Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-08 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення індексації аліментів у розмірі 55 642,38 грн на утримання малолітньої [PERSON] , [INFO] , яка утворилася в наслідок невиконання обов`язку здійснювати індексацію розміру аліментів визначених судом у твердій грошовій сумі. Просить змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 26.08.2014р. у справі №463/2323/14-ц, з 1032 грн на 1 місяць, на 1/3 частку від доходу відповідача. Ухвалою судді від 25 серпня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу термін на надання відзиву на позов. Позивачка позов мотивує тим, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, під час якого у них народилася спільна донька - [PERSON] . 26 серпня 2014 року рішенням Личаківського районного суду у м. Львові, у справі №463/2323/14-ц, з відповідача на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] [INFO] стягнуто аліменти в розмірі в сумі 1032 (тисячу тридцять дві) гривні, починаючи з дня подачі позову - 16.05.2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Фактично дитина перебуває на повному утриманні позивачка. На даний час, розмір аліментів, який сплачує відповідач, є меншим за мінімальний розмір аліментів, встановлений законом, та є недостатнім аби забезпечувати належним чином дитину їжею, одягом та іншими базовими потребами. З огляду на те, що розмір аліментів на утримання малолітньої дитини позивача та відповідача визначено у твердій грошовій сумі, зважаючи на знецінення гривні з моменту ухвалення рішення до сьогоднішнього дня, права та інтереси [PERSON] щодо отримання щомісячно утримання від свого батька підлягають захисту в судовому порядку, шляхом проведення відповідної індексації. Також просить в судовому порядку змінити спосіб стягнення аліментів, що стягуються за рішенням Личаківського районного суду у м. Львові, у справі №463/2323/14-ц, та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня набрання рішення суду законної сили до повноліття дитини. Представник позивача позов підтримує в повному обсязі з мотивів та підстав наведених у такому, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку за місцем реєстрації, причин неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не подавав. Крім того, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України. У відповідності до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи, у відсутності відповідача, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи, постановивши заочне рішення. За таких обставин суд вирішує справу на підставі пояснень представника позивача та наявних у матеріалах справи доказів. Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 26.08.2014р. у справі №463/2323/14-ц було задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Вирішено стягувати з [PERSON] 1991 р.н. на користь [PERSON] 1988р.н.(ідентифікаційний номер [NUMBER] ) щомісячно аліменти на утримання [PERSON] [INFO] в сумі 1032 (тисячу тридцять дві) гривні, починаючи з дня подачі позову - 16.05.2014 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.5-6). Дане рішення суду не оскаржувалось та набрало законної сили. Згідно ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирішуючи питання про стягнення заборгованості, яка утворилася у наслідок не здійснення індексації розміру аліментів визначених у твердій грошовій сумі, суд виходить з наступного. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Стаття 184 СК України передбачає можливість визначення розміру аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі. Це відповідна (фіксована) сума коштів на утримання дитини, яка не є одноразовим платежем, а твердою грошовою сумою визначеною судом на утримання дитини до її повноліття. Частина друга статті 184 СК України передбачає, що визначений судом у твердій грошовій сумі розмір аліментів, підлягає індексації відповідно до закону. До 12 червня 2016 року спеціального закону про індексацію аліментів не було прийнято, а в Україні діяв Закон України «Про індексацію грошових доходів населення». У частині першій статті 2 цього закону визначені об`єкти індексації грошових доходів населення; при цьому розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, до цих об`єктів не відносився. 17 травня 2016 року прийнято Закон України № 1368-VIII «Про внесення змін до деяких законів України щодо індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі», пунктом 1 розділу І якого внесено зміни до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», а пунктом 2 - до Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження». Цим Законом, зокрема, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, включено до переліку об`єктів індексації, визначених у частині першій статті 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»; а також внесено зміни до статті 74 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження», якою регламентовано порядок стягнення аліментів, а саме: покладено обов`язок на державного виконавця обчислювати суму індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі. Згідно з частиною четвертою статті 74 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» (зі змінами внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі») державний виконавець обчислює розмір заборгованості із сплати аліментів, суму індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику: у разі якщо виконавчий документ уперше надійшов для виконання; за заявою сторін виконавчого провадження; у разі надсилання постанови до адміністрації підприємства, установи, організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця для проведення відрахування із заробітної плати (доходів), пенсії та стипендії боржника; у разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку з надходженням виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; за власною ініціативою; в інших передбачених законом випадках. Зі змісту цієї статті випливає, що обов`язок державного виконавця обчислювати, зокрема, суму індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, не є безумовним та не поширюється на всі виконавчі провадження, які перебувають у державного виконавця. Такий обов`язок виникає за наявності зазначених у згаданій статті підстав, зокрема, у разі звернення сторони виконавчого провадження з відповідною заявою. Закон України від 17 травня 2016 року № 1368-VIII «Про внесення змін до деяких законів України щодо індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі» набрав чинності 12 червня 2016 року. Але, 02 червня 2016 року було прийнято новий Закон України № 1404-VIII «Про виконавче провадження», який набрав чинності 05 жовтня 2016 року. На підставі цього закону 05 жовтня 2016 року втратили чинність Закон України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження», а також пункт 2 розділу I Закону України від 17 травня 2016 року № 1368-VIII «Про внесення змін до деяких законів України щодо індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі». У чинному Законі України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» порядок стягнення аліментів визначено у статті 71. Цією статтею, на відміну від статті 74 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» (який втратив чинність), не передбачено обов`язку державного виконавця обчислювати суму індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі. Таким чином, норма частини четвертої статті 74 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» з урахуванням згаданих вище змін, якою передбачений обов`язок державного виконавця обчислювати суму індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, була чинною у період з 12 червня 2016 року до [INFO] . Вирішуючи питання індексації аліментів визначених у твердій грошовій сумі, суд виходить з наступного. Згідно ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Верховний Суд України у своїй постанові від 06 листопада 2013 року, постановленій у справі № 6-113цс13 висловив правову позицію про те, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, на підставі частини другої статті 184 СК України, підлягає індексації за аналогією закону згідно з пунктом 8 статті 8 ЦПК України у порядку, передбаченому Законом України «Про індексацію грошових доходів населення». Також суд керується і правовим висновком викладеним постанові Верховного суду від 26 червня 2018 року у справі № 341/915/16-ц, у якій було підтримано правовий висновок викладений у вище наведеній постанові Верховного Суд України від 06 листопада 2013 року у справі № 6-113цс13. Згідно з розрахунком розміру індексації, здійсненого позивачем, який не оспорюється відповідачем, розмір індексації аліментів становить 55 642,38 грн за період з травня 2014 року по січень 2020 року (а.с.10-39). Враховуючи наведені вище вимоги законодавства та встановлений судом факт, а також відсутність заперечень зі сторони відповідача, позовна вимога про стягнення індексації підлягає задоволенню. Що стосується позовної вимоги про зміну способу стягнення аліментів, суд вважає, що така підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Таким чином, за змістом ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним, а спосіб стягнення аліментів змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч.1 ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. Отже, розмір аліментів визначений в сумі 1032,00 грн. є недостатнім для утримання та забезпечення належного рівня життя дитини, необхідного для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку та суттєво обмежує права дитини на даний час. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). ( Правова позиція ВСУ у справі № 143 цс 13 від 05.02.2014 року). Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, максимально враховуючи інтереси дитини,

Outcome: approved