Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 04 квітня 2016 року померла [PERSON], яка постійно мешкала за адресою Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул. Локомотивна (Орджонікідзе),69-а. Після її смерті відкрилася спадщина на 1/2 частку житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель і споруд, розташованого за адресою Дніпропетровська область м. Синельникове, вул. Локомотивна ( Орджонікідзе), 69-а. Зазначена частка будинку належала померлій на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 11 грудня 1969 року нотаріусом Синельниківської державної нотаріальної контори за реєстром № 2680 та зареєстрованого Синельниківським бюро технічної інвентаризації 26 грудня 1969 року в реєстровій книзі № 37 за реєстром № 20. 23 жовтня 2008 року [PERSON] залишила заповіт на ім'я позивача на все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі на все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право; заповіт посвідчено приватним нотаріусом Синельниківського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєст\-ровано в реєстрі за № 2162. Спадщину після смерті [PERSON] позивач прийняла, так як у встановлений законом шестимісячний строк після смерті спадкодавця подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Позивач звернулася до державного нотаріуса Першої Синельниківської держа\-вної нотаріальної контори з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно спадкодавця. Але нотаріус відмовив їй у його видачі, так у правовстановлюючому документі-вищезазначеному дого\-ворі купівлі-продажу не вказана в нумерації буква «А», що підтверджується постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18 жовтня 2016 року. Колишньому власнику вищезазначеного спадкового житлового будинку [PERSON] було надано в безстрокове користування для будівництва житлового будинку земельну ділянку розташовану за адресою: Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул. Орджонікідзе (Локомотивна) «№ 69-а», що підтверджується договором від 03.09.1964 року. На вищезазна\-ченій земельній ділянці [PERSON] збудував житловий будинок і 11 груд\-ня 1969 року продав його 1/2 ч. спадкодавцю [PERSON]. Але нотаріус Синельниківської державної нотаріальної контори, який посвідчував цей договір купівлі-продажу, помилково не вказав у номері будинку 69 літеру «а», про що і вказує в своїй довідці № 897 від 28.09.2016 року комунальне підприємство «Синельниківське міжміське бюро технічної інвентаризації». Підтвердженням того, що 1/2 частка житлового будинку, розташованого за адресою: м .Синельникове, вул. Орджонікідзе( Локомотивна), 69-а належить [PERSON] є те, що зазначена частка будинку зареєстрована за нею в установленому законом порядку в бюро технічної інвентаризації в м. Синельникове 26.12.1969 року в реєстровій книзі № 37 за реєстром № 20,як це було передбачено ст.227 ЦК Української РСР 1963 року. 16 лютого 2016 року відповідно до Розпорядження Синельниківського міського голови № 31-р «Про перейменування вулиць та провулків у місті Синельниковому» вулиця «Орджонікідзе» в м. Синельникове перейменована на «Локомотивну». Просить визнати за нею [PERSON], [INFO], право приватної власності на 1/2 частку житлового будинку розташо\-ваного за адресою: Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул. Локомотивна, 69-а, а саме в житловому будинку А-1(кв.1):сіни площею 4.4 кв.м., кімнату пл.5.5 кв.м., кімнату пл.5.2 кв.м, кімнату пл.5.6 кв.м., кімнату 13.7 кв.м., кухню пл.5.5 кв.м., загальною площею 39.9 кв.м., житловою площею 30.0 кв.м., та господарські будівлі і споруди сарай В-1, водо колонка Л-1 та 1/2 частку огорожі № 1-3 в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка настала 04 квітня 2016 року. В судове засідання позивач не зявилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] громади в особі Синельниківської міської ради до суду не зявилась, надала заяву в якій просить справу розглядати без її участі, проти задоволення позову не заперечує. При визнанні позову суд ухвалює рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом ухвалено про розгляд справи за відсутності сторін, а судове рішення ухвалюється на підставі наявних в справі документів. Суд, вивчивши та оцінивши у сукупності матеріали справи, повно та всебічно зясувавши обставини справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням згідно ст.212 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси фізичних осіб згідно зі ст.1 ЦПК України, встановив наступне. Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Згідно з вимогами ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як вбачається із свідоцтва про смерть серії І-КИ №661877, виданого 15.01.2016 р., Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Синельниківського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, [PERSON] померла 104.16.2016 року. Оглянувши спадкову справу №112/2016 індекс 02-14, судом встановлено, що 23.10.2008 р. [PERSON] склала заповіт на ім'я [PERSON] на усе належне їй майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, усі майнові права та обов'язки, які належать їй на час посвідчення заповіту, а також ті майнові права та обов'язки,які належатимуть їй на день смерті; заповіт посвідчено приватним нотаріусом Синельниківського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за №2162. Позивач [PERSON] у встановлений законом шестимісячний строк після смерті спадкодавця [PERSON], 25.04.2016р., подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Постановою від 18.10.2016 року державний нотаріус Першої Синельниківської держа\-вної нотаріальної контори відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно у звязку з тим, що у правовстановлюючому документі, а саме: у дого\-ворі купівлі-продажу не вказана в нумерації буква «А». З договору від 03.09.1964 року колишнього власника зазначено, що [PERSON] було надано в безстрокове користування для будівництва житлового будинку земельну ділянку розташовану за адресою: Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул. Орджонікідзе (Локомотивна) «№ 69-а», що підтверджується договором. На вищезазна\-ченій земельній ділянці [PERSON] збудував житловий будинок і 11 груд\-ня 1969 року та продав його 1/2 ч. спадкодавцю [PERSON]. Нотаріус Синельниківської державної нотаріальної контори, який посвідчував цей договір купівлі-продажу, помилково не вказав у номері будинку 69 літеру «а». В довідці № 897 від 28.09.2016 року комунального підприємства «Синельниківське міжміське бюро технічної інвентаризації» зазначено, що 1/2 частка житлового будинку, розташованого за адресою: м. Синельникове, вул. Орджонікідзе( Локомотивна), 69-а належить [PERSON] та зареєстрована за нею в установленому законом порядку в бюро технічної інвентаризації в м. Синельникове 26.12.1969 року в реєстровій книзі № 37 за реєстром № 20,як це було передбачено ст.227 ЦК Української РСР 1963 року. З договору купівлі-продажу, вбачається, що ? частка житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель і споруд, розташованого за адресою Дніпропетровська областям. Синельникове, вул. Локомотивна(Орджонікідзе),69-а, належить померлій [PERSON], та посвідчений 11 грудня 1969 року нотаріусом Синельниківської державної нотаріальної контори за реєстром № 2680 та зареєстрованого Синельниківським бюро технічної інвентаризації 26 грудня 1969 року в реєстровій книзі № 37 за реєстром № 20. Відповідно до Розпорядження Синельниківського міського голови № 31-р «Про перейменування вулиць та провулків у місті Синельниковому» 16 лютого 2016 року вулиця «Орджонікідзе» в м. Синельникове перейменована на «Локомотивну». Так, відповідно до ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 16 ЦК України передбачено, що однією з форм судового захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. У відповідності до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до положень ст.1216 ЦК України,\~спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно\~ст.1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У\~ст.1218 ЦК України\~зазначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до\~ст.1223 ЦК України\~право на спадкування мають особи, визначені у заповіті і лише у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, право на спадкування мають спадкоємці за законом. Судом встановлено, що позивач [PERSON] , яка є спадкоємцем за заповітом, своєчасно у встановлений законом строк звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини відповідно до положень ч.1\~ст.1269 ЦК України, про що свідчать матеріали справи. Враховуючи вищевикладене, зясувавши всі обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved