Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом у якому просить розірвати шлюб з [PERSON] зареєстрований 21 листопада 2005 року та стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 2 000 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги мотивує тим, що 21 листопада 2005 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб, від якого мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що протягом останнього часу з відповідачем почали виникати суперечки, постійні конфлікти та непорозуміння. Постійні сварки та скандали неодноразово відбувались в присутності дитини, що в подальшому може суттєво впливати на її психіку, погляди на життя, в тому числі на життя в шлюбі та формування її світогляду, особливо щодо відносин в родині між чоловіком та жінкою, які є основою в будь якої сім'ї. Також позивач вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки вони не зійшлися характерами. Шлюбні відносини припинені з травня 2017 року. Подальше спільне життя неможливе та суперечитиме їхнім з відповідачем спільним інтересам. Згоди щодо утримання дитини та її виховання з відповідачем не досягнуто. Вона вимушена самостійно виховувати сина та одночасно працювати для матеріального забезпечення себе та дитини. Відповідач, в свою чергу, постійного заробітку не має, іншої сім'ї та інших неповнолітніх дітей чи непрацездатних осіб на утриманні також не має. Сторони в судове засідання не з'явилися, будучи належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи. Позивачем до суду подано заяву у якій вказує, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити та не надавати строк для примирення. Відповідачем до суду подано заяву у якій просить провести розгляд справи без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідач зареєстрували шлюб 21 жовтня 2005 року, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві зроблений відповідний актовий запис за № 2129 (а.с. 10). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 11). Відповідно до ст. 3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони тривалий час не підтримують сімейно-шлюбні стосунки, проживають окремо за різними адресами, взаєморозуміння між ними відсутнє, шлюб існує формально, позивач наполягає на розлученні, оскільки вважає, що збереження шлюбу бути не може, строк на примирення просить не надавати, тому суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, у зв'язку з чим вимоги у частині розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Частиною 2 статті 141 Сімейного кодексу України визначено, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Позивач зазначає, що відповідач має нерегулярний дохід, інших неповнолітніх або непрацездатних осіб на його утриманні не має. За нормою ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. При визначенні розміру аліментів суд враховує вік сина сторін по справі, розмір прожиткового мінімуму встановлений Законом України «Про державний бюджет на 2017 рік», який з 01.12.2017 року для дитини віком від 6 до 18 років становить 1 860 грн., а також те, що малолітній [PERSON] проживає разом з позивачем, перебуває на утриманні матері, відповідач є особою працездатного віку, за повідомленням позивача [PERSON] постійного заробітку не має, на його забезпеченні будь які інші утриманці, окрім сина [PERSON], не перебувають, та беручи до уваги щоденну потребу у забезпеченні дитини необхідним харчуванням і предметами вжитку та те, що у поданій до суду заяві відповідач не висловив свої заперечення проти позову, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з відповідача слід стягнути аліменти на користь позивача на утримання малолітнього сина у розмірі по 2 000 грн. щомісячно з дня подачі позову до досягнення дитиною повноліття. З відповідача, згідно ст. 88 ЦПК України, необхідно стягнути на користь позивача сплачений нею судовий збір в сумі 640 грн. у частині вимог про розірвання шлюбу та стягнути на користь держави судовий збір в сумі 640 грн. у частині заявлених вимог про стягнення аліментів. Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає обов'язковому негайному виконанню.

Outcome: approved