Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-01 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона є власницею будинку [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 30.01.1997 року та рішення Жовтневого районного суду м.Маріуполя від 11.07.2008 року, що підтверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно №19675080, виданим 28.07.2008 року. Крім позивача у вказаній квартирі зареєстрований відповідач по справі - син, [PERSON]. Відповідач за місцем реєстрації не проживає, особистих речей в будинку не має, не сплачує комунальних послуг. Позивач вимушена сплачувати за відповідача комунальні послуги, що ставить її у важке матеріальне становище, у зв'язку з чим просила суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування будинком [ADDRESS], на сягненні судових витрат з відповідача не наполягала. Позивач [PERSON] до судового засідання не з'явилася, надала на адресу суду заяву з проханням розгляду справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином в порядку передбаченому ч.5 ст.74 ЦПК України. Заяв про розгляд справи у відсутності відповідача чи про відкладення розгляду справи від відповідача до суду не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України, згідно з якими у разі неявки в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Фіксація судового процессу технічними засобами не велась у відповідності з ч. 2 ст. 197 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь. Вивчивши матеріали справи в їхній сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 30.01.1997 року та рішення Жовтневого районного суду м.Маріуполя від 11.07.2008 року, що підтверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно №19675080, виданим 28.07.2008 року, належить будинок [ADDRESS] (а.с.8-9). Відповідно до витягу з домової книги у будинку [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.16). Згідно з актом від 30.12.2014 року, складеним КНС «Новосіловка», [PERSON], зареєстрований в будинку [ADDRESS], але фактично там не мешкає більше семи місяців (а.с.22). Згідно зі ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї родини. Згідно ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст.72 ЖК України особа визнається такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи протягом шести місяців, на підставі встановленого строку ст.71 ЖК України. З огляду на наведене суд вважає за можливе визнати [PERSON] таким, що втратив право користування будинком [ADDRESS], оскільки відповідач більше шести місяців не мешкає у спірному житлі без поважних причин, що підтверджується об'єктивними доказами, які маються в матеріалах справи. На підставі ст.ст.383,405 ЦК України, ст.ст.71-72 ЖК України,

Outcome: approved