Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]звернулися до суду з позовом до Дочірнього підприємства «Черкаський облавтодор» ПАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» та [PERSON] сільської ради Черкаського району про визнання права власності на житло. Свої позовні вимоги мотивували тим, що були включені до списку на заселення, затвердженим виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Черкаського району та отримали ордер на жиле приміщення № 000067 серії А від 29.10.1998 року а саме квартиру [ADDRESS]. 04.07.2000 року, [PERSON] отримав ордер № 000076 серія А, на жиле приміщення у квартирі [ADDRESS]. Дані житлові приміщення є об'єктами нерухомості, що підлягають приватизації. За інформацією виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Черкаського району житловий будинок по вул. Жовтневій, 123 в с. Червона Слобода обліковується за ДЕД ДП «Черкаський облавтодор». У комунальну власність [PERSON] сільської ради Черкаського району, ні будинок у цілому, ні 12 квартир цього будинку окремо, що перебував у господарському віданні Черкаського шляхового ремонтно-будівельного управління № 64, не передавалися. Вказують, що відповідно до пункту 9 статті 8 (організація проведення приватизації та оформлення права власності) Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», державний житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні або оперативному управлінні державних підприємств, організацій та установ, за їх бажанням може передаватися у комунальну власність за місцем розташування будинків з наступним здійсненням приватизації органами місцевої державної адміністрації та місцевого самоврядування згідно з вимогами цього закону. У разі банкрутства підприємств, зміни форми власності, злиття, приєднання, поділу, перетворення, виділу або ліквідації підприємств, установ, організацій у повному віданні яких перебуває державний житловий фонд, останній (у тому числі гуртожитки) одночасно передається у комунальну власність відповідних міських, селищних, сільських рад. Чого зроблено не було. Порядок передачі житлового фонду, що перебуває у повному господарському віданні підприємств, установ чи організацій, у комунальну власність визначається КабМіном України. У 2014 році, [PERSON] звернувся до ДП «Черкаський облавтодор» ПАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», із заявою про сприяння у реалізації житлових прав, а саме приватизації квартир № 7 та 9 будинку 123, по вул. Жовтнева в с. Червона Слобода Черкаського району. Однак йому було відмовлено, підставою для чого була зазначена обставина, що ДП «Черкаський Облавтодор» не є державним підприємством, а орган приватизації у ньому не створений, тому заяви на приватизацію квартир не приймаються. Просять суд визнати за ними право на приватизацію державного житлового фонду. Зобовязати ДП Черкаський облавтодор» ПАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» створити у розумні строки орган для проведення приватизації спірних квартир та прийняти у них заяви про приватизацію спірних квартир. В судовому засіданні представник позивачів [PERSON] позовні вимоги змінила. Додатково суду пояснила, що відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років - набуває право власності на це майно (набувальна давність). Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]володіють вказаними квартирами більше як 10 років. А саме: квартирою № 7 (ордер від 29.10.1998 року) - 18 років; квартирою № 9 (ордер від 04.07.2000 року) - 16 років. Частиною 4 ст. 344 ЦК України передбачено, що право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Тому просить суд визнати за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] та визнати за [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рівних частинах право власності на квартиру [ADDRESS]. Представник відповідача ДП «Черкаський облавтодор» ПАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України»[PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог позивачів. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Черкаського району в судовому засіданні [PERSON] при вирішенні справи по суті покладається на думку суду. Розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та обєктивно наявні у справі докази, суд оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний звязок у сукупності, з урахуванням того, що відповідно до ст. 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до частини 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно вимог частини 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 60 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають ті обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у розгляді справи, виник спір. Як вбачається з ордеру на жиле приміщення № 000067 серія А, виданого 29.10.1998 року виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Черкаського району [PERSON] разом з сімєю [PERSON], [PERSON], [PERSON]надано право на зайняття житлового приміщення квартири [ADDRESS]. Відповідно до ордеру на жиле приміщення № 000076 серія А, виданого 04.07.2000 року виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Черкаського району [PERSON] надано право на зайняття житлового приміщення квартири [ADDRESS]. Відповідно до довідки ДП «Черкаський облавтодор» ПАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України»№ 663/11 від 05.05.2016 року будинок по вул. Жовтневій, 123 в с. Червона Слобода Черкаського району Черкаської області знаходиться у господарському віданні ДП «Черкаський облавтодор» ПАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України». Дане майно до статутного фонду не вносилося. Як встановлено у судовому засіданні позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]добросовісно володіють майном, а саме квартирою № 9 по вул. Жовтневій, 123 в с. Червона Слобода Черкаського району Черкаської області на протязі 18 років та позивач [PERSON] добросовісно володіє квартирою № 7 по вул. Жовтневій, 123 в с. Червона Слобода Черкаського району Черкаської області. Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом пяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. При цьому п. 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України встановлено, що правила ст. 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, тобто відлік може починатися з 1 січня 2001 року, як зазначено в пункті 8 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України). Набувальна давність поширюється на випадки фактичного, безтитульного (незаконного) володіння чужим майном. Безтитульне володіння це фактичне володіння, яке не спирається на які не будь правові підстави набувальної давності і розповсюджується на випадки фактичного, безтитульного володіння чужим майном. Зі змісту ст. 344 ЦК України визначаються ознаки володіння, які є необхідними для набуття права власності на річ за набувальною давністю, а саме: володіння мусить бути відкритим, очевидним для всіх третіх осіб, які повинні мати можливість спостерігати за ним; володіння повинно бути безперервним протягом визначених строків. Перебіг строку набувальної давності починається від моменту виникнення володіння. Для набуття права власності на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери перебігу строку набувальної давності недостатньо. Умови набувальної давності підтверджуються судовим рішенням. Володілець повинен довести факти добросовісності, відкритості, безперервності і тривалості свого володіння. Відповідно до розяснень, які містяться в п. 6 Інформаційного листа ВСС України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 28 січня 2013 року № 24-150/0/4-13 «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав» при вирішенні спорів, повязаних із виникненням і припиненням права власності, судам слід мати на увазі, що норми ст. 344 ЦК про набувальну давність не підлягають застосуванню у випадках, коли володіння майном протягом тривалого часу здійснювалось на підставі договірних зобовязань (договорів оренди, зберігання, безоплатного користування, оперативного управління тощо), оскільки право власності у володільця за давністю виникає поза волею і незалежно від волі колишнього власника. При вирішенні спорів, повязаних з правом власності в силу набувальної давності, судам слід враховувати наступне: право власності на нерухоме майно можна набувати за набувальною давністю лише після 01 січня 2011 року; задоволення судом вимог про визнання за володільцем права власності на нерухоме майно на підставі статті 334 ЦК можливе лише за наявності необхідних умов: добросовісності заволодіння, відкритості, безперервності, безтитульності володіння; за набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено; відлік строку набувальної давності починається з моменту заволодіння нерухомим майном; у випадку коли володілець заволодів майном на підставі певного договору з його власником, строк набувальної власності обчислюється з моменту спливу строку позовної давності; у разі втрати майна володільцем не зі своєї волі (усунення володільця від володіння нерухомим майном), неповернення майна у володіння та незвернення з позовом про витребування такого майна протягом року строк набувальної давності переривається; у разі повернення нерухомого майна у володіння чи предявлення позову про його витребування строк набувальної давності не переривається, а період, протягом якого володілець не з власної волі був позбавлений володіння, зараховується до строку набувальної давності. Частиною 4 ст. 344 ЦК України передбачено, що право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Право власності (ч.1, 2 ст. 328 ЦК України) набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Суд, оцінивши наявні у справі докази на підставі свого внутрішнього переконання та за критеріями їх належності, допустимості і достовірності, давши належну їм оцінку, приходить до висновку що позов підлягає до задоволення, оскільки, позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] добросовісно, відкрито, на протязі 18 років володіють спірним майном, тому позивачів слід визнати власниками квартир № 7 та 9 по вул. Жовтневій, 123 в с. Червона Слобода Черкаського району Черкаської області.

Outcome: approved