Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-20 00:00:00

позивач звернулася із позовом до відповідача про збільшення розміру аліментів на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що сторони є батьками [PERSON], [INFO], на утримання якої з відповідача за рішенням Личаківського районного суду м.Львова від 01.10.2012 року стягуються аліменти у розмірі 1/6 частини доходу щомісячно. Разом з тим, такий розмір аліментів, що становить приблизно 600 грн., не дозволяє забезпечити дитині належний рівень розвитку та підготовки її до самостійного життя, у зв'язку з інфляційними процесами, які відбуваються в державі, знеціненням національної валюти та подорожчанням товарів першої необхідності практично вдвічі. Місячний дохід позивача становить 2700 грн., які остання витрачає на утримання доньки, а також мами пенсіонерки, яка є людиною похилого віку, отримує мінімальну пенсію та потребує додаткових витрат на лікування, які фактично несе позивач. Крім цього, позивач несе витрати і на своє лікування. Спільна дочка навчається у 6 класі, що потребує витрат на купівлю підручників, харчування в навчальному закладі. Крім цього, дитина відвідує гуртки з англійської мови та танцю, що зменшує бюджет позивача ще на 550 грн. щомісяця. Рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 16.10.2015р. відповідача позбавлено батьківських прав відносно їхньої спільної доньки, при цьому відповідач повністю визнав вказаний позов. Відповідач є пенсіонером органів внутрішніх справ та отримує пенсію в розмірі близько 4000 грн., на даний час йому 43 роки, тобто він не є особою похилого віку та є працездатним. При цьому, позивачу відомо, що він неофіційно працює таксистом. Крім дочки сторін, у відповідача на утриманні є також ще дві дитини від іншого шлюбу, однак обовязок по їх утриманню відповідач несе спільно з його теперішньою жінкою, яка є працездатною та працює офіційно. Інших утриманців у відповідача немає. Крім цього, аліменти в розмірі 1/3 частки доходу відповідача, які стягувались з відповідача на утримання двох неповнолітніх дітей від першого шлюбу згідно з виконавчим листом, виданим 28.03.2003р. Шевченківським районним судом м.Львова, про які згадується в рішенні Личаківського районного суду м.Львова від 01.10.2012р. на даний час з відповідача не стягуються, оскільки він повторно одружився зі своєю першою жінкою. За вищевказаних обставин, враховуючи, що відповідач отримує неофіційний дохід та перестав в примусовому порядку сплачувати аліменти згідно з виконавчим листом виданим 28.03.2003р. Шевченківським районним судом м.Львова, вважає, що є підстави стверджувати, що його матеріальний стан покращився, внаслідок чого він взмозі виплачувати аліменти в розмірі більшому, ніж визначено рішенням Личаківського районного суду м.Львова від 01.10.2012 року, тому просить позов задовольнити. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги повністю підтримала та просила їх задовольнити. В судовому засіданні 20.01.2016р. відповідач проти позову заперечив, в інші судові засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог заперечив. Просив долучити до матеріалів справи довідку про пенсію та розмір відрахованих з неї аліментів. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд встановив наступне. Сторони є батьками [PERSON], 02 листопада 2004 року, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.5). Рішенням Личаківського районного суду м.Львова від 01 жовтня 2012 року частково задоволено позовні вимоги [PERSON], вирішено стягнути з [PERSON] аліменти на утримання: [PERSON], [INFO], в розмірі 1/6 частини доходу відповідача щомісячно, починаючи з 17.08.2012 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Звертаючись до суду із позовними вимогами про збільшення розміру аліментів позивач посилається на зміну матеріального становища відповідача у зв'язку з тим, що останній на даний час не сплачує аліменти в розмірі 1/3 частки доходу відповідача, які стягувались з нього на утримання двох неповнолітніх дітей від першого шлюбу згідно з виконавчим листом, виданим 28.03.2003р. Шевченківським районним судом м.Львова. Разом з тим, як вбачається з представленої відповідачем довідки про пенсію та розмір відрахованих з неї аліментів №1454 від 21.03.2016р. (а.с.36) за період з жовтня 2015 року по березень 2016 року з пенсії відповідача відраховано аліменти в розмірі 1/3 частини пенсії на користь [PERSON] та в розмірі 1/6 частини пенсії на користь [PERSON], що спростовує твердження позивача про те, що відповідач не сплачує аліменти в розмірі 1/3 частки доходу на утримання двох неповнолітніх дітей від першого шлюбу. Більше того, при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, наявність у платника аліментів інших дітей, не залежно від того в добровільному чи примусовому порядку сплачуються кошти на їх утримання. Необґрунтованими на думку суду є також посилання позивача на наявність у відповідача неофіційного доходу від роботи таксистом, оскільки жодними доказами вказані обставини не підтверджено. Не можуть братися до уваги також посилання позивача на те, що у випадку задоволення позову сума аліментів збільшиться з 600 грн. до 1000 грн., що на думку позивача свідчить про не обтяжливість для відповідача самого факту збільшення розміру аліментів, оскільки такі твердження ґрунтуються на припущеннях позивача та заперечуються відповідачем. Безпідставними є також посилання позивача, як на підставу для зміни розміру аліментів, на те, що обовязок по утриманню двох неповнолітніх дітей від першого шлюбу відповідач несе разом зі своєю жінкою, оскільки обовязок по утриманню [PERSON], [INFO], також покладено на обох батьків. Враховуючи вищенаведене, оскільки позивачем всупереч вимогам ст.ст.10, 60 ЦПК України не представлено суду належних доказів на підтвердження зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із сторін чи наявності інших обставин, які давали б підстави змінити розмір аліментів, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed