Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-14 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом, в якому просять суд визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою № 59 в будинку № 26 по пр.Наддніпрянський у м.Кам'янське Дніпропетровської області, що є підставою для зняття його з реєстраційного обліку за даною адресою та виключення з особового рахунку на житлове приміщення за вказаною адресою. На обґрунтування\~позовних вимог\~зазначають,\~що у 1992 році між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб. В 2009 році [PERSON] отримав квартиру № 59 розташовану в будинку № 26 по пр. 50 років СРСР у м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області ( на теперішній час пр. Наддніпрянський у м. Кам'янське Дніпропетровської області). На теперішній час квартиру не приватизовано. На теперішній час в квартирі зареєстровані: [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO] В грудні 2017 р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. З 2015 року [PERSON] в спірній квартирі не проживає. Його речі в квартирі відсутні. Перешкод в користуванні квартирою йому ніхто не чинить. Причина його відсутності їм невідома. Де він проживає на цей момент їм невідомо. Відповідач послуг за користування квартирою не сплачує. Всі оплати здійснюються за їх рахунок, в тому числі і за Відповідача. Відповідач не мешкає за вказаною адресою більше 3 років, претензій на житло не заявляє та квартирою не цікавиться, поштової кореспонденції за місцем реєстрації не отримує, тобто ніяким чином не намагається використати своє право на житло. Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ст.274 ч. 1 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22 грудня 2018 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися, письмово просили суд провести розгляд справи за їх відсутністю, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та не заперечують проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином. Своїм правом надати суду заяву про розгляд справи за його відсутності не скористався та не повідомив суд про причини неявки у засідання. Відзив на позовну заяву не подавав. Представник третьої особи - Відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Адміністрації Дніпровського району, в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у звязку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 15 лютого 2019 року судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, обєктивному та всебічному зясування обставин справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що згідно копії особового рахунку № 252859, виданої ТОВ«ЄРЦ КП» від 10.11.2018 року, [PERSON] є квартиронаймачем квартири за адресою: [ADDRESS], де також зареєстровані: [PERSON], [INFO]; [PERSON],[INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], 10.12.1998 р.н.(а.с.14, 15). Згідно акту про непроживання від 02.11.2018 року, виданим КПКМР «УКОЖФ», [PERSON], [INFO], не проживає за адресою: [INFO], з 2015 року по теперішній час (а.с.17). Згідно змісту позову, відповідач більше трьох років не проживає у вказаній квартирі. У житловому приміщенні відсутні його особисті речі, витрат по її утриманню він не несе, дій, які б свідчили про намір та бажання зберегти за собою право користування жилим приміщенням, не вчиняв. Стаття 15 ЦК України передбачає право на захист цивільних прав та інтересів: «1. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання…». Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу Відповідно до ст. 9 ЖК України, ніхто не може бути обмежений в праві користування житловим приміщенням інакше як на підставах і в порядку, передбаченому законом, житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони використовуються проти їх призначення або з порушенням прав інших громадян. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 61 Житлового Кодексу України, користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім'я якого видано ордер. \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог ст. 71 Житлового Кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. \~ \~ \~ \~Згідно до вимог до ст. 107 Житлового Кодексу України, наймач жилого приміщення вправі за згодою членів сім'ї в будь-який час розірвати договір найму. У разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Статтею 72 ЖК України визначено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до стаття 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобовязані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Враховуючи те, що відповідач не проживає більше трьох років у вказаній квартирі та бажання зберегти за собою право користування жилим приміщенням, не вчиняв, суд вважає можливим визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України стягненню із відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved