overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду і свої позовні вимоги мотивує тим, що вона з 14.03.2013 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який на підставі рішення Путивльського районного суду від 21.08.2014 року було розірвано. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею і знаходяться на її утриманні. Відповідач проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, хоча зобов'язаний та має таку можливість, так як він є працездатним, працює підсобним робітником на умовах неповного робочого дня, а також підробляє у інших підприємців, отримуючи при цьому заробітну платню, тому просить суд стягнути з відповідача аліменти по 400 грн. щомісячно, починаючи стягнення від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дочкою повноліття. В судове засідання позивачка не з'явилась, звернулась із заявою про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала. Відповідач в судове засідання також не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи в його відсутність, в якій позов визнав повністю, згоден сплачувати аліменти в згаданому розмірі. Про правові наслідки визнання позову обізнаний. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, в разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини та не оспорюється відповідачем (а.с. 6). Дитина знаходиться на утриманні матері, із її слів відповідач як батько дитини матеріальної допомоги на виховання та утримання дочки не надає. Як вбачається із довідки про доходи, [PERSON] працює у приватного підприємця підсобним працівником згідно трудового договору та отримує заробітну плату, яка в середньому за відпрацьовані місяці складає 339 грн. (а.с. 14). Як вбачається із заяви відповідача, він погоджується із заявленими вимогами, підтверджуючи і те, що крім отримання платні по договору, він має і інші періодичні доходи від роботи у приватних осіб, тому при таких обставинах, суд вважає за можливе стягнути аліменти в заявленому розмірі, а саме по 400 грн. щомісячно, при цьому вимоги Закону, а саме ч. 2 ст. 182 СК України порушені не будуть. Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача і понесені позивачем витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду і свої позовні вимоги мотивує тим, що з 17 грудня 2011 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем. До укладення шлюбу у сторін народився син: [PERSON], [INFO], який знаходяться у неї на утриманні. Оскільки між подружжям відсутнє взаєморозуміння, подружні стосунки припинені, відновлювати стосунки не бажають, позивач просить шлюб розірвати. В судове засідання сторони не з'явились, від них надійшли письмові заяви, в яких вони просять слухати справу в їх відсутність. Позивачка заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач позов визнав. Термін для примирення сторони просять не надавати. За таких обставин суд вважає за можливе на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України не проводити повне фіксування процесу за допомогою технічних засобів. Суд, дослідивши докази, вважає що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.. Судом встановлено, що 17 грудня 2011 року сторони вступили в шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 1982 ( а.с. 5). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO] (а.с. 6). У зв'язку з втратою почуттів любові та поваги, та відсутністю взаєморозуміння, сторони спільних інтересів не мають, відновлювати шлюбні стосунки не бажають. За таких обставин, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї є неможливе, а тому укладений між сторонами шлюб відповідно до вимог ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного Кодексу України необхідно розірвати. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача 243, 60 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду і уточнивши свої позовні вимоги мотивує тим, що з 06.02.1995 року по 31.07.2018 року вона працювала в ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання». 31.07.2018 року вона звільнилася з роботи за власним бажанням у зв'язку з невиконанням власником умов колективного договору, з ч. 3 ст. 38 КЗпП України. На день звільнення з роботи їй відповідачем було нараховано заробітну плату в розмірі 39948 грн., однак до цього часу заборгованість з заробітної плати не виплачена. А тому, просить суд стягнути на її користь з ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» - 39948 грн. нарахованої, але не виплаченої їй заробітної плати. Позивач [PERSON] в письмовій заяві просить стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі, справу просить розглядати без її участі. Відповідач ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» про день та час слухання справи повідомлено належним чином, представник в судове засідання не з'явився. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи. Суд, вивчивши матеріали даної цивільної справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи зі наступного: Судом встановлено, що позивач [PERSON] з 06.02.1995 року по 31.07.2018 року працювала в ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання», що підтверджується копією трудової книжки (а.с.5-8). 31.07.2018 року позивач звільнилася з роботи за власним бажанням у зв'язку з невиконанням власником умов колективного договору, з ч. 3 ст. 38 КЗпП України, що підтверджується копією наказу (а.с.9). Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Згідно розрахункового листа ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» заборгованість по заробітній платі перед [PERSON] становить 39948 грн. 05 коп. (а.с.4). А тому, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по заробітній платі в розмірі - 39948 грн. 05 коп. (ця сума визначена з урахуванням утриманих податків і обов'язкових платежів). Відповідно до ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь держави 768 грн. 40 коп. судового збору, від сплати якого при подачі позову до суду позивач звільнений за законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду мотивуючи свої вимоги тим, що 11 вересня 2015 року між [PERSON] (далі - позивач) та [PERSON] (далі - відповідач), від імені якого на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Власюк Т.М. 16.06.2015 та зареєстрованої в Реєстрі нотаріальних дій за № 304 діє [PERSON] (далі - третя особа) було укладено змішаний цивільно-правовий договір (далі - договір). Договір був посвідчений приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Нечипоренка Олександра Вікторовича та зареєстрований в Реєстрі нотаріальних дій за № 603. Відповідно до п. 1.2. договору та у відповідності до ч. 1 ст. 6 та ст. 656 Цивільного кодексу України відповідач в майбутньому зобов`язується передати у власність позивачу будь-яким, передбаченим діючим законодавством способом нерухоме майно, а позивач зобов`язується прийняти у власність нерухоме майно квартиру, що заходиться в [ADDRESS] (два «Л»), 2-М (два «М») та оплатити гарантійний внесок, що не перевищує загальну вартість вказаної квартири в порядку та на умовах визначених цим Договором. Відповідно до п. 1.3. Договору передбачено, що предметом вказаного Договору є квартира, що знаходиться в [ADDRESS] , 2-М, право власності на яку набувається позивачем після завершення будівництва та здачі об`єкта в експлуатацію та за умови виплати позивачем гарантійного внеску в порядку та на умовах, визначених Договором. Відповідно до п. 3.1. Договору, встановлено, загальна сума (вартість) квартири на день укладання Договору складає - 320 800,00 (триста двадцять тисяч вісімсот) гривень 00 коп., в т.ч. ПДВ. Відповідно до п. 3.3. Договору було передбачено, що кошти, визначені п.3.1 цього Договору, позивач зобов`язується внести, як гарантійний внесок в рахунок придбання в майбутньому квартири, на поточний рахунок відповідача або у готівковій формі шляхом передачі грошових коштів з обов`язковим підписанням актів приймання-передачі грошових коштів у наступному порядку: сума гарантійного 320\~800 (триста двадцять тисяч вісімсот) гривень 00 коп. вноситься позивачем до підписання Договору». На виконання п.3.1. - 3.3. Договору щодо придбання позивачем в будинку за адресою: [ADDRESS] , 2-М квартири [ADDRESS] позивачем було передано кошти у розмірі 320\~800 (триста двадцять тисяч вісімсот) гривень 00 коп. третій особі, як представнику відповідача на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Власюк Т.М. 16.06.2015 та зареєстрованої в Реєстрі нотаріальних дій за № 304, що підтверджується актами прийому-передачі коштів на виконання в майбутньому умов договору № 1 від 11.09.2015року, № 2 від 09.09.2015року, № 3 від 10.09.2015р.. Позивач зазначила, що 09 червня 2017 року за ініціативи позивача, але з причини невиконання зобов`язань по строкам здачі Об`єкта будівництва та введення його в експлуатацію відповідачем,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач її колишній чоловік з березня 2014 року не мешкає у квартирі, де продовжує бути зареєстрованим, за адресою: [ADDRESS]. Відповідач не проживає у спірному житловому приміщенні, комунальні послуги не сплачує та залишається там зареєстрованим. Тому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, від нього надійшла заява про визнання позовних вимог. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні, квартира за адресою: [ADDRESS] належить позивачці на підставі договору дарування (а.с.5). Згідно довідки Управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» Сумської міської ради відповідач зареєстрований у вказаній квартирі. Однак, з березня 2014 року в ній не проживає, комунальні послуги не сплачує, його особисті речі у квартирі відсутні. Таким чином, судом встановлений факт не проживання відповідача в спірному житловому приміщенні більше трьох років без поважних причин. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Відповідно до ст. 167 ЖК УРСР у разі вибуття членів сімї наймача на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті член сімї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Суд дійшов висновку, що вимоги позивачки про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, обґрунтовані і знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, відповідача необхідно визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач її рідна сестра з 2015 року не мешкає у квартирі, де продовжує бути зареєстрованою, за адресою: [ADDRESS], хоча постійно мешкає з родиною на території Російської Федерації. Відповідачка є співвласником вказаної квартири, але не проживає у спірному житловому приміщенні, комунальні послуги не сплачує та залишається там зареєстрованою. Тому просить усунути перешкоди у користуванні вказаним житловим приміщенням шляхом зняття з реєстрації за місцем проживання [PERSON]. В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не зявилася, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, в матеріалах справи наявна нотаріально посвідчена заява від неї, яку суду вважає заявою про фактичне визнання позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні, разом з позивачем у вказаній квартирі зареєстрована її рідна сестра, відповідач по справі [PERSON], що підтверджується довідкою Управління «Центр надання адміністративних послуг у місті Суми Сумської міської ради про реєстрацію місця проживання особи (а.с. 9). Вказана квартира належить [PERSON] та [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 97, 98). Відповідачка зареєстрована в квартирі, але в ній не проживає, комунальні послуги не сплачує, її особисті речі у квартирі відсутні. У 2015 році відповідачка зі своєю родиною виїхала до Росії. Даний факт підтверджується актом про відсутність [PERSON] за місцем проживання, складений у присутності та за участю сусідів позивачки ( а.с. 16). Крім того, в матеріалах справи міститься заява відповідачки, засвідчена приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу [PERSON] про зняття її з реєстрації за адресою: [ADDRESS], у звязку з виїздом на постійне місце проживання за межі України ( а.с. 40). Таким чином, судом встановлений факт не проживання відповідачки в спірному житловому приміщенні більше двох років без поважних причин, чим порушуються законні права позивача як співвласника даного житлового приміщення. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Суд дійшов висновку, що вимоги позивача про усунення перешкод у користуванні житлом шляхом зняття з реєстрації, обґрунтовані і знайшли своє підтвердження в судовому засіданні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду мотивуючи свої вимоги тим, що вона перебуває у шлюбі з [PERSON] (далі - Відповідач). Від даного шлюбу дітей не мають. Подружнє життя між сторонами не склалося через різні погляди на життя, сім'ю та шлюб. Шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства сторони не ведуть. Просила шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи була належним чином повідомлена. В матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без її участі, позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити. В судове засідання Відповідач не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, а тому суд вважає за можливе розглянути дану справу у його відсутність та відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до задоволення виходячи з наступного. Так, судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 23.04.2014. Шлюб зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 494. Від даного шлюбу сторони дітей не мають. Також судом встановлено, що сім'я сторін розпалася. Подружні стосунки не підтримують, не ведеться спільне господарство. Шлюб носить формальний характер, а тому його необхідно розірвати. Наведені обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] та іншими матеріалами справи. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Згідно ст.109 Сімейного кодексу України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу не можливе, суперечить інтересам подружжя, термін на примирення позитивного результату не дасть, то суд вважає за необхідне задоволити позов і розірвати шлюб. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. На підставі ст.ст. 105, 110-112 СК України, ст.ст. 4,12,81,247,263-268 ЦПК України суд,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду мотивуючи свої вимоги тим, що вона перебуває у шлюбі з [PERSON] (далі - Відповідач). Від даного шлюбу дітей не мають. Подружнє життя між сторонами не склалося через різні погляди на життя, сім'ю та шлюб. Шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства сторони не ведуть. Просила шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи була належним чином повідомлена. До суду від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. В матеріалах справи міститься телефонограма за змістом якої встановлено, що відповідач просить справу розглядати без його участі, щодо розірвання шлюбу покладається на розсуд суду. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до задоволення виходячи з наступного. Так, судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 04.10.2008. Шлюб зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1833. Від даного шлюбу дітей не мають. Також судом встановлено, що сім'я сторін розпалася. Подружні стосунки не підтримують, не ведеться спільне господарство. Шлюб носить формальний характер, а тому його необхідно розірвати. Наведені обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] та іншими матеріалами справи. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Згідно ст.109 Сімейного кодексу України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу не можливе, суперечить інтересам подружжя, термін на примирення позитивного результату не дасть, то суд вважає за необхідне задоволити позов і розірвати шлюб. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. На підставі ст.ст. 105, 110-112 СК України, ст.ст. 4,12,81,247,263-268 ЦПК України суд,-

Outcome: approved