Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-05 00:00:00

Позивачі 21.08.2020 року звернулись до суду із позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи тим, що [INFO] померла гр. [PERSON] , матір позивачок, про що виконавчим комітетом Супрунівської сільської ради Полтавського району Полтавської області 16.04.2010 р. видано свідоцтво про смерть [NUMBER] . 12 жовтня 2010 року за заявами позивачок Полтавською районною державною нотаріальною конторою була відкрита спадкова справа № 637/2010 на майно померлої гр. [PERSON] 03 листопада 2020 року позивачки оформили свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку площею 3,0298 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Супрунівської сільської ради. Крім даної земельної ділянки, до складу спадкового майна входили : житловий будинок в [ADDRESS] та земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1500 га. в [ADDRESS] і для ведення особистого селянського господарства площею 0,1500 га. в с. Івашки Полтавського району. Земельні ділянки померлій гр. [PERSON] належали на підставі державного акту на право приватної власності на землю від 15.01.1996 р., а житловий будинок був побудований нею у 1980-х роках. За життя гр. [PERSON] склала заповіт, згідно якого все своє майно заповіла онукам - [PERSON] та [PERSON] ( прізвище після шлюбу [PERSON] ). Але, останні відмовилися від спадщини за заповітом, подавши до нотаріальної контори заяви про відмову від спадщини на користь своїх матерів [PERSON] та [PERSON] . Заяви були нотаріально посвідчені секретарем Супрунівської сільської ради Полтавського району. У серпні 2020 року позивачки звернулися до державної нотаріальної контори із документами та заявою про оформлення свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями та земельні ділянки, які належали померлій матері та не були раніше оформлені. Але, в результаті вивчення документів державний нотаріус Полтавської районної нотаріальної контори виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06.08.2020 р. № 02-31/721. Причиною для цього слугувало відсутність правовстановчих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві, а саме, на земельну ділянку існує лише копія державного акту від 15.01.1996 р. серії ІІІ-ПЛ № 014988, а на житловий будинок у спадкоємців взагалі відсутні правовстановчі документи. Згідно п. 4.14, п. 4.15, п. 4.20 глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого Наказом МЮУ 22.02.2012 р. № 296/5 видача свідоцтва про право на спадщину на майно проводиться нотаріусом після встановлення кола спадкоємців, подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та відповідності наданих документів вимогам чинного законодавства. Головним доказом належності спадкового житлового будинку спадкодавцю є довідка Супрунівської сільської ради від 07.11.2017р. № 758/02-25, яка свідчить, що згідно погосподарської книги № 23 за № 1818 в [ADDRESS] проживала та була зареєстрована гр. [PERSON] . Вона і була головою робочого двору. Спадковий житловий будинок з господарськими будівлями був побудований у 1981 році ( згідно технічного паспорту ), а на той час, як зазначено в Листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р., погосподарські книги були особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні ( УРСР ) із 1979 року. Записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади ( публічних актів ), що підтверджують право приватної власності. Таким чином, слід вважати доведеним факт належності спадкодавцю на праві власності житлового будинку з господарськими будівлями в [ADDRESS] . Згідно технічного паспорту, виготовленого ПП «Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор»» спадкове майно в [ADDRESS] складається з : житлового будинку літ. «А-1» загальною площею 62,9 м. кв., сараю літ. «Б», сараю літ. «б», сараю літ. «В», погребу вхідного літ. «Г», колодязю № 1. Самовільно збудованих чи реконструйованих будівель і споруд немає, про що свідчить довідка ПП «БТІ «Інвентаризатор»» від 08.12.2017р. № 12805. Всі будівлі збудовані до 1992 року, тобто згідно ст. 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» об`єкти, розташовані на територіях сільських рад, і які закінчені будівництвом до 05 серпня 1992 року, а саме : індивідуальні ( садибні ) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські ( присадибні ) будівлі і споруди, прибудови не приймаються в експлуатацію за загальним порядком. Відповідно до ст. 182 ЦК України право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації. Неможливість оформлення свідоцтва про право на спадщину позбавляє спадкоємців за законом можливості вільно розпоряджатися майном. Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом ст. 1296 ЦК України оформлення спадщини здійснюється шляхом видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину. Як свідчить п. 23 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008р., у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 р. № 8 відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. За умови відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Інших спадкоємців крім позивачів, які мають намір оформити спадщину після гр. [PERSON] - не має. Крім того, як вище зазначено, позивачки раніше вже оформили частину спадкового майна в нотаріальному порядку. Родинні зв`язки між позивачками та спадкодавцем було встановлено нотаріусом, а копії документів, що підтверджують родинні зв`язки додаються до позовної заяви. Відповідно до ст. 30 ЦПК України, позови з приводу нерухомого майна пред`являються за місцезнаходженням нерухомого майна. Дана постанова державної нотаріальної контори не оскаржувалася в адміністративному порядку за відсутністю на те правових підстав. Згідно висновку про оціночну вартість житлового будинку станом на 05 серпня 2020 року оціночна вартість житлового будинку з господарськими будівлями в [ADDRESS] становить 146 054 грн. Відповідно до висновку про оцінку земельної ділянки, вартість земельних ділянок загальною площею 0,30 га. становить 34 800 грн. Таким чином, розмір судового збору становить 1 808,54 грн. Інших судових витрат не передбачається. Прохали : 1. Визнати за : [PERSON] ( ідентифікаційний номер [NUMBER] ) та [PERSON] ( ідентифікаційний номер [NUMBER] ) в порядку спадкування після їх бабусі - гр. [PERSON] , померлої [INFO] , по 1/2 частині?кожному, право власності на : житловий будинок літ. «А-1» загальною площею 62,9 м. кв., сарай літ. «Б», сарай літ. «б», сарай літ. «В», погріб вхідний літ. «Г», колодязь № 1, що розміщені в [ADDRESS] . 2. \~ \~ \~ \~Визнати за : [PERSON] ( ідентифікаційний номер [NUMBER] ) та [PERSON] ( ідентифікаційний номер [NUMBER] ) по 1/2 частині кожному, право власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1500 га., що знаходиться в [ADDRESS] та належала гр. [PERSON] , померлій [INFO] , на підставі державного акту ІІІ-ПЛ № 014988 від 15.01.1996р. 3. \~ \~ \~ \~Визнати за : [PERSON] ( ідентифікаційний номер [NUMBER] ) та [PERSON] ( ідентифікаційний номер [NUMBER] ) по 1/2 частині кожному право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,1500 га., що знаходиться в с. Івашки Полтавського району Полтавської області та належала гр. [PERSON] , померлій [INFO] , на підставі державного акту ІІІ-ПЛ № 014988 від 15.01.1996р. В судове засідання сторони у справі не з`явилися, надавши суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Де представник позивачок адвокат Савчук О.В. ( а. с. 24, 25 ) позов підтримав та прохав задовольнити, а представники відповідача та третьої особи, що не заявляють самостійних вимог, позов визнали, поклалися на розсуд суду, не заперечували щодо його задоволення ( а. с. 34, 41, 47, 48-49, 50-51 ). Тому, суд вважає за можливе, розгляд справи по суті у відсутності не з`явившихся сторін по наявним матеріалам справи та за наявності від них відповідних заяв. Судом встановлено всі обставини, на які послалась в позові позивачка і вони підтверджуються матеріалами справи на а. с. 4 23. \~ \~ \~ \~ Суд,\~ дослідивши\~ докази,\~якими \~обґрунтовується \~позов,\~ вважає,\~ що\~ позов\~ підлягає\~ задоволенню\~ відповідно\~до \~ст.\~328,\~392,\~1216\~-\~1220,\~1225,\~1261,\~1268-1269\~ ЦК\~України,\~ так\~ власник\~майна може\~пред`явити\~позов про\~визнання його\~права власності,\~якщо це\~право оспорюється\~або не\~визнається іншою\~особою,\~а також\~у разі\~втрати ним\~документа,\~який засвідчує\~його право\~власності.\~ Позивачки \~є спадкоємцями\~ за\~законом \~на спадщину,\~що залишилась\~після \~смерті їх\~матері \~ гр.\~ [PERSON] . Після пред`явлення\~ позову\~позивачками \~ відповідач\~ його\~визнав \~у \~повному \~обсязі,\~не заперечував\~щодо його\~задоволення.

Outcome: approved