Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, який уточнила протягом судового розгляду, до [PERSON] про відшкодування шкоди, що спричинено належному позивачеві житлу. Ухвалою суду від 21.04.2015 року за клопотанням представника позивача до участі в справі в якості співвідповідача залучений [PERSON] (а. с. 94). В уточненому позові (а. с. 50-53) [PERSON] зазначила, що є власником квартири [ADDRESS]. 2 липня 2014 року сталося залиття належної їй квартири внаслідок утворення свищу на трубі в місці відгалуження від стояку холодної води в квартирі № 5, що розташована поверхом вище. Через залиття було пошкоджено стелі, стіни, двері та підлога в житловій кімнаті, стеля, стіни, двері - в ванній кімнаті і туалеті, підлога, стіни, стелі - в кухні і коридорі. Спричинення майнової шкоди сталося з вини відповідачів, які самостійно з порушенням технології здійснили заміну труб, самостійно здійснили роботи по заглушці старої труби, не виконали обовязок з утримання в належному санітарно-гігієнічному стані водопровідного обладнання у своєму житлі. Вартість відновлювального ремонту відповідно до звіту субєкта оціночної діяльності становить 17539 грн. 20 коп. Крім зазначеної суми позивач просить стягнути на її користь вартість проведення оцінки спричиненої шкоди у сумі 1700 грн., 17 грн. вартості послуги банку з перерахування вартості оціночних робіт, 7 грн. 30 коп. вартості відправлення рекомендованої кореспонденції, 135 грн. вартості прання ушкодженого килиму, 243 грн. 60 коп. судового збору, 2 грн. вартості послуги банку з перерахування судового збору, а також 2000 грн. у відшкодування моральної шкоди, яка зумовлена психологічними переживаннями в звязку з пошкодженням її майна, відсутністю коштів на відновлення, неможливістю поновити своє право в позасудовому порядку. В судовому засіданні представник позивача підтримала доводи своєї довірительки. Просить про ухвалення рішення на її користь. Відповідач [PERSON] позов не визнала та пояснила, що 2 липня 2014 року зірвалася стара водопровідна труба, що була приєднана до стояка холодної води, розташованого в технічній ниші в квартирі відповідача. Зазначена труба функцію постачання води до змивного баку не виконувала з того часу, як була замінена новою, пластиковою. Фрагмент старої труби було опломбовано співробітниками КП «Водоканал» під час встановлення приборів обліку води. Стара труба, яка перебуває на балансі МКП «Основаніє», прогнила в місці її приєднання до магістрального водоводу холодної води в ниші, яка закрита листом ДСП, внаслідок чого і сталося затоплення квартири відповідачки і житла, що розташоване поверхом нижче і належить позивачу. Зазначена аварія сталася з вини балансоутримувача будинку і внутрішньобудинкових мереж, який не виконує обовязок з належного утримання, технічного обслуговування і здійснення ремонту цих мереж. Після описаних подій за її заявою співробітники комунального підприємства «Основаніє» виконали роботи по заміні стояків холодного водопостачання за рахунок здійсненої відповідачкою передоплати вартості послуг з утримання будинку та прибудинквої території. У відсутність її вини в спричиненні позивачу майнової шкоди просить про відмову у задоволенні позову. Представник відповідача підтримала доводи своєї довірительки. Пояснила, що фрагмент проржавілої труби, яка виконувала функцію постачання холодної води до змивного бачка в туалеті відповідача, відноситься до зовнішньодомових мереж, тому відповідальність за її технічний стан покладено на баолансоутримувача будинку, яким є МКП «Основаніє». Причиною зриву фрагмента водоводу є свищ, який утворився на місці приєднання труби до стояка холодної води через порушення технології згину труби при виготовленні вузлів та деталей трубопроводу, а також корозію металу та функціональний знос внаслідок тривалої експлуатації. Так як саме виконавець житлово-комунальних послуг зобовязаний утримувати внутрішньобудинкові мережі у належному технічному стані, здійснювати їх технічне обслуговування та ремонт, просить не покладати відповідальність за спричинену шкоду на відповідачів. Другий відповідач, належним чином повідомлений про час та місце вирішення спору, до суду не зявився, надавши суду письмове звернення (а. с. 107), яке містить прохання про відмову у задоволенні позову і проведення судового розгляду без його участі, що в силу ст. ст. 158, 169 ЦПК України є підставою для вирішення справи без участі відповідача. Представник третьої особи пояснила, що міське комунальне підприємство «Основаніє» є балансоутримувачем житлових будинків комунальної власності м. Запоріжжя і відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та Правил утримання жилих будинків і прибудинкових територій, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України від 17.05.2005 року, утримує на балансі відповідне майно, забезпечує управління ним і несе відповідальність за його експлуатацію згідно із законом. Відповідно до розташування точки розподілу відповідальності за комунальні мережі, балансоутримувач несе відповідальність за магістральні стояки, тоді як водоводи всередині квартир повинні утримуватися власниками або наймачами житла. Точкою розподілу експлуатації водоводів є місце врізки старої труби до стояка холодної води, де утворився свищ. Вислухавши осіб, що беруть участь в справі, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд доходить висновку про необхідність залишення позову без задоволення з таких міркувань. Судом встановлено, що 2 липня 2014 року в квартирі [ADDRESS] стався зрив труби з постачання холодної води до змивного бачка внаслідок свища, що утворився на місці врізки цієї труби до стояка холодного водопостачання. Внаслідок зазначеної аварії сталося залиття квартири № 5 та квартири № 2, яка розташована поверхом нижче, що спричинило ушкодження, описані в актах МКП «Основаніє» від 04.07.2014 року та від 22.07.2014 року (а. с. 8-9). Будинок № 8-Б по вул. Бочарова в м. Запоріжжі перебуває на балансі у міського комунального підприємства «Основаніє», який є виконавцем послуг з утримання будинку і прибудинкових територій (а.с. 63-64). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач) - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом; виконавець - суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору. В силу ч. 2 ст. 29 зазначеного Закону виконавець зобов'язаний, зокрема: здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень; утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування та ремонт внутрішньобудинкових мереж, вживати заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у терміни, встановлені договором та/або законодавством. Наведені положення закону узгоджуються із змістом ст. 14 договору між відповідачкою і третьою особою про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 26.01.2010 року (а. с. 63-64). За змістом ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» внутрішньобудинкові системи - мережі, арматура на них, прилади та обладнання, засоби обліку та регулювання споживання житлово-комунальних послуг, які знаходяться в межах будинку, споруди, а точка розподілу - місце передачі послуги від однієї особи до іншої, облаштоване засобами обліку та регулювання. Як випливає із змісту п. 22 Типового договору, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» точками розподілу, в яких здійснюється передача від виконавця споживачеві послуги з постачання холодної та гарячої води, є: у багатоквартирному будинку - місце після першої водозапірної арматури на відгалуженні від стояка у квартирі споживача. Вирішуючи позов на користь відповідачів, суд виходить з того, що зрив водопровідної труби, який зумовив настання шкоди, стався в місці відгалуження від стояка в житлі відповідача внаслідок свища, що утворився саме в цьому місці, а зазначена ділянка внутрішньобудинкових мереж перебуває в управлінні виконавця комунальних послуг, який зобовязаний здійснювати технічне обслуговування та ремонт внутрішньобудинкових мереж, вживати заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій. Зазначений висновок суду підкріплює зміст висновку спеціаліста щодо причин залиття належної позивачу квартири, відповідно до якого фрагмент проржавілої труби із свищем, обламаний за місцем врізки в стояк холодного водопостачання, не відносився до експлуатуємих ділянок внутрішньоквартирної системи холодного водопостачання, а є елементом загальнобудинкової системи водопостачання. Як випливає з висновку, аварія в квартирі [ADDRESS] сталася внаслідок утворення свища в трубі холодного водопостачання між врізкою до стояку та заглушкою, а свищ утворився внаслідок порушення технології згину труби, що допущена при виготовленні вузлів та деталей трубопроводу холодного водопостачання, а також внаслідок корозії металу та функціонального зносу через тривалу експлуатацію труб, що перевищує тривалість ефективної експлуатації, яка рекомендується (а. с. 113-124). На висновки суду про відсутність вини в діях відповідачів не впливають твердження представника позивача про самостійну заміну відповідачами системи постачання холодної води у звязку із встановленням приладів обліку холодної і гарячої води, оскільки зазначені дії, право на здійснення яких споживачем передбачено Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», а також «Положенням про систему технічного обслуговування, ремонту та реконструкції жилих будівель в містах і селищах України», не перебувають у причинному звязку з аварією, що призвела до настання шкоди. З описаних міркувань відкидає суд і твердження представника позивача про те, що відповідачі зобовязані були повідомити співробітників житлово-експлуатаційного підприємства про аварійний стан водоводів, які розташовані в технологічній ниші в житлі відповідачів. Оцінюючи ці твердження як неспроможні, суд також враховує встановлені висновком спеціаліста обставини, відповідно до яких будинок № 8-Б по вул. Бочарова в м. Запоріжжі це типовий багатосекційний будинок, в кожній з секцій якого вбудовані технологічні ниші, в яких змонтовані стояки холодної і гарячої води, а також каналізаційний стояк, а для огляду трубопроводів типовим проектом передбачені оглядові вікна або люки, розташовані через один поверх (на першому, третьому, пятому поверхах). Оскільки квартира відповідачів розташована на другому поверсі, оглядове віконце в технологічній ниші в їхній квартирі відсутнє, що навіть за умови обовязку споживача спостерігати за технічним станом водогонів обєктивно виключає можливість візуально оцінити їхній стан. Твердження представника позивача про самостійне встановлення відповідачами заглушки на трубі, де утворився свищ, також є неспроможними, оскільки судом під час огляду зазначеного фрагменту труби встановлено, що в місці заглушки на ній наявна пломба комунального підприємства «Водоканал», проте в усякому випадку встановлення заглушки на трубі, яка не використовується за функціональним призначенням, не є причиною аварії, що зумовила настання шкоди. Відповідно до ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, а особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Так як обовязковими умовами для настання деліктної відповідальності за загальними правилами є винність і протиправність дій особи, яка завдала шкоди, а також причинний звязок між її поведінкою та настанням шкоди, суд не вбачає підстав для покладення майнової відповідальності на відповідачів за дії, які, на думку суду, не є винними та протиправними і не перебувають у причинному звязку з настанням шкоди. Таким чином, суд вважає, що позивач не довела обставини в обґрунтування своїх вимог, тоді як заперечення відповідачів підтверджуються сукупністю досліджених доказів. Оскільки витрати, повязані з залученням спеціалістів, відносяться до видів судових витрат, ухвалюючи рішення на користь відповідачів, суд відповідно до правил ст. 88 ЦПК України вважає за необхідне присудити відповідачу [PERSON] документально підтверджені витрати з оплати вартості висновку спеціалістів (а. с. 112). На підставі викладеного,

Outcome: approved