Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до відповідача про поділ житлового будинку та земельних ділянок в натурі. В позовній заяві зазначив, що 20 лютого 2008 року його мати, [PERSON], подарувала йому та його брату, [PERSON], житловий будинок з надвірними будівлями та земельною ділянкою у розмірі 1, 1626 гектарів, які розташовані за адресою: [ADDRESS], земельну ділянку площею 0,4107 гектарів розташована на території Виноградівської сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області. У відповідності до договору дарування від 20 лютого 2008 року, зареєстрованому в реєстрі за № 505, [PERSON] подарила [PERSON] та [PERSON] житловий будинком з надвірними будівлями та земельною ділянкою. На земельній ділянці за цією адресою розташовано: цегляний житловий будинок А-1, житловою площею - 52.1 (п'ятдесят дві цілих одна десята ) кв.м., загальною площею 67.6 (шістдесят сім цілих шість десятих) кв.м., цегляний сарай-Б, цегляний сарай-В, камінний підвал - в, глиновалькована літня кухня-Г, цегляний сарай- Д, металева огорожа 1-2. Земельні ділянки передані : для будівництва і обслуговування житлового будинку , господарських будівель і споруд - 0,2500 гектарів, для ведення особистого селянського господарства - 0,9126 гектарів. На підставі договору дарування йому та відповідачу на праві спільної часткової власності належить по ? частці майна. [PERSON] зайняв повністю житловий будинок та не надає йому доступу до середини. Добровільно укласти договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, [PERSON] відмовляється. В силу ст. 358 ЦК України співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння тієї частки спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Статтею 367 ЦК України передбачено, що майно, яке знаходиться в спільній частковій власності, може бути розподілено в натурі між співвласниками по домовленості між ними. В разі розподілу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. У відповідності до ст. 183 ЦК України подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення. Відповідно до ст. 88 Земельного Кодексу України учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки вимагати відповідної компенсації. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Статтею 120 Земельного кодексу України встановлено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Власник майна має право вчиняти щодо свого майна будь - які дії, які не суперечать закону, а тому має право на виділ у натурі частки із майна, яке знаходиться у спільній частковій власності. Відповідно до абз. 1 п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» від 4 жовтня 1991 року (з подальшими змінами та доповненнями), при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Як випливає з технічного паспорту житлового будинку, його конструктивні елементи збудовані таким чином, що кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним входом, оскільки має місце технічна можливість переобладнання житлового будинку в ізольовані квартири, що звичайно повинно бути з'ясовано шляхом призначення відповідної будівельно-технічної експертизи, оскільки такі обставини потребують спеціальних знань у даній галузі. Верховний суд України в п. 7 Постанови Пленуму «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» роз'яснив судам, що в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. Отже, житловий будинок [ADDRESS] необхідно поділити таким чином, щоб йому та відповідачу було виділено у власність відокремлену частину житлового будинку, яка б відповідала розміру їх 1/2 частки у праві спільної часткової власності. В тому випадку, якщо відповідно до ідеальної 1/2 частки кожного із співвласника поділити у натурі житловий будинок є не можливим, але при цьому виділ технічно допустимий з відхиленням від розміру часток кожного співвласника, поділ може бути здійснений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. Крім того, в абз.4 п. 7 та п. 8 Постанови «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», Пленум Верховного суду України роз'яснив, що при поділі жилого будинку суд зобов'язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також, які підсобні будівлі передаються власнику. Різні господарські будівлі (літні кухні, сараї тощо) є підсобними будівлями і складають з будинком одне ціле. Щодо виділу в натурі земельної ділянки, то такий виділ землі базується за тими ж принципами та методичними підходами, які застосовуються до поділу житлового будинку, за виключенням того правила, що у випадку виділу в натрі частки земельної ділянки, співвласнику якому вона виділяється, надається право саме на ту частину землі, на якій розташована відокремлена частина житлового будинку, що виділяється співвласнику. Під час судового розгляду позивач подав заяву про уточнення позовних вимог, в якій зазначив, що на підставі висновку експерта він просить суд поділити в натурі житловий будинок та надвірні будівлі, які знаходяться за адресою: [ADDRESS], відповідно до другого варіанту висновку експерта, та визнати за [PERSON] право власності на №1-1 коридор - 5,5 кв.м., №1-2 кухня - 8,5 кв.м., №1-3 житлову кімнату - 17,1 кв.м., загальною площею 31,1 м.кв. Госпдарську будівлю: Літню кухню «Г»; виділити [PERSON] земельну ділянку яка знаходяться за адресою: [ADDRESS], для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд у відповідності до третього варіанту поділу земельних ділянок, та визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 1250 м.2 яка у висновку експерта обмежена поворотними точками 1-2-3-4-5-6-7-8-9-10-11-12-13-14-15-16-17-18-1; виділити [PERSON] земельну ділянку, яка знаходяться за адресою: [ADDRESS], для ведення особистого селянського господарства у відповідності до третього варіанту поділу земельних ділянок, та визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 2509 м.2 яка у висновку експерта обмежена поворотними точками 17-23-22-24-18-17; виділити [PERSON] земельну ділянку яка знаходяться на території Виноградівської сільської ради, Ярмолинецького району, Хмельницької області, для ведення особистого селянського господарства та визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 2053 м.2 яка у висновку експерта обмежена поворотними точками 2-3-4-5-2. До початку розгляду справи по суті представник відповідача подав письмові заперечення (пояснення) проти позову, в яких зазначив, що згідно ч. 1 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою; ч. 1 ст. 88 ЗК України передбачає, що володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, а в разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Тобто, з моменту набуття сторонами права спільної часткової власності на житловий будинок та земельну ділянку, сторони мають лише за взаємною згодою володіти та користуватись спільним майном, і за жодних правових підстав не мають права вчиняти дій, які б не були узгоджені обома співвласниками. Тому актами цивільного законодавства України надано право співвласникам на поділ та виділ майна, що є у їх спільній частковій власності. Так, згідно ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Згідно ст. 88 ЗК України учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення. Наведені вище норми гарантують кожному із співвласників право на поділ (виділ) в натурі того майна, яке знаходиться у їх спільній частковій власності і після здійснення якого, право спільної власності припиняється, кожен із співвласників набуває право особистої приватної власності на майно, що утворюється в результаті його поділу (виділу), і зміст якого проявляється, перш за все, у здійсненні правомочності щодо володіння, користування та розпорядження майном за своєю волею, на власний розсуд, незалежно від волі інших осіб. Як випливає з положення ч. 1 та ч. 3 ст. 367 ЦК України та ст. 88 ЗК України, поділ в натурі майна, яке перебуває у спільній частковій власності, може бути здійснено за домовленістю між співвласниками, шляхом укладання договору про поділ нерухомого майна, який повинен бути вчинений у письмовій формі з обов'язковим його нотаріальним посвідченням учасниками правочину. Проте, в тому випадку, якщо один із співвласників виявив бажання, незалежно від його мотивів, здійснити поділ у натурі майна, що перебуває у спільній частковій власності, однак інший співвласник перешкоджає йому в реалізації такого права будь-яким шляхом, що унеможливлює досягнення домовленості між ними щодо укладання договору про поділ нерухомого майна, такий співвласник має право на звернення до суду з відповідним позовом про поділ (виділ) спільного майна в натурі і таке право підлягає судовому захисту. Тобто, фактичною передумовою судового розгляду справи є наявність спору про право. При цьому, спір повинен мати правовий характер, інакше кажучи, стосуватися прав, обов'язків, свобод чи інтересів конкретної особи. Поділ (виділ) частки із майна, що є у спільній частковій власності, не є правом, що самостійно реалізується особою, яка бажає виділу, а має здійснюватись на підставі укладеного між усіма співвласниками договору. Такий висновок випливає із норми ч. 1 ст. 358 ЦК України, яка чітко встановлює засади здійснення права спільної часткової власності за згодою співвласників. І лише у разі виникнення між співвласниками спору, справа про поділ (виділ) вирішується судом. Однак, під час розгляду справи в суді позивачем не було надано жодних належних і допустимих доказів на підтвердження того, що він звертався до відповідача з пропозицією укласти договір про поділ в натурі житлового будинку та земельної ділянки. Про намір позивача поділити в натурі житловий будинок та земельну ділянку відповідачу стало відомо лише під час розгляду цієї справи в суді, тобто після його звернення до Ярмолинецького районного суду з позовом про розподіл домоволодіння та земельної ділянки. До цього часу позивач жодних дій, які б свідчили про його бажання укласти відповідний договір, погодити його умови тощо не вчиняв. Вказане підтверджується поясненнями відповідача та показаннями свідків. Користування спірним житловим будинком з надвірними будівлями та земельними ділянками сторони здійснювали відповідно до досягнутої раніше між ними домовленості. Будь-яких перешкод у здійсненні позивачем його правомочностей щодо володіння, користування та розпорядження спільним майном, у тому числі і щодо поділу (виділу) його, відповідач не створює та не створював. За таких обставин, оскільки між сторонами відсутній спір про поділ (виділ) в натурі житлового будинку та земельної ділянки, і це не призвело до неможливості укласти договір про поділ цього майна в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 367 ЦК України, у позивача відсутнє право на звернення до суду за захистом свого майнового права шляхом здійснення поділу житлового будинку та земельної ділянки в натурі відповідно до частки кожної із сторін у спільній власності. Враховуючи викладене, просить суд відмовити у позові. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, суду пояснили, що позивач просить суд поділити в натурі житловий будинок та надвірні будівлі, які знаходяться за адресою: [ADDRESS], відповідно до другого варіанту висновку експерта, та визнати за ним право власності на №1-1 коридор - 5,5 кв.м., №1-2 кухня - 8,5 кв.м., №1-3 житлову кімнату - 17,1 кв.м., загальною площею 31,1 м.кв. Госпдарську будівлю: Літню кухню «Г»; виділити [PERSON] земельну ділянку, яка знаходяться за адресою: [ADDRESS], для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд у відповідності до третього варіанту поділу земельних ділянок, та визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 1250 м.2 яка у висновку експерта обмежена поворотними точками 1-2-3-4-5-6-7-8-9-10-11-12-13-14-15-16-17-18-1; виділити [PERSON] земельну ділянку, яка знаходяться за адресою: [ADDRESS], для ведення особистого селянського господарства у відповідності до третього варіанту поділу земельних ділянок, та визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 2509 м.2 яка у висновку експерта обмежена поворотними точками 17-23-22-24-18-17; виділити [PERSON] земельну ділянку яка знаходяться на території Виноградівської сільської ради, Ярмолинецького району, Хмельницької області, для ведення особистого селянського господарства та визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 2053 м.2 яка у висновку експерта обмежена поворотними точками 2-3-4-5-2. В судовому засіданні відповідач та його представник позов не визнали. Представник відповідача пояснив, що варіанти поділу житлового будинку, що запропоновані експертом, не відповідають ідеальним часткам житлового будинку. Крім цього, експерт не встановив ринкову вартість житлового будинку та земельних ділянок. Свідок [PERSON] показав, що йому не відомо, чи звертався позивач до відповідача про розподіл домоволодіння в натурі. Свідок [PERSON] повідомила, що між сторонами був виник спір щодо порядку користування погребом, внаслідок чого позивач побудував собі новий погріб. Допитаний в судовому засіданні експерт Власюк В.В. показав, що він зазначив у висновку, що приміщення площею 8, 5 кв. м. є кухнею, оскільки згідно ДБН для житлової кімнати необхідна більша площа. А власник житлового будинку може облаштувати кухню в будь-якому приміщенні відповідно до розробленої проектної документації у відповідності з вимогами нормативних документів. 2-й варіант поділу житлового будинку не передбачає суттєвого перепланування. Також зазначив, що ринкова вартість домоволодіння та земельних ділянок визначена ним в розмірі 53 883 грн. Однак, враховуючи витратний підхід, залишкова вартість домоволодіння становить 272 590 грн. Також зазначив, що він не має права визначати ринкову (нормативну) грошову оцінку земельних ділянок. Суд, заслухавши пояснення сторін, допитавши експерта, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов слід задоволити. Судом встановлено, що позивачу та відповідачу на праві спільної часткової власності в рівних частках (по ? кожного з них) належить домоволодіння за адресою: [ADDRESS]. Ця обставини підтверджуються копією договору дарування від 20.02.2008р. та копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 16.04.2008р. (а.с. 12-14). Крім цього, на праві спільної часткової власності сторонам належать земельні ділянки: на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 21.08.2008р. в розмірі 0, 2500 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] (а.с. 41), на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 21.08.2008р. в розмірі 0, 5019 га для ведення особистого селянського господарства по [ADDRESS] (а.с. 42), на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 21.08.2008р. в розмірі 0, 4107 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Виноградівської сільської ради Ярмолинецького району (а.с. 43). Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 355 Цивільного кодексу України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної сумісної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. А частинами 1-3 статті 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до ч. 1 ст. 86 Земельного Кодексу України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Згідно п. б ч. 1 ст. 87 ЗК України право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає при придбанні у власність земельної ділянки двома чи більше особами за цивільно-правовими угодами. Отже, суд приходить до висновку, що житловий будинок [ADDRESS] та земельні ділянки площею: 0, 2500 га (для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд) по [ADDRESS]; 0, 5019 га (для ведення особистого селянського господарства) по [ADDRESS]); 0, 4107 га (для ведення особистого селянського господарства), яка розташована на території Виноградівської сільської ради Ярмолинецького району, - належить сторонам на праві спільної часткової власності. У відповідності до ч. ч. 1, 3 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Згідно до частин 1, 2 статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Частинами 1, 3,4 статті 88 ЗК України передбачено, що володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Згідно ч. 4 ст. 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Відповідно до ст. 152 Житлового кодексу УРСР переобладнання і перепланування жилого будинку квартири), що належить громадянинові на праві приватної власності, провадяться з дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів. Так, рішенням виконавчого комітету Виноградівської сільської ради Ярмолинецького району № 10 від 27 лютого 2014 року [PERSON] надано дозвіл на проведення робіт з перепланування приміщень індивідуального житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] (а.с. 144). Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 142/013 зазначене домоволодіння можливо розділити в натурі (а.с. 91). Експертом встановлено, що залишкова вартість житлового будинку становить 272 590 грн. (а.с. 84). Таким чином, вартість ? ідеальної частки кожної із сторін в домоволодінні становить - 136 295 грн. Відповідно до витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок від 03.04.2014р. Відділу Держземагенства в Ярмолинецькому районі нормативна грошова оцінка земельної ділянки, яка розташована по [ADDRESS], і призначена для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0, 2500 га становить 43 597, 20 грн.; нормативна грошова оцінка земельної ділянки, яка розташована по [ADDRESS], і призначена для ведення особистого селянського господарства площею 0, 5019 га становить 6 101, 10 грн. (а.с. 157-159). Згідно звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки, складеного ТОВ ЕКФ «Власна справа», від 18 квітня 2014 року експертна грошова оцінка земельної ділянки, яка розташована на території Виноградівської сільської ради Ярмолинецького району, і призначена для ведення особистого селянського господарства площею 0, 4107 га становить 15 401 грн. З урахуванням висновку судової будівельно-технічної експертизи, а також те, що домоволодіння фактично розділене між співвласниками (а.с. 83), суд приходить до висновку, що із двох варіантів, запропонованих експертом, для виділу в натурі часток сторін у спірному нерухомому майні (домоволодінні) найбільш раціональним є варіант № 2 розподілу житлового будинку та надвірних будівель, оскільки він не враховує самовільно побудовану прибудову (додаток № 9 до висновку експерта - а.с. 105), а земельних ділянок - варіант № 3 (додатки № 14 та № 15 до висновку експерта - а.с. 116, 119). Згідно цього варіанту розподілу домоволодіння № 2 суд вважає, що слід виділити у власність позивача, [PERSON], приміщення у житловому будинку «А-1»: житлову кімнату 1-3 площею 17,1 кв.м. вартістю 37 914 грн., коридор 1-1 5,5 кв.м. вартістю 12 195 грн., кухня 1-2 площею 8,5 кв.м. вартістю 18 846 грн., всього - 31, 1 кв. м вартістю 68 955 грн.; з надвірних споруд - літню кухню «Г» вартістю 68 371 грн., а всього частину домоволодіння загальною вартістю 137 326 грн., що становить 50, 38 % домоволодіння. У власність відповідача, [PERSON], приміщення у житловому будинку «А-1»: житлову кімнату 1-4 площею 26, 5 кв. м вартістю 58 755 грн.; а всього - 26, 5 кв. м. вартістю 58 755 грн.; з надвірних споруд - сарай «Б» вартістю 37 082 грн., сарай «В» вартістю 17 559 грн., погріб «в» вартістю 12 909 грн., сарай «Д» вартістю 8 959 грн., а всього частину домоволодіння загальною вартістю 135 264 грн., що складає 49, 62% домоволодіння. Оскільки згідно з 2-м варіантом розподілу житлового будинку та надвірних будівель відступ від ідеальних часток становить: для 1-го співвласника ([PERSON]) - на 1031 грн. менше, для 2-го співвласника ([PERSON]) - на 1031 грн. більше, тому для досягнення рівності ідеальних часток вартості будинку слід стягнути з позивача на користь відповідача грошову компенсацію в розмірі 1 031 грн. Для ізольованого користування виділеними дольовими частинами житлового будинку згідно 2-го варіанту розподілу житлового будинку та надвірних будівель зобов'язати [PERSON] виконати наступні будівельно-монтажні роботи: демонтувати дверний блок № 1 з подальшим закладанням дверного прорізу між приміщеннями № 1-1 та № 1-4; демонтувати віконний блок № 2, влаштувати на місці віконного прорізу дверний та встановити дверний блок. Для ізольованого користування виділеними дольовими частинами житлового будинку згідно 2-го варіанту розподілу житлового будинку та надвірних будівель зобов'язати [PERSON] виконати наступні будівельно-монтажні роботи: демонтувати самовільну прибудову; влаштувати прибудову до приміщень з розміщенням в ній кухні та коридору. Відповідно до 3-го варіанту поділу земельних ділянок (додаток № 14 - а.с. 116) необхідно виділити у власність [PERSON] земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована по [ADDRESS], площею 0, 1250 га згідно державного акту серія ЯГ № 995184, позначену в додатку № 14 до висновку експерта № 142/013 від 17 січня 2014 року рожевим кольором (S2). Лінію поділу земельної ділянки прокласти: від точки 1 на відстані 84, 69 м до точки 2; від точки 2 на відстані 13, 21 м до точки 3; від точки 3 на відстані 1, 00 м до точки 4; від точки 4 на відстані 3, 60 м до точки 5; від точки 5 на відстані 1, 12 м до точки 6; від точки 6 на відстані 7, 57 м до точки 7; від точки 7 на відстані 2, 00 м до точки 8; від точки 8 на відстані 3, 13 м до точки 9; від точки 9 на відстані 10, 29 м до точки 10; від точки 10 на відстані 4, 69 м до точки 11; від точки 11 на відстані 4, 99 м до точки 12; від точки 12 на відстані 2, 78 м до точки 13; від точки 13 на відстані 6, 18 м до точки 14; від точки 14 на відстані 4, 91 м до точки 15; від точки 15 на відстані 41, 08 м до точки 16; від точки 16 на відстані 12, 47 м до точки 17; від точки 17 на відстані 5, 84 м до точки 18; від точки 18 на відстані 26, 60 м до точки 1. Виділити у власність [PERSON] земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована по [ADDRESS], площею 0, 1250 га згідно державного акту серія ЯГ № 995184, позначену в додатку № 14 до висновку експерта № 142/013 від 17 січня 2014 року синім кольором (S1). Лінію поділу земельної ділянки прокласти: від точки 2 на відстані 7, 69 м до точки 19; від точки 19 на відстані 27, 76 м до точки 20; від точки 20 на відстані 45, 61 м до точки 23; від точки 23 на відстані 40, 13 м до точки 17; від точки 17 на відстані 12, 47 м до точки 16; від точки 16 на відстані 41, 08 м до точки 15; від точки 15 на відстані 4, 91 м до точки 14; від точки 14 на відстані 6, 18 м до точки 13; від точки 13 на відстані 2, 78 м до точки 12; від точки 12 на відстані 4, 99 м до точки 11; від точки 11 на відстані 4, 69 м до точки 10; від точки 10 на відстані 10, 29 м до точки 9; від точки 9 на відстані 3, 13 м до точки 8; від точки 8 на відстані 2, 00 м до точки 7; від точки 7 на відстані 7, 57 м до точки 6; від точки 6 на відстані 1, 12 м до точки 5; від точки 5 на відстані 3, 60 м до точки 4; від точки 4 на відстані 1, 00 м до точки 3; від точки 3 на відстані 13, 21 м до точки 2. Також слід виділити у власність [PERSON] земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, яка розташована по [ADDRESS], площею 0, 2509 га згідно державного акту серія ЯГ № 995185, позначену в додатку № 14 до висновку експерта № 142/013 від 17 січня 2014 року зеленим кольором (S3). Лінію поділу земельної ділянки прокласти: від точки 18 на відстані 5, 84 м до точки 17; від точки 17 на відстані 40, 13 м до точки 23; від точки 23 на відстані 55, 32 м до точки 22; від точки 22 на відстані 46, 11 м до точки 24; від точки 24 на відстані 53, 72 м до точки 18. Виділити у власність [PERSON] земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, яка розташована по [ADDRESS], площею 0, 2510 га згідно державного акту серія ЯГ № 995185, позначену в додатку № 14 до висновку експерта № 142/013 від 17 січня 2014 року червоним кольором (S4). Лінію поділу земельної ділянки прокласти: від точки 23 на відстані 45, 61 м до точки 20; від точки 20 на відстані 56, 84 м до точки 21; від точки 21 на відстані 43, 93 м до точки 22; від точки 22 на відстані 55, 32 м до точки 23. Згідно варіанту поділу земельної ділянки, яка розташована на території Виноградівської сільської ради Ярмолинецького району (додаток № 15 - а.с. 119), слід виділити у власність [PERSON] земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Виноградівської сільської ради Ярмолинецького району, площею 0, 2053 га згідно державного акту серія ЯГ № 995186, позначену в додатку № 15 до висновку експерта № 142/013 від 17 січня 2014 року синім кольором (S1). Лінію поділу земельної ділянки прокласти: від точки 2 на відстані 14, 81 м до точки 3; від точки 3 на відстані 137, 78 м до точки 4; від точки 4 на відстані 15, 11 м до точки 5; від точки 5 на відстані 141, 43 м до точки 2. Виділити у власність [PERSON] земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Виноградівської сільської ради Ярмолинецького району, площею 0, 2054 га згідно державного акту серія ЯГ № 995186, позначену в додатку № 15 до висновку експерта № 142/013 від 17 січня 2014 року рожевим кольором (S2). Лінію поділу земельної ділянки прокласти: від точки 1 на відстані 14, 83 м до точки 2; від точки 2 на відстані 141, 43 м до точки 5; від точки 5 на відстані 14, 34 м до точки 6; від точки 6 на відстані 145, 08 м до точки 1. Суд не бере до уваги доводи (заперечення) відповідача та його представника про те, що під час розгляду справи в суді позивачем не було надано жодних належних і допустимих доказів на підтвердження того, що він звертався до відповідача з пропозицією укласти договір про поділ в натурі житлового будинку та земельної ділянки; оскільки між сторонами відсутній спір про поділ (виділ) в натурі житлового будинку та земельної ділянки, і це не призвело до неможливості укласти договір про поділ цього майна в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 367 ЦК України, у позивача відсутнє право на звернення до суду за захистом свого майнового права шляхом здійснення поділу житлового будинку та земельної ділянки в натурі відповідно до частки кожної із сторін у спільній власності. Так, у відповідності до ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. А частина 2 статті 364 ЦК України передбачає, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. А згідно висновку експерта будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи від 17.01.2014р. № 142/013 такий виділ в натурі частки із спільного майна (домоволодіння) є можливим. Тому позивач має право на поділ в натурі вищевказаного домоволодіння та земельних ділянок. Не надано відповідачем та його представником доказів на обґрунтування свого заперечення про те, що варіант № 2 розподілу домоволодіння порушує права та законні інтереси відповідача. Так, представник відповідача та відповідач категорично заперечили проти задоволення позову, при цьому не запропонувавши жодних варіантів поділу житлового будинку з надвірними будівлями. Щодо доводів представника відповідача про те, що експертом не зазначена вартість робіт по переплануванню житлового будинку та немає технічного висновку про відповідність перепланування будівельно-технічним нормам, то згідно висновку експерта зазначене у 2-му варіанті поділу об'ємно-просторове рішення у кожній з двох нових квартир може бути змінене в залежності від розробленої проектної документації у відповідності з вимогами нормативних документів. Також у висновку зазначено, що квартири житлового будинку, які виділяються в ізольоване користування у наданих вище можливих варіантах поділу, згідно вимог діючих нормативних документів, чинних на території України в галузі будівництва, повинні або можуть бути забезпечені автономними системами електропостачання та слабких струмів, газопостачання, опалення, водопостачання та водовідведення. Вартість і поточний перелік робіт по зміні об'ємно-просторового рішення кожної з двох квартир житлового будинку, а також вартість по влаштуванню або переобладнанню систем інженерного устаткування, залежить від прийнятих рішень (об'ємно-планувальних, конструктивних тощо), які обумовлюються розробленою і погодженою у встановленому законом порядку проектно-кошторисною документацією. Розробка проектно-кошторисної документації, а також погодження документації у встановленому законом порядку з відповідними службами і установами не відноситься до діяльності судового експерта (а.с. 85). Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати в розмірі 7 088 грн. 45 коп., які складаються з судового збору в сумі 1688 грн. 45 коп.: 1362, 95 грн. (1% від вартості ? ідеальної частки домоволодіння в сумі 136 295 грн.) + 325, 50 грн. (1% від ? частини вартості земельних ділянок в сумі 32549, 65 грн.); витрат, пов'язаних з проведенням судової експертизи, в сумі 4 800 грн.; витрат, пов'язаних із залученням спеціаліста, в сумі 600 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved