Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, який до підготовчого судового засідання було двічі уточнено та доповнено предметом і підставами позову (Т. 1 а.с. 62 70, 105 - 107) і просить суд: - скасувати рішення конкурсної комісії [PERSON] державного педагогічного університету імені [PERSON] від 16.06.2017 р. (протокол № 8) в частині допущення доцента кафедри психології, кандидата філософських наук [PERSON] до участі в конкурсі на заміщення вакантних посад; - скасувати рішення вченої ради Навчально-наукового інституту педагогіки і психології [PERSON] державного педагогічного університету ім. А.С. Макаренка від 19.06.2017 р. (протокол № 11) в частині не рекомендування доцента кафедри психології, кандидата психологічних наук [PERSON] на посаду доцента кафедри психології та скасувати рішення вченої ради Навчально-наукового інституту педагогіки і психології [PERSON] державного педагогічного університету ім. А.С. Макаренка від 19.06.2017 р. (протокол № 11) в частині рекомендування доцента кафедри психології, кандидата філософських наук [PERSON] на посаду доцента кафедри психології; - визнати безстроковий характер трудових правовідносин, які виникли між позивачем та відповідачем; - поновити [PERSON] на посаді доцента кафедри психології [PERSON] державного педагогічного університету ім. А.С. Макаренка, скасувати наказ про звільнення від 22.08.2017 р. № 103-к та стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 31.08.2017 р. по дату прийняття рішення по справі. Свої вимоги мотивує тим, що 31.08.2012 р. з нею було укладено контракт на строк з 01.09.2012 р. по 31.08.2017 р. на посаду доцента кафедри практичної психології ННІПП, який закінчився 31.08.2017 р. 31.08.2017 р. вона написала заяву про прийняття на роботу на посаду доцента кафедри психології, отримала відмову, у звязку з відсутністю вільних ставок, розподіленням навчального навантаження по кафедрі 16 ставок. Наказом ректора від 03.05.2017 р. № 249 (далі Наказ ректора) оголошено конкурс на заміщення посад науково-педагогічних працівників, з яких 4 вакантних місця на посаду доцента кафедри психології. У звязку з закінченням строку дії контракту у серпні 2017 р., вона зібрала свої наукові та викладацькі здобутки за останні 5 років викладання в ННІПП та подала їх на обговорення на засідання кафедри психології з метою отримання рекомендації про обрання на посаду доцента психології. Наказ ректора містив вимоги до кандидатів на посаду доцента кафедри психології: науковий ступінь та вчене звання відповідно до профілю кафедри. Рішенням конкурсної комісії Університету від 16.06.2017 р. (протокол № 8) допущена до участі у конкурсі на заміщення посади НПП доцента кафедри психології кандидат філософських наук [PERSON], яка у подальшому рішенням вченої ради ННІПП Університету від 19.06.2017 р. (протокол № 11) рекомендована на посаду доцента кафедри психології. Цим же рішенням вченої ради вона, будучи кандидатом психологічних наук, не була рекомендована на посаду доцента кафедри психології. Зазначенні рішення конкурсної комісії та вченої ради вважає незаконними і такими, що підлягають скасуванню. Вказує, що [PERSON] не відповідала умовам конкурсу, оскільки є кандидатом філософських наук, а профіль кафедри психології передбачає науковий ступінь кандидата психологічних наук. 19.06.2017 р. завідувач кафедри психології [PERSON] повідомила, що на момент проведення конкурсу в начальному плані не було передбачено жодного предмету з філософії. На засіданні завідувач кафедри повідомила, що голосувати можна за всіх кандидатів, на що [PERSON] заперечила і сказала присутнім, що можна голосувати тільки за 4 осіб, що на її думку є тиском на присутніх членів кафедри та свідчить про факт дискримінації її трудових прав як доцента кафедри психології. Оскільки вона у списку була остання пята, за неї не голосували. У червні 2017 р. було 7 вільних ставок на посаду доцента кафедри психології, але ректор необґрунтовано визначився у наказі про оголошення конкурсу тільки з 4 посадами, а згідно доповідної записки [PERSON] наявні 3 вільних місця на посаду доцента кафедри психології, тому ректор за вказівкою останньої створив штучну конкуренцію між кандидатами, де 5 кандидат став зайвим. Під час конкурсу проти неї налаштували трудовий колектив, вчену раду ННІПП, трудовий колектив кафедри безпідставно склав заяву проти неї до ректора від 16.06.2017 р., що вплинуло на прийняття рішення вченою радою, де не врахували зокрема її показники у якості викладацької діяльності та трудові досягнення під час голосування. Вказує, що [PERSON] упереджено ставиться до неї, забирала навчальні години, не давала можливості розвиватись, не давала можливості брати участь у двох колективних монографіях, її основні курси віддавала менш досвідченим викладачам, проявляла зневажливе ставлення на засіданнях кафедри, заборонила проводити Міжнародну науково-практичну конференцію «Актуальні питання сучасної психології», яку вона проводила 25 років. Вказує, що її незаконно не прийнято на посаду доцента кафедри психології, у звязку з чим просить поновити її на посаді доцента кафедри психології ННІПП [PERSON] державного педагогічного університету та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] уточненні позовні вимоги за наведених підстав підтримали і просили задовольнити. Позивач суду пояснила, що пропрацювала у відповідача з 01.10.1986 року, у 1997 році було укладено перший контракт, всього переукладено 4 контракти. Оскільки контракти переукладалсь не один раз, характер трудових відносин є безстроковим. Вона має 85 наукових публікації, з них 42 за останні 5 років. У неї виник конфлікт з завідуючою кафедрою [PERSON] і їй з [PERSON] не дали проводити міжнародну конференцію, яку проводили більше 20 років, виключивши з плану роботи. За останні 5 років у неї було забрано курси, авторський курс гештальттерапії. До неї було неприязне відношення зав.кафедри [PERSON], в травні почалися розмови, що вона йде на осінь, тобто на конкурс. Замість 5 ставок на конкурс виставлено 4, не враховано її досягнення. До оголошеного конкурсу допущено [PERSON], яка є кандидатом філософських наук, а не за профілем кафедри. Із 16 викладачів кафедри 7 не мають вченого звання, вона вперше 01.12.2000 р. обійняла посаду доцента, у 2007 році отримала звання доцента. Вважає, що під час конкурсу штучно створено конкуренцію і на 4 посади доцента претендувало 5 осіб, при цьому перед таємним голосуванням [PERSON] сказала голосувати за 4, а не за 5 осіб, а її кандидатура була у списку за номером 5. Був відритий лист від кафедри проти неї, що став у подальшому підставою не рекомендувати її, оскільки у ньому йшлося про судові справи. У червні 2017 р. на зустрічі з нею та представником вільної профспілки ректор обіцяв їй навантаження, проте 31.08.2017 р. її звільнили по закінченню контракту. Оскільки вона відповідає всім критеріям до посади доцента кафедри просила поновити її на попередній посаді. Представник позивача [PERSON] доповнив, що характер трудових відносин позивача з відповідачем є безстроковим, оскільки [PERSON] з 26.10.2000 р. працювала доцентом кафедри психології, а з 01.09.2007 р. призначена на посаду на умовах контракту. 31.08.2012 р. трудові відносини не переривалися і був новий контракт по 31.08.2017 р. Контракти укладалися з порушенням вимог КЗпП України, оскільки трудові відносини мали безстроковий характер. [PERSON] неправомірно було допущено до участі у конкурсі, оскільки вченого звання до профілю кафедри вона не має. Позивача звільнено без згоди професійної спілки «Воля», чим порушено вимоги ст. 43 КЗпП України. Відповідачем приховано навантаження, зокрема по керівництву магістерськими роботами, щоб показати на конкурс меншу кількість вакантних посад. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ГО «[PERSON] правова служба» [PERSON] позов підтримала і просила задовольнити, зазначила, що громадська організація з червня 2017 р. намагалася надавати позивачу правову допомогу. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Вільної професійної спілки «Воля» [PERSON] державного педагогічного університету [PERSON] позовні вимоги підтримав і просив задовольнити. Зазначив, що позивач є членом профспілки, вона мала з відповідачем безстроковий трудовий договір, оскільки з нею неодноразово переукладалися трудові договори. Положення наказів щодо терміну роботи «до проведення конкурсу» в силу ст.ст. 9, 21 КЗпП України є недійсними, оскільки ця умова є некоректною, нечіткою, незрозумілою та такою, що погіршує становище працівника. Сторони не заперечують, що позивач не відноситься до категорії працівників з якими в обовязковому порядку укладаються строкові трудові договори і має освіту, яка відповідає вимогам на зайняття посади доцента. Вважають накази відповідача неправомірними та поновити [PERSON] на посаді доцента. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] у задоволенні позову просила відмовити. В обґрунтування заперечень зазначила, що на підставі ч. 3 ст. 54 та ч. 11 ст. 55 Закону України «Про освіту» науково-педагогічні працівники приймаються на роботу шляхом укладення трудового договору, в тому числі за контрактом. Укладенню трудового договору (контракту) передує конкурсний відбір, порядок проведення якого затверджується вченою радою вищого навчального закладу. Ректор в межах наданих йому повноважень має право самостійно визначати штатну чисельність працівників. На підставі службової записки зав. кафедри психології про оголошення конкурсу на 3 посади доцента кафедри психології, наказом по університету від 03.05.2017 р. № 249 оголошено конкурс на 4 посади доцента, вимогою для яких є мати науковий ступінь та вчене звання відповідно до профілю кафедри. 08.06.2017 р. відбулося засідання кафедри психології університету на якому розглянуто 5 кандидатур на заміщення 4 вакантних посад доцента, прийнято рішення не рекомендувати позивача на посаду доцента кафедри психології. Профіль кафедри формується дисциплінами, які викладаються для здобуття певної спеціалізації. [PERSON] 17.02.2012 р. захистила кандидатську дисертацію із спеціальності філософія освіти та отримала науковий ступінь кандидата філософських наук, 26.06.2014 р. отримала вчене звання доцента кафедри практичної психології, з 01.09.1999 р. працювала на кафедрі психології, з них 5 років доцентом кафедри психології, викладала предмети повязані з філософією психології. По закінченню строку контракту взяла участь у конкурсі на заміщення вакантної посади, яку раніше обіймала та у результаті конкурсу, як переможець працевлаштована. [PERSON] викладає ряд дисциплін, зокрема профільну дисципліну «Філософію практичної психології». 19.06.2017 р. Вченою радою Навчально-наукового інституту педагогіки і психології [PERSON] державного педагогічного університету імені [PERSON] було розглянуто 5 кандидатур на 4 посади доцента кафедр та за результатами таємного голосування обрано 4, що є підставою для подальшого укладення контракту та видання наказу про прийняття на роботу. Наказом № 134-к від 31.08.2012 р. [PERSON] було призначено на посаду доцента кафедри практичної психології, укладено відповідний контракт № 76/2012 від 31.08.2012 р. строком з 01.09.2012 р. по 31.08.2017 р. У звязку з закінченням строку дії контракту наказом від 22.08.2017 р. № 103-к [PERSON] звільнено з посади відповідно до п. 2 ст. 36 КЗпП України. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - [PERSON] позов не визнала, при вирішенні позову покладалася на розсуд суду. Зазначила, що вона працювала за контрактом на посаді доцента кафедри психології, по закінченню строку контракту взяла участь у конкурсі. На засіданні кафедри психології шляхом таємного голосування її рекомендовано на посаду доцента, далі рекомендовано на засіданні вченої ради інституту. Зазначила, що має вчене звання за спеціальністю 190010 філософія освіти, має психологічну спрямованість, присвоєно вчене звання доцента кафедри практичної психології. Заслухавши пояснення сторін, третіх осіб, свідків, дослідивши надані докази, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено наступні обставини. 31.08.2012 р. між Вищим навчальним закладом «[PERSON] державний педагогічний університет імені [PERSON]» та [PERSON] укладено Контракт з науково-педагогічним працівником [PERSON] державного педагогічного університету імені [PERSON] № 76/2012 (далі - Контракт) на термін з 01.09.2012 р. по 31.08.2017 р., за умовами якого позивача призначено на посаду доцента кафедри практичної психології Інституту педагогіки і психології (Т. 1 а.с. 117 -119). Порядок зміни та умови розірвання контракту урегульовані розділом 4 Контракту. Так, у пункті 4.1 Контракту визначено, що контракт може бути припинений або розірваний з підстав, передбачених чинним законодавством України та умовами самого контракту. Зокрема, у пункті 4.2. Контракту передбачені підстави для розірвання контракту, якими є: закінчення строку його дії. При цьому керівник Університету і Науково-педагогічний працівник повинні не пізніше, як за два місяці до закінчення строку його дії, визначитися у такому: контракт припиняє дію або продовжується на новий термін (пункт 4.2.1); угода сторін (пункт 1 статті 36 Кодексу Законів про працю України) (пункт 4.2.2); ініціатива Університету до закінчення строку дії контракту на умовах, передбачених законодавством (ст.ст. 40, 41 Кодексу Законів про працю України) (пункт 4.2.3); ініціатива Науково-педагогічного працівника до закінчення терміну дії контракту у звязку з порушенням Університетом законодавства про працю, невиконання умов, передбачених контрактом (ст. 39 КЗпП України). Умови цього контракту можуть бути змінені тільки за згодою сторін у письмовій формі (пункт 4.4.) Відповідно до пункту 4.5 Контракту він набуває чинності з моменту видання наказу про зарахування Науково-педагогічного працівника на роботу до Університету. З моменту набрання чинності цього Контракту всі інші контракти та накази, що врегульовували трудові правовідносини між сторонами, втрачають юридичну силу. Наказом ректора [PERSON] державного педагогічного університету імені [PERSON] від 31.08.2012 р. № 134-к «Про призначення науково-педагогічних працівників на умовах укладених контрактів» [PERSON] призначено на посаду доцента, як обрану за конкурсом на умовах, передбаченим контрактом з 01.09.2012 р. по 31.08.2017 р. (Т. 1 а.с. 116). 01.02.2017 р. між сторонами укладено Додаткову угоду № 05/2017 до Контракту з науково-педагогічним працівником [PERSON] державного педагогічного університету імені [PERSON] від 31.08.2012 р. № 76/2012, у звязку з обєднанням кафедри практичної психології та кафедри психології внесено зміни до Контракту в частині посади, а саме зазначено про призначення на посаду доцента кафедри психології (Т. 2 а.с. 19). Листом від 11.04.2017 р. № 111 [PERSON] була попереджена про закінчення 31.08.2017 р. терміну дії укладеного трудового договору та наступне звільнення з посади, їй запропоновано взяти участь у конкурсі на заміщення посад науково-педагогічних працівників університету, який буде оголошено у травні 2017 року (Т. 1 а.с. 18). 13.04.2017 р. зав.кафедри психології д.психол.н., професором [PERSON] на імя ректора [PERSON] державного педагогічного університету імені [PERSON] складено службову записку про оголошення конкурсу на заміщення вакантних посад по кафедрі психології доцент 3 ставки у звязку з закінченням терміну перебування на науково-педагогічних посадах (Т. 1 а.с. 34). Наказом ректора [PERSON] державного педагогічного університету ім. А.С. Макаренка від 03.05.2017 р. № 249 «Про оголошення конкурсу на заміщення посад науково-педагогічних працівників», оголошено конкурс на заміщення посад науково-педагогічних працівників, зокрема професорсько викладацького складу кафедри психології доцента 4 (науковий ступінь та вчене звання доцента відповідно до профілю кафедри) (Т. 1 а.с. 11-12). 31.05.2017 р. позивач зверталася до ректора [PERSON] державного педагогічного університету ім. А.С. Макаренка про прийняття рішення щодо продовження контракту на новий термін з 01.09.2017 р. по 31.08.2022 р. на умовах контракту зі збереженням усіх попередньо встановлених надбавок та доплат (Т. 1 а.с. 180). На вказане звернення позивачу запропоновано взяти участь у конкурсі на заміщення цієї посади (Т. 1 а.с. 181 -182). Наказом ректора [PERSON] державного педагогічного університету ім. А.С. Макаренка від 16.06.2017 р. № 288 «Про допуск до участі у конкурсі» допущено до участі у конкурсі на заміщення вакантних посад доцентів, зокрема [PERSON] кандидата філософських наук, доцента кафедри психології; [PERSON] кандидата психологічних наук, доцента кафедри психології (Т. 1 а.с. 23-26). 08.06.2017 р. на засіданні кафедри психології за наслідками таємного голосування прийнято рішення не рекомендувати кандидатуру [PERSON] щодо обрання на посаду доцента кафедри психології. З присутніх 17 членів кафедри за кандидатуру проголосувало 4 проти 13, утримались 0. Вказана обставина підтверджується Витягом з протоколу № 12 засідання кафедри психології від 08.06.2017 р. (Т. 1 а.с. 13). 16.06.2017 р. розглянувши кандидатури претендентів та подані ними документи для участі у конкурсі на заміщення вакантних посад науково-педагогічних працівників конкурсною комісією [PERSON] державного педагогічного університету ім. А.С. Макаренка від 16.06.2017 р. допущено до участі у конкурсі на заміщення вакантних посад доцентів, зокрема: [PERSON] - кандидата психологічних наук доцента кафедри психології, [PERSON] - доцента кафедри психології, кандидата філософських наук, як таких що відповідають вимогам Порядку проведення конкурсного відбору при заміщенні вакантних посад науково-педагогічних працівників [PERSON] державного педагогічного університету ім. А.С. Макаренко та укладення з ними трудових договорів, ухваленого рішенням вченої ради університету 11.04.2016 р., протокол № 10, затвердженого наказом ректора № 144 від 11.04.2016 р. «Про затвердження рішень вченої ради», що підтверджується Витягом з протоколу № 8 засідання конкурсної комісії [PERSON] державного педагогічного університету імені [PERSON] від 16.06.2017 р. (Т. 1 а.с. 27 - 28). 19.06.2017 р. на засіданні Вченої ради Навчально-наукового інституту педагогіки і психології [PERSON] державного педагогічного університету імені [PERSON] вирішувалося питання про обрання за конкурсом на посади науково-педагогічних працівників, за результатами таємного голосування рекомендовано на посади за конкурсом науково-педагогічних працівників від кафедри психології [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Позивача [PERSON] не рекомендовано на посаду доцента. Вказані обставини підтверджуються Витягом із протоколу № 11 засідання Вченої ради Навчально-наукового інституту педагогіки і психології [PERSON] державного педагогічного університету імені [PERSON] від 19.06.2017 р. (Т. 1 а.с. 20 - 22). Згідно Протоколу № 2 засідання лічильної комісії Навчально-наукового інституту педагогіки і психології Сум ДПУ імені [PERSON] від 19.06.2017 р. за наслідками таємного голосування із 18 бюлетенів за позивача [PERSON]: «за» 1, «проти» - 17, «недійсних бюлетенів» - 0; за третю особу [PERSON]: «за» 15, «проти» - 2, «недійсних бюлетенів» - 1 (Т. 1 а.с. 26). На неодноразові звернення представника позивача [PERSON], подані ним як директором Громадської організації «[PERSON] правова служба», [PERSON] державний педагогічний університет ім. А.С. Макаренка надавав відповіді: листами від 15.06.2017 р. № 1310, № 1312 щодо кількісного складу науково-педагогічних працівників кафедри психології; розяснення поняття вимоги «відповідно до профілю кафедри»; листами від 04.07.2017 р. № 1456 та № 1457 щодо визначення орієнтовної кількості ставок професорсько-викладацького складу по кафедрі психології на 2 ставки, визначення загальної кількості ставок професорсько-викладацького складу кафедри після закінчення вступної компанії 2017 року; допущення конкурсною комісією претендентів до участі у конкурсі на заміщення посад доцента (Т. 1 а.с. 30 - 33). Наказом в.о. ректора [PERSON] державного педагогічного університету імені [PERSON] від 22.08.2017 р. № 103-к «Про звільнення працівників університету» [PERSON] звільнено з посади доцента кафедри психології 31.08.2017 р. у звязку із закінченням строку дії трудового договору, п. 2 ст. 36 КЗпП України (Т. 1 а.с. 120). З цим наказом позивач ознайомлена та його копію отримала 31.08.2017 р. (Т. 2 а.с. 71). [PERSON] рішенням спеціалізованої вченої ради Університету психології АПП України від 19.01.1993 р. присуджено науковий ступінь кандидата психологічних наук; Рішенням Атестаційної колегії від 24.12.2007 р. присвоєно вчене звання доцента кафедри практичної психології (Т. 1 а.с. 138, 139, 140). З трудової книжки позивача, витягів з наказів, вбачається що 02.10.1986 р. [PERSON] прийнята на посаду асистента кафедри психології у звязку з відібранням за конкурсом до [PERSON] державного педагогічного інституту ім. А.С. Макаренко, з 01.09.1989 р. по 13.10.1992 р. була направлена у цільову стаціонарну аспірантуру; 13.10.1992 р. приступила до роботи на посаду ст. викладача кафедри психології; з 15.10.1998 р. продовжено строк роботи по 15.10.2002 р. згідно з укладеним контрактом; з 01.09.1999 р. переведена старшим викладачем кафедри практичної психології на 0,75 ставки; 01.12.2000 р. призначена доцентом кафедри практичної психології на умовах контракту по 30.11.2005 р.; 01.03.2001 р. затверджена на посаді доцента кафедри практичної психології; з 01.03.2004 р. затверджена старшим викладачем кафедри практичної психології; 01.06.2004 р. призначена тимчасово виконуючим обовязки зав.кафедри практичної психології; 01.09.2004 р. переведена доцентом кафедри практичної психології; з 01.09.2006 р. продовжено термін роботи доцентом кафедри практичної психології; 01.09.2007 р. призначено на посаду доцента згідно проведеного конкурсу на умовах укладених контрактів на строк з 01.09.2007 р. по 31.08.2012 р. 01.09.2012 р. призначена на посаду доцента кафедри практичної психології на умовах контракту; 31.08.2017 р. звільнено у звязку з закінченням строку дії трудового договору, п.2 ст. 36 КЗпП України (Т. 1 а.с. 127 131, Т. 2 а.с. 2 - 5, 9, 12, 13, 16). 01.03.1998 р. між [PERSON] державним педінститутом ім. А.С. Макаренко та [PERSON] укладено перший Контракт з педагогічним працівником [PERSON] державного педагогічного інституту ім. А.С. Макаренка на строк з 15.10.1997 р. по 15.10.2002 р.; 01.12.2000 р. між [PERSON] державним педуніверситетом ім. А.С. Макаренко та [PERSON] укладено Контракт з педагогічним працівником [PERSON] державного педагогічного університету ім. А.С. Макаренка на строк з 01.12.2000 р. по 01.12.2005 р.; 01.09.2007 р. між сторонами укладено Контракт з науково-педагогічним працівником [PERSON] державного педагогічного університету ім. А.С. Макаренка на строк з 01.09.2007 р. по 31.08.2012 р. (Т. 2 а.с. 6 -7, 10 11, 17-18). Позивач [PERSON] неодноразово підвищувала кваліфікацію, проходила підготовку по програмі професійного навчання; брала участь у конференціях, що підтверджується Сертифікатами та посвідченнями учасника. Під час роботи позивач неодноразово нагороджувалася грамотами, почесними грамотами, подякою. За останні 5 років 2012 2017 навчальні роки [PERSON] має 42 наукових праці (Т. 1 а.с. 141 -166, 170 -178). Досягнення позивача та її високий професійний рівень як викладача кафедри психології відповідачем не спростовуються. [PERSON] з 21.06.2017 р. є дійсним членом Вільної професійної спілки «Воля» [PERSON] державного педагогічного університету ім. А.С. Макаренко (Т. 1 а.с. 71, 240, 241). На виконання Наказу МОН України від 05.10.2015 р. № 1005, наказом ректора СумДПУ імені [PERSON] № 144 від 11.04.2016 р. затверджено Порядок проведення конкурсного відбору при заміщенні вакантних посад науково-педагогічних працівників [PERSON] державного педагогічного університету імені [PERSON] та укладання з ними трудових договорів (далі Порядок) (Т. 1 а.с. 89 - 94). Пунктом 2.1 Порядку передбачено, що до вакантних посад, які заміщуються в порядку конкурсного відбору відноситься посада доцента. На посаду доцента кафедри може бути обрана особа, яка має науковий ступінь та/або вчене звання відповідно до профілю кафедри (пункт 3.5.). Відповідно до пункту 4.1 Порядку, конкурс на заміщення посади наукового-педагогічного працівника оголошує ректор університету, про що вдається відповідний наказ. Претенденти на посаду доцента, які працювали на цих посадах в університеті до проведення конкурсу звітують про свою роботу за попередній період на засіданні кафедри. Рішення про рекомендацію претендента на посаду приймається таємним голосуванням і вважається ухваленим, якщо в ньому брало участь не менше 2/3 членів кафедри чи зборів трудового колективу і при цьому більше 50 % голосів присутніх були «ЗА». Негативний висновок кафедри не є підставою для відмови претенденту у розгляді його кандидатури вченою радою (пункт 4.8 Порядку). При цьому, відповідно до п. 4.12 Порядку, завершальним етапом конкурсного відбору на заміщення посад науково-педагогічних працівників є процедура обрання на посади таємним голосуванням вченою радою. Рішення щодо обрання за конкурсом на посади доцентів кафедр приймають вчені ради відповідних факультетів/навчально-наукових інститутів (пункт 4.13 Порядку). Відповідно до п. 4.20 Порядку, рішення вченої ради є підставою для укладання трудового договору (контракту) з обраною на посаду науково-педагогічного працівника особою та видання ректором наказу про прийняття її на роботу. Наказом ректора СумДПУ імені [PERSON] № 152 від 18.04.2016 р. затверджено Положення про конкурсну комісію [PERSON] державного педагогічного університету імені [PERSON]. Завданням конкурсної комісії є розгляд кандидатур претендентів, поданих ними документів та надання вченим радам навчально-наукових інститутів та факультетів обґрунтованих пропозицій щодо претендентів на відповідні вакантні посади (пункт 2.1.). Рішення конкурсної комісії приймається відкритим голосуванням простою більшістю голосів. За результатами голосування ухвалюється рекомендація для підготовки проекту наказу про допуск кандидатів до участі в конкурсі, яка оформляється протоколом. Негативний висновок за результатами попереднього обговорення та/або в рекомендаціях конкурсної комісії не є підставою для відмови претенденту в розгляді його кандидатури відповідною вченою радою (пункти 2.4., 2.5., 2.6.) (Т. 1 а.с. 218 220; Т. 2 а.с. 35 - 38). Судом встановлено, що [PERSON] 17.02.2012 р. присуджено науковий ступінь кандидата філософських наук із спеціальності філософія освіти, що підтверджується Дипломом кандидата наук. 26.06.2014 р. [PERSON] присвоєно вчене звання доцента кафедри практичної психології, що підтверджується атестатом доцента (Т. 1 а.с. 87, 88). У [PERSON] державному педагогічному університеті імені [PERSON] за ОР Бакалавр напрямку підготовки 6.030103 Практична психологія денної та заочної форми навчання викладаються дисципліни: на 3 курсі «Філософія практичної психології», на 4 курсі - «Філософія психології»; за ОР Магістр спеціальності 053 Психологія на 1 курсі денної та заочної форми навчання викладається дисципліна «Філософські аспекти аналітичних технологій» (Т. 2 а.с. 29). Зважаючи на те, що на посаду доцента кафедри психології може бути обрана особа, яка має науковий ступінь та/або вчене звання відповідно до профілю кафедри, а [PERSON] має науковий ступінь кандидата філософських наук та з 26.06.2014 р. має вчене звання доцента кафедри практичної психології, тобто відповідно до профілю кафедри, тому її допущено до участі в конкурсі на заміщення вакантних посад правомірно. Відтак, відсутні підстави для скасування рішення конкурсної комісії [PERSON] державного педагогічного університету імені [PERSON] від 16.06.2017 р. (протокол № 8) в частині допущення доцента кафедри психології, кандидата філософських наук [PERSON] до участі в конкурсі на заміщення вакантних посад. Крім того, рішення конкурсної комісії [PERSON] державного педагогічного університету імені [PERSON] від 16.06.2017 р. про допущення до участі в конкурсі на заміщення вакантних посад [PERSON], жодним чином не порушує права позивача [PERSON] Таким чином, у цій частині позовні вимоги суд вважає необґрунтованими і такими, що задоволенню не підлягають. За вимогами ч.ч. 2, 7 ст. 36 Закону України «Про вищу освіту» вчена рада закладу вищої освіти: обирає за конкурсом таємним голосуванням на посади завідувачів (начальників) кафедр, професорів і доцентів, директора бібліотеки, керівників філій. У закладі вищої освіти можуть бути утворені вчені ради структурних підрозділів, повноваження яких визначаються вченою радою закладу вищої освіти відповідно до статуту вищого закладу вищої освіти. Вчена рада закладу вищої освіти може делегувати частину своїх повноважень вченим радам структурних підрозділів. Склад відповідних вчених рад формується на засадах, визначених частинами третьою і четвертою цієї статті. Відповідно до Положення про вчену раду Навчально-наукового інституту педагогіки і психології [PERSON] державного педагогічного університету імені [PERSON], затвердженого наказом ректора СумДПУ імені [PERSON] № 47 від 30.01.2017 р. (далі Положення) вчена рада Навчально-наукового інституту педагогіки і психології [PERSON] державного педагогічного університету імені [PERSON] (далі Інститут) обирає за конкурсом на посаду, зокрема доцентів і рекомендує їх кандидатури ректорові університету для укладення трудових договорів (контрактів) (пункт 3.9) (Т. 1 а.с. 215 - 218). У відповідності до пунктів 4.6., 4.8. Положення про вчену раду [PERSON] державного педагогічного університету імені [PERSON], затвердженого конференцією трудового колективу СумДПУ імені [PERSON] протокол № 3 від 21.12.2016 р. засідання вченої ради оформлюється протоколом, який підписується головою та ученим секретарем та вводяться в дію наказом ректора університету (Т. 1 а.с. 205 - 209). Судом встановлено, що 19.06.2017 р. на засіданні Вченої ради Навчально-наукового інституту педагогіки і психології [PERSON] державного педагогічного університету імені [PERSON] за наслідками розгляду питання про обрання за конкурсом на посади науково-педагогічних працівників, шляхом таємного голосування 18 членів вченої ради на посаду за конкурсом науково-педагогічних працівників від кафедри психології рекомендовано [PERSON], за яку проголосували «за» 15, «проти» - 2, «недійсних бюлетенів» - 1. У свою чергу, [PERSON] не рекомендовано на посаду доцента кафедри психології, результати голосування: «за» 1, «проти» - 17, «недійсних бюлетенів» - 0. Свідок [PERSON] суду пояснила, що обіймає посаду зав.кафедри психології за контрактом з лютого 2017 р. за останні роки значно зменшилося учбове навантаження в навчальному закладі, заклад позбувся філій. Навчальна частина подала їй обсяг навантаження, вона склала доповідну записку на імя ректора, на 4 посади оголошено конкурс. Голосування на кафедрі проходило вільно і таємно. На 1 рік навчання магістерські роботи не заплановані по жодній кафедрі. [PERSON] відповідала вимогам для участі у конкурсі. Міжнародна конференція не була включено до плану роботи кафедри ще у вересні 2016 р., про що відомо було позивачу. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона будучи доцентом кафедри психології, здійснює керівництво магістерськими роботами як вступників 2016 року, так і 2017 року, які обрали собі теми робіт. Особисто вона при таємному голосуванні висловила свою позицію без тиску. Зазначила, що на її думку на позивача тиск чинився тим, що у вересні 2016 р. зав.кафедри у план не включила міжнародну конференцію, якою вони більше 20 років займалися з позивачем, хоча усно сказала готувати її, змінювався список авторського колективу монографій. З відкритим листом до неї ніхто не підходив. Вважає, що перед голосуванням на кафедрі не повинно було бути жодних реплік з боку [PERSON] Вказувала, що позивач та третя особа гідні працювати на посадах доцентів на їх кафедрі. Доводи позивача, щодо неврахування вченою радою ННІПП її досягнень під час голосування, більшого наукового стажу і досвіду, аніж у [PERSON] суд вважає не доведеними належними доказами, адже голосування відбувалося таємно присутніми 18 членами вченої ради, при цьому крім [PERSON], рекомендовано на посаду доцентів [PERSON], [PERSON], [PERSON] Не знайшли свого підтвердження доводи позивача про вчинення відносно неї дискримінації під час голосування на кафедрі психології, зокрема висловлювання третьої особи про голосування за 4 кандидатур з 5, адже негативний висновок кафедри не є підставою для відмови претенденту у розгляді його кандидатури вченою радою (пункт 4.8 Порядку проведення конкурсного відбору при заміщенні вакантних посад науково-педагогічних працівників [PERSON] державного педагогічного університету імені [PERSON] та укладання з ними трудових договорів). Тільки рішення вченої ради Навчально-наукового інституту педагогіки і психології університету є підставою для укладання трудового договору (контракту) з обраною на посаду науково-педагогічного працівника особою та видання ректором наказу про прийняття її на роботу. Про те, що Міжнародна науково-практична конференція «Актуальні питання сучасної психології», яку готувала позивач разом зі свідком [PERSON] більше 20 років не включена до плану роботи кафедри зав.кафедри психології [PERSON] позивачу було відомо у вересні 2016 року. Судом не встановлено будь-яких обєктивних обставин, які в свідчили, що не проведення цієї конференції вплинуло на волевиявлення членів кафедри та вченої ради ННІПП. Відкритий лист від 16.06.2017 р. на імя ректора навчального закладу є субєктивною думкою окремих членів кафедри психології (Т. 1 а.с. 4), що підтвердила свідок [PERSON] до якої з таким листом не підходили. Підстави вважати, що саме цей лист вплинув та таємне волевиявлення членів вченої ради при розгляді кандидатури [PERSON] у суду відсутні. Відсутні підстави для скасування рішення вченої ради Навчально-наукового інституту педагогіки і психології [PERSON] державного педагогічного університету імені [PERSON] від 19 червня 2017 року (протокол № 11) в частині рекомендування доцента кафедри психології кандидата філософських наук [PERSON] на посаду доцента кафедри психології, оскільки за останню з 18 членів кафедри проголосували 15, тобто більше 50 % голосів. Належних доказів, які б свідчили про тиск перед або під час голосування на членів кафедри суду не надано. На підтвердження негативного, на думку позивача, ставлення до неї зав.кафедри [PERSON] та дискримінації при проведенні конкурсу, [PERSON] надала заяви, у яких остання разом з іншими працівниками кафедри скаржилася на дії [PERSON] (Т. 1 а.с. 37 - 39), однак ці заяви датовані 2011 роком, після цього з позивачем укладався контракт 31.08.2012 р. на термін з 01.09.2012 р. по 31.08.2017 р. А тому доводи позивача в цій частині також не знайшли свого підтвердження. Таким чином, відсутні підстави для задоволення позову в частині скасування рішення вченої ради Навчально-наукового інституту педагогіки і психології [PERSON] державного педагогічного університету імені [PERSON] від 19 червня 2017 року (протокол № 11) в частині не рекомендування доцента кафедри психології, кандидата психологічних наук [PERSON] на посаду доцента кафедри психології та в частині рекомендування доцента кафедри психології кандидата філософських наук [PERSON] на посаду доцента кафедри психології. Щодо вимог позивача про визнання безстроковим характеру трудових відносин, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку суд зазначає наступне. Згідно зі статтею 21 КЗпП України трудовий договір це угода між працівником та власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою. Працівник зобовязується виконувати роботу, визначену цією угодою, та дотримуватись внутрішнього трудового розпорядку, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобовязується виплачувати працівникові заробітну плату й забезпечувати умови праці, передбачені законодавством про працю, колективним договором i угодою сторін. Відповідно до статті 23 КЗпП України трудовий договір може бути: 1) безстроковим, що укладається на невизначений строк; 2) на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; 3) таким, що укладається на час виконання певної роботи. Строковий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений термін з урахуванням характеру наступної роботи або умов її виконання, або інтересів працівника, та в інших випадках, передбачених законодавством. Підставою для укладення строкового трудового договору на вимогу працівника є його заява про прийняття на роботу, в якій вказуються обставини або причини, що спонукають працівника найматися на роботу за строковим трудовим договором, а також строк, протягом якого він працюватиме. При укладенні трудового договору на визначений строк цей строк встановлюється погодженням сторін і може визначатись як конкретним терміном, так і часом настання певної події (наприклад, повернення на роботу працівниці з відпустки по вагітності, родах і догляду за дитиною; особи, яка звільнилась з роботи в звязку з призовом на дійсну строкову військову чи альтернативну службу, обранням народним депутатом чи на виборну посаду (або виконанням певного обсягу робіт). Строк, на який працівник наймається на роботу, обовязково має бути вказаний у наказі про прийняття на роботу, інакше буде вважатися, що працівник прийнятий на роботу за безстроковим трудовим договором. У трудовій книжці робиться запис без посилання на строковий характер трудових відносин. Укладення трудового договору на визначений строк при відсутності умов, зазначених у частині другій статті 23 КЗпП України, є підставою для визнання його недійсним у частині визначення строку. Тобто такі договори вважатимуться укладеними на невизначений строк від часу їх укладення. Таким чином, порядок оформлення трудових відносин за строковим трудовим договором такий же, як і за безстроковим. Але при цьому факт укладання трудового договору на певний строк чи на час виконання певної роботи повинен бути відображений як у заяві працівника про прийняття на роботу, так і в наказі чи розпорядженні роботодавця, яким оформляється цей трудовий договір. У частині третій статті 54 Закону України «Про освіту» педагогічні та науково-педагогічні працівники приймаються на роботу шляхом укладення трудового договору, в тому числі за контрактом. Прийняття на роботу науково-педагогічних працівників здійснюється на основі конкурсного відбору. Згідно з положеннями частин 9, 11 статті 55 Закону України «Про вищу освіту» посади науково-педагогічних працівників можуть займати особи, які мають науковий ступінь або вчене звання, а також особи, які мають ступінь магістра. Під час заміщення вакантних посад науково-педагогічних працівників завідувачів (начальників) кафедр, професорів, доцентів, старших викладачів, викладачів укладенню трудового договору (контракту) передує конкурсний відбір, порядок проведення якого затверджується вченою радою вищого навчального закладу. Пунктом 10 Положення про обрання та прийняття на роботу науково-педагогічних працівників вищих навчальних закладів третього і четвертого рівнів акредитації (далі Положення), затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 24.12.2002 р. № 744, передбачено, що при прийнятті на роботу науково-педагогічних працівників може укладатися безстроковий, строковий трудовий договір, у тому числі контракт. Термін строкового трудового договору встановлюється за погодженням сторін. Вносити пропозиції щодо терміну трудового договору має право кожна із сторін. Таким чином, норми трудового законодавства та спеціальні норми, що регулюють трудові правовідносини у вищих навчальних закладах, передбачають, зокрема, обіймання посад науково-педагогічних працівників завідувачів (начальників) кафедр, професорів, доцентів, старших викладачів, викладачів укладенню трудового договору (контракту) виключно шляхом проходження працівником конкурсного відбору. При укладенні трудового договору на визначений строк цей строк встановлюється погодженням сторін і може визначатись як конкретним терміном, так і часом настання певної події (наприклад, повернення на роботу працівниці з відпустки по вагітності, родах і догляду за дитиною; особи, яка звільнилась з роботи в звязку з призовом на дійсну строкову військову чи альтернативну службу, обранням народним депутатом чи на виборну посаду (або виконанням певного обсягу робіт). Норми трудового законодавства та спеціальні норми, що регулюють трудові правовідносини у вищих навчальних закладах, передбачають, зокрема, обіймання посад науково-педагогічних працівників завідувачів (начальників) кафедр, професорів, доцентів, старших викладачів, викладачів укладенню трудового договору (контракту) виключно шляхом проходження працівником конкурсного відбору. Аналогічна позиція викладена Верховним Судом України у постанові від 13.09.2017 р. у справі № 6-254цс17. Судом достовірно встановлено, що позивач [PERSON] з 15.10.1998 р. перебувала у трудових відносинах з відповідачем згідно укладеного контракту від 01.03.1998 р., при цьому доцентом кафедри практичної психології позивач також призначена згідно укладеного 01.12.2000 р. контракту на підставі її заяви. У подальшому позивач брала участь у конкурсах за власним волевиявленням та переукладала контракти, однак у червні 2017 року її кандидатура не пройшла конкурсний відбір. Накази видавалися на підставі заяв позивача, які вона власноручно писала на продовження трудових відносин, підписував їх, виконувала обумовлену роботу, отримувала заробітну плату. Жодних заперечень проти укладання строкових трудових договорів - контрактів позивач не заявляла та не оспорювала. Крім того, сама позивач 31.05.2017 р. зверталася до ректора з заявою саме про продовження контракту на новий термін з 01.09.2017 р. по 31.08.2022 р. на умовах контракту зі збереженням усіх попередньо встановлених надбавок та доплат (Т. 1 а.с. 180). За таких обставин підстав вважати, що трудова угода і, зокрема, останній контракт № 76/2012 від 31.08.2012 р., укладалися з [PERSON] під примусом адміністрації чи у звязку з її необізнаністю, у суду немає і таких доказів позивач не надала. Відтак, відсутні підстави для визнання безстроковим характеру трудових відносин, які виникли між позивачем [PERSON] та [PERSON] державним педагогічним університетом імені [PERSON], а тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають. Відповідно до п. 2 ст. 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є: закінчення строку (пункти 2 і 3 статті 23), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна з сторін не поставила вимогу про їх припинення. Оскільки строк дії контракту, укладеного 31.08.2012 р. між Вищим навчальним закладом «[PERSON] державний педагогічний університет імені [PERSON]» та [PERSON] сплив 31.08.2017 р., новий контракт не укладено, слід дійти висновку, що строковий трудовий договір припинився у звязку з закінченням його строку, тому відповідачем правомірно застосовано п. 2 ст. 36 КЗпП України та трудовий договір з позивачем припинено у зв'язку із закінченням його строку, а тому відсутні підстави для скасування наказу про звільнення позивача № 103- к від 22.08.2017 р. Оскільки норми трудового законодавства та спеціальні норми, що регулюють трудові правовідносини між сторонами, передбачають зокрема, обіймання посади науково-педагогічного працівника доцента та укладення трудового договору (контракту) виключно шляхом проходження працівником конкурсного відбору, а [PERSON] не обрано за конкурсом шляхом таємного голосування на посаду доцента кафедри психології, відсутні правові підстави для її поновлення на посаді доцента кафедри психології [PERSON] державного педагогічного університету імені [PERSON]. Враховуючи положення ст. 43 КЗпП України при припиненні трудових відносин між сторонами з підстав закінчення строку трудового договору, відсутні підстави для отримання попередньої згоди професійної спілки, членом якої є позивач. Згідно наданих позивачем, її представником та представником ГО «[PERSON] правова служба» доказів встановлено наступне. 31.08.2017 р. позивач звернулася з заявою на імя ректора [PERSON] державного педагогічного університету імені [PERSON] про прийняття її на роботу на посаду доцента кафедри психології з 01.09.2017 р. на 1 ставку у звязку з наявними по кафедрі психології нерозподіленим навантаженням (в т.ч. керівн. магістерськими роботами) (Т. 1 а.с. 72). На вказане звернення листом від 01.09.2017 р. № 29 ректор повідомив, що навчальне навантаження по кафедрі психології [PERSON] державного педагогічного університету імені [PERSON] на 2017-2018 навчальний рік складає 16 ставок, заключено контракти з 17 науково-педагогічними працівниками, навчальне навантаження повністю розподілене (Т. 1 а.с. 73). Наказом ректора [PERSON] державного педагогічного університету імені [PERSON] від 14.09.2017 р. № 384 затверджено педагогічне навантаження науково-педагогічних працівників на 2017-2018 р. по кафедрі психології на 17 осіб (Т. 2 а.с. 46, 47). Навантаження на кафедрі психології за рахунок передачі навчальних курсів на інші кафедри у 2017 - 2018 навчальному році не зменшувалося, оскільки навчальні курси на інші кафедри не передавалися (Т. 2 а.с. 45). Згідно довідок [PERSON] державного педагогічного університету імені [PERSON] на кафедрі психології у 2017-2018 навчальному році було доплановано навчальне навантаження для керівництва магістерських робіт в кількості 28 робіт (18 робіт денна форма навчання, 10 робіт заочна форма навчання), які розподілені між викладачами. Для вступників 2017 року керівництво магістерськими роботами сплановано не було, оплата у 2017 році не проводилася (Т. 2 а.с. 28, 96-99). Розподіл педагогічного навантаження науково-педагогічних працівників університету з підготовки фахівців за освітнім рівнем «Магістр» спеціальності 053 Психологія щорічно здійснюється станом на 01.09.2017 р. (Т. 2 а.с. 94). Крім того, суд зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 34 Закону України «Про вищу освіту» керівник закладу вищої освіти в межах наданих йому повноважень: організовує діяльність закладу вищої освіти; вирішує питання фінансово-господарської діяльності закладу вищої освіти, затверджує його структуру і штатний розпис; призначає на посаду та звільняє з посади працівників. Наказ ректора [PERSON] державного педагогічного університету ім. А.С. Макаренка від 03.05.2017 р. № 249, яким оголошено конкурс на заміщення саме 4 посад доцента кафедри психології позивачем не оспорюється. Зважаючи на викладене, доводи представника позивача [PERSON] про приховування навантаження на час оголошення та проведення конкурсу, зокрема на 0,5 ставки та наявність 1,2 ставки для керівництва магістерськими роботами для вступників 2017 р. належними доказами не підтверджено, адже керівництво магістерськими роботами для таких вступників можливо розподілити після завершення вступної компанії. Відповідно до ч. 12 ст. 55 Закону України «Про вищу освіту» в окремих випадках, у разі неможливості забезпечення освітнього процесу наявними штатними працівниками, вакантні посади науково-педагогічних працівників можуть заміщуватися за трудовим договором до проведення конкурсного заміщення цих посад у поточному навчальному році. Наявність навантаження є підставою для введення нової посади до штатного розпису університету на заміщення якої повинен бути проведений конкурс. Відтак, вимоги про визнання безстроковим характеру трудових відносин та поновлення на посаді доцента кафедри психології [PERSON] державного педагогічного університету імені [PERSON], скасування наказу про звільнення від 22.08.2017 р. № 103-к задоволенню не підлягають. Вимога про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 31.08.2017 року по дату прийняття рішення по справі є похідною від вимоги про поновлення на роботі, а тому задоволенню не підлягає, оскільки позивачу відмовлено у поновленні на роботі Частиною 1 ст. 13 ЦПК України\~визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.ч. 2 - 4 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд не може взяти до уваги при вирішенні даного спору правову позицію Верховного Суду України, висловлену у постанові від 21.05.2014 р. по справі № 6-33цс14, на яку посилається позивач, оскільки у цій постанові вирішувалося неоднакове застосування судами ч. 3 ст. 40, ч.ч. 1, 2 ст. 41, ч. 1 ст. 235 КЗпП України, зокрема розірвання трудового договору у випадку одноразового грубого порушення трудових обовязків керівником підприємства, установи, організації всіх форм власності (філіалу, представництва, відділення та іншого відокремленого підрозділу). В даному випадку трудові відносини припинено з інших правових підстав. Щодо клопотання позивача про поновлення строку на оскарження наказу про звільнення, суд зазначає наступне. Позов про скасування рішень конкурсної комісії та вченої ради надійшов до суду 03.08.2017 р. (здано на пошту 31.07.2017 р.), позивача звільнено наказом від 22.08.2017 р., копію якого вона отримала у день звільнення - 31.08.2017 р. Вимогу про скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку позивачем заявлено в уточненій позовній заяві, яку подано до суду 28.09.2017 р. (Т. 1 а.с. 64 - 66). Викладене свідчить про дотримання позивачем місячного строку з дня вручення копії наказу про звільнення, визначеного у ст. 233 КЗпП України для звернення з заявою про вирішення трудового спору до суду, тому підстави для поновлення строку звернення до суду за заявою позивача відсутні (Т. 2 а.с. 64 - 66). Щодо усного клопотання представника позивача про постановлення окремої ухвали про порушення відповідачем трудового законодавства на кафедрі психології та прихованого навантаження по керуванню магістерськими роботами вступників 2017 року суд зазначає наступне. З аналізу ч. 1 ст. 262 ЦПК України вбачається, що підставою для окремої ухвали є виявлення порушення закону і недоліки в діяльності юридичної особи. Відтак, окрема ухвала може бути постановлена лише у разі, якщо під час судового розгляду встановлено склад правопорушення. Суд звертає увагу, що це право, а не обовязок суду постановляти окрему ухвалу. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в даному випадку відсутні підстави для постановлення окремої ухвали, оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Outcome: dismissed