Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-21 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом про стягнення заборгованості, покликаючись на те, що 01 листопада 2016 року вона позичила відповідачу гроші в сумі 204000,00 грн., що еквівалентно 8000,00 доларів США, які відповідач зобов`язувався повернути до 01 листопада 2017 року. Проте відповідач у встановлені строки борг не повернула. Борг досі відповідачем не повернуто, а тому просить стягнути з відповідача на її користь 215920,00 грн. боргу, 28051,20 грн. інфляційних втрат та 8571,73 грн. 3% річних. Позивач в судове засідання не з`явилася, хоча належно повідомлена про час та місце слухання справи, наслідки неявки, а тому згідно ст. 223 ЦПК України, суд вважає, що справу можна слухати у її відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов`язки та взаємовідносини сторін. Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча належно повідомлена про час та місце слухання справи, наслідки неявки, проте у ході розгляду справи у судових засіданнях позов визнала повністю, не заперечувала щодо основної суми боргу та розрахунків інфляційних втрат та 3% річних, здійснених позивачем, а тому згідно ст. 223 ЦПК України, суд вважає, що справу можна слухати у її відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов`язки та взаємовідносини сторін. У зв`язку із здійсненням розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши докази, наявні у матеріалах заяви суд вважає, що позов слід задовольнити повністю. Судом встановлено, що 01 листопада 2016 року [PERSON] позичила відповідачу [PERSON] гроші в сумі 204000,00 грн., що еквівалентно 8000,00 доларів США, які відповідач зобов`язувалася повернути до 01 листопада 2017 року, що стверджується договором позики від 01 листопада 2016 року. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно з ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Враховуючи наведене, внаслідок порушення відповідачем [PERSON] зазначених умов закону та договору, суд вважає, що з [PERSON] слід стягнути на користь позивача [PERSON] 215920,00 грн. боргу за договором позики від 01 листопада 2016 року. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.\~Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи наведене, оскільки відповідач [PERSON] не виконала свого зобов`язання та не повернула позивачу [PERSON] суму позики, суд вважає, що з відповідача слід стягнути 28051,20 грн. інфляційних втрат, 8571,73 грн. 3% річних за прострочення грошового зобов`язання за період з 01 листопада 2017 року по 26 лютого 2019 року. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє повне ствердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення. Також, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Отже, суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивача 2525,43 грн. судового збору.

Outcome: approved