Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просить розірвати зареєстрований 16 серпня 2014 року шлюб з [PERSON], посилаючись на те, що від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], аспільне життя з відповідачем не склалося у зв'язку з несумісними характерами і різними поглядами на сімейні обов»язки. Між ними часто виникають сварки, відповідач неодноразово застосовував до неї фізичне насилля, погрожував їй холодною зброєю. Подружні відносини припинилися з листопада 2017 року, спільного господарства вони не ведуть, разом не проживають і примирення між ними неможливе. З приводу вчинення насильства в сім»ї відповідач неодноразово притягався до адміністративної відповідальності, що підтверджується постановами про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст.173 та ст.173-2 ч.1 КУпАП. Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду від 25.06.2018 за клопотанная відповідача розгляд справи зупинено і призначено подружжю строк для примирення тривалістю два місяці з призначенням нового судового засідання 28.08.2018 на 09-30 год. У зазначений строк сторони в судове засідання не з'явилися, надавши до суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, а відповідач - і про визнання позову. Відповідно до положень абзацу 3 пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з*ясування і дослідження інших обставин справи. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16.08.2014 року, від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу є однією з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем. У відповідності з положеннями ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги відсутність згоди позивача на примирення, те, що строк на примирення, який надавався судом, не дав позитивних результатів та сторони не примирилися, суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 704 гривні 80 копійок На підставі вищезазначеного,

Outcome: approved