Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-07 00:00:00

Позивач звернулася із вказаним позовом посилаючись на те, що сторони з 04.01.2011 перебували у фактичних шлюбних відносинах. У вказаний період у них народився син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження дитини. Дитина проживає з позивачем, відповідач проживає окремо, не надає коштів на утримання дитини, вона фактично утримує дитину сама. Просить стягнути на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 доходів відповідача, а також стягнути аліменти на її утримання в розмірі 1/6 доходів відповідача, так як вона не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною. В судове засідання сторони не з`явилися, подали заяви, в яких позивачка підтримала свої позовні вимоги в повному обсязі та долучила до заяви витяг з реєстру, згідно якого відповідачу наділена земельна ділянка під будівництво та обслуговування житлового будинку, а відповідач подав заяву, в якій просить змінити розміри стягнень аліментів - стягнути з нього на користь позивача на утримання сина аліменти в прозмірі ј його доходів, а на утримання позивача до досягнення дитиною трьох років також ј його доходів, так як він не працює, має мінливі доходи. Дослідивши надані докази по справі, заяви сторін, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. В судовому засіданні встановлено, що сторони з 04.01.2011 перебували у фактичних шлюбних відносинах. У вказаний період у них народився син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження дитини. Дитина проживає з позивачем, відповідач проживає окремо, не надає коштів на утримання сина, позивач фактично утримує дитину сама. Просить стягнути на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 доходів відповідача, а також стягнути аліменти на її утримання в розмірі 1/6 доходів відповідача, так як вона не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ст.181 СК України визначені способи виконання обов`язку утримувати дитину, тобто в частці від доходу або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 СК України розмір аліментів макє бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а в ст.183 СК України вказано, що визначення розміру аліментів від заробітку (доходу) матері, батька визначається судом. Згідно до ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягненя дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аналізуючи вказані статті Сімейного Кодексу можливо зробити висновок, що обов`язок утримувати дитину є добровільним, так як батьки при народженні дитини взяли на себе зобов`язання утримувати її до повноліття. І тільки в разі відмови добровільно утримувати дитину одним з батьків чи наданні недостатніх коштів при можливості надати їх в повному обсязі, одна із сторін, з якою проживає дитина і яка перебуває на її повному утриманні, може вимагати сплати аліментів, тобто примусово стягувати кошти з іншої сторони. За вказаних умов суд вважає, що вимога позивача про стягнення коштів з відповідача є правомірною, так як сторони проживають окремо і позивач неспроможна в повному обсязі надавати допомогу сину, що потребує значних витрат, так як не працює, а відповідач не надає достатньої допомоги на утримання дитини. У відповідності до ч.1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. 2. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Так як позивачем не доведена можливість та необхідність стягнення аліментів на користь позивача на утримання дитини в розмірі 1/3 доходів відповідача, суд приходить до висновку про необхідність зменшення стягнення аліментів на утримання дитини до ј доходів відповідача і в той же час збільшує розмір стягнення, чого не заперечує відповідач, на утримання позивачки до ј доходів відповідача, що не позбавляє можливості позивача в подальшому в разі необхідності збільшити в судовому порядку розмір стягнення аліментів на утримання дитини.

Outcome: partial