Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

позивач звернуся до суду й, залишивши частину вимог без розгляду, просив стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість за комунальними послугами в розмірі 29\~284 грн. 19 коп. Свої вимоги мотивував тим, що відповідачка в період з березня 2012 року по червень 2015 року згідно договору найму від 06 березня 2012 року проживала в належній йому на праві власності квартирі [ADDRESS]. Проте своїх обовязків по сплаті комунальних послуг, як особа, що їх отримувала у звязку з проживанням, не виконувала внаслідок чого утворилася заборгованість перед: -ВМКП «Водоканал» в розмірі 3\~431 грн. 68 коп.; -ПАТ «Київобленерго» в розмірі 1\~926 грн. 04 коп.; -Вишгородською ФЕГГ (газопостачання) в розмірі 282 грн. 80 коп.; -ВРКП «Вишгородтепломережа» в розмірі 13\~943 грн. 46 коп.; -КПЖ і КГ Вишгородської міською ради Київської області в розмірі 9\~700 грн. 21 коп. В суді представник позивача просила про задоволення позову з викладених у ньому підстав. Зазначила, що відповідачка має виконати свої обовязки по сплаті комунальних послуг згідно вимог ч. 3 ст. 85 ЦК України, а тому просила стягнути заборгованість на користь позивача. Відповідачка та її представник проти позову заперечили. Наполягали, що відповідачка проживала в квартирі разом з позивачем. З урахуванням цього, а також з огляду на домовленості з позивачем сплачувати комунальні послуги за проживання в квартирі не повинна. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS], згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 12 вересня 2003 року. Місце його проживання зареєстровано в [INFO], згідно відомостей адресно-довідково довідкового підрозділу територіального органу ДМС України УДМС України в Київській області та довідки КПЖ і КГ Вишгородської міської ради Київської області №1528 від 15 вересня 2015 року. 6 березня 2012 року сторони уклали письмовий договір найму вказаного житлового приміщення, зареєстрований в КПЖ і КГ Вишгородської міської ради Київської області. Згідно умов договору по поверненню [PERSON] та членів його сімї [PERSON] зобовязується звільнити тимчасово зайняту житлову площу. В цьому звязку місце проживання відповідачки з 06 березня 2012 року зареєстровано у вказаній квартирі згідно довідки форми №3-а від 10 червня 2015 року №1018. Згідно матеріалів справи відповідачка постійно проживала у вказаному житловому приміщенні в період з березня 2012 року по травень 2015 року. Ці обставини в суді ніким не заперечувалися. Особовий рахунок споживача [ADDRESS] відкрито на [PERSON] Згідно наданих розрахунків за час проживання відповідачки у вказаній квартирі виникла заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг, зокрема перед: -ВМКП «Водоканал» в розмірі 3\~431 грн. 68 коп.; -ПАТ «Київобленерго» в розмірі 1\~926 грн. 04 коп.; -Вишгородською ФЕГГ (газопостачання) в розмірі 282 грн. 80 коп.; -ВРКП «Вишгородтепломережа» в розмірі 13\~943 грн. 46 коп.; -КПЖ і КГ Вишгородської міською ради Київської області в розмірі 9\~700 грн. 21 коп. За змістом укладеного між сторонами договору, такий має ознаки договору найму житлового приміщення передбачені ст. 158 ЖК України та ст.ст. 626, 627, 810 ЦК України. У той же час згідно ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (далі Закон) споживачем є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Відповідно до п. 1 і 2 ч. 1 ст. 13 Закону залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються: на комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо) та на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо). З огляду на фактичне користування споживачем наданими комунальними послугами, такий згідно вимог п. 5 ч. 3 ст. 30 Закону має обовязок їх оплатити (правова позиція ВСУ в справі №6-2864цс15 в постанові від 27 січня 2016 року). За змістом спірних правовідносин та вимог Закону грошове зобовязання з оплати отриманих житлово-комунальних послуг має відповідний споживач (боржник), який повинен виконати свій цивільно-правовий обовязок на користь кредитора, який має право вимагати від боржника сплати грошей за надані послуги (ч. 1 ст. 509 ЦК України). Отже з юридичної природи цих правовідносин кредитором в даному випадку є саме виконавець послуг, той чи інший субєкт господарювання, який надає ці послуги споживачу. Проте, позивач, як власник наданого в найм житла, не є кредитором, тобто особою в якої виникло цивільне право вимагати виконання грошового зобовязання з оплати комунальних послуг на свою користь. Не передбачено таких прав позивача і в укладеному між сторонами договорі. За таких обставин судом не встановлено порушене право позивача, яке б підлягало захисту шляхом стягнення грошових коштів з відповідача на його користь, а тому в задоволенні позову про це слід відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed