Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-23 00:00:00

Позивач, з урахуванням уточненої позовної заяви, звернулась до суду із вказаним позовом, обґрунтовуючи тим, що 12.06.2019 р. між нею та [PERSON] , який діяв в інтересах [PERSON] , на підставі довіреності від 23.03.2017 р., посвідченої приватним нотаріусом Рокитнянського районного нотаріального округу Київської області, було досягнуто усної домовленості про купівлю-продаж належного [PERSON] житлового будинку [ADDRESS] . Сторони домовились, що ціна продажу нерухомого майна та земельної ділянки визначається у розмірі 3\~500 доларів США, що в перерахунку відповідно до курсу валют НБУ станом на 23.09.2020 р. становило 98\~700 грн. Договір купівлі-продажу відповідачі зобов`язались укласти після виготовлення технічної документації, але не пізніше 01.10.2019 р.. Однак до 01.10.2019 року договір купівлі-продажу укладений не був, документів відповідачі для його укладення не надали. Після отримання грошей за житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , відповідачі передали ключі і дозволили користуватись житлом та проводити ремонт, а також [PERSON] , діючи від імені [PERSON] , 22.06.2019 р. видав довіреність на ім`я [PERSON] на розпорядження зазначеним житловим будинком. Станом на день подачі позовної заяви та розгляду справи відповідачі гроші не повернули, договір купівлі-продажу не уклали, технічну документацію не виготовили, будинок перебуває під забороною та обтяженням. Зазначене свідчить про невиконання відповідачами взятих на себе зобов`язань, а тому з 01.10.2019 р. отримані [PERSON] гроші кошти перебувають у нього та [PERSON] без належної правової підстави. Позивач неодноразово зверталась до відповідачів з проханням повернути гроші, однак отримала відмову через їх відсутність. 28.02.2020 р. звернулась до Звенигородського відділення поліції про неправомірні дії [PERSON] та [PERSON] . Після проведеної перевірки їй рекомендовано було звернутись за захистом порушених прав до суду. Просить стягнути солідарно із відповідачів на її користь безпідставно набуті грошові кошти в сумі 98700 та судові витрати. 09.04.2020 р. в справі було ухвалено заочне рішення про задоволення позову, яке за заявою [PERSON] було переглянуто судом та 18.05.2021 р. скасовано і призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання позивач та її представник не з`явились, від повноважного представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за їхньої відсутності. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про день, час і місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явилась, відзив та клопотань до суду не подавала. З`ясувавши думку відповідача [PERSON] , суд вважає можливим закінчити розгляд справи за відсутності позивача, від представника якої надійшла відповідна заява, та відповідача [PERSON] , яка належним чином повідомлена, повторне у судове засідання не з`явилась, поважність причин неявки суду не повідомила. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні зазначив, наступні обставини. У 2017 році [PERSON] звернулась до нього з проханням належним чином оформити належне їй спадкове майно - будинок [ADDRESS] , земельну ділянку, на якій він розташований, та в подальшому здійснити його продаж. Вони домовились про суму винагороди 500 дол. США та [PERSON] (відповідач) оформила 23.03.2017 р. на нього довіреність з певними повноваженнями з правом передоручення. В процесі оформлення права власності на земельну ділянку (виготовлення технічної документації) йому на початку 2019 року зателефонував батько позивача [PERSON] . Вони зустрілись, і з`ясувалось, що будинок планує придбати його донька [PERSON] . Через деякий час вони зустрілись, домовились про ціну продажу 3500 дол. США, і йому передали завдаток в сумі 1300 дол. США, а він залишив всі правовстановлюючі документи у ріелтора в м. Ватутіне. Літом 2019 року йому зателефонував батько позивача та повідомив, що вся сума в нього в наявності, але його донька ще не приїхала з-за кордону, а тому вирішили, що він пише розписку про отримання всієї суми 3500 дол. США, віддає ключі і документи на будинок, та складають нотаріальне доручення з правом продажу майна на батька покупця (позивача). Після цього він повернувся до м. Києва та поїхав у м. Вишневе до [PERSON] , якій віддав 3000 дол. США і, за домовленістю з нею, залишив собі за виконану роботу 500 дол. США. Через кілька місяців йому зателефонувала позивачка та повідомила, що будинок під забороною, оскільки йому це не було відомо і він свої зобов`язання за довіреністю виконав, а тому порекомендував звернутись до власника будинку. Зв`язався з [PERSON] , і вона йому підтвердила, що в неї є кредитні зобов`язання, але її це вже не цікавить і нічого вона робить не збирається. Був впевнений, що жодних заборон на час укладення передоручення в реєстрі не було. Просив у задоволенні вимог до нього відмовити. Також за клопотанням відповідача у судовому засіданні було допитано свідка [PERSON] , який підтвердив, що з Лабенським літом 2019 року їздив до м. Вишневе, де його знайомий в його присутності і ще одного чоловіка передав [PERSON] 3000 дол. США, зустрічались на вулиці. Додатково зазначав, що [PERSON] йому розповідав про цей будинок у Ватутіному, що він на нього витратив більше власних коштів, ніж домовились з [PERSON] . Завозив туди будівельні матеріали, які люди продали і пропили. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного. Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Статтею 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до змісту ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ст. 78 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На початку 2019 року між [PERSON] та [PERSON] , який діяв в інтересах [PERSON] , на підставі довіреності від 23.03.2017 року, посвідченої приватним нотаріусом Рокитнянського районного нотаріального округу Київської області (а.с.7-8) досягнута домовленість щодо купівлі [PERSON] у [PERSON] житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] та належить [PERSON] на праві власності, що підтверджується відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.16). Між сторонами було досягнуто попередньої домовленості щодо вартості вказаного житлового будинку у розмірі 3500 доларів США. Внаслідок відсутності позивача на території України, та повідомлення свекра позивача, [PERSON] , про наявність повної суми для придбання будинку, повірений [PERSON] за згодою [PERSON] , домовились передоручити [PERSON] з правом відчуження укласти договір купівлі-продажу цього будинку. [PERSON] отримав від [PERSON] загальну суму - 3500 доларів США за продаж будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується розпискою (а. с. 6) та передав ключі від будинку позивачеві, інші правовстановлюючі документи, дозволивши вільно користуватись ним та проводити ремонтні роботи. Після цього [PERSON] передав [PERSON] грошові кошти в сумі 3000 дол. США, отримані від продажу будинку за вирахуванням обумовленої за його послуги між ними суми. Згідно довіреності від 12.06.2019 року (а.с.14) [PERSON] , діючи від імені [PERSON] , уповноважив [PERSON] бути представником перед фізичними особами, в усіх організаціях, підприємствах, установах, незалежно від форм власності та підпорядкування, з усіх питань оформлення права власності (приватизації) або права користування на земельну ділянку та нерухоме майно, а також купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS] , та земельних ділянок, розташованих за цією ж адресою. Натомість договір купівлі-продажу до цього часу не укладено з незалежних від позивача та [PERSON] обставин, оскільки за інформацією Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (а.с.16) на все нерухоме майно [PERSON] , в тому числі і на будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] , накладено 07.09.2011 р. та 07.08.2019 р. арешт, що унеможливлює укладення цього договору. Звернення до відповідачів для зняття арешту з будинку не дали жодних результатів, і на даний час термін дії доручення на ім`я [PERSON] сплив 23.03.2020 р. Станом на 23.09.2020 р. сума 3500 доларів США, в перерахунку відповідно до курсу валют НБУ, становило 98\~700 грн., що підтверджується відповідною довідкою\~(а.с.12), оскільки інших відомостей про офіційні курси валют станом на день ухвалення рішення суду не надано. 28.08.2020 р. [PERSON] звернулася до Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області із заявою щодо внесення відомостей до ЄРДР у зв`язку з шахрайськими діями [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). Згідно відповіді від 03.03.2020 р. [PERSON] було повідомлено, що під час перевірки вказаної події не встановлено факт вчинення кримінального правопорушення та рекомендовано звернутися за захистом своїх цивільних прав до суду. Судом встановлено та учасниками справи не спростовано, що між сторонами досягнуто лише усної домовленості про майбутнє укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна, при цьому попередній договір про наміри укладено не було. Внаслідок неналежного виконання усної домовленості щодо укладення договору купівлі-продажу житлового будинку та неможливості його подальшого виконання через сплив терміну довіреності на відчуження будинку [PERSON] та накладення арешту на належне відповідачу нерухоме майно - житловий будинок, який має можливість зняти виключно [PERSON] , проте ухиляється від зазначених дій, а тому між сторонами виник спір з приводу отриманих відповідачем в рахунок виконання зобов`язань грошових коштів в сумі 3500 дол. США та правової підстави для їх подальшого збереження. Відповідно до положень ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу\~земельної ділянки,\~єдиного майнового\~комплексу,\~житлового будинку\~(квартири)\~або іншого\~нерухомого майна\~укладається у\~письмовій формі\~і підлягає\~нотаріальному посвідченню,\~крім договорів\~купівлі-продажу\~майна,\~що перебуває\~в податковій\~заставі. Враховуючи вимоги ст.ст. 206-210, 215-220 ЦК України суд дійшов висновку про відсутність між сторонами укладеного договору про купівлю-продаж житлового будинку та неможливість його укладення внаслідок наявного арешту на майно [PERSON] та закінченням терміну дії передоручення на ім`я [PERSON] , що свідчить про вiдсутнiсть правової підстави для подальшого збереження у відповідачів належного позивачу майна грошових коштів в сумі 3500 дол. США, та підстав для застосування наслідків недійсності (нікчемності) правочину. Відповідно до частини першої статті 1212\~ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Згідно ч.3 ст. 1212 ЦК України положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Аналіз статті 1212 ЦК України дає підстави дійти висновку, що правова природа інституту безпідставного отримання чи збереження майна (предмет регулювання)\~\~це відносини, які\~виникають у зв`язку з безпідставним\~отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок iншої особи, в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адмiнiстративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). Під вiдсутнiстю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказiвцi закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто вiдсутнiсть правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала. Отже, норми статті 1212 ЦК України застосовуються до позадоговірних зобов`язань. \~ \~ \~ \~Зазначене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 25.11.2020 р. в справі №600/435/16-ц. Щодо встановлення обсягу відповідальності відповідачів суд зазначає, що внаслідок отримання грошових коштів відповідачем [PERSON] та підтвердження їх передачі відповідачу [PERSON] , позовні вимоги до повіреного є недоведеними. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню частково. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому підлягають стягненню на користь позивача документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 987 грн. 00 коп. . Позивач також просить стягнути на її користь витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4 500 грн. та додала до позовної заяви договір про надання правової допомоги (а.с.18), попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат на правову допомогу (а.с. 20). Згідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат,\~пов`язаних з\~розглядом справи,\~в тому\~числі,\~належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові\~витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу. На підставі наведеного,

Outcome: partial