Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач, зазначивши, що 27.09.2014 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] Від шлюбу 24.07.2016 року народився син [PERSON], який проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. З травня 2017 року відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, у звязку з чим позивач вимушена самостійно забезпечувати потреби сина, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Просила стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття, та аліменти на своє утримання в розмірі 1/6 частини зі всіх видів заробітку відповідача щомісячно до досягнення [PERSON] трирічного віку. Позивач надала суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач також надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. Враховуючи те, що у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, з урахуванням їх заяв суд розглянув справу за їх відсутності на підставі наданих доказів по справі та згідно з ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового засідання технічними засобами. Судом встановлено, що сторони 27 вересня 2014 року зареєстрували шлюб у Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, про що складено відповідний актовий запис за № 765 та видано свідоцтво про шлюб Серії І-НО № 365227. Відповідно до свідоцтва про народження Серії І-НО № 723944, виданого 02.08.2016 року Жовтневим районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Донецькій області, 24 липня 2016 року народився [PERSON]. Батьки: [PERSON] та [PERSON]. Згідно з довідкою № 8, виданою 06 червня 2017 року ЖБК «ЛУЧ», [PERSON] разом зі своїм сином [PERSON], [INFO], проживає за адресою: [INFO]. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Одним із способів утримання, відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, є стягнення аліментів за рішенням суду. Відповідно до ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Згідно ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. З урахуванням викладених обставин та з оглядом на те, що відповідач позовні вимоги визнав, і таке визнання позову прийнято судом, оскільки не суперечить закону та не порушує прав, свобод і інтересів інших осіб, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, та з відповідача на її користь підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до повноліття дитини, та на її утримання в розмірі в розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною трьох років, починаючи з 06 червня 2017 року. Відповідно до вимог статті 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VI та положень ст. 88 ЦПК України, позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні з даним позовом до суду, тому з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640,00 гривень. Рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та непрацездатної дружини за один місяць згідно із положеннями п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України підлягає негайному виконанню. На підставі ст. ст. 180 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved