Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-01 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом про визнання кредитного договору частково недійсним, покликаючись на те, що 29 серпня 2014 року між відповідачем та нею укладено кредитний договір №L01.188.31140, згідно якого відповідач надав їй кредит в розмірі 89565,00 грн. Згідно п. 1.3.1 договору за обслуговування кредитної заборгованості вона повинна сплачувати фіксовану суму щомісяця в розмірі 2,4% від початкової суми кредиту. Однак таке положення суперечить вимогам законодавства. Вважає, що банк обманув її щодо розміру відсоткової ставки, яка збільшена на 40,00% за рахунок платежів, які банк не мав права встановлювати. Просить визнати недійсним п. 1.3.1 кредитного договору №L01.188.31140 від 29 серпня 2014 року укладеного між нею та відповідачем. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю, давши пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Представник відповідача у судове засідання не зявилася, в попередньому судовому засіданні позов заперечила, зазначила, що плата за обслуговування кредитної заборгованості визначена не за формулою із змінними величинами, а відображена чітко визначеною фіксованою сумою, а тому не суперечить законодавству та затвердженому сторонами графіку платежів, а також представник відповідача подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, просить в задоволенні позову відмовити, а тому згідно ст. 169 ЦПК України, суд вважає, що справу можна слухати у її відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов'язки та взаємовідносини сторін. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши інші матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю позовних вимог. Судом встановлено, що 29 серпня 2014 року між позивачем [PERSON] та відповідачем ПАТ «Ідея Банк» укладено кредитний договір №L01.188.31140 від 29 серпня 2014, згідно якого відповідач надав їй кредит в розмірі 89565,00 грн. /а.с. 6/ Згідно п. 1.3.1. кредитного договору №L01.188.31140 від 29 серпня 2014 року за обслуговування кредитної заборгованості банком, позичальник сплачує фіксовану щомісячну плату в розмірі 2,4% від початкової суми кредиту. /а.с. 6/ Відповідно до ст. 2, ч. 14 ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банківський кредит це будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Банк самостійно встановлює процентні ставки та комісійну винагороду за надані послуги. Згідно п. 3.6. Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою Правління Національного Банку України №168 від 10 травня 2007 року, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача тощо) або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, унесення до нього змін, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на укладення кредитного договору тощо). Також, відповідно до п. 3.4. Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою Правління Національного Банку України №168 від 10 травня 2007 року, банки зобов'язані в кредитному договорі зазначити вид і предмет кожної супутньої послуги, яка надається споживачу; обґрунтування вартості супутньої послуги (нормативно-правові акти щодо визначення розмірів зборів та обов'язкових платежів, тарифів нотаріусів, страхових компаній, суб'єктів оціночної діяльності, реєстраторів за надання витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна про наявність чи відсутність обтяжень рухомого майна, інших реєстрів тощо. На підставі наведеного, суд вважає, що в кредитному договорі не визначено у чому саме полягають послуги банку щодо обслуговування кредитної заборгованості та не обґрунтовується їх вартість. Крім того, суд переконаний, що таку комісію відповідач встановив за послуги, які банк здійснює на власну користь або за дії, які позивач здійснює на користь банку, а тому такий пункт кредитного договору слід визнати недійсним. Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи, які не викликають сумніву у їх обєктивності. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позову знайшли своє повне ствердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення.

Outcome: approved