overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом. Свої вимоги мотивує наступним. [INFO] померла мати сторін по справі [PERSON], а [INFO] помер їх батько - [PERSON], які проживали по [ADDRESS]. В даному господарстві також проживає позивач, якій 09.06.2017 [PERSON] заповів все належне йому майно, зокрема домоволодіння по [ADDRESS]. Однак, звернувшися до нотаріуса з`ясувалося, що є розбіжність в імені спадкодавця: «[PERSON]» - «[PERSON]», а відповідно і в по-батькові спадкоємця. У зв'язку з цим, нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину, а тому вона змушена звернутися до суду. Позивач в підготовче судове засідання подала заяву про розгляд справи без її участі, просить суд позовні вимоги задоволити у повному обсязі. Відповідач в підготовче судове засідання не з'явилася, проте подала заяву, в якій просить суд розглядати справу в її відсутності, позов визнає та не заперечує щодо його задоволення. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач по справі [PERSON] ([PERSON].) являється дочкою [PERSON], який помер [INFO] (а.с. 6, 11, 12, 17). Згідно заповіту від 09.06.2017 [PERSON] заповів [PERSON] все належне йому майно (а.с. 7), зокрема і домоволодіння по [ADDRESS], яке належало ому на праві приватної власності (а.с. 9, 10). Інвентаризаційна вартість спадкового майна становить 241431 грн. (а.с. 22). Нотаріусом позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину оскільки є розбіжність в імені спадкодавця: «[PERSON]» - «[PERSON]», а відповідно і в по-батькові спадкоємця «[PERSON]» (а.с. 5). Судом встановлено, що згідно світлокопії трудової книжки спадкодавця його ім`я зазначено як «[PERSON]» (а.с. 13). Також ім`я, як [PERSON] записано в довідці про реабілітацію та воєнному білеті (а.с. 14, 15). Згідно довідки № 215 від 22.01.2019, виданій виконкомом Завійської сільської ради «[PERSON]» та «[PERSON]» є однією і тієж особою (а.с. 16). Відповідно до ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Враховуючи вищенаведене, а також те, що відповідач по справі не має претензій до прийняття даної спадщини позивачем, то відповідно остання має право на оформлення спадкового майна. Таким чином, зібрані по справі докази та належна їх оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-06 00:00:00

позивач звернулася до суду із зазначеним позовом. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 01.03.1998 між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис смт. Войнилів Калуського району Івано-Франківської області №2 та видане свідоцтво про шлюбу. За час спільного проживання сторони не змогли створити міцної сім`ї, сімейне життя не склалось через різні характери та погляди на життя. Від спільного проживання народився син [PERSON] , 1998 року народження, який на даний час досягнув повноліття. Тому позивачка звернулася до суду та просить ухвалити рішення про розірвання шлюбу. Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 07.09.2020 р. було відкрито спрощене позовне провадження, запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали подати відзив на позов з доказами на підтвердження обставин, що підтверджують заперечення проти позову. Позивач подала заяву, в якій позовні вимоги підтримує у повному обсязі, а справу просить розглянути без її участі (а.с.17). Відповідач також подав заяву, в якій позовні вимоги визнає, а справу просить розглянути без його участі (а.с.16). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 01.03.1998 зареєстрували шлюб у смт. Войнилів Калуського району Івано-Франківської області, актовий запис №2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] (а.с.4). Від спільного проживання народився син [PERSON] , 1998 року народження, який на даний час досягнув повноліття. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлено одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім`ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. На підставі ст. ст. 110, 112, 113 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-06 00:00:00

позивач звернулася до суду із зазначеним позовом. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 11.08.2012 між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Калушу Калуського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області №251 та видане свідоцтво про шлюбу. За час спільного проживання сторони не змогли створити міцної сім`ї, сімейне життя не склалось через різні характери та погляди на життя. Від спільного проживання народився син [PERSON] , [INFO] . Тому позивачка звернулася до суду та просить ухвалити рішення про розірвання шлюбу. Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 04.09.2020 р. було відкрито спрощене позовне провадження, запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали подати відзив на позов з доказами на підтвердження обставин, що підтверджують заперечення проти позову. Позивач подала заяву, в якій позовні вимоги підтримує у повному обсязі, а справу просить розглянути без її участі (а.с.10). Відповідач також подав заяву, в якій позовні вимоги визнає, а справу просить розглянути без його участі (а.с.11). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 11.08.2012 зареєстрували шлюб у відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Калушу Калуського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області №251, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] (а.с.4). Від спільного проживання народився син [PERSON] , [INFO] (а.с.5) Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлено одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім`ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Сина [PERSON] , [INFO] залишити проживати з матір`ю [PERSON] . На підставі ст. ст. 110, 112, 113 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-29 00:00:00

позивач звернулася до суду із зазначеним позовом. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 22.01.2016 між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис виконкомом Берлогівської сільської ради Рожнятівського району Івано-Франківської області №2 та видане свідоцтво про шлюбу. За час спільного проживання сторони не змогли створити міцної сім`ї, сімейне життя не склалось через різні характери та погляди на життя. Від спільного проживання дітей не має. Тому позивачка звернулася до суду та просить ухвалити рішення про розірвання шлюбу. Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 02.09.2020 р. було відкрито спрощене позовне провадження, запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали подати відзив на позов з доказами на підтвердження обставин, що підтверджують заперечення проти позову. Позивач подала заяву, в якій позовні вимоги підтримує у повному обсязі, а справу просить розглянути без її участі (а.с.12). Відповідач також подав заяву, в якій позовні вимоги визнає, а справу просить розглянути без його участі (а.с.18). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 22.01.2016 зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Берлогівської сільської ради Рожнятівського району Івано-Франківської області, актовий запис №2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] (а.с.4). Від спільного проживання дітей у сторін не має. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлено одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім`ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. На підставі ст. ст. 110, 112, 113 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-27 00:00:00

позивач звернулася до суду із зазначеним позовом. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 28.09.2012 між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис відділом державної реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції №1377 та видане свідоцтво про шлюб. За час спільного проживання сторони не змогли створити міцної сім`ї, сімейне життя не склалось через різні характери та погляди на життя. Від спільного проживання народилася донька [PERSON] , [INFO] . Тому позивачка звернулася до суду та просить ухвалити рішення про розірвання шлюбу. Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 28.09.2020 було відкрито спрощене позовне провадження, запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали подати відзив на позов з доказами на підтвердження обставин, що підтверджують заперечення проти позову. Позивач подала заяву, в якій позовні вимоги підтримує у повному обсязі, а справу просить розглянути без її участі. Просить не вирішувати позовну вимогу про визначення місця проживання дитини (а.с.22). Відповідач також подав заяву, в якій позовні вимоги визнає, а справу просить розглянути без його участі, також зазначає, щоб судом не вирішувалося питання про визначення місця проживання дитини (а.с.21). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 28.09.2012 зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції №1377, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 28.09.2012 (а.с.16). Від спільного проживання народилася донька [PERSON] , [INFO] (а.с.5) Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлено одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім`ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. На підставі ст. ст. 110, 112,\~113\~СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-08 00:00:00

позивач звернулася до суду із зазначеним позовом. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 29.07.2015 між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Калушу реєстраційної служби Калуського міськрайонного управління юстиції в Івано-Франківської області №287 та видане свідоцтво про шлюбу. За час спільного проживання сторони не змогли створити міцної сім`ї, сімейне життя не склалось через різні характери та погляди на життя. Від спільного проживання народилася донька [PERSON] , [INFO] . Тому позивачка звернулася до суду та просить ухвалити рішення про розірвання шлюбу. Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 12.10.2020 р. було відкрито спрощене позовне провадження, запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали подати відзив на позов з доказами на підтвердження обставин, що підтверджують заперечення проти позову. Позивач подала заяву, в якій позовні вимоги підтримує у повному обсязі, а справу просить розглянути без її участі. (а.с.15). Відповідач також подав заяву, в якій позовні вимоги визнає, призначення строків для примирення вважає недоцільним, а справу просить розглянути без його участі. (а.с.14). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 29.07.2015 зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Калушу реєстраційної служби Калуського міськрайонного управління юстиції в Івано-Франківської області №287, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] (а.с.4). Від спільного проживання народилася донька [PERSON] , [INFO] (а.с.5) Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлено одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім`ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Доньку [PERSON] , [INFO] залишити проживати з матір`ю [PERSON] . У відповідності до ст. 141 ЦПК України судові витрати покласти на відповідача. На підставі ст. ст. 110, 112, 113 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом та просив визнати [PERSON] [INFO], таким, що втратив право користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS], посилаючись на те, що він є власником зазначеної квартири. Відповідач, син його дружини, зареєстрований за зазначеною адресою з 2009р. [PERSON], в вересні 2010 року добровільно залишив зареєстроване місце проживання, особисті речі відповідача відсутні, перепон в користуванні жилим приміщенням йому ніхто не чинив. Місце його проживання на даний час невідомо. Відповідач про місце та час проведення судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомляв, заява про розгляд справи за його відсутності не надходила. Суд ухвалює заочне рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України, про що не заперечував позивач. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі -продажу (а.с. 4). Також встановлено, що відповідач [PERSON], є сином дружини позивача та має зареєстроване місце проживання в зазначеній квартирі з 2009р., (а.с. 3). В вересні 2010р., [PERSON], добровільно залишив зареєстроване місце проживання, особисті речі відповідача відсутні, перепон в користуванні жилим приміщенням йому ніхто не чинив. Місце проживання відповідача, на даний час, невідомо, що підтверджується актами про не проживання (а.с.7). Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, суд вважає, що [PERSON], [INFO], як колишній член сім'ї власника квартири, втратив право користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS], у зв'язку із не проживанням за місцем реєстрації понад один рік без поважних причин. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Отже, рішення суду про визнання [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування жилим приміщенням є підставою для зняття його з реєстраційного обліку в квартирі [ADDRESS]. На підставі ч. 2 ст. 405 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом та просив визнати [PERSON], [INFO]., такою, що втратила право користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS], посилаючись на те, що він є власником зазначеної квартири. Відповідачка є його колішнею дружиною, зареєстрована за зазначеною адресою з 2009р. В березні 2010 року відповідачка залишила місце проживання, особисті речі відповідача відсутні, перепон в користуванні жилим приміщенням їй ніхто не чинив. Місце її проживання на даний час невідомо. Відповідачка про місце та час проведення судового засідання повідомлялася належним чином, причини неявки не повідомляла, заява про розгляд справи за її відсутності не надходила. Суд ухвалює заочне рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України, про що не заперечував позивач. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло (а.с. 6). Також встановлено, що відповідачка [PERSON], є колишньою дружиною позивача (шлюб розірвано 06.12.2012р., а.с. 8) та має зареєстроване місце проживання в зазначеній квартирі з 2009р., (а.с. 5). [PERSON], в березні 2010 року добровільно залишила місце проживання, особисті речі відповідача відсутні, перепон в користуванні жилим приміщенням їй ніхто не чинив, що підтверджується актами про не проживання (а.с. 9, 10, 11). Місце проживання відповідача, на даний час, невідомо. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, суд вважає, що [PERSON], як колишній член сім'ї власника квартири, втратив право користування жилим приміщенням у зв'язку із не проживанням за місцем реєстрації понад один рік без поважних причин. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Отже, рішення суду про визнання [PERSON], такою, що втратила право користування жилим приміщенням є підставою для зняття її з реєстраційного обліку в квартирі [ADDRESS]. На підставі ч. 2 ст. 405 ЦК України,

Outcome: approved