Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача грошових коштів за договором позики у сумі 19505,00 грн. В заяві зазначив, що 06 серпня 2014 року позивач передав, а відповідач прийняв у борг та зобовязався повернути через три місяці 18800,00 грн. 13 серпня 2014 року сторони уклали зазначений правочин в простій письмовій формі. До теперішнього часу відповідач суму боргу не повернув. Таким чином, взяті на себе зобов'язання [PERSON] не виконав, в зв'язку з чим позивач просить стягнути з відповідача на його користь 19505,00 грн., яка складається з наступного: 18800,00 грн. сума боргу, 705,00 грн. - 3 % річних. Крім того, позивач просить стягнути 2000,00 грн. в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди, яку пояснює психологічними переживаннями з приводу невиконання відповідачем взятих на себе зобов'язань. Емоційний дискомфорт відбивається на його фізичному здоров'ї. Крім зазначеної суми позивач просить стягнути витрати по сплаті судового збору в сумі 551,20 грн.. В судове засідання позивач не зявився, надавши письмове звернення, яке містить прохання про задоволення позову, розгляд справи без його участі, а також згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді справи. За вказаних обставин суд знаходить за можливе вирішення справи у відсутність позивача. Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, до суду не зявився з невідомих причин. Заперечень проти позову не надав. За згаданих обставин зі згоди позивачки, висловленої у письмовій заяві, суд у відповідності до ст. 224 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Зясувавши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд доходить висновку про обґрунтованість вимог та необхідність їх задоволення, виходячи з таких міркувань. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і закону, а згідно із ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. В силу ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно наданій судові розписці від 13.08.2014 року відповідач отримав у позивача в позику 18800,00 грн., які зобовязався повернути через три місяці, що обєктивно підтверджує правовідносини, які виникли між сторонами. Зазначені докази є належними і допустимими, оскільки сторонами дотримані вимоги закону до форми договору позики при його укладенні. Вирішуючи позов в частині вимог про стягнення моральної шкоди, суд знаходить відповідні вимоги ґрунтовними, такими, що випливають з емоційних переживань позивача в звязку з протиправними діями відповідача. Судовий збір, попередньо сплачений позивачем, у відповідності до правил цивільного процесуального законодавства має бути стягнутий з відповідачки на його користь.

Outcome: approved