Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Корольовського відділу державної виконавчої служби у м. Житомир Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про звільнення майна з-під арешту. Позовні вимоги мотивує тим, що вона є власником нежилого приміщення підвалу загальною площею 395 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Право власності на вказане майно набуте на підставі ст. 37 ЗУ «Про іпотеку». Згідно отриманої Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта на вказане майно, в рамках виконавчих проваджень були накладені арешти. Таким чином на даний час на належне позивачу майно накладено арешт, чим порушені майнові права щодо розпорядження власністю. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення. Відповідно до ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Відповідно до частини першої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Ухвалою суду від 12.05.2020 року по справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, від них надійшла заява про розгляд справи без їх участі (а.с.63). Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. [PERSON] є власником нежилого приміщення підвалу загальною площею 395 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Право власності на вказане майно набуте на підставі ст. 37 ЗУ «Про іпотеку». Згідно отриманої Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта на вказане майно, в рамках виконавчих проваджень були накладені арешти: Арешт на нежитлове приміщення підвалу загальною площею 395 кв.м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , який накладений на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 8979350 від 19.08.2009 року, зареєстрований 19.08.2009 року о 11:44:55 год в реєстрі речових прав на нерухоме майно, який виник на підставі постанови Корольовського відділу державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: АА № 576045, винесеної 18.08.2009 року; Арешт на нежитлове приміщення підвалу загальною площею 395 кв.м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , який накладений на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 8979390 від 19.08.2009 року, зареєстрований 19.08.2009 року о 11:48:29 год в реєстрі речових прав на нерухоме майно, який виник на підставі постанови Корольовського відділу державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: АА № 576045, винесеної 18.08.2009 року; Арешт на нежитлове приміщення підвалу загальною площею 395 кв.м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , який накладений на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 9152757 від 15.10.2009 року, зареєстрований 15.10.2009 року о 14:53:02 год в реєстрі речових прав на нерухоме майно, який виник на підставі постанови Корольовського відділу державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: АА № 576480, винесеної 15.10.2009 року; Арешт на нежитлове приміщення підвалу загальною площею 395 кв.м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , який накладений на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 9656677 від 24.03.2010 року, зареєстрований 24.03.2010 року о 17:26:49 год в реєстрі речових прав на нерухоме майно, який виник на підставі постанови Корольовського відділу державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: АА №576664 , винесеної 24.03.2010 року. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснення ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.1 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення з-під арешту.

Outcome: approved