Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-11 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав відносно неповнолітнього [PERSON] [INFO] та передати дитину на опікування органу опіки та піклування Голованівської РДА для подальшого влаштування. В обґрунтування позову зазначено, що між відповідачем та її донькою [PERSON], було укладено шлюб. [INFO] в них народився син [PERSON]. 19 червня 2002 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний. Донька [PERSON] [INFO] померла . Онук [PERSON] проживає разом з бабусею [PERSON] В останнє онук бачив відповідача на похороні своєї матері в 2009 році. Стверджується, що крім стягнених аліментів, які відповідач платив невчасно і не в повному обсязі, ніякої іншої матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надавав і не надає по цей час. Відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток сина, не спілкується з дитиною взагалі. Онук не отримував від батька жодного подарунку на день народження. Відповідач по справі ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, навіть не цікавився життям, не відвідував і не відвідує сина вдома, в дитячому дошкільному закладі, у навчальному загальноосвітньому закладі, що підтверджується відповідними письмовими доказами та поясненнями свідків. Враховуючи інтереси дитини орган опіки та піклування надав висновок № 4406/49-05-24 про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] у відношенні неповнолітнього сина [PERSON], а тому просить задовільнити позов повністю. Відповідач в судове засідання не з»явився, про час і місце розгляду справи повідомлено рекомендованими листами (а. с. 28,46 ), поважні причини неявки суду не повідомлено. В судовому засіданні представник третьої особи Органу опіки та піклування Голованівської РДА вважає , що позов в інтересах дитини підлягає задоволенню повністю. Згідно ст.169 ЦПК України, суд визнає причини неявки відповідача не поважними і вирішує справу розглядати за даної явки і наявних матеріалів у справі. Позивач та представники третіх осіб не заперечують проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Судом встановлено наступні факти. [PERSON] та [PERSON] перебували в шлюбі. 19 червня 2002 року шлюб був розірваний , що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а. с. 8) . [INFO] в них народився син [PERSON], що підтверджуєься копією свідоцтва про народження (а. с.7) . [INFO] померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а. с. 6). В останнє онук бачив відповідача на похороні своєї матері в 2009 році, з того часу [PERSON] проживає зі позивачем та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою про склад сім»ї №341 від 14.06.2016 року (а. с. 9). Відповідно до Положень Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, принципово визначено, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Також, ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» - виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст.150 СК України, батьки зобов'язані: піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Статтею 164 СК УКраїни передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до роз»яснення п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення та поновлення батьківських прав» дані роз'яснення, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєння нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до ст. 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно з положеннями ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров'я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. При винесенні рішення, суд керується ст.11 ЦПК України, щодо розгляду судом справ в межах заявлених вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, покази свідків , думку представників органів опіки, оцінивши докази в їх сукупності , суд дійшов висновку щодо задоволення позову, оскільки відповідач не приймає участі в житті дитини та її вихованні, не цікавився його станом здоров'я, не оплачував за харчування у ДНЗ, не приводив і не забирав сина, не цікавився його навчанням не відвідував навчальні заклади, не провідував сина вдома, що підтверджується висновком органу опіки та піклування Кіровоградської міської ради № 4406/49-05-24 від 30.06.2016 про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] у відношенні неповнолітнього сина [PERSON] (а. с.15-16) . Згідно пояснень [PERSON], він дав згоду на позбавлення батьківських прав його батька (а. с. 17) . Свідки [PERSON] та [PERSON], зазначили, що відповідача не бачили з моменту похорон матері [PERSON] , участі у вихованні дитини відповідач не приймає. (а. с. 12-13). Згідно ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача 551,20 грн. сплаченого судового збору .

Outcome: approved