Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. Посилалася на те, що вона народилася [INFO] та проживає разом із матір`ю [PERSON] . [PERSON] є її батьком. На даний час позивач повнолітня та продовжує навчання: є студенткою Чернівецького медичного фахового коледжу денної форми навчання. Батько [PERSON] не цікавиться її життям, не спілкується з нею, до досягнення нею 18 років сплачував аліменти. Необхідність надання матеріальної допомоги з боку батька на даний час існує, оскільки вона самостійно не може забезпечити належний рівень свого життя та продовжувати навчання. ЇЇ витрати складаються з витрат оплати харчування, витрат на проїзд до коледжу, оплати підручників, оплати додаткових занять з англійської, одягу та речей особистого характеру. Проте [PERSON] не надає їй матеріальної допомоги на період навчання, у зв`язку з чим вона змушена була звернутись до суду з позовом. Відповідач офіційно не працює, однак більше двох років перебуває за кордоном, здоровий, має у власності квартиру. Також вказувала на те, що у батька на утриманні є ще одна неповнолітня дитина від третього шлюбу, інших утриманців не має. Просила стягнути з [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі 3000 гривень щомісячно до закінчення навчання чи досягнення двадцяти трьох річного віку. Ухвалою суду від 29.06.2021 року провадження по справі було відкрито та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідачем [PERSON] було подано відзив на позовну заяву. У відзиві відповідач позовні вимоги не визнав. Вказував на те, що до повноліття [PERSON] своєчасно сплачував аліменти на її утримання. Тому твердження про те, що він не цікавився її життям не відповідають дійсності. На даний час він не має можливості надавати матеріальну допомогу на утримання доньки, оскільки його матеріальне становище значно погіршилося. У нього не має постійного місці роботи та стабільного заробітку, він перебуває на тимчасових заробітках за кордоном. Також зазначив, що є пенсіонером, учасником бойових дій, має на утриманні ще одну неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Його дружина [PERSON] у зв`язку з хворобливим станом донечки не має можливості працювати. Щомісячна сплати аліментів на утримання позивача серйозно зашкодить матеріальному стану та добробуту його сім`ї, його фізичному здоров`ю. Просив відмовити в задоволенні позову. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та підтвердив, викладені в ньому обставини. Вказував на те, що відповідач має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання позивача, яка є для неї необхідною. Просив позов задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнала. Пояснила суду, що відповідач має на утриманні ще одну неповнолітню дитину, матеріальне становище в них важке, а тому не має змоги сплачувати аліменти. Просила відмовити в задоволенні позову. Заслухавши вступне слово представників сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] . Її батьками, відповідно до свідоцтва про народження зазначено: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.7). [PERSON] виповнилось 18 років, на даний час вона є повнолітньою. Таким чином, між сторонами виникли сімейні правовідносини, які детально врегульовані Сімейним кодексом України. Зокрема, за змістом ст.7 Кодексу сімейні відносини регулюються цим Кодексом та іншими нормативно-правовими актами.Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Повнолітня [PERSON] навчається на денній формі навчання на ІІІ курсі Чернівецького медичного фахового коледжу, за спеціальністю 223 «Медсестринство», за кошти регіонального замовлення, термін навчання до 01.07.2023 року (а.с.9). Відповідно до довідки Чернівецького медичного фахового коледжу від 26.08.2021 року, [PERSON] щомісячно отримує стипендію у розмірі 1083 грн. 88 коп. (а.с.62). Таким чином, судом встановлено, що донька є повнолітньою та продовжує навчання в Чернівецькому медичному фаховому коледжі, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги з боку батьків. Позивач, звертаючись до суду з позовом, вказувала на те, що відповідач зобов`язаний та спроможний сплачувати аліменти на утримання доньки у розмірі по 3000 гривень щомісячно. Розглядаючи аргументи, наведені позивачем, та доводи, наведені відповідачем у відзиві, суд виходить із наступного. Так, правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу України (далі - СК України). Згідно ч. 2 ст. 51 Конституції України обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків. Статтею 199 Сімейного кодексу України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Згідно ст. 200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. За змістом ст. 201 Кодексу до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Частиною першою статті 182 СК України регламентовано, що суд при визначенні розміру аліментів враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. У судовому засіданні судом були з`ясовані наступні обставини, які в силу приписів статті 182 Сімейного кодексу України мають враховуватися при визначенні розміру аліментів. Зокрема, судом встановлено, що на утриманні відповідача перебуває ще одна неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого 26.07.2013 року (а.с.50). Відповідач [PERSON] є пенсіонером за віком (учасник бойових дій) та одержує пенсію у розмірі 3059 грн. 10 коп., на обліку в Чернівецькому обласному центрі зайнятості не перебуває (а.с.47,48,51,52). Окрім того, суд враховує, що у власності відповідача перебуває однокімнатна квартира [ADDRESS] (а.с.8). Доводи представника відповідача про неспроможність [PERSON] надавати допомогу на утримання повнолітньої доньки за станом здоров`я суд відхиляє, оскільки останній одержує офіційні доходи у вигляді пенсійних виплат. Надані суду довідки діагностичних досліджень не містять у собі висновків щодо загального стану здоров`я [PERSON] . Окрім того, у поданому до суду відзиві відповідач вказував на те, що має тимчасові заробітки за кордоном, тобто останній сам підтверджує, що за станом здоров`я може працювати. Аргументи позивача про значні витрати платника аліментів, які свідчать про його спроможність сплачувати аліменти у розмірі 3000 гривень, суд вважає безпідставними, оскільки будь-яких доказів на підтвердження вказаних обставин суду надано не було. З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що відповідач належними та допустимими доказами довів ті обставини, що у нього не має можливості надавати матеріальну допомогу на період навчання своєї повнолітньої доньки у розмірі, запропонованому позивачем. При цьому, суд зазначає, що відповідно до вимог частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Суд вважає, що відповідач, як батько, зобов`язаний утримувати повнолітню доньку, оскільки остання потребує матеріальної допомоги у зв`язку із навчанням в коледжі, а отже існують правові підстави для стягнення з нього аліментів. Визначаючи розмір аліментів, що підлягає стягненню, суд враховує обставини, зазначені у статті 182 СК України, зокрема, наявність у відповідача на утриманні ще однієї неповнолітньої доньки, розмір доходу позивача - стипендії, підтвердженого належними доказами, відсутність доходів, які б свідчили про спроможність відповідача сплачувати аліменти у розмірі, запропонованому позивачем, та приходить до висновку, що [PERSON] фактично спроможний надавати допомогу на повнолітню доньку у розмірі 1100 гривень щомісячно. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial