Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором позики. Крім того, представник позивача подала до суду уточнену позовну заяву про стягнення боргу за договором позики ( про зменшення позовних вимог). Уточнені позовні вимоги мотивує тим, що позивач за договором позики від 12 вересня 2014 року передала позичальнику відповідачу [PERSON] гроші в сумі 350\~000,00 грн.. Згідно умов п. 2 Договору кошти передані в користування строком з 12 вересня 2014 року до 01 листопада 2014 включно, без сплати відсотків. Також на підтвердження факту отримання коштів вказаної суми, позичальник відповідачем надано розписку від 12.09.2014 року на саму 350\~000,00 гривень. Кошти передані в присутності свідка [PERSON] [INFO], про що зазначено в розписці та підтверджено підписом свідка. Згідно договору позики та розписки відповідач зобовязався повернути кошти 01 листопада 2014 року, однак, в зазначений термін і до теперішнього часу відповідач свого зобовязання не виконав. Позивачем частково сплачено кошти в сумі 16\~000,00 гривень. У звязку з чим, відповідач зобовязаний сплатити позивачеві суму позики згідно договору позики та розписки в розмірі 314000 грн., інфляційні втрати 131\~406 грн., 3 % річних від суми боргу, що складає 8\~045,45 грн. та пеню в розмірі 128 128,52 гривень. Загальна суму боргу відповідача станом на 27 серпня 2015 року становить 518\~579 грн.. У звязку з чим, позивач звернувся до суду з даним позовом та просить суд стягнути з відповідача кошти в загальній сумі 576\~579, 79 грн.. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 131406 грн. - інфляційних втрат, 8045,45 грн. - 3% річних від суми боргу, а також пені в розмірі 128128,52 грн. просила залишити без розгляду. Позовні вимоги в частині стягнення з відповідача суму позики згідно договору позики та розписки в розмірі 314 000 грн. зменшила та просить стягнути з відповідача загальну суму заборгованості в розмірі 309\~000 грн.. Крім того, просить суд розтермінувати виконання рішення, оскільки позивач та відповідач погодили графік погашення боргу, а саме, до 31.12.2015 року відповідач має повернути позивачці кошти в сумі 50\~000 грн., і до 01.03.2015 року кошти в сумі 209\~000 грн.. Відповідач в судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнав у повному обсязі та пояснив, що дійсно, за договором позики від 12 вересня 2014 року позивачка передала йому гроші в сумі 350\~000,00 грн.. Частину коштів він повернув та на даний час його заборгованості складає 309\~000 грн.. Також, просить розтермінувати виконання рішення, оскільки він з позивачку погодили графік погашення боргу. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] належить задоволити з виходячи наступних підстав. Щодо стягнення суми основної заборгованості. Відповідно до ст. ст. 10, 60, 61 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. З копії договору позики від 12.09.2014 року вбачається, що12 вересня 2014 року позивачка [PERSON] передала позичальнику відповідачу [PERSON] гроші в сумі 350\~000,00 грн. Згідно умов п. 2 Договору кошти передані в користування строком з 12 вересня 2014 року до 01 листопада 2014 включно, без сплати відсотків /а.с. 5/. З копії розписки від 12.09.2014 року наданої відповідачем [PERSON] вбачається, що відповідач підтвердив факт отримання коштів в самі 350\~000,00 гривень. З ухвали суду від 16.12.2015 року вбачається, що позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики в частині позовних вимог про стягнення з відповідача 131406 грн. - інфляційних втрат, 8045,45 грн. - 3% річних від суми боргу, а також пені в розмірі 128128,52 грн., за клопотанням представника позивача залишено без розгляду. Відповідно до ст. 626 ч. 1 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст. 638 ч. 1 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ст. 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Договір позики, як загальна договірна конструкція є підставою для виникнення правовідносин, учасниками яких є будь-які фізичні або юридичні особи, оскільки ЦК України не містить жодного виключення як щодо суб'єктного складу, так і щодо права на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір яких і порядок їх одержання встановлюється договором (ч. 1 ст. 1048 ЦК України) Крім того, в силу ч. 1 ст. 207 ЦК України розписка, підписана відповідачем, є документом підтверджуючим укладення договору позики між позивачем та відповідачем. Судом встановлено, що позивач свої зобовязання за договором позики виконав у повному обсязі, надавши відповідачу позику в сумі 350\~000 гривень. З позовної заяви вбачається, а також з пояснень відповідача наданих в ним в судовому засіданні вбачається, що станом на 27 серпня 2015 року загальна сума заборгованості відповідача становить 309\~000 гривень. Згідно с. 526 ЦКУ зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч. 2 ст. 533 ЦК України, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст. 1046 ЦК за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За таких обставин суд прийшов до переконання що позовні вимоги є підставними і підлягають до задоволення. Щодо стягнення судових витрат. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати З квитанцій № 27082015171822 від 27.08.2015 року вбачається, що позивачем за звернення до суду з даним позовом сплачено судовий збір в розмірі 3654 грн.. А тому, суд прийшов до висновку, що з відповідача в користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 3654 грн.. Щодо розстрочки виконання рішення. Відповідно до ст. 217 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, одночасно із ухваленням рішення може (тобто має право) вжити заходів, що стосуються його виконання, а саме: 1) визначити порядок його виконання, 2) надати відстрочку, 3) розстрочити виконання, 4) вжити заходів для забезпечення його виконання. Представник позивача в судовому засіданні заявила клопотання про розстрочку виконання рішення суду та просить розстрочити виконання даного рішення строком до 01.03.2016 року, шляхом стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] в строк до 31.12.2015 р. частину боргу в сумі 50000 тис. грн. та в строк до 01.03.2016 року решту частину боргу в сумі 259000 тис. грн.. Порядок виконання включає в себе визначення заходів виконання, строку вчинення дій або утримання від них, покладення обов'язку вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення. Враховуючи думку відповідача, який не заперечив проти розстрочки виконання рішення, суд прийшов до переконання, що дане клопотання підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України, - кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог [PERSON].

Outcome: approved