Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-27 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до відповідачів про визнання недійсним договору ED, індивідуальний номер заказу 2995, укладений 21 березня 2014 року між [PERSON] та ФОП [PERSON], визнати не дійсною угоду про завдаток на купівлю (встановлення) метало- пластикових вікон, укладений 21.03.2014 року між [PERSON] та ФОП [PERSON], визнати недійсним кредитний договір № 401596349, укладений між [PERSON] та ПАТ «Альфа-Банк» від 21.03.2014 року, визнати недійсною пропозицію укласти договір (оферту), укладений між [PERSON] та AT «Банк Ренесанс Капітал» від 28.03.2014 року та визнати недійсним кредитний договір № 85019507647 укладений між [PERSON] та AT « Банк Ренесанс Капітал» від 31.03.2014 року. Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 25.12.2015 року цивільну справу за позовом [PERSON], яка діє як опікун [PERSON] до Публічного акціонерного товариства « Альфа Банк», АТ « Банк Ренесанс Капітал» та ФОП [PERSON] третя особа Орган опіки та піклування виконавчого комітету Кіровської районної в м. Кіровограді ради про визнання договорів недійсними, повернуто до суду першої інстанції для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення в порядку, передбаченому ст.. 220 ЦПК України, а саме згідно ч. 1 ст. 1057-1 ЦК України у разі визнання недійсним кредитного договору суд за заявою сторони в обов»язковому порядку застосовує наслідки недійсності правочину, передбачені ч. 1 ст. 216 цього кодексу та визначає грошову суму, яка має бути повернута кредитодавцю. З матеріалів справи вбачається, що ПАТ « Альфа - Банк» подав до суду заяву, в якій просив у разі задоволення позову застосувати наслідки недійсності правочину, передбачені ч. 1 ст. 216 ЦК України (а. с. 68-69). В судове засідання сторони не з»явилися. Згідно до ч. 3 ст. 220 ЦПК України суд ухвалює додаткове рішення після розгляду справи з повідомленням сторін, однак їх присутність не є обов»язковою. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення , якщо стосовно якої- небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Згідно до п.4 ч.1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення , якщо судом стосовно якої небудь- позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Судом встановлено , рішенням суду від 03.11.2015 року визнано недійсним договір ED, індивідуальний номер заказу 2995 укладений 21 березня 2014 року між [PERSON] та ФОП [PERSON], визнано недійсною угоду про завдаток на купівлю (встановлення) метало пластикових вікон, укладену 21.03.2014 року між [PERSON] та ФОП [PERSON], визнано недійсним кредитний договір № 401596349, укладений між [PERSON] та ПАТ «Альфа-Банк» від 21.03.2014 року, визнано недійсною пропозицію укласти договір (оферту), укладену між [PERSON] та AT «Банк Ренесанс Капітал» від 28.03.2014 року, визнано недійсним кредитний договір № 85019507647, укладений між [PERSON] та AT « Банк Ренесанс Капітал» від 31.03.2014 року та стягнути з Публічного акціонерного товариства « Альфа Банк», АТ « Банк Ренесанс Капітал» та ФОП [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір в сумі 487,20 грн. по 162,40 грн. з кожного. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, щодо відмови в задоволенні заяви банку про зачтосування наслідків недійсності правочину , оскільки в рішенні суду зазначено, що не підлягає застосуванню ч. 1 ст. 216 ЦК України, про , що зазначено відповідачем, оскільки відповідно до укладеного 21.03.2014 року між [PERSON] та ПАТ «Альфа-Банк» кредитного договору № 401596349., а саме п. 2.5 а) кредит надається позичальнику для Оплати/часткової оплати товарів згідно з переліком у загальній сумі 4198 грн. шляхом безготівкового перерахунку грошових коштів на поточний рахунок ФОП [PERSON]. Стаття 216 ЦК України визначає особливі правові наслідки недійсності правочину. Зокрема, кожна із сторін зобов»язана повернути другій стороні у натурі все , що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення- відшкодувати вартість того, що одержала за цінами, які існують на момент відшкодування, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування та особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів. Реституція як спосіб захисту цивільного права застосовується лише в разі наявності між сторонами укладеного договору , який визнано недійсним. В даному випадку , кошти не отримувались [PERSON], а були перераховані на поточний рахунок ФОП [PERSON].

Outcome: dismissed