overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 13 серпня 2010 року. Від шлюбу мають дитину, сина [PERSON], 2010 р. н. Спільне проживання не склалося, шлюбні відносини припинені, з січня 2013 року проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Вважає подальше збереження сімї неможливим. Просить суд шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач підтримала заявлені позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позові, пояснила, що має намір створити нову сімю, наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, повторно не зявився в судове засідання і від нього не надійшло повідомлення про причину неявки. Суд за згодою позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. 13 серпня 2010 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Скадовського районного управління юстиції Херсонської області, актовий запис № 76 (а.с.3). Спільне проживання у сторін не склалося, сторони зареєстровані за однією адресою, при цьому проживають окремо, шлюбні відносини припинені з січня 2013 року, що призвело до формального існування шлюбу, сторони спільного господарства не ведуть, будь-які інші спільні інтереси між ними відсутні. Спір про місце проживання неповнолітньої дитини та розділ спільного майна відсутній. За таких обставин суд вважає подальше збереження шлюбу неможливим і таким, що суперечитиме інтересам сторін. Вимога позивачки про залишення прізвища, присвоєного у звязку з укладенням шлюбу, підлягає задоволенню на підставі ст.113 СК України, відповідно до якої особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судові витрати покладаються на відповідача на підставі ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 13 січня 2007 року. Подружжя має спільну дитину малолітню доньку [PERSON] . Спільне проживання не склалося, шлюбні відносини припинені з понад рік, спільне господарство не ведуть. Вважає подальше збереження сім`ї неможливим. Просить шлюб розірвати, прізвище залишити [PERSON] . Позивач в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Крім того, надав квитанцію про сплату судового збору. Розгляд справи проведено за відсутності сторін, у порядку ст.247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів, яких достатньо для вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] одружились 13 січня 2007 року, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві складено відповідний актовий запис №32 (а.с.4). Подружжя має спільну дитину доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.5). Відповідно до ст.3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Статтею 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу,\~ якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. На підставі викладених у позові обставин судом встановлено та не спростовано під час судового розгляду, що спільне проживання у сторін не склалося, шлюбні відносини припинені, сторони проживають окремо, спільні інтереси між ними відсутні, шлюб існує формально. Спір про місце проживання неповнолітньої дитини та про поділ спільного майна відсутній. За наведених обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе та не відповідає інтересам сторін. Заявлена позивачкою вимога про залишення прізвища, присвоєного у зв`язку з укладенням шлюбу, підлягає задоволенню відповідно до положень ст.113 Сімейного кодексу України. Судовий збір сплачено відповідачем\~ до винесення рішення у справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 13 травня 2000 року. Від шлюбу мають дітей: доньку [PERSON], [INFO] р. н., сина [PERSON], [INFO] р. н., та доньку [PERSON], [INFO] р. н. Спільне проживання не склалося, почуття любові та взаємної поваги втрачені, шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведуть. Вважає подальше збереження сім'ї неможливим. Просить суд шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позові, наполягала на розірванні шлюбу, проти примирення заперечувала, пояснила, що відповідач зловживає спиртними напоями, влаштовує сварки, що негативно впливає на дітей. Просила після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON]. Судові витрати просила покласти на відповідача. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Між [PERSON] та [PERSON] 13 травня 2000 року укладено шлюб, зареєстрований Скадовським райвідділом реєстрації актів громадянського стану Херсонської області, актовий запис № 36 (а.с.10). Спільне проживання у сторін не склалося, стосунки погіршились, що призвело до формального існування шлюбу, сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, будь-які інші спільні інтереси між ними відсутні. Спір про місце проживання дітей та розділ спільного майна відсутній. За таких обставин, з урахуванням категоричної позиції позивачки та визнання позову відповідачем, суд вважає подальше збереження шлюбу неможливим і таким, що суперечитиме інтересам сторін. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судові витрати покладаються на відповідача на підставі ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 13 травня 2006 року. Від шлюбу мають спільну дитину: доньку [PERSON], 22.11.2006 р. н. Спільне проживання не склалося, шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Вважає подальше збереження сімї неможливим. Просить суд шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позові, пояснила, що через несумісність характерів та різні погляди на життя почуття любові та поваги втрачені, шлюб існує формально, на теперішній час вона проживає з іншим чоловіком, з яким має намір створити нову сімю. Просила шлюб розірвати, прізвище залишити [PERSON]. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підтав. Відповідно до ст.3 Сімейного кодексу України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Згідно ст.ст.21, 24 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 13 травня 2006 року, зареєстрований міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №870 (а.с.6). Подружжя має спільну дитину доньку [PERSON], 22.11.2006 р. н. (а.с.7). Спільне проживання у сторін не склалося, стосунки погіршились, що призвело до формального існування шлюбу, сторони понад два роки проживають окремо, спільного господарства не ведуть, будь-які інші спільні інтереси між ними відсутні. Спір про місце проживання неповнолітньої дитини та поділ спільного майна відсутній. За таких обставин, з урахуванням визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе та не відповідає інтересам сторін. Сплачені позивачкою судові витрати загальною сумою 787,20 грн. (а.с.1, 8) підлягають стягненню з відповідача на підставі ст.ст.79, 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 13 червня 2009 року. Від шлюбу мають дитину - сина [PERSON], 2009 р. н. Вважає шлюб невдалим, який існує формально, оскільки шлюбні відносини припинені з лютого 2011 року, спільне господарство не ведуть. Вважає подальше збереження сім'ї неможливим. Просить суд шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON]. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав належним чином посвідчену заяву про визнання позову, одночасно просив справу розглядати за його відсутності. Відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Між [PERSON] та [PERSON] 13 червня 2009 року укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Скадовського районного управління юстиції Херсонської області, актовий запис № 41 (а.с.7). Спільне проживання у сторін не склалося, стосунки погіршились, що призвело до формального існування шлюбу, сторони не проживають разом з лютого 2011 року, спільного господарства не ведуть, будь-які інші спільні інтереси між ними відсутні. Спір про місце проживання неповнолітньої дитини та поділ спільного майна відсутній. За вказаних обставин суд вважає подальше збереження шлюбу неможливим і таким, що суперечитиме інтересам сторін. Вимога позивачки про залишення прізвища, присвоєного у зв'язку з укладенням шлюбу, підлягає задоволенню на підставі ст.113 СК України, відповідно до якої особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 14.11.2009 року. Подружжя має спільну дитину доньку [PERSON], 26.02.2010 р. н. Спільне проживання з відповідачем не склалося у звязку з різними поглядами на життя та несумісності характерів. З 2011 року подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Просить суд шлюб розірвати, стягнути з відповідача судові витрати, залишити після розлучення прізвище «Шафранова». Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позові, не заперечувала проти заочного розгляду справи, прізвище просила залишити «Шафранова». Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку, надав 07.12.2016 року до суду заяву в якій проти задоволення позову не заперечує. Суд за згодою позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. 14 листопада 2009 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, зареєстрований відділом запису актів цивільного стану Россошанського району Воронежської області, актовий запис №753 (а.с.8). Подружжя має спільну дитину доньку [PERSON], 26.02.2010 р. н. (а.с.9). Відповідно до ст.3 Сімейного кодексу України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Згідно ст.ст.21, 24 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Спільне проживання у сторін не склалося, шлюбні відносини припинені, з 2011 року сторони проживають окремо, що призвело до формального існування шлюбу, будь-які спільні інтереси між сторонами відсутні. Спір про поділ спільного майна не заявлено. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. За таких обставин, суд вважає подальше збереження шлюбу неможливим і таким, що суперечитиме інтересам позивача. Підстави для надання сторонам строку для примирення суд не вбачає. Заявлена позивачем вимога про залишення прізвища, присвоєного у звязку з реєстрацією шлюбу, підлягає задоволенню на підставі ст.113 Сімейного кодексу України. Судові витрати покладаються на відповідача на підставі ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 14 квітня 2004 року. Подружжя неповнолітніх дітей не має. Спільне проживання у сторін не склалося, проживають окремо, спільне господарство не ведуть з 2004 року, шлюб існує формально. Просить суд шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON] . Позивач в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, причини неявки суду не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлений у порядку, передбаченому ч.11 ст.128 ЦПК України. Розгляд справи проведено за відсутності сторін, у порядку ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів, яких достатньо для вирішення справи. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Згідно ст.21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. 14 квітня 2004 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, зареєстрований Красненською сільською радою Скадовського району Херсонської області, актовий запис №04 (а.с.7). Подружжя неповнолітніх дітей не має. Відповідно до ст.3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Статтею 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. На підставі обставин, викладених у позові, судом встановлено та не спростовано під час судового розгляду, що спільне проживання у сторін не склалося, сторони проживають окремо з 2004 року, спільне господарство не ведуть, будь-які інші спільні інтереси між ними відсутні, шлюб існує формально. Спір про поділ спільного майна відсутній. За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, оскільки подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе та не відповідає інтересам сторін. Підстав для надання подружжю строку для примирення судом не встановлено. Сплачені позивачем судові витрати (а.с.1) покладаються на відповідача на підставі ст.ст.141, 142 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 14 лютого 2020 року. Подружжя спільних дітей не має. Спільне проживання не склалося, шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведуть. Відповідач відмовляється добровільно розірвати шлюб через органи ДРАЦС. Вважає подальше збереження сім`ї неможливим. Просить розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав. Розгляд справи проведено за відсутності сторін, у порядку ст.247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів, яких достатньо для вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст.21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] одружились 14 лютого 2020 року, про що Херсонським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) області\~ складено відповідний актовий запис №115 (а.с.3). Подружжя спільних дітей не має. Відповідно до ст.3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Статтею 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. На підставі викладених у позові обставин судом встановлено та не спростовано під час судового розгляду, що спільне проживання у сторін не склалося, шлюбні відносини припинені, сторони проживають окремо, спільні інтереси між ними відсутні, шлюб існує формально. Спір про поділ спільного майна відсутній. За наведених обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе та не відповідає інтересам сторін. Позивачкою не заявлено вимогу про відновлення дошлюбного прізвища, тому суд вважає доцільним залишити їй прізвище, присвоєне у зв`язку з укладенням шлюбу, що відповідає положенням ст.113 Сімейного кодексу України. Судові витрати покладаються на відповідача відповідно до ст.ст.141, 142 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 14 червня 2014 року. Подружжя має спільну дитину доньку [PERSON], 24.09.2014 р. н. Спільне проживання не склалося, шлюбні стосунки припинено з лютого 2015 року. Просить суд шлюб розірвати, після розірвання шлюбу відновити дошлюбне прізвище Гаркуша. Позивач в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлену вимогу підтримала. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності,\~ позов визнав. Розгляд справи проведено за відсутності сторін, у порядку ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів, яких достатньо для вирішення справи. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Згідно ст.21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Гаркуша) [PERSON] 14 червня 2014 року укладено шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпровського районного управління юстиції у м.Херсон, актовий запис №269 (а.с.6). Подружжя має спільну дитину доньку [PERSON], 24.09.2014 р. н. (а.с.27). Відповідно до ст.3 Сімейного кодексу України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Статтею 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. На підставі викладених у позові обставин судом встановлено, та не спростовано під час судового розгляду, що спільне проживання у сторін не склалося, шлюбні відносини припинені, сторони проживають окремо, спільні інтереси між ними відсутні, шлюб існує формально. Спір про місце проживання неповнолітньої дитини та про поділ спільного майна відсутній. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе та не відповідає інтересам сторін. Заявлена позивачкою вимога про відновлення дошлюбного прізвища підлягає задоволенню відповідно до положень ст.113 Сімейного кодексу України. Судові витрати покладаються на відповідача на підставі ст.ст.141, 142 ЦПК України.

Outcome: approved