Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, у якому зазначила, що 25 травня 2010 року померла мати [PERSON]. Після смерті матері вона є єдиним спадкоємцем. [PERSON] народилась у 1929 році і на пенсію вийшла у 1984 році. Згідно трудової книжки колгоспника вона у 1944 році вступила до колгоспу ім. 40-річчя Жовтня с. Лучинчик, де працювала до 1983 року, була членом колгоспу. Колгосп ім. 40-річчя Жовтня с. Лучинчик в 1992 році був перейменований в колгосп «Дружба», який був реорганізований в КСП «Дружба» с. Лучинчик в 1992 році та на базі якого в 2000 році було створено ТОВ «Злагода». 23 травня 1995 року КСП «Дружба» с. Лучинчик отримало державний акт на право колективної власності на землю. Так як [PERSON] була членом колгоспу, який реорганізований у КСП, пішла на пенсію і як пенсіонерка повинна була бути включена у списки членів КСП, який складений до Державного акту на право колективної власності на землю. Цього зроблено не було, чим порушено право матері на отримання земельної частки (паю). В звязку з наведеним просить винести рішення, яким визнати право [PERSON], яка померла 25 травня 2010 року на земельну частку (пай) у КСП «Дружба». Третя особа на стороні відповідача ПП «Дружба народів» надав суду заяву про розгляд справи у відсутності представника та зазначає, що ПП «Дружба народів» не є правонаступником бувшого КСП «Дружба» с. Лучинчик. Суд, за згодою сторін, ухвалив розглянути справу у відсутності представника третьої особи. В судовому засіданні позивач позов підтримала, пояснивши суду, що з 1944 року по 1983 рік її мати працювала у колгоспі «ім. 40-річчя Жовтня» с. Лучинчик, а після виходу на пенсію продовжила прцювати в радгоспі с. Обухів Мурованокуриловецького району. Так, як мати працювала в колгоспі, то вона має право на земельну частку по КСП «Дружба» с. Лучинчик, який створено на базі бувшого колгоспу. Мати до списку громадян, які мають право на земельну частку, який додається до державного акту не була включена. Просила винести рішення, яким визнати право [PERSON] , яка померла 25 травня 2010 року на земельну частку (пай) у КСП «Дружба» Лучинчецької сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області. Представник відповідача [PERSON] сільської ради - сільський голова [PERSON] позов визнав, пояснивши суду, що [PERSON], яка померла 25 травня 2010 року, працювала з 1944 по 1983 рік в колгоспі ім. 40-річчяч Жовтня с. Лучинчик, який в 1992 році був перейменований в колгосп «Дружба» та в цьому ж році був реорганізований в КСП «Дружба» с. Лучинчик, на базі якого в 2000 році було створено ТОВ «Злагода». 23 травня 1995 року КСП «Дружба » с. Лучинчик було виданий Державний акт на право колективної власності на землю. До списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства «Дружба», який додається до Державного акту, [PERSON] не була включена. Вважає, що вона має право на земельну чстку (пай) в КСП «Дружба » с. Лучинчик так, як раніше працювала в колгоспі ім. 40-річчя Жовтня, який в послідуючому був реформорваний. Представник відповідача ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області [PERSON] позов не визнала, зазначивши суду, що до списку громадян, який додається до Державного акту на право колективної власності на землю включаються члени КСП. Державний акт на право колективної власності на землю видано КСП «Дружба» 23 травня 1995 року. [PERSON] не була членом КСП «Дружба» с. Лучинчик, а отже не має права на земельну частку (пай). Також позивачем пропущено строк позовної давності. Просить в позові відмовити. Судом встановлено такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Із досліджених в судовому засіданні письмових доказів, свідоцтва про смерть (а.с. 7) слідує, що [PERSON] померла 25 травня 2010 року в с. Лучинчик Мурованокуриловецького району. Позивач - [PERSON] є дочкою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, свідоцтвом про шлюб (а.с. 18,19). Трудовою книжкою колгоспника доводиться, що померла [PERSON] з 1944 року по 1983 рік працювала у колгоспі «ім. 40-річчя Жовтня» с. Лучинчик Мурованокуриловецького району Вінницької області (а.с. 8). З довідки [PERSON] сільської ради № 17 від 18.02.2016 року вбачається, що колгосп ім. 40-річчя Жовтня с. Лучинчик перейменовано в колгосп «Дружба» згідно протоколу №1 від 08.02.1992 року. Колгосп «Дружба» реорганізований в КСП «Дружба» згідно протоколу №2 від 06.05.1992 року. В звязку з реорганізацією КСП «Дружба» утворено ТОВ «Злагода» згідно протоколу №1 від 02.02.2000 року (а.с. 10). Довідкою [PERSON] сільської ради № 44 від 19.04.2016 року доводиться, що [PERSON] свідоцтва про право власності на майновий пай та свідоцтва про право на земельну частку (пай) не отримувала (а.с. 16). Довідками [PERSON] сільської ради № 15 та № 16 від 18.02.2016 року стверджується, що КСП «Дружба» с. Лучинчик отримало Державний акт на право колективної власності на землю 23 травня 1995 року та списки громадян до державного акту на право колективної власності формувались і затверджувались КСП « Джружба» (а.с. 9,11). З оглянутого в судовому засіданні Державного акту на право колективної власності на землю серія ВН-ХІІІ № 09 (копія а.с. 45-47) слідує, що Державний акт на право колективної власності на землю видано колективному сільськогосподарському підприємству «Дружба» с. Лучинчик 23 травня 1995 року. До списку громадян, що додається до Державного акту [PERSON] не включена (копія а.с. 48-54). Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши наявні у справі докази, проаналізувавши законодавство України, яким регулюються спірні правовідносини, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав: Судом встановлено, що [PERSON], яка померла 25.05.2010 року у селі Лучинчик Мурованокурилорвецького району Вінницької області, працювала з 1944 по 1983 рік в колгоспі ім. 40-річчя Жовтня [PERSON] сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області. Відповідно доп.2\~Указу Президента України від 08 серпня 1995 року №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям»\~право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Зі змісту даної норми випливає, що право на земельну частку (пай) особа набуває за наявності трьох умов: перебування в членах колективного сільськогосподарського підприємства; отримання цим підприємством державного акта на право колективної власності на землю; включення особи до списку, доданого до цього акта. Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16 квітня 2004 року №7, член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну ділянку (пай) з дня видачі цього акту. Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити права на земельну частку. Аналіз норм чинного законодавства свідчить про те, що право власності на земельну частку (пай) виникає не з часу внесення членів КСП до списків, доданих до державного акту на право колективної власності на землю, перевірки, уточнення і затвердження цих списків, а з моменту передачі державного акту про право колективної власності на землю конкретному сільськогосподарському підприємству, членом якого є особа. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] працювала та була членом колгоспу ім. 40-річчя Жовтня [PERSON] сільської ради Мурованокуриловецького району, трудові відносини припинила у 1983 році. На базі колгоспу « Дружба» с. Лучинчик в 1992 році створено КСП « Дружба» с.Лучинчик Мурованокуриловецького району. 23 травня 1995 року КСП « Дружба» с. Лучинчик Мурованокуриловецького району Вінницької області отримало державний акт на право колективної власності на землю. До списку громадян, які мають право на земельну частку (пай), [PERSON] не була включена, оскільки вона не скористалася своїм правом на отримання безоплатно частки майна, не вчинила ніяких дій, направлених на набуття членства в колективному підприємстві відповідно до\~Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство», а тому право на отримання земельної частки (паю) в неї не виникло. У ч.1\~ст.1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)»\~зазначено, що право на земельну частку (пай) мають колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Частиною 3\~ст.1 цього Закону\~передбачено, що право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Пояснення позивачки, що на момент створення КСП її покійна мати перебувала на пенсії та автоматично стала членом КСП, не відповідають вимогам\~ст.5 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство»\~відповідно до якої членство в підприємстві ґрунтується на праві добровільного вступу до членів підприємства і безперешкодного виходу із складу його членів. Членами підприємства можуть бути громадяни, які досягли 16-річного віку, визнають і виконують його статут. Відповідно до\~ст.19 цього Закону\~трудові відносини членів підприємства регулюються цим Законом і статутом підприємства, а громадян, які працюють за трудовим договором або контрактом за законодавством про працю України. Тобто, без свого волевиявлення [PERSON], яка померла 25.05.2010 року не могла стати членом КСП «Дружба» с. Лучинчик Мурованокуриловецького району Вінницької області, оскільки це порушує принцип добровільності, визначений\~ст.5 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство». Судом встановлено, що [PERSON] не зверталася із заявою про прийняття її до членів КСП, не включена до списків, що додаються до державного акту на право колективної власності на землю, оскільки на дані факти вказує позивач і вони не спростовуються відповідачами. В даному випадку позивачем не надано належних доказів, що її покійна мати [PERSON]Ф, на момент отримання КСП «Дружба» с. Лучинчик Мурованокуриловецького району району Вінницької області державного акту на право колективної власності на землю була членом КСП та була у списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. \~\~\~\~ Згідно зі ст.ст.10,11 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. \~\~\~\~ Відповідно до ч.1\~ст.60 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених\~ст.61 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. \~\~\~\~ Таким чином, суд приходить до висновку, що факт членства [PERSON] у КСП «Дружба» с. Лучинчик Мурованокуриловецького району Вінницької області не доведено, право включення до списків осіб, які мають право на земельну частку (пай) співвласників колективної земельної ділянки є похідним від членства в КСП, за таких умов позов не підлягає задоволенню. Що стосується посилання відповідача - головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, що позивачем пропущено строк позовної даності із звернення до суду із даним позовом, то суд приходить до наступного. \~\~\~\~ Відповідно п.11\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішенні у цивільній справі»\~встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього. \~\~\~\~ Оскільки суд відмовляє у задоволенні заявлених позовних вимог за недоведеністю, тому підстав для застосування позовної давності, про яку заявлено у відповідачем ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області немає. \~\~\~\~

Outcome: dismissed