Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про звільнення з-під арешту належного її матері [PERSON] майна, що накладений 8 грудня 2010 року державним виконавцем Шевченківського ВДВС Запорізького МУЮ під час виконання рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя про стягнення з [PERSON] на користь управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя 858 грн. 66 коп. В позові зазначила, що рішення суду добровільно виконано її матірю, виконавче провадження відповідно до інформації відділу державної виконавчої служби завершено, проте майно з-під арешту не звільнено, а в теперішній час виконавче провадження передане до архіву, строк його зберігання в якому не може перевищувати три роки. 29 червня 2014 року сталася смерть матері заявниці, якій за життя належало право власності на ? частину житлового будинку № 8 по вул. Янтарній в м. Запоріжжі. Отримати свідоцтво про право на спадщину у встановлений законом строк позивачу не сталося можливим через перебування спадкового майна під арештом. У звязку з викладеним позивач просить звільнити належне її покійній матері майно з-під арешту. В судове засідання позивач не зявилася, надавши письмове звернення, яке містить прохання про задоволення позову та розгляд справи у її відсутність, а також згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді справи З аналогічною заявою, яка містить визнання позову, звернулася представник відповідача. Зазначені обставини в силу ст. ст. 158, 169 ЦПК України є підставою для вирішення справи без участі позивача і представника відповідача. Представник третьої особи, належним чином повідомленої про час та місце вирішення справи, надав суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, що в силу ст. 36 ЦПК України є підставою для проведення судового розгляду у відсутність представника державної виконавчої служби. Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, з наступних міркувань. Судом встановлено, що на підставі постанови державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби Запорізького МУЮ від 08.12.2010 року накладений арешт та заборона відчуження на майно боржника під час здійснення виконавчого провадження про стягнення з [PERSON] на користь управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя 858 грн. 66 коп. (а. с. 13, 33). Зазначене виконавче провадження 29 червня 2011 року завершено на підставі п. 2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». Як випливає з інформації представника відповідача (а. с. 25), боржник у виконавчому провадженні [PERSON] добровільно у повному обсязі виконала рішення суду 27 грудня 2010 року, про що стягувач у листі № 257/02 від 13.01.2011 року повідомив Шевченківський відділ державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції (а. с. 25, 26). 29 червня 2014 року сталася смерть [PERSON], яка доводилася позивачеві матірю (а. с. 7). В силу ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Згідно із ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні, а із змісту ст. 391 ЦК України випливає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права володіння та розпорядження своїм майном. Оскільки, як випливає із змісту ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт на майно боржника накладається під час виконання судового рішення, між тим виконавчі дії з виконання рішення суду на користь УПФУ в Шевченківському районі м. Запоріжжя, як встановлено судом, завершені, більш того, у матері позивача відсутня заборгованість перед стягувачем, на задоволення вимог якого накладався арешт на належне їй майно, суд знаходить підстави для захисту права позивача в обраний нею спосіб та звільнення з-під арешту майна особи, спадкоємцем якої першої черги є позивач. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved