Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-31 00:00:00

Позивач звернулася до суду з цим позовом до відповідача, зазначаючи, що відповідно до свідоцтва про право власності, виданого Управлінням житлового господарства Дніпропетровської міської ради 01.12.2006 року на підставі розпорядження № 3/786-06 від 01.12.2006 року, вона та члени її сім`ї [PERSON] та [PERSON] стали власниками квартири за адресою: [ADDRESS] . [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті належну йому за час життя 1/3 частину вказаної квартири успадкував його син [PERSON] , про що останньому було видано свідоцтво про право на спадщину. [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті належні йому за час життя 2/3 частини вищезазначеної квартири успадкували його дружина [PERSON] - 1/2 частину спадщини та його мати [PERSON] - 1/2 частину спадщини. 18.11.2016 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Ричка Ю.О. [PERSON] видане свідоцтво про право на спадщину за законом реєстровий № 2588 на 1/3 частину квартири за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] 29.12.216 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Ричка Ю.О. видане свідоцтво про право на спадщину за законом реєстровий № 3052 на 1/3 частину квартири за адресою: [ADDRESS] . Її, позивача, частка у розмірі 1/3 залишилася незмінною з моменту приватизації вказаної квартири. Позивач зазначила, що оригінал правовстановлюючого документа свідоцтва про право власності, виданого Управлінням житлового господарства Дніпропетровської міської ради 01.12.2006 року, котрий підтверджує її право власності на 1/3 частину вказаної квартири, був втрачений. У зв`язку з цим 22.10.2018 року в її інтересах [PERSON] звернулася до Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради із заявою про оформлення дублікату вказаного свідоцтва. Листом Департаменту житлового господарства ДМР від 25.10.2018 року [PERSON] було відмовлено в оформленні та видачі дубліката свідоцтва про право власності у зв`язку з тим, що заяв від усіх співвласників вказаної квартири не надходило. У зв`язку зі смертю [PERSON] та [PERSON] особисте звернення всіх співвласників квартири, відповідно до п. 1 Порядку оформлення та видачі дублікатів свідоцтв про право власності на квартиру (будинок), отриманих від приватизації державного житлового фонду, неможливе. Отже, вона, позивач, позбавлена можливості реалізувати свої права власника 1/3 частини вказаної квартири та зареєструвати у встановленому законом порядку своє право власності у зв`язку із відсутністю у неї правовстановлюючого документа. У зв`язку з викладеним, позивач просила суд визнати за нею право спільної часткової власності на 1/3 частину квартири за адресою: [ADDRESS] . В судовому засідання представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти позову, зазначаючи, що позивачем обраний невірний спосіб захисту. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги [PERSON] та не заперечувала проти їх задоволення. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася належним чином. Суд, вислухавши учасників судового процесу, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності, виданого Управлінням житлового господарства Дніпропетровської міської ради 01.12.2006 року на підставі розпорядження № 3/786-06 від 01.12.2006 року, [PERSON] та члени її сім`ї [PERSON] та [PERSON] стали власниками квартири за адресою: [ADDRESS] внаслідок приватизації державного житлового фонду (а.с. 21). [INFO] [PERSON] помер (а.с. 22). Після його смерті його син [PERSON] успадкував належну батьку за час життя 1/3 частину квартири за адресою: [ADDRESS] , про що [PERSON] приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Котенок Т.В. 29.04.2015 року було видане свідоцтво про право на спадщину за законом, реєстровий № 270 (а.с. 34). [INFO] помер [PERSON] (а.с. 23). Спадкоємцями після смерті [PERSON] були його дружина [PERSON] та мати [PERSON] в рівних частках. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 29.12.2016 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Ричка Ю.О., [PERSON] та [PERSON] успадкували після смерті [PERSON] по 1/3 частині квартири за адресою: [ADDRESS] кожна (а.с. 24). Як встановлено в судовому засіданні, оригінал свідоцтва про право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , виданого Управлінням житлового господарства Дніпропетровської міської ради 01.12.2006 року, був втрачений (а.с. 38). Відповідно до наданого позивачем витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно, її право власності на 1/3 частину квартири за адресою: [ADDRESS] зареєстровано у вказаному реєстрі 06.04.2007 року (а.с. 32). 22.10.2018 року [PERSON] в інтересах [PERSON] звернулася до Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради із заявою про видачу дубліката вказаного втраченого свідоцтва про право власності. Листом від 25.10.2018 року [PERSON] повідомлено про відмову у видачі дубліката вказаного свідоцтва про право власності у зв`язку з тим, що заява від співвласників 1/3 частини квартири за адресою: [ADDRESS] не надходила та не були надані документи згідно переліку, зазначеного в рішенні виконкому міської ради від 20.12.2001 року «Про порядок оформлення і видачі дублікатів свідоцтв про право власності на квартиру (будинок), отриманих при приватизації державного житлового фонду» (а.с. 30). Статтею 53 Закону України «Про нотаріат» визначено, що у разі втрати або зіпсування документа, посвідченого або виданого нотаріусом чи посадовою особою органу місцевого самоврядування, за письмовою заявою осіб, перелічених у першому реченні частини п`ятої статті 8 цього Закону, видається дублікат втраченого документа. Видача дубліката втраченого або зіпсованого документа здійснюється державним нотаріальним архівом. До передачі в архів примірників документів, посвідчених або виданих нотаріусом чи посадовою особою органу місцевого самоврядування, дублікат втраченого документа видається відповідно нотаріусом чи посадовою особою виконавчого комітету за місцем його зберігання. Пунктом 53 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень визначено, що для державної реєстрації права власності та інших речових прав на земельну ділянку, права власності на об`єкт нерухомого майна, реєстрацію яких проведено до 1 січня 2013 року відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, у зв`язку із втратою, пошкодженням чи псуванням відповідного державного акта на право власності чи постійного користування земельною ділянкою, свідоцтва про право власності на нерухоме майно використовуються відомості з Державного земельного кадастру або Реєстру прав власності на нерухоме майно, який є архівною складовою частиною Державного реєстру прав, та паперовий носій інформації (реєстрові книги, реєстраційні справи, ведення яких здійснювали підприємства бюро технічної інвентаризації). У разі наявності в заявника копії примірника втраченого, пошкодженого чи зіпсованого державного акта, свідоцтва про право власності на нерухоме майно подається також відповідна копія. Державна реєстрація прав у випадку, передбаченому цим пунктом, проводиться виключно за умови встановлення державним реєстратором наявності зареєстрованих речових прав на підставі таких документів у Державному земельному кадастрі чи в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, або на паперових носіях інформації (в реєстрових книгах, реєстраційних справах, ведення яких здійснювали підприємства бюро технічної інвентаризації), з обов`язковим зазначенням у Державному реєстрі прав відомостей про втрату, пошкодження чи зіпсування відповідного документа. Отже, у випадку втрати, пошкодження або зіпсування свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого органом місцевого самоврядування або місцевою адміністрацією, державного акту на право власності на земельну ділянку, за видачею свідоцтва на заміну втраченого, пошкодженого чи зіпсованого документа, необхідно звертатись саме до державного реєстратора. Відповідно до п. 1 Порядку оформлення і видачі дублікатів свідоцтв про право власності на квартиру (будинок), отриманих при приватизації державного житлового фонду, затвердженого рішенням виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 20.12.2001 року № 3266, у разі втрати (викрадення, пошкодження тощо) оригіналу свідоцтва про право власності на квартиру, до директора департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради або до начальника КП ДМБТІ з відповідною заявою звертаються особисто всі повнолітні власники (співвласники) квартири (житлового будинку) відповідно до належності житлового будинку. Згідно з пунктом 5 Порядку у разі втрати свідоцтва про право власності на квартиру (будинок) спадкоємцями управління житлового господарства міської ради видає дублікат свідоцтва на запит державної нотаріальної контори, до якої звернулись спадкоємці, та передає його до нотаріальної контори. Відповідно до вимог статті 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Частиною 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною другою статті 16 ЦК України визначені способи захисту цивільних прав та інтересів особи. З огляду на зазначене, суд вважає, що позивачем обраний невірний спосіб захисту порушеного права, оскільки для отримання дубліката втраченого свідоцтва про право власності встановлений інший порядок, відповідно до якого позивач має право звернутися до нотаріуса для направлення останнім запиту до управління житлового господарства міської ради щодо отримання дубліката втраченого свідоцтва про право власності. За таких обставин суд не вбачає правових підстав для задоволення позову [PERSON] і відмовляє останній у задоволенні позову. Оскільки суд дійшов висновку про відмову позивачеві у задоволенні позову відповідно до статті 141 ЦПК України судові витрати позивачеві не відшкодовуються. Про відшкодування понесених судових витрат іншими учасниками справи не заявлялося.

Outcome: dismissed