Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-09 00:00:00

Позивач звернулася з даним позовом до відповідача, в обґрунтування якого зазначила, що трикімнатна квартира [ADDRESS] належить їй та її сестрі [PERSON] на праві спільної часткової власності. Право власності на 1/2 частини квартири належить відповідачці на підставі свідоцтва про право власності на житло від 22 грудня 2006 року виданого Управлінням житлового господарства Дніпропетровської міської ради, а також [PERSON] прийняла спадщину по закону на 1/4 частину квартири після смерті матері [PERSON]. Позивач набула право власності на 1/4 частину зазначеної вище квартири в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 жовтня 2014 року. На даний час відповідач користується всією квартирою сама та відмовляється надати позивачу ключі від замків вхідної двері квартири, перешкоджає користуванню спільним приміщенням. Позивач просила суд визначити порядок користування приміщеннями квартири [ADDRESS] наступним чином: виділити їй в користування окрему ізольовану житлову кімнату №2 площею 9,7 кв.м. з балконом площею 0,6 та кладову №9 площею 0,3 кв.м., виділити [PERSON] житлову кімнату №3 площею 21,5 кв.м. та житлову кімнату №4 площею 15,0 кв.м., а також кладову №5 площею 0,7 кв.м.; залишити у спільному користуванні позивача та відповідача інші приміщення квартири, а саме: коридор №1 площею 7,6 кв.м., ванну №7 площею 3,8 кв.м., туалет №8 площею 1,1 кв.м., кухню №6 площею 6,1 кв.м.; усунути позивачу перешкоди в користуванні квартирою №63 в будинку №1 по вул. Ворошилова в м. Дніпропетровську, вселивши позивача у вказану квартиру та зобовязати відповідача надати позивачу комплект ключів від всіх замків вхідних дверей квартири [ADDRESS] і не чинити позивачу перешкоди в користуванні виділеними їй особисто житловою кімнатою площею 9,7 кв.м., обладнану балконом площею 0,6 кв.м., кладовою 0,3 кв.м. та виділеними в спільне користування коридором №1, ванною №7, туалетом №8 та кухнею №6 у вказаній квартирі та стягнути судові витрати (а. с. 4-6). Представник позивача та позивач у судовому засіданні просили позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість. Вислухавши позивача, її представника, а також відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази суд приходить до наступного. Згідно частин 1-3 ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Судом встановлено, що трикімнатна квартира [ADDRESS] належить [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності. [PERSON] набула право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] свідоцтва про право власності на житло від 22 грудня 2006 року виданого Управління житлового господарства Дніпропетровської міської ради (а. с. 15), а також на 1/4 частини цієї квартири внаслідок успадкування після смерті матері [PERSON]. [PERSON] набула право власності на 1/4 частину зазначеної квартири в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] на підставі рішення Жовтневого районного суд м.Дніпропетровська від 14 жовтня 2014 року (а. с. 11). Право власності позивача зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно і підтверджується відповідно Витягом від 12 грудня 2014 року (а. с. 7). Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України з часу відкриття спадщини спадкова квартира належить позивачу та відповідачу на праві спільної часткової власності. Згідно даних технічного паспорту станом на 05 листопада 2014 року квартира складається із трьох житлових кімнат, дві із яких розміром 21,5 кв.м. та 15, кв.м. є суміжними. Кімната 9,7 кв.м. є ізольована і обладнана балконом площею 0,6 кв.м. Нежитловими приміщеннями є кухня, дві кладові, ванна, туалет, коридор. Загальна площа квартири 66,4 кв.м.. Житлова 46,2 кв.м (а. с. 8-10) Судом встановлено, що на даний час відповідач сама користується всією квартирою, відмовляється надати ключі від замків вхідної двері квартири, перешкоджає користуванню спірним приміщенням. Не бажає добровільно виділити кімнату у користування позивача. Відповідно до ст. 150 ЖК Української РСР жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не можуть бути у них вилучені, власника не може бути позбавлено право користування жилим будинком (квартирою). Володіння, користування і розпорядження майном при спільній частковій власності відповідно до вимог ст. 358 ЦК України проводиться за згодою всіх учасників, а при відсутності згоди спір вирішується судом. Власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права відповідно до ст. 391 ЦК України. Встановлено, що право позивача на 1/4 частку власності становить 11,5 кв.м. житлової площі (46,2 кв.м. :4) в квартирі [ADDRESS]. Представник позивача та позивач у судовому засіданні посилались на те, що в квартирі є лише одна ізольована кімната житловою площею 9,7 кв.м. з балконом та вважають за можливе виділити саме її у користування позивача, а також кладову розміром 0,3 кв.м. [PERSON] виділити у користування дві суміжні житлові кімнати площею 21,5 кв.м. та житлову кімнату 15,0 кв.м., а також кладову розміром 0,7 кв.м. Такий порядок користування квартирою є найбільш зручнішим для сторін стосовно умов розташування кімнат у спірній квартирі. Залишити у спільному користуванні кухню №6, коридор №1, туалет №8, ванну кімнату № 7. Відповідно до ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст.321 ЦК України, право власності непорушно, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні, власник може бути позбавлений права власності або обмежений в його здійсненні тільки у випадках і в порядку, встановленому законом, примусове відчуження об'єктів права власності може бути застосоване тільки як виняток по мотивах суспільної необхідності на підставах і в порядку, встановленому законом, і за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що право позивача на користування її власністю було порушено відповідачем шляхом створення перешкод у користуванні частиною спірної квартирою і підлягає судовому захисту, з огляду на що суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача у повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати у справі покладаються на сторону, проти якої ухвалене рішення. На підставі викладеного,

Outcome: approved