Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. Свій позов мотивує тим, що з [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з 21.11.2008 року до 24.05.2012 року. Від даного шлюбу у них [INFO] народилась донька [PERSON]. З відповідачем вони проживають окремо, малолітня дочка проживає з нею та фактично перебуває на її утриманні. В добровільному порядку допомогу на утримання дитини відповідач не надає. Просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримала, надала пояснення аналогічні до викладених у позовній заяві. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнав частково - в частині сплати аліментів у розмірі 200 грн. на місяць. Також суду пояснив, що він ніде не працює, оскільки в селі, де він живе, немає роботи. Фактично він знаходиться на утриманні матері-пенсіонерки. Він не є інвалідом, на обліку у лікарів не перебуває. Інших дітей, утриманців не має. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі 21.11.2008 року до 24.05.2012 року (а.с. 3). Від шлюбу мають малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 2). Малолітня [PERSON] проживає з матір'ю - позивачкою [PERSON] Згідно з ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що сторони не можуть дійти згоди щодо утримання їх малолітньої доньки [PERSON]. Відповідач [PERSON] не працює, має нерегулярний, мінливий дохід. Статтею 184 СК України передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов'язків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак, у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на них можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За таких обставин з відповідача [PERSON] аліменти на користь позивачки на утримання їх спільної малолітньої дитини підлягають визначенню у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка. дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Малолітня [PERSON] здорова, самостійних доходів не має. Відповідач [PERSON] є працездатним, на обліку у лікарів не перебуває, інвалідність йому не встановлена. Належних та припустимих доказів, відповідно до вимог ст.ст. 58-60 ЦПК України, на підтвердження того, що відповідач за станом здоров'я не може працювати, відповідачем [PERSON] суду не надано. З урахуванням цього суд вважає, що відповідач має можливість працевлаштуватися та сплачувати аліменти на утримання своєї неповнолітньої доньки Вікторії. Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» з 01 січня 2016 року встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років у розмірі 1455 грн. на місяць. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню, суд приймає до уваги матеріальне становище платника аліментів, його сімейний стан, наявність на утриманні другої дитини, встановлений законодавством прожитковий мінімум на дітей відповідного віку, суд вважає за необхідне визначити аліменти у розмірі 500 грн. на місяць, що буде відповідати звичайним потребам неповнолітньої дитини у віці від 6 до 18 років. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп., як визначено п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір». Згідно зі ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. На підставі ст.ст. 181, 182, 184, 191 СК України,

Outcome: partial