Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою, в якій просила визнати за нею право власності на ? частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], померлої 18 листопада 2006 року. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що квартира [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 31 грудня 1998 року, виданого відділом приватизації Харківського міського бюро технічної інвентаризації належить в рівних частинах їй, відповідачам [PERSON], [PERSON] та [PERSON] 18 листопада 2006 року [PERSON] померла. За життя останньою був складений заповіт від 29 вересня 1993 року, за яким вона заповідала позивачу однокімнатну квартиру №39 в будинку №10 мікрорайон №4 в м. Красний Луч Луганської області. 11 червня 2007 року позивач отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на зазначену квартиру. Разом з тим, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на її частку у квартирі [ADDRESS], позивач фактично спадщину прийняла, оскільки постійно проживала та була зареєстрованою у зазначеній квартирі, починаючи з 07 квітня 1997 року. 28 жовтня 2016 року позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини на частину спірної квартири, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на частину цієї квартири у звязку з відсутністю інформації про спадкоємців, а матеріали заведена спадкова справи після смерті [PERSON] знаходяться на території, яка тимчасово непідконтрольна владі України, що позбавляє нотаріуса можливості витребувати необхідні відомості. Позивач та її представник [PERSON], яка діє на підставі довіреності, у судове засідання не зявилися, надали суду заяви, якими просили задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, розглянути справу за їх відсутності. Відповідачі [PERSON], [PERSON] у судове засідання не зявилися, надали суду заяви, в якій позовні вимоги визнали у повному обсязі, не заперечували проти їх задоволення та просили розглянути справу за їх відсутності. Представник відповідача [PERSON] селищної ради Харківського району Харківської області у судове засідання не зявився, суду надана заява за підписом селищного голови [PERSON], в якій він просить розглянути справу за відсутності представника [PERSON] селищної ради Харківського району Харківської області та прийняти законне, обгрунтоване рішення на підставі наявних в матеріалах справи матеріалів. Представник третьої особи Рубіжанської державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції у Луганській області у судове засідання не зявився, суду надана заява за підписом державного нотаріуса [PERSON] про розгляд справи за відсутності представника Рубіжанської державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції у Луганській області, в якій він не заперечував проти задоволення позовних вимог. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі свідоцтва про право власності на житло від 31 грудня 1998 року, виданого Відділом Приватизації Харківського міжміського бюро технічної інвентаризації [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS]. Право власності зареєстроване в КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації», що підтверджується довідкою Комунального підприємства «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» №1121 від 30 листопада 2016 року. Відповідно до Рішення IV сесії VII скликання [PERSON] селищної ради Харківського району Харківської області від 18 лютого 2016 року «Про перейменування вулиць, провулків, вїздів селища Покотиілвка» вул. Фрунзе в смт. Покотилівка Харківського району Харківської області перейменована на вулицю Поштову. Згідно даних технічного паспорту на зазначену квартиру, загальна площа квартири складає 46,80 кв.м. житловою площею 26,30 кв.м. 18 листопада 2006 року [PERSON] померла в селищі Покотилівка Харківського району Харківської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ВЛ №080732 від 20 листопада 2006 року та довідкою Виконавчого комітету [PERSON] селищної ради Харківського району Харківської області №150 від 20 листопада 2006 року. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина в тому числі у вигляді ? частини квартири [ADDRESS] Судом встановлено, що спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] на момент відкриття спадщини, відповідно до ст. 1261 ЦК України, є її донька [PERSON] (свідоцтво про народження серії ІІ-УР №439110 від 22 квітня 1960 року). Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. За змістом ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що позивач постійно проживала та була зареєстрована з померлою у спірній квартирі, в тому числі на день смерті [PERSON], що підтверджується довідкою Виконавчого комітету [PERSON] селищної ради Харківського району Харківської області №1336 від 31 жовтня 2016 року. Крім того, судом встановлено, що за життя [PERSON] був складений заповіт, посвідчений державним нотаріусом Першої Краснолуцької державної нотаріальної контори 29 вересня 1993 року за реєстровим №2-4384, за яким померла заповідала своїй донці [PERSON] однокімнатну квартиру за адресою: Луганська область, м. Красний Луч, мікрорайон-4[ADDRESS]. 11 червня 2007 року [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на зазначену квартиру, видане державним нотаріусом Краснолуцької державної нотаріальної контори [PERSON] зареєстроване в реєстрі №1-1728. Також судом встановлено, що після смерті [PERSON] Краснолуцькою державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу №1051(2006). 28 жовтня 2016 року [PERSON] за місцем заведення спадкової справи подала заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] на спадкове майно, що залишилося після смерті останньої, яке включає і частину спірної квартири (заява посвідчена приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу [PERSON] за реєстраційним номером 634). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії виконуючого обовязки державного нотаріуса Хрустальницької державної нотаріальної контори державним нотаріусом Рубіжанської державної нотаріальної контори [PERSON] від 07 листопада 2016 року (вих.№735/02-31) позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті її матері [PERSON] з тих підстав, що нотаріус позбавлений можливості витребувати відомості про спадкову справу1051/2006, відкриту після смерті померлої, оскільки орган, який заводив цю справу знаходиться на території, яка тимчасово непідконтрольна владі України. Як вбачається зі змісту листа Першої Державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області №3833/01-16 від 30 листопада 2016 року, з заявами про прийняття спадщини або про відмову від спадщини до нотаріальної контори після смерті [PERSON], померлої 18 листопада 2006 року, ніхто не звертався. Таким чином, судом встановлено, що позивач є єдиним спадкоємцем першої черги після смерті матері [PERSON], померлої 18 листопада 2006 року, нею були вчинені всі дії, спрямовані на прийняття спадщини після смерті останньої, як в порядку ст. 1268 ЦК України, так і в порядку ст. 1270 ЦК України, позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та частково спадщину оформила, отримавши свідоцтво про право на спадщину за заповітом на квартиру, починаючи з 1997 року постійно мешкала та була зареєстрована у спірній квартирі [ADDRESS], проживала зі спадкодавицею на день її смерті, не отримала свідоцтво про право на спадщину на зазначену квартиру з підстав, викладений в постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії виконуючого обовязки державного нотаріуса Хрустальницької державної нотаріальної контори державним нотаріусом Рубіжанської державної нотаріальної контори [PERSON] від 07 листопада 2016 року, тобто з підстав, які від неї не залежали. Враховуючи викладене, суд вважає позивача такою, що набула право власності на ? частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої 18 листопада 2006 року. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Outcome: approved