Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. В своїй заяві позивач зазначила, що [INFO] померла її мати - [PERSON] , після смерті якої залишилося спадкове майно - житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] . Вона є спадкоємцем за законом, проте не має можливості успадкувати зазначений будинок через відсутність відповідних правовстановлюючих документів на спадкове майно, у зв`язку з чим державний нотаріус Глобинської державної нотаріальної контори Полтавської області відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину. Інші спадкоємці відсутні. Посилаючись на викладене, позивач просила суд, визнати за нею в порядку спадкування за законом після померлої [INFO] [PERSON] право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, а саме: житловий будинок літ. «А», загальна площа 56,8 кв. м; житлова площа 30,8 кв. м; погріб під частиною будівлі літ. «В» площею 13,70 кв. м, прибудова літ. «а» площею 12,90 кв. м, сарай-літня кухня літ. «Б» площею 25,80 кв. м, сарай літ. «Г» площею 11,30 кв. м, убиральня літ. «Д» площею 1,00 кв. м, ганок літ. «аг», вимощення літ. «І», колодязь питний літ. «К», колонка літ. «К1», ворота №1, огорожа №2, які розташовані за адресою: [ADDRESS] . У підготовче засідання позивач не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності та вказала, що позовні вимоги підтримує. Представники відповідача та третіх осіб в підготовче засідання не з`явилися, подали до суду заяви, в яких просили справу розглядати за їх відсутності, проти позову не заперечували. Відповідно до ч. 1 ст. 198 ЦПК України підготовче судове засідання проводиться за правилами, встановленими главою 6 цього розділу, з урахуванням особливостей підготовчого засідання, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Як зазначено в ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серія [NUMBER] , виданого відділом РАГС Глобинського районного управління юстиції 02 березня 2001 року (а.с. 10). Згідно довідки виконавчого комітету Глобинської міської ради Полтавської області від 12 листопада 2018 року за померлою [PERSON] згідно із записом в погосподарській книзі №50 Глобинської селищної ради (за 1958-1962 рр.) значиться нерухоме майно - житловий будинок з господарськими будівлями, розташований по [ADDRESS] ( а.с. 14). Як вбачається із копії домової книги та Архівного витягу з рішення виконкому Глобинської міської ради народних депутатів від 15 січня 1988 року, номер будинку за адресою: [ADDRESS] , належного [PERSON] було змінено на номер « [ADDRESS] » (а.с. 80-87). [PERSON] є рідною донькою померлої [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження та укладення шлюбу (а.с. 8,9). Згідно довідки виконавчого комітету Глобинської міської ради Полтавської області від 10 листопада 2018 року, [PERSON] , [INFO], на день смерті - [INFO] , була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Разом з нею були зареєстровані: [PERSON] - донька, [PERSON] - внук, [PERSON] - внук (а.с.11). [PERSON] (позивач) звернулася до Глобинської державної нотаріальної контори Полтавської області із заявою про видачу на її ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначений житловий будинок після померлої [INFO] [PERSON] . 29 січня 2019 року державний нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва, оскільки позивачем не було надано правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с.20). Як вбачається з дослідженої в судовому засіданні спадкової справи №210/2012, заведеної в Глобинській державній нотаріальній конторі після померлої [INFO] [PERSON] , заяву про прийняття спадщини за законом подала донька померлої - [PERSON] . Інші спадкоємці, які прийняли спадщину, відсутні (а.с. 35-45). Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок по [ADDRESS] від 21 листопада 2018 року та висновку по будівництву №, житловий будинок літ. «А», загальна площа 56,8 кв. м; житлова площа 30,8 кв. м; погріб під частиною будівлі літ. «В» площею 13,70 кв. м, прибудова літ. «а» площею 12,90 кв. м, сарай-літня кухня літ. «Б» площею 25,80 кв. м, сарай літ. «Г» площею 11,30 кв. м, убиральня літ. «Д» площею 1,00 кв. м, ганок літ. «аг», вимощення літ. «І», колодязь питний літ. «К», колонка літ. «К1», ворота №1, огорожа №2 - збудовані без істотних порушень діючих будівельних норм та правил ( а.с. 15-17, 21). Як вбачається із довідки КП «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації Полтавської обласної ради» №5279 від 21 листопада 2018 року, за даними архівного обліку станом на 28.12.2012 року право власності на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] не зареєстровано (а.с. 18). Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 167336449 від 21 травня 2019 року, за житловим будинком [ADDRESS] право власності, інші речові права, іпотеки та обтяження не зареєстровані (а.с. 89). Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ч. 4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, тому позивач позбавлений можливості виготовити правовстановлюючий документ на ім`я померлої . На час будівлі будинку, який є спадковим майном (у 1962 році) питання набуття права власності регулювалися Указом Президії Верховної ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» і прийнятою відповідно до цього Указу постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків». Ці правові акти не пов`язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації. Запис в погосподарській книзі сільської ради про належність домоволодіння певній особі, був офіційним доказом права власності даної особи на це домоволодіння. Правовідносини по спадкуванню майна після [PERSON] виникли на час дії Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року. Відповідно до ч. 1 ст. 524 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно ч. 1 ст. 529 Цивільного кодексу Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до ч.1, 2 ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Як зазначено в п.1,3 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] за життя на передбачених законом підставах набула право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований по [ADDRESS] , позивач є спадкоємцем за законом, у встановленому законом порядку прийняла спадщину після померлої. Інші спадкоємці, які прийняли спадщину відсутні, а отже позивач має право на успадкування названого житлового будинку. Приймаючи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що позов є законним та обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved