Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення страхового відшкодування та матеріальної шкоди завданої внаслідок ДТП, за уточненими позовними вимогами, просили суд: - стягнути з [PERSON] на користь «ПРЕДСТАВНИЦТВА «МОМЕНТУМ ЕНТЕРПРАЙЗЕС ([PERSON]) ЛІМІТЕД» матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 22514, 53 грн.; - стягнути з товариства з додатковою відповідальністю «Страхового Товариства з додатковою відповідальністю «Глобус»на користь «ПРЕДСТАВНИЦТВА «МОМЕНТУМ ЕНТЕРПРАЙЗЕС ([PERSON]) ЛІМІТЕД» додаткову страхову виплату у розмірі 57778,24 грн.; - стягнути з [PERSON] та товариства з додатковою відповідальністю «Страхового Товариства з додатковою відповідальністю «Глобус» на користь «ПРЕДСТАВНИЦТВА «МОМЕНТУМ ЕНТЕРПРАЙЗЕС ([PERSON]) ЛІМІТЕД» суми судових витрат, які поніс позивач в ході розгляду справи, а саме: витрати, пов»язані із проведенням судової авто-товарознавчоїекспертизи в розмірі 3850,00 грн., та судовий збір у розмірі 1600,00 грн., всього 5450, 00 грн. Від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Від [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, проти позову заперечив. Від адвоката [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі та відзив на заяву позивача про зменшення позовних вимог, проти позову заперечив, просив відмовити в його задоволенні. Від ТзДВ «СТ «Глобус» надійшла заява про розгляд справи без участі представника, з урахуванням обставин викладених у відзиві на позов, проти позову заперечив. Розглянувши подані заяви, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Стаття 16 ЦК України встановлює, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із передбачених законом способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування майнової шкоди (п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України). Статтею 22 ЦК України передбачено, що збитками, які підлягають відшкодуванню у повному обсязі, є „...витрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.... У відповідності до вимог ст. 1192 Цивільного кодексу України, відшкодуванню підлягає завдані збитки у повному обсязі. У відповідності до вимог ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 1137 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, повязана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно вимог ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Статтею 1194 ЦК України передбачено, що обов'язок сплати потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, виникає у особи, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі не достатності страхової виплати для повного відшкодування завданої нею шкоди, при цьому Законодавством не передбачено обов'язок страхувальника сплатити різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, лише у тому разі, коли розмір шкоди перевищує страхову суму. Вимогами ст. 1192 ЦК України передбачено, що суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що 23 вересня 2016 року о 9 годині 30 хвилин по вул. Половка в м. Полтаві відбулася дорожньо-транспортна пригода під час якої, [PERSON] як власник транспортного засобу, керуючи автомобілем «Москвич», державний номерний знак 53887, при виконанні маневру повороту ліворуч на вул. Яблунева, не впевнився в безпеці виконання свого маневру та скоїв зіткнення з автомобілем SKODA SUPERB державний номерний знак САО 268 ВМ, під керуванням водія позивача, - [PERSON], внаслідок ДТП даний автомобіль скоїв зіткнення та наїзд на бордюрний камінь після чого, його відкинуло на автомобіль [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON]. Також встановлено, що позивач, «ПРЕДСТАВНИЦТВО «МОМЕНТУМ ЕНТЕРПРАЙЗЕС ([PERSON]) ЛІМІТЕД» є володільцем автомобіля: SKODA SUPERB д/н CA0268BM, який знаходиться у строковому платному користуванні з 21.07. 2016 по 21.07.2017, на підставі Договору оренди транспортного засобу від 21.07.2016, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу [PERSON]А та зареєстровано в реєстрі за № 680, орендодавцем (власником) автомобіля є [PERSON] Згідно постанови Київського районного суду м. Полтави ухваленої по справі № 552/5430/16-п від 10 листопада 2016 року, судом встановлено, що [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу на користь держави в сумі 340 гривень. Із змісту Постанови Київського районного суду м. Полтави по справі № 552/5430/16-п від 10.11.2016 в частині визнання винним [PERSON]А у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та притягнення його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу, тобто суд визнав винними двох учасників ДТП: [PERSON] та [PERSON], тому суд вважає, що сума майнової шкоди покладається на 2-ох винних осіб. Постанови суду набрали законної сили 22 листопада 2016 року. Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Технічні пошкодження зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення від 23.09.2016, серія АП 2 №112727, складеному на місці ДТП та підтверджені висновком №39-11 експертного автотоварознавчого дослідження складеного 29.12.2016 ( надалі Висновок), вартість експертизи згідно платіжного доручення №167 від 05.12.2016 становить - 2 500,00 грн. Як встановлено, на момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія, [PERSON], застрахована відповідно до Полісу обовязкового страхування №АЕ 9145615 у товаристві з додатковою відповідальністю «Страховому Товаристві з додатковою відповідальністю «Глобус» з лімітом відповідальності на суму 100\~000,00 грн., розмір франшизи 1000,00 грн. Про настання страхового випадку водієм Представництва [PERSON] та водієм [PERSON] своєчасно повідомлено страхову компанію. Відповідно до п. 36.1 ст. 36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» «Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: partial