Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог вказала, що з відповідачем по справі вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25 вересня 2010 року. Шлюб був зареєстрований Центрально-Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 657. Від шлюбу сторони дітей не мають. Шлюбні відносини між сторонами були фактично припинені з січня 2016 року. Причиною припинення шлюбних відносин слугувало те, що у стосунках не було гармонії та розуміння, постійно виникали суперечки. Такі стосунки призвели до того, що сторони втратили почуття взаємоповаги та любові, спільне життя стало неможливим. Позивач вважає, що сім'я розпалась остаточно та не може бути збережена. Майнового спору між сторонами немає. Просить винести рішення, яким розірвати шлюб. Після розірвання шлюбу просить суд змінити прізвище на «[PERSON]». Позивач у судове засідання з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, не надав до суду жодної заяви, або клопотання по справі. На підставі наявних у справі доказів та зі згоди позивача суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280-283 ЦПК України. Згідно ч 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що заявлені вимоги підлягають задоволенню по наступним підставам: Як встановлено із матеріалів справи сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 25 вересня 2010 року. Шлюб був зареєстрований Центрально-Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 657 (а.с.4). Від шлюбу сторони дітей не мають. Шлюбні відносини між сторонами були фактично припинені у січні 2016 року. Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин слугувало те, що сторони мають різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Через постійні конфлікти та суперечки спільне життя сторін не склалося. З цього приводу встановилися неприязнені стосунки, були втрачені почуття любові та поваги. Сторони не мешкають разом, не ведуть спільного господарства. Сім'я носить формальний характер, розпалася остаточно і відновлювати її недоцільно, так як належної сім'ї сторони не створили і вже створити не можуть. На примирення позивач не погоджується, наполягає на розірванні шлюбу, суд вважає, що за таких обставин сім'я не може бути відновлена, шлюб носить формальний характер, а тому підлягає розірванню. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно із ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Статтею 112 СК України визначено, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, то вона має право після розірвання шлюбу залишити його. Ураховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що позов слід задовольнити та розірвати шлюб між сторонами, оскільки вони однією сім'єю не проживають, спільне господарство не ведуть, мають різні інтереси та погляди на життя, втратили почуття любові й поваги один до одного, шлюбно-сімейні відносини між ними припинені та поновлені бути не можуть, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням ст. 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягнення судовий збір у розмірі 640,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved