Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-04 00:00:00

Позивач звернуся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що [INFO] року в м. Роздільна Одеської області померла її сестра [PERSON] у віці 28 років, після смерті якої залишилася спадщина у вигляді 1/3 частки земельної ділянки. Після її смерті позивач прийняла спадщину за законом шляхом подання заяви до приватного нотаріуса Роздільнянського районного нотаріального округу, але приватний нотаріус відмовляє їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/3 частку земельної ділянки з тих підстав, що відсутні правовстановлюючі документи на цю земельну ділянку. При житті спадкодавець не отримала Державний акт на вказану земельну ділянку. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], позов підтримала у повному обсязі та пояснила, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина яка складається з 1/3 частки земельної ділянки, яку померла отримала після смерті мами [PERSON] померлої [INFO] року, яка належала їй, на підстави Державного акту на право приватної власності на землю серія З1 № 468736 виданого на підставі рішення 3 сесії ХХ1V скликання Степанівської сільської Ради народних депутатів Роздільнянського району Одеської області від 30 жовтня 2002 року № 34- ХХ1V загальної площею 5,58 га, наданої для ведення товарного сількогосподарського виробництва, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 402 від 30 грудня 2002 року. Спадщину [PERSON] після смерті матері [PERSON] прийняла, свідоцтво на спадщину оформила, але не отримала державний акт на цю земельну ділянку, як це було передбачено законодавством. Представник відповідача Степанівська сільської ради Роздільнянського району Одеської області в судове засідання не з'явився, до суду надійшла заява з проханням розглядати справу у відсутність представника відповідача. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], про що 13 вересня 2013 року був складений відповідний актовий запис про смерть за № 551, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], виданого відділом державної реєстраційної служби по Роздільнянському району Роздільнянського міжрайонного управління юстиції в Одеської області 13.09.2013 року (а.с.4). Зі спадкової справи № 182/2013 заведеної щодо майна померлої [INFO] року [PERSON] вбачається, що із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини 04.11.2013року звернулася ссестра - [PERSON], але свідоцтво про право на спадщину за законом не отримала. Крім того, як вбачається з копії спадкової справи, що після смерті [PERSON], остання заповіт не залишила. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим 22.11.2007р., [PERSON] отримала у спадщину 1/3 частку земельної ділянки площею 5,58 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Степанівської сільської Ради Роздільнянського району Одеської області, після смерті матері - [PERSON] (а.с.46-47). Судом встановлено, що державний нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану 1/3 частку земельної ділянки, оскільки [PERSON] не отримала Державний акт на цю земельну ділянку (а.с.11). Матеріалами справи також підтверджується про те, що [PERSON] є рідною сестрою померлої [PERSON], інших спадкоємців не має. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Оскільки померла заповіт не залишила, має місце спадування за законом. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом право на спадкування одержують особи за законом , визначені в ст. ст. 1261-1265 ЦК України. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Як роз'яснено в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування /зі збереженням її цільового призначення/ при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Право приватної власності на землю набувається і реалізується громадянами та юридичними особами виключно відповідно до закону. Підстави та умови набуття цих прав передбачені у главі 19 Земельного Кодексу України. Абзацом 3 ч.2ст. 331 ЦК України передбачено, що якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до п.1.1. Інструкції «Про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею», затвердженого наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 04.05.1999 року № 43, право власності на землю і право постійного користування землею посвідчується державним актом: - на право власності на земельну ділянку; - на право постійного користування земельною ділянкою. Статтею 126 ЗК України (в редакції, яка діяла на момент виникнення правовідносин) встановлено, що право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, а в ст. 125 ЗК України вказується, що право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником документа, що посвідчує право власності земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Таким чином, оскільки [PERSON] належало право на земельну ділянку, але вона не отримала державний акт, а позивач є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті сестри та вчасно звернувлась із заявою до нотаріальної контонри із заявою про прийняття спадщини, тому позовні вимоги є обгрунтованими. З огляду на вищенаведене суд вважає за доцільне визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частку вказаної земельної ділянки, задовольнивши позов у повному обсязі. Судовий збір по справі сплачено позивачем при зверненні до суду в повному обсязі.

Outcome: approved