Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеною позовною заявою до [PERSON] (далі Відповідач) та просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, який було укладено 06 червня 2009 року та зареєстровано у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Городищенського районного управляння юстиції Черкаської області, актовий запис № 35, а також стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 1 000,00 гривень, на кожну дитину окремо, щомісячно до їх повноліття. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує на те, що перебуває у шлюбних відносинах з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей. Спільним подружнім життям проживали до 2015 року. Причиною розпаду сім'ї стало те, що при вирішенні різних сімейних питань вони з відповідачем не приходили до спільної згоди, на підставі чого виникали часті сварки, втрачено почуття кохання і взаєморозуміння, а тому позивач просить шлюб розірвати. Крім того, оскільки на даний час вони з відповідачем проживають окремо і неповнолітні діти проживають разом з нею, а в даний час коштів, щоб забезпечити всі потреби дитини не вистачає, позивач наполягає на стягненні з відповідача аліментів на її користь на утримання дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 1 000,00 гривень, на кожну дитину окремо, щомісячно до їх повноліття, беручи до уваги те, що відповідач працездатний, стан здоров'я його задовільний, тобто в нього є всі можливості надавати матеріальну допомогу дітям. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, до початку судового засідання, через канцелярію суду подала письмову заяву, в якій просить розглядати справу без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, до початку судового засідання надав через канцелярію суду письмову заяву, в якій позов визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу та стягнення аліментів, просить справу розглядати за його відсутності. Відповідно до ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, вислухавши думку сторін, оцінивши всі докази у сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до розяснень, даних у п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 р. Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей, і з цією метою суд повинен уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя. Як встановлено судом, згідно матеріалів справи, свідоцтва про одруження серії І-СР № 053372, шлюб між сторонами зареєстровано 06 червня 2009 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Городищенського районного управляння юстиції Черкаської області, актовий запис № 35 (а.с.6). Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають наміру зберігати шлюб. Шлюб сторін розпався остаточно, носить формальний характер, відновити подружні стосунки неможливо. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу. Крім того, відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Як вказано в ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 СК України. Згідно ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як встановлено судом, від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-СР № 129327 та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-СР № 153967, де в графі батько зазначено [PERSON] (а.с.7-8). Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, причому обов'язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків. Проживання батьків окремо від дитини не звільняє їх від обов'язків щодо дитини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Виконання передбачених ст. 150 СК України обов'язків батьків щодо виховання та розвитку дитини, пов'язане з належним утриманням дитини, від якого залежить забезпечення умов для розвитку дитини здоровою як фізично так і духовно. Тому, визначений на законодавчому рівні прожитковий мінімум для дитини певного віку має забезпечуватись насамперед батьками дитини. Позивач сама не може утримувати дитину та нести одноособово витрати пов'язані з її вихованням, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, що відповідає вимогам закріпленим ч. 1 ст.191 СК України. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, при викладених вище обставинах та враховуючи те, що відповідач позов визнав в повному обсязі, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і позов підлягає до повного задоволення. Суд вважає, що у відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України на відповідача слід покласти сплату судових витрат по справі у вигляді судового збору в сумі 551,20 грн. на користь держави.

Outcome: approved