Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом, посилаючись на наступні обставини. 19 березня 2015 року померла [PERSON]. Після її смерті залишилося спадкове майно, а саме: житловий будинок № 132 по вул Тінистій в смт. Михайлівка, Михайлівського району Запорозької області, який належав [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.06.1994 року, зареєстрованого в реєстрі за № 876. Згідно заповіту, посвідченого [PERSON] державною нотаріальною конторою Запорізької області, [PERSON] заповіла належний їй житловий будинок № 132 по вул. Тінистій в смт. Михайлівка з надвірними та господарськими будівлями [PERSON] Позивач є спадкоємцем за заповітом, прийняла спадщину, оскільки у встановлений законом строк звернулася до нотаріальної контори з відповідною заявою. Однак, при звернені за видачею свідоцтва про право на спадщину за заповітом, позивачем на вимогу нотаріуса не був наданий правовстановлюючий документ на спадкове майно: житловий будинок № 132, розташований по вул. Тінистій в смт.Михайлівка Михайлівського району Запорізької області. Оформити свої спадкові права позивач позбавлена можливості, тому змушена звертатися до суду з цим позовом. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягала. Представник відповідача [PERSON] селищної ради Михайлівського району Запорізької області в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, що 19 березня 2015 року померла [PERSON] (а.с. 3). Згідно інвентаризаційної документації КП «[PERSON] районне архітектурно-планувальне та інвентаризаційне бюро» за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.06.1994 року, зареєстрованого в реєстрі за № 876, зареєстроване право власності на житловий будинок літ. А, загальною площею 48,7 кв.м, в тому числі житловою 23,3 кв.м з надвірними та господарськими будівлями: сарай літ. Б, забор 1, який розташований за адресою: Запорізька область, Михайлівський район, смт. Михайлівка, вул. Тіниста, 132 (а.с. 19-22). Згідно заповіту, посвідченого 29 травня 2014 року державним нотаріусомМихайлівською державною нотаріальною конторою Запорізької області, [PERSON] заповіла належний їй житловий будинок № 132 по вул. Тінистій в смт. Михайлівка з надвірними та господарськими будівлями [PERSON] (а.с. 13-14). Відповідно до ст.1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст. 1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. З інформаційної довідки зі спадкового реєстру вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] заведена 01.09.2015 року приватним нотаріусом [PERSON] районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON], постановою якої від 19.05.2016 року [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки спадкоємцем втрачений правовстановлюючий документ на спадкове майно (а.с. 6, 13). Відповідно до ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Право власності на нерухоме майно може бути оформлене на імя особи, яка померла, у разі наявності документів, які б підтвердили право власності на майно цієї особи. У випадку відсутності таких документів порушене питання вирішується у судовому порядку. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обовязків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб ( спадкоємців). Для правильного вирішення спору про спадкування, суд на підставі відповідних документів зобовязаний перевірити: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства осіб, які звернулись з позовом в суд (докази родинних та інших відносин), наявність заповіту та його чинність (виписка з Спадкового реєстру), наявність спадкової справи (виписка із Спадкового реєстру), факт прийняття спадщини спадкоємцем при визнанні права власності, відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, оскільки за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Свідоцтво про право на спадщину, відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, а тому за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину не підлягають судовому розглядові. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися в суд за правилами позовного провадження. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на законі, доведені в судовому засіданні, тому підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved