Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-15 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в особі представника - адвоката Верем`юка Д.А. звернулися до Зарічного районного суду м. Суми з вказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що [PERSON] працює заступником директора з навчальної роботи Сумського вищого училища мистецтв і культури ім. Д.С. Бортнянського. [PERSON] працює викладачем відділу народного інструментального мистецтва Сумського вищого училища мистецтв і культури ім. Д.С. Бортнянського. [PERSON] працює викладачем відділу оркестрових, духових та ударних інструментів Сумського вищого училища мистецтв і культури ім. Д.С. Бортнянського. [PERSON] є директором вказаного навчального закладу. 25 лютого 2019 року на ім`я Голови Сумської обласної державної адміністрації Клочка М.О. надійшов лист №185 від 25 лютого 2019 року з Сумського вищого училища мистецтв і культури ім. Д.С. Бортнянського за підписом директора Гринь Н.М. У вказаному листі викладене прохання до Голови Сумської ОДА наступного змісту: «з метою захисту честі і гідності окремих осіб та навчального закладу в цілому, скласти клопотання перед СБУ, поліцією з метою притягнення до відповідальності заступника директора з навчальної роботи [PERSON] , викладачів Ковальова М.І. та [PERSON] за факти приниження, погроз та наклепів, розміщених в мережі Інтернет, Фейсбуці, UА: Суми та інших ЗМІ, в SMS повідомленнях». Крім того, директор навчального закладу Гринь Н. [PERSON] звертається до голови Сумської ОДА з наступним: «Прошу Вас також зважити на ганебну поведінку заступника директора з навчальної роботи [PERSON] » Також у листі міститься інформація наступного змісту: «В порушення законодавства викладачами училища [PERSON] та [PERSON] було організовано вторгнення представників Правого сектору на чолі з [PERSON] до нашого навчального закладу». Таким чином, директор Сумського вищого училища мистецтв і культури ім. Д.С. Бортнянського Гринь Н.М. розповсюдила інформацію, яка не відповідає дійсності та принижує честь, гідність та ділову репутацію працівників даного, навчального закладу, а саме: заступника директора з навчальної роботи [PERSON] , викладачів Ковальова М.І. та Ященка О.В. З розповсюдженої недостовірної інформації можна зробити висновок, що : заступник директора з навчальної роботи [PERSON] має ганебну поведінку; заступник директора з навчальної роботи [PERSON] , викладачі [PERSON] М [PERSON] та [PERSON] . розміщують в мережі інтернет, Фейсбуці, телеканалі UА: Суми, в інших засобах масової інформації, розсилають смс повідомлення з погрозами та наклепами на осіб та навчальний заклад, в якому працюють, чим їх принижують; викладачі [PERSON] та [PERSON] є організаторами вторгнення представників Правого сектору на закриті внутрішні збори трудового колективу викладачів та співробітників училища, що стало причиною виклику правоохоронних органів. Дана принизлива інформація була розповсюджена в Сумському вищому училищі мистецтв і культури ім. Д.С. Бортнянського з моменту підписання листа директором, проходження відділів реєстрації та надіслання до Сумської ОДА. Крім того, з недостовірною інформацією ознайомилися велика кількість працівників Сумської ОДА: відділ вхідної кореспонденції, канцелярія Голови Сумської ОДА, Голова Сумської ОДА, заступник Голови Сумської ОДА [PERSON] на якого був розписаний лист, керівник апарату Сумської ОДА Живицький [PERSON] , начальник управління взаємодії з правоохоронними органами [PERSON] , працівники управління культури Сумської ОДА, інші особи. Після того, як [PERSON] дізналася про наявність листа до Сумської ОДА, в якому її звинувачують у ганебній поведінці та приниженні навчального закладу, у неї погіршився стан здоров`я і вона змушена проходити відповідне лікування. Крім того, вона одразу повідомила про наявність даного листа викладачів Ковальова М.І. та Ященко О.В. Тому розповсюдження недостовірної інформації щодо незаконної ганебної поведінки позивачів порушує їх особисті немайнові права на повагу до гідності та честі. Протиправна поведінка та неправомірні (незаконні) дії директора Сумського вищого училища мистецтв і культури ім. Д.С. Бортнянського заподіяли позивачам моральної шкоди - втрати немайнового характеру внаслідок приниження їх честі, гідності і ділової репутації, ускладнення подальшого активного громадсько-професійного життя та стосунків із керівництвом, колегами та студентами училища, унаслідок створення негативної думки та суттєвого зниження рівня оцінки особистості позивачів з боку суспільства. Внаслідок цього позивачам була заподіяна моральна шкода, яка знайшла своє вираження в глибоких душевних стражданнях та важких моральних переживаннях, втраті душевного спокою, а також у негативних внутрішніх змінах, які проявляються у формі страху за подальше професійне життя та репутацію, суму та журби з-за створення негативного ставлення суспільства до позивачів, смутку, сорому, приниження та інших негативних психічних реакцій. Внаслідок розповсюдження негативної інформації погіршився стан здоров`я позивачів. [PERSON] змушена була звернутися до неврологічного відділення Республіканської клінічної лікарні Міністерства охорони здоров`я України. Лікарі вказаної лікарні поставили їй наступний діагноз: гострий гіпертонічний стан на фоні змінної емоційно-стресової реакції, наслідком чого проявили себе інші недуги позивачки. [PERSON] та [PERSON] зверталися за медичною допомогою до лікаря невролога Медичного центру «Еледія» НВП «Бестінвест», який поставив їм діагноз гостра реакція на стрес та призначив відповідне лікування. Таким чином позивачам завдана моральна шкода, яка виражається в наступному: - у душевних стражданнях, понесених у зв`язку з протиправною поведінкою щодо них. Позивачі, після ознайомлення з листом відповідачів, перенесли значний стрес, який був завданий розповсюдженням принизлової інформації. Думки про можливі наслідки від розповсюдження клевети, про публічне приниження в очах оточуючих, знайомих завдали істотний урон їх психіці. Після надіслання листа позивачі стали об`єктом спостереження і обговорення значної кількості людей. На цей час вони втратили нормальний сон, не можуть обходитися без заспокійливого і снодійного, переносять сильний психоемоційний стрес, перебувають в стані ситуаційного неврозу та стресу, що підтверджується висновками неврологів медичних установ. Розповсюдження недостовірної інформації вибило позивачів зі звичного укладу життя, спілкування з оточуючими, друзями. Вони змушені відповідати на принизливі запитання знайомих про обставини їх поведінки. Також вони змушені були лікуватися, звертатися до юристів та суду. На сьогодні вони не відновилися після перенесеного стресу. Це ще посилює їх страждання; - у фізичному болю та стражданнях, яких вони зазнали і продовжують зазнавати внаслідок ушкодження їх здоров`я. Позивачі змушені проходити неодноразові обстеження, лікування, щоб позбутися головних болей та інших негативних наслідків розладу їх психіки. Позивачам знадобиться значний час для відновлення душевної рівноваги, нормальної життєдіяльності. Всі ці обставини вимагають від позивачів значних зусиль по подоланню виниклих труднощів зміненого способу життя, завдають значних моральних страждань. З огляду на викладені обставини, мінімальний розмір відшкодування моральної шкоди від душевних страждань та фізичному болю, понесених у зв`язку з протиправною поведінкою щодо них, має складати 75 000, 00 грн. на кожного. Проаналізувавши зазначену в листі інформацію, яку позивачі вважають неправдивою та недостовірною, можна стверджувати, що ця інформація, враховуючи характер використання мовних засобів, побудову текстів звернень та взаємозв`язок їх частин, не є у даному випадку оціночними судженнями з приводу тих обставин, що відбувалися. Крім того, лист відповідачів був адресований органам, не компетентним проводити перевірку вказаної в них інформації, а інформація містила завідомо неправдиві відомості. Звертаючись з даним листом, відповідачі не реалізовували своє право на звернення, гарантоване ст.40 Конституції України, оскільки вказана у листі інформація була спрямована на приниження честі, гідності, ділової репутації позивачів. Сумська ОДА повідомлялася відповідачами з метою доведення таких неправдивих відомостей до громадськості та окремих громадян, а не з метою їх перевірки посадовими особами, які крім іншого не уповноважені на це законом. Посилаючись на вказані обставини, позивачі просять визнати недостовірною інформацію, розповсюджену відповідачами у листі № 185 від 25 лютого 2019 року на адресу Голови Сумської обласної державної адміністрації, а саме: «В порушення законодавства викладачами училища [PERSON] та [PERSON] було організовано вторгнення представників Правого сектору на чолі з [PERSON] до нашого навчального закладу», «з метою захисту честі і гідності окремих осіб та навчального закладу в цілому, скласти клопотання перед СБУ, поліцією з метою притягнення до відповідальності заступника директора з навчальної роботи [PERSON] , викладачів Ковальова М.І. та [PERSON] за факти приниження, погроз та наклепів, розміщених в мережі Інтернет, Фейсбуці,UА: Суми та інших ЗМІ, в SMS повідомленнях», «Прошу Вас також зважити на ганебну поведінку заступника директора з навчальної роботи [PERSON] », зобов`язати відповідачів протягом 15 календарних днів, з дня набрання рішення суду законної сили, спростувати поширену ними інформацію у такий самий спосіб як вона була поширена, а саме шляхом направлення на адресу Голови Сумської обласної державної адміністрації листа зі спростуванням недостовірної інформації такого змісту: «Спростування. Рішенням Зарічного районного суду м. Суми відомості, що наведені у листі №185 від 25.02.2019 року на адресу Голови Сумської обласної державної адміністрації визнані недостовірними, зокрема, не відповідає дійсності наступна інформація: «В порушення законодавства викладачами училища [PERSON] та [PERSON] було організовано вторгнення представників Правого сектору на чолі з [PERSON] до нашого навчального закладу», «з метою захисту честі і гідності окремих осіб та навчального закладу в цілому, скласти клопотання перед СБУ, поліцією з метою притягнення до відповідальності заступника директора з навчальної роботи [PERSON] , викладачів Ковальова М.І. та [PERSON] за факти приниження, погроз та наклепів, розміщених в мережі Інтернет, Фейсбуці,UА: Суми та інших ЗМІ, в SMS повідомленнях», «Прошу Вас також зважити на ганебну поведінку заступника директора з навчальної роботи [PERSON] »; стягнути в солідарному порядку на користь [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] 75000 грн. у відшкодування моральної шкоди кожному. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 28 березня 2019 року позовну заяву залишено без руху, позивачам надано строк для усунення недоліків. 02 квітня 2019 року представником позивачів надано суду документи на виконання ухвали суду від 28 березня 2019 року. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 09 квітня 2019 року відкрито провадження у вказаній справі, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 02 липня 2019 року. 02 травня 2019 року від представника відповідача [PERSON] адвоката Страшок Є.В. надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що згідно з рішенням Сумської обласної ради від 24 листопада 2017 року «Про укладення контракту з директором «Сумське вище училище мистецтв і культури ім. Д.С. Бортнянського» комунального вищого навчального закладу Сумської обласної ради [PERSON] » [PERSON] призначена на посаду директора «Сумське вище училище мистецтв і культури ім. Д. С. Бортнянського» комунального вищого навчального закладу Сумської обласної ради з 24 листопада 2017 року з укладенням контракту терміном на п`ять років. Відповідно до пункту 1.6. контракту від 24 листопада 2017 року керівник ( [PERSON] ) здійснює безпосереднє управління діяльністю вищого навчального закладу та є представником вищого навчального закладу у відносинах з державними органами, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами і діє без довіреності в межах наданих повноважень. Пунктом 1.7. контракту передбачено, що керівник відповідає перед Власником за виконання обов`язків, передбачених цим контрактом, статутом Закладу, а також законодавством України. На засіданні адміністративно-методичної ради «Сумського вищого училища мистецтв і культури ім. Д.С. Бортнянського» комунального вищого навчального закладу Сумської обласної ради 14 лютого 2019 року був оголошений порядок денний закритих внутрішніх зборів трудового колективу викладачів та співробітників, запланованих на 15 лютого 2019 року. Планувалось розглянути питання «Про неадекватну поведінку, погрози окремим членам колективу та розповсюдження недостовірної інформації в інтернеті та в засобах масової інформації викладачами [PERSON] та [PERSON] » Підставою розгляду даного питання стали неприйнятна поведінка зазначених працівників по відношенню до колективу та директора і незрозумілі погрози з їх сторони, що підтверджується актом комісії у складі: заслуженого працівника культури України [PERSON] , заслуженого працівника культури України [PERSON] , викладача відділу хореографії [PERSON] , якими засвідчено факт того, що під час проведення V Міжнародного фестивалю-конкурсу оркестрів, інструментальних ансамблів і мажореток «Яскрава Симфонія Прикарпаття» у місті [PERSON] знаходився у нетверезому стані, ображав та погрожував [PERSON] в присутності студентів. 15 лютого 2019 року о 13.50 годині до училища зайшли невідомі люди і, незважаючи на заперечення чергового вахтера, одягнені, з відеокамерою піднялись до актової зали, на 4 поверх, де зібрались на збори 250 осіб. Керівництво закладу в даній ситуації припустило, що ці люди прийшли здійснити терористичний акт або рейдерське захоплення приміщення навчального закладу, де знаходяться неповнолітні (діти віком від 6 років в секторі педагогічної практики та неповнолітні студенти ). Найактивніший з людей сказав, що він депутат обласної ради - [PERSON] , тоді сказав, що він помічник депутата (посвідчення не надав), а потім пред`явив посвідчення позаштатного кореспондента газети «Сумщина». Інші люди посвідчень не мали. Згодом з`ясувалось, що вони представники «Правового сектору». Зазначені люди почали звинувачувати [PERSON] щодо виїздів до Російської Федерації з гастролями та концертами, принижували її честь, гідність та вели себе зухвало. За свідченнями одного з працівників, саме [PERSON] та [PERSON] привели цих невідомих осіб на закриті внутрішні збори трудового колективу викладачів та співробітників 15 лютого 2019 року. Зазначає, що відповідно до пункту 3 статті 31 Закону України «Про освіту», політичні партії (об`єднання) не мають право втручатися в освітню діяльність закладів освіти. Листом від 25 лютого 2019 року № 185 керівник освітнього закладу [PERSON] звернулась до Голови Сумської обласної державної адміністрації з проханням: заборонити втручання сторонніх осіб у навчальний процес та життя єдиного в області мистецького навчального закладу; з метою захисту честі і гідності окремих осіб та навчального закладу в цілому, скласти клопотання перед СБУ, поліцією з метою притягнення [PERSON] , викладачів Ковальова М.І. та [PERSON] за факти приниження, погроз та наклепів, розміщених в мережі Інтернет, Фейсбуці, ЮА: Суми та інших ЗМІ, в СМС повідомленнях. Листом від 04 березня 2019 року № 207 було направлено звернення з таким же проханням до начальника обласного управління поліції в Сумській області. [PERSON] , як директор Комунального вищого навчального закладу Сумської обласної ради «Сумське вище училище мистецтв і культури ім. Д.С. Бортнянського», в якому навчаються неповнолітні діти, повинна була звернутися до відповідних органів та організацій з метою їх інформування, попередження повторних вторгнень і необхідністю розібратись у даній ситуації й притягнення винних осіб, у разі доведення їх провини. У листах були зазначені усі відомі факти з метою їх перевірки. Ніяких фактів протиправної та неправомірної (незаконної) поведінки відповідачки у позовній заяві не зазначено. Причинно-наслідковий зв`язок між діями [PERSON] та станом здоров`я позивачів нічим не підтверджений. зазначає, що вищезазначена інформація не висвітлювалась в засобах масової інформації, честь, гідність та ділова репутація позивачів не принижувались. Листи направлялись у визначеному порядку і їх зміст не розповсюджувався відповідачем. Завдання моральної шкоди позивачам у позовній заяві не обґрунтовано, тому просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Крім того, відповідно до статті 26 Закону України «Про освіту» «Керівник закладу освіти здійснює безпосереднє управління закладом і несе відповідальність за освітню, фінансово-господарську та іншу діяльність закладу освіти. Керівник є представником закладу освіти у відносинах з державними органами, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами і діє без довіреності в межах повноважень, передбачених законом та установчими документами закладу освіти.» Частиною 3 цієї ж статті передбачено, що керівник «забезпечує створення у закладі освіти безпечного освітнього середовища, вільного від насильства та булінгу (цькування)», тому звернення до правоохоронних органів та голови Сумської обласної державної адміністрації було її обов`язком як керівника закладу. Відповідачка не діяла у власних інтересах чи як громадянка України, її дії були спрямовані на підтримання безпеки під час освітнього процесу та були її обов`язком (а.с. 89-91). 06 травня 2019 року від «Сумського вищого училища мистецтв і культури ім. Д.С. Бортнянського» комунального вищого навчального закладу Сумської обласної ради надійшов відзив на позов, в яких висловлюються заперечення проти заявленого позову аналогічно відзиву на позовну заяву [PERSON] (а.с. 113-117). Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 02 липня 2019 року закрито підготовче судове засідання, справу призначено до розгляду на 02 жовтня 2019 року о 10 год. 00хв. 02 жовтня 2019 року у зв`язку з закінченням процесуального часу, протокольною ухвалою суду по справі оголошено перерву до 26 грудня 2019 року. 26 грудня 2019 року допитано свідка [PERSON] , у зв`язку з неявкою в судове засідання свідка з поважних причин, протокольною ухвалою суду по справі оголошено перерву до 03 березня 2020 року. В судовому засіданні 03 березня 2020 року допитано свідка [PERSON] , представник позивачів [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі, представники відповідачів Страшок [PERSON] , [PERSON] В.О. вимоги позивачів не визнають, просять суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про час і місце судового розгляду повідомлені належним чином. Суд, заслухавши осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 24 листопада 2017 року рішенням Сумської обласної ради Гринь Н.М. призначено на посаду директора Сумського вищого училища мистецтв і культури ім. Д.С. Бортнянського комунального вищого навчального закладу Сумської обласної ради з 24 листопада 2017 року з укладенням контракту терміном на п`ять років: з 24 листопада 2017 року до 23 листопада 2022 року (а.с.96). З витягу з протоколу засідання адміністративно-методичної ради №4 від 14 лютого 2019 року Сумського вищого училища мистецтв і культури ім. Д.С.Бортнянського комунального вищого навчального закладу Сумської обласної ради вбачається, що були заплановані закриті внутрішніх зборів трудового колективу викладачів та співробітників училища 15 лютого 2019 року о 14 год.00 хв. з таким порядком денним: 1. Організація проведення виїзних курсів підвищення кваліфікації Київською національною академією керівних кадрів культури і мистецтв для викладачів училища. 2. Розгляд питання щодо правил внутрішнього трудового розпорядку в училищі. 3. Підтримка належного рівня санітарно-гігієнічного стану приміщень навчальних корпусів та гуртожитку. 4. Про неадекватну поведінку, погрози окремим членам колективу та розповсюдження недостовірної інформації в інтернеті та в засобах масової інформації викладачами [PERSON] та [PERSON] . 5. Відкрите спілкування директора училища з колективом викладачів та співробітників училища (а.с. 97). 25 лютого 2019 року на ім`я Голови Сумської обласної державної адміністрації Клочка М.О. надійшов лист №185 від 25 лютого 2019 року з Сумського вищого училища мистецтв і культури ім. Д.С. Бортнянського за підписом директора Гринь Н.М., у якому зазначено: «Відповідно до діючого законодавства, одним з принципів освіти в Україні є її незалежність від політичних партій, громадських і релігійних організацій. Відповідно до статті 31 Закону України «Про освіту», політичні партії (об`єднання) не мають права втручатися в освітню діяльність закладів освіти. 15.02.2019 року о 14-00 в училищі, відповідно до рішення адміністративно-методичної ради, були призначені закриті внутрішні збори трудового колективу викладачів та співробітників. В порушення законодавства викладачами училища [PERSON] та [PERSON] було організовано вторгнення представників Правого сектору на чолі з [PERSON] до нашого навчального закладу. [PERSON] представився депутатом Сумської обласної ради, потім помічником, а потім пред`явив посвідчення кореспондента газети «Сумщина». Інші люди, які зайшли до зали одягненими, не мали ніяких посвідчень. Вони сказали, що мають право заходити в будь-який заклад. Попередньо зі мною це питання не було погоджене. Крім того, без дозволу, все знімалось на відеокамеру. Ці люди поводили себе зухвало, нахабно, принижували мене, членів колективу і пред`являли звинувачення, що ми з «гастролями» їздимо до Російської Федерації. Це не відповідає дійсності. Зважаючи на те, що в навчальному закладі знаходились неповнолітні студенти, а в залі на збори зібрались 250 осіб, ми вимушені були викликати поліцію та СБУ, які розібрались у ситуації та вивели сторонніх з училища. Прошу Вас також зважити на ганебну поведінку заступника директора з навчальної роботи [PERSON] (факти викладені у колективному зверненні до Вас викладачів та співробітників). [PERSON] ! Звертаємось до Вас з проханням: - заборонити втручання сторонніх осіб у навчальний процес та життя єдиного в області мистецького навчального закладу; - з метою захисту честі і гідності окремих осіб та навчального закладу в цілому, скласти клопотання, перед СБУ, поліцією з метою притягнення до відповідальності заступника директора з навчальної роботи [PERSON] , викладачів Ковальова М.І. та [PERSON] О [PERSON] В, за факти приниження, погроз та наклепів, розміщених в мережі Інтсрнет, Фейсбуці, UА: Суми та інших ЗМІ, в SMS повідомленнях» (а.с. 31). На вказаний лист Сумська обласна державна адміністрація надала директору комунального вищого навчального закладу Сумського вищого училища мистецтв і культури ім. Д.С. Бортнянського Н.Гринь відповідь наступного змісту: «На лист комунального вищого навчального закладу Сумської обласної ради «Сумське више училище мистецтв і культури ім. Д.С. Бортнянського» від 25.02.2019 №185 (далі-лист) щодо можливих правопорушень чинного законодавства України відносно Вас та членів очолюваного Вами колективу повідомляємо, що Сумська обласна державна адміністрація направила відповідні листи до Головного управління Національної поліції в Сумській області та Управління Служби безпеки України в Сумській області, з метою надання правової оцінку фактам, що зазначені у листі та за наявності підстав, вжиття відповідних заходів реагування. Про проведену роботу Вас буде повідомлено додатково вищезазначеними управліннями» (а.с. 98). 04 березня 2019 року директор комунального вищого навчального закладу Сумського вищого училища мистецтв і культури ім. Д.С. Бортнянського Гринь Н.М. звернулась до начальника обласного управління поліції в Сумській області Лушпієнка М.М. з заявою, в якій просила заборонити втручання сторонніх осіб (« [INFO] ») у навчальний процес та життя єдиного в області мистецького навчального закладу;з метою захисту честі і гідності окремих осіб та навчального закладу в цілому, притягнути до відповідальності викладачів училища [PERSON] та [PERSON] за факти приниження, погроз та наклепів, розміщених в мережі Інтернет, Фейсбуці, в засобах масової інформації, в СМС повідомленнях, про що є роздруковані скрін-шоти (а.с.95). Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є викладачем Сумського вищого училища ім. Бортнянського. 15 лютого 2019 року на 14-00 годину призначили виробничі збори колективу. Десь о 13-45 год. вона побачила, що від автостоянки стадіону йшла група осіб ворожнечого виду. Вони підійшли до [PERSON] та [PERSON] . Багато людей було, але вони підійшли саме до них. Спочатку вона піднялась на 4 поверх, потім спустилась на 1 поверх. Перед вахтером стояли Ковальов і ці люди, і той намагався переконати, щоб вона пропустила їх до училища. Потім вона піднялася до зали, де побачила, що ці люди вже в залі, і чекають початку зборів. Зайшла дирекція училища, потім ці люди та дирекція училища вийшли до холу. Вона теж вийшла. Вона там побачила, що деякі з цих людей знімають розмову на відеокамеру і вони стверджували, що можуть зайти куди захочуть, відмовлялися виходити. Свідок також пояснила, що в училищі багато неповнолітніх дітей, і кого завгодно до училища не пускають. Їй не відомо з яким наміром ті люди прийшли на збори. Поведінка була у них агресивна, вона по вигляду на рівні відчуттів, по виразу обличчя це зрозуміла. В училищі вони кричали, принижували [PERSON] Дирекція попросила покинути збори, на що група осіб не відповіла. Говорили, про громадський контроль. Потім були викликані працівники поліції. Поліція попросила їх залишити приміщення училища, і вони вийшли. Після цього було оголошено, що збори не будуть проводитися. Свідок також пояснила, що їй відомо, що у вересні минулого року [PERSON] написав скаргу у вищестоящий орган, в якому написав, що вся робота в училищі розбалансована, розклади не затверджено, викладачі не працюють. Вони всі були шоковані і підписали звернення на спростування цього, оскільки в училищі створені всі умови як творчі, так і психологічні. Директор з усіма було доброзичлива, щира, намагалася допомогти. Вони вважали необхідним захистити честь училища від наклепу і підписали звернення. Періодично в учительській з`являлися звинувачення, що студенти і викладачі їздять на гастролі до РФ, що не відповідає українській позиції, що не відповідає дійсності. Також в інтернеті розміщені ролики, де [PERSON] безпідставно звинувачував [PERSON] в корупції. Також у Фейсбуці на сторінці [PERSON] були різні наклепи, фотошоп фотографії [PERSON] і на телебаченні був сюжет. Ковальов збирав пресконференції, де виступав з цими обвинуваченнями. [PERSON] разом з [PERSON] висловлював [PERSON] погрози і безпідставні обвинувачення. Тому вони вважали, що якісь вищестоящі органи повинні захистити училище. Звернення до обласної адміністрації написали, бо це єдиний в області заклад, який мав якось посприяти. Звернення підписало більшість викладачів, вони просили захистити училище від брехні, від наклепів щодо виступів на телебаченні тощо. Свідок вказала, що люди, що з`явилися на збори, вели себе дуже некоректно. Це були невідомі люди, лише одна людина говорила, що він є депутатом районної чи обласної ради. Інші особи не говорили. Також мав місце випадок, коли [PERSON] - заступник директора з навчальної роботи, пішла на лікарняний, та заблокувала комп`ютер, не хотіла розблоковувати. Училище не могло працювати із-за заблокованого комп`ютера. Свідок [PERSON] суду пояснив, що він займає посаду заступника начальника Сумської державної адміністрації. Листів таких було декілька, він проводив прийом громадян і в т.ч. [PERSON] Про конфлікт йому було відомо від [PERSON] . Вона скаржилася, що не дуже добрі стосунки, він пропонував вирішити мирним шляхом. Був лист, який було зареєстровано в канцелярії і переданий йому. Це не був секретний лист. З позивачами знайомий за родом діяльності, оскільки за розподілом його обов`язків він координує роботу галузі культури, це було на той час, а тому лист було на нього розписано. Він не пам`ятає про те, щоб цей лист десь публікувався. Також пояснив, що адміністрація не має компетенції клопотати перед СБУ з метою притягнення до відповідальності, але вони можуть переадресувати. Вказаний лист розглядався в контексті Закону України «Про звернення громадян» . Зазначив, що вони відреагували на прохання і направили у відповідні органи. Повноважень втручатися не має. Інформація щодо вхідної документації не є закритою, якщо немає грифу «секретно», «цілком таємно». Тоді він курував галузь освіти: звітування, підвищення рівня роботи, підготовка заходів, тощо. Грінь зверталася з питань відсутності людського порозуміння. Про приниження, наклепи доказів не надавалось. Юридична особа має право звернутися зі зверненням відповідно до вимог закону України «Про звернення громадян». Директор просила взяти до відому поведінку заступника директора. Він розцінив, що це стосується етики поведінки посадової особи, провів бесіду з громадянами, які були названі у листі, вони дали усні пояснення. Кожна з осіб заперечувала викладені обставини. Ним було зроблено усне попередження [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до частини четвертої\~статті 32\~Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації. Згідно зі\~статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, частин другої, третьої\~статті 34\~Конституції України кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Здійснення цих свобод, оскільки воно пов`язане з обов`язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві, зокрема, для захисту репутації чи прав інших осіб. За правилами частини першої\~статті 68\~Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися\~Конституції України\~та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Частиною першою\~статті 201 ЦК України\~передбачено, що особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, зокрема, честь, гідність і ділова репутація. Відповідно до\~статті 297 ЦК України\~кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Згідно зі\~статтею 299 ЦК України\~фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації. Під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної істоти. З честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах суспільства, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло. Під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків. Під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб-підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин. Позови про захист гідності, честі чи ділової репутації має право пред`явити, зокрема, фізична особа в разі поширення про неї недостовірної інформації, що порушує її особисті немайнові права. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації (частина перша\~статті 277 ЦК України). Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суд повинен визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи вона є фактичним твердженням чи оціночним судженням. Згідно із частиною другою\~статті 30\~Закону\~України «Про\~інформацію» оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Таким чином, відповідно до\~статті 277 ЦК\~предметом судового захисту не можуть бути оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які як вираження суб`єктивної думки і поглядів відповідача не можна перевірити щодо їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції (зокрема, пункту 46 рішення від 08 липня 1986 року в справі «Лінгенс проти Австрії»). Згідно із частинами четвертою, сьомою\~статті 277 ЦК України\~спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена. З роз`яснень, викладених у п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» №1 від 27 лютого 2009\~\~року (далі Постанова Пленуму ВСУ), вбачається, що позови про захист гідності, честі чи ділової репутації вправі пред`явити фізична особа у разі поширення про неї недостовірної інформації, яка порушує її особисті немайнові права, а також інші заінтересовані особи (зокрема, члени її сім`ї, родичі), якщо така інформація прямо чи опосередковано порушує їхні особисті немайнові права. Зі змісту ст. 297 ЦК України вбачається, що кожен має право на повагу до його честі та гідності. Гідність та честь фізичної особи є недоторканими. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Відповідно до ст. 299 ЦК України фізична особа має право на недоторканість своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації. У п. 15 постанови Пленуму ВСУ роз`яснено, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову про захист честі, гідності, ділової репутації, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Також, поширенням інформації є вивішування (демонстрація) в громадських місцях плакатів, гасел, інших творів, а також розповсюдження серед людей листівок, що за своїм змістом або формою порочать гідність, честь фізичної особи або ділової репутації фізичної та юридичної особи. За п. 19 Постанови Пленуму ВСУ, вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Згідно ч. 2 ст. 30 Закону України\~«Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. З роз`яснень викладених у п. 16 Постанови Пленуму ВСУ вбачається, що відповідно до статті 40\~Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк. Суди повинні мати на увазі, що у випадку, коли особа звертається до зазначених органів із заявою, в якій міститься та чи інша інформація, і в разі, якщо цей орган компетентний перевірити таку інформацію та надати відповідь, проте в ході перевірки інформація не знайшла свого підтвердження, вказана обставина не може сама по собі бути підставою для задоволення позову, оскільки у такому випадку мала місце реалізація особою конституційного права, передбаченого\~\~статтею 40 Конституції, а не поширення недостовірної інформації. Таким чином, з вищевикладеного вбачається, що [PERSON] як директор «Сумське вище\~училище мистецтв\~і культури\~ім.\~Д.С.\~Бортнянського» комунального\~вищого навчального\~закладу Сумської\~обласної ради реалізувала право, передбачене ст. 40 Конституції України на звернення. Положеннями цієї статті визначено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні\~\~письмові звернення або особисто звертатись до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових та службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення та дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк. Не дивлячись на те, що викладене в листі від 25 лютого 2019 року звернення було адресоване некомпентному органу, який має перевіряти висловлені факти, - Сумській обласній державній адміністрації, таке звернення фактично містить заяву про необхідність реагування правоохоронних органів на події, які відбулися в навчальному закладі 15 лютого 2019 року, до яких, на думку ініціатора звернення, причетні позивачі [PERSON] та [PERSON] , а також фактів приниження, приниження, погроз та наклепів, розміщених в мережі Інтернет, Фейсбуці,UА: Суми та інших ЗМІ, в SMS повідомленнях. Під час судового розгляду встановлено, що обставини, повідомлені в судовому засіданні свідком [PERSON] , могли справити враження про причетність до запрошення сторонніх осіб на закриті збори колективу навчального закладу позивачів [PERSON] та [PERSON] . Поширена у листі інформація про те, що викладачі [PERSON] та [PERSON] є організаторами вторгнення представників Правого сектору на закриті внутрішні збори трудового колективу викладачів та співробітників училища позивачі вважають принизливою, однак вона не виходить за рамки суспільної моралі. Інформацію висловлено у формі, яка не принижує гідність, честь чи ділову репутацію, не носить характеру завідомо неправдивих відомостей, не є розповсюдженням завідомо неправдивої інформації. Метою направлення оскаржуваного листа був захист прав та інтересів навчального закладу, зокрема у спосіб доведення до відома Сумської обласної державної адміністрації інформації про звернення до правоохоронних з заявою про можливе вчинення кримінального правопорушення. Висловлення в\~листі від\~25\~лютого 2019\~року щодо\~«ганебної по\~віденки» позивачки\~ [PERSON] \~є оціночним\~судженням,\~які відображають\~оцінку дій\~позивачки,\~хоча і\~не розкриваючи\~її суті,\~а тому\~не підлягає\~спростуванню та\~доведенню його\~правдивості. З огляду на викладене, надісланий Сумським вищим училищем мистецтв і культури ім. Д.СА. Бортнянського за підписом [PERSON] лист 25 лютого 2019року на ім`я голови Сумської обласної державної адміністрації Клочка М.О. та викладену в ній інформацію не можна вважати поширенням відомостей, які порочать честь, гідність та ділову репутацію позивачів. Відповідно до ч. 2\~ст. 23 ЦК України\~моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до пункту 9\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4\~«Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»\~розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Підчас розгляду справи не було доведено наявність складу правопорушення, що може бути підставою для задоволення позову в частині захисту гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації позивачів, а тому суд не вбачає підстав, в розумінні положень\~ст. 23 ЦК України, вважати, що дії відповідачів спричинили позивачам моральну шкоду. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позов про захист честі, гідності, ділової репутації [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] не обґрунтований та не підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed