, а при вселенні в надане жиле приміщення громадяни здавали ордер у житлово-експлуатаційну організацію. Довідкою житлово-експлуатаційної організації КП «Сумитеплоенергоцентраль» від 15.06.2016 року про склад сім'ї підтверджено, що позивачі [PERSON] [PERSON], [PERSON] дійсно зареєстровані у [INFO] (а.с.16). Як вбачається з копії паспортів позивачів, [PERSON]. та [PERSON] зареєстровані за адресою [INFO] з 21.06.1988 року (а.с.12,13). З метою приватизації житлового приміщення [PERSON] звернулася до Управління обліку, розподілу та приватизації житла [PERSON] міської ради, однак отримала відмову в приватизації в зв'язку відсутністю ордера (Лист № 60/11.04-11 від 09.03.2016 р.). Відповідно до статті 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», до об'єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, які використовуються громадянами на умовах найму.\~\~ Відповідно до абзацу другого пункту 9 статті 8 Закону у разі банкрутства підприємств, зміни форми власності, злиття, приєднання, поділу, перетворення, виділу або ліквідації підприємств, установ, організацій, у повному господарському віданні яких перебуває державний житловий фонд, останній ( у тому числі гуртожитки) одночасно передається у комунальну власність відповідних міських, селищних, сільських рад. Пунктом 5 ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що від імені та в інтересах територіальних громад права суб'єкту комунальної власності здійснюють відповідні ради. Відповідно до ч. 3 ст. 8 вищевказаного Закону передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Однак, отримати копію ордеру неможливо, так як у позивачів та в організації, яка обслуговує будинок, відсутній такий документ. Згідно ч. 10 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків) у приватизації займаного ними житла, за винятком випадків, передбачених п. 2 ст. 2 цього Закону, а саме не підлягають приватизації: квартири - музеї; квартири (будинки), розташовані на території закритих військових поселень, підприємств, установ і організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам'ятників садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв-заповідників; кімнати в гуртожитках; квартири (будинки), які перебувають у аварійному стані; квартири, віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири, розташовані в зоні безумовного (обов'язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на ЧАЕС. Даний перелік підстав для відмови в приватизації квартири є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, і вбачається, що на спірну квартиру позивача не розповсюджується. Тому, посилання [PERSON] міської ради в особі Управління обліку, розподілу та приватизації житла на те, що позивач не має права на приватизацію згідно з положенням ст.58 Житлового Кодексу України, оскільки не надав копії ордеру є безпідставним. Враховуючи те, що відповідно до ст. 59 ЖК України, ордер на квартиру в будинку недійсним в судовому порядку визнаним не був, відповідач не спростував факту, що ордер дійсно видавався, тому відповідач не мав права відмовляти позивачу у приватизації займаного ним житла саме з підстав відсутності ордеру. Дії відповідача порушують конституційне право позивача на приватизацію житла. Таким чином, враховуючи, що позивачі вселені до квартири на законних підставах, незаконність проживання ніхто не оспорює, неможливо знайти копію ордеру, відсутність його копії позбавляє позивачів реалізувати своє право на приватизацію квартири та враховуючи, що у позивачів є всі необхідні документи для проведення приватизації вищезазначеного житлового приміщення, крім копії ордеру, яку позивачі не можуть надати з незалежних від них причин, суд вважає, що позовні вимоги про зобовязання вчинення дій щодо приватизації житлового приміщенняпідлягають задоволенню. Щодо встановлення фактів, що мають юридичне значення, судом встановлено наступне. Стосовно факту встановлення ідентичності особи позивача та особи, зазначеної у Списку розподілу квартир ([PERSON] та [PERSON]). Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, що в паспорті позивача [PERSON], свідоцтві про укладення шлюбу, трудовій книжці, довідці про склад сімї його прізвище зазначалось як [PERSON] (з літерою «а» в кінці слова), тоді як у Додатку 4 до Рішення міськвиконкому № 79 від 07.04.1988 року Списку розподілу квартир у будинку № 39 по проспекту Космонавтів зазначено, що квартира під номером 209 виділена монтажнику підприємства СУ-41 [PERSON] (тобто прізвище зазначено з літерою «о» в кінці слова). Суд вважає, що такі розбіжності у написанні прізвища позивача виникли в звязку з допущеною опискою працівниками виконкому [PERSON] міської ради у 1988 році, які складали Списки розподілу квартир у будинках. Прийнявши до уваги, що в інших особистих офіційних документах позивача, зокрема: паспорті, свідоцтві про укладення шлюбу, свідоцтві про народження доньки, трудовій книжці прізвище заявника вказано «Аврошка», та враховуючи, що всі інші особисті дані (імя, по батькові, дата народження) співпадають, крім того, співпадають також посада та місце роботи (підприємство), зазначені у трудовій книжці та у Списку розподілу квартир, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає необхідним встановити факт, що [PERSON], зазначений у списку про розподіл квартир додатку №4 до рішення виконкому [PERSON] міської ради №79 від 07 вересня 1988 року під №102, як [PERSON], є одна і та сама людина. Стосовно факту встановлення родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] і [PERSON], як донькою і батьками. Як вбачається з копії свідоцтва про народження, [PERSON] народилась 7 травня 1981 року в с. Студенок Глухівського району Сумської області, і її батьками зазначені [PERSON] і [PERSON] (а.с.15). При цьому вбачається, що у свідоцтві про укладення шлюбу [PERSON] та [PERSON], виданого Студенецькою сільрадою Глухівського району Сумської області, прізвища як чоловіка так і дружини після одруження зазначені [PERSON]. Суд вважає, що такі розбіжності у написанні прізвища доньки та її батьків виникли в звязку із неуважністю та з допущеною опискою посадової особи сільської ради, яка реєструвала шлюб та народження та оформляла відповідні свідоцтва. Враховуючи раніше викладені висновки суду, оцінивши докази по справі у їх сукупності, зважаючи на те, що відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, не підлягають доказуванню, суд приходить до висновку, що факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] і [PERSON], як донькою і батьками знайшов своє повне підтвердження. Судові витрати залишити за позивачем.

Outcome: approved