Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-21 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до відповідача [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житлом. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона є квартиронаймачем квартири [ADDRESS] на підставі рішення виконавчого комітету Соснівської районної ради народних депутатів від 20.10.1988 року № 488. Особовий рахунок найму був переоформлений на неї у зв`язку зі смертю чоловіка. Квартира є трикімнатною, склад сім`ї на той час складав 5 чоловік, а саме: вона, донька [PERSON] , внуки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] 16.08.1988 року вона в установленому порядку вселила в займане приміщення чоловіка своєї доньки [PERSON] З 2003 року відповідач в квартирі не проживає. 20.06.2019 року шлюб донька з відповідачем розірвала. Відповідач майже 16 років в квартирі не проживає, не сплачує комунальні послуги, особистих речей в квартирі немає та житлом не користується. Перешкод в користуванні квартирою ні вона, ні члени сім`ї відповідачу не чинили. Позивач несе додаткові витрати на утримання житла та не може оформити державну соціальну допомогу. Просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 04.09.2019 року відкрито провадження по справі та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задоволити. Відповідач в судове засідання не з?явився, причини неявки суду невідомі, хоч належним чином повідомлений про час та місце слухання справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлені факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] є квартиронаймачем квартири [ADDRESS] на підставі рішення виконавчого комітету Соснівської районної ради народних депутатів від 20.10.1988 року № 488. Особовий рахунок найму був переоформлений на позивача у зв`язку зі смертю її чоловіка. Квартира є трикімнатною, склад сім`ї на той час складав 5 чоловік, а саме: позивач [PERSON] , донька позивача [PERSON] , внуки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] 16.08.1988 року позивач в установленому порядку вселила в займане приміщення чоловіка своєї доньки [PERSON] . З 2003 року відповідач в квартирі не проживає. 20.06.2019 року шлюб донька з відповідачем розірвала. Факт реєстрації відповідача [PERSON] за адресою: [ADDRESS] підтверджується наявними в матеріалах справи довідками управління з питань державної реєстрації Департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради про реєстрацію місця проживання особи від 12.02.2019 року. Як пояснила представник позивача, відповідач комунальні послуги не оплачує, ніякої участі в утриманні даного житла не приймає та ним не користуються з 2003 року. Даний факт підтверджено наданим суду актом опитування сусідів. Внаслідок реєстрації відповідача в квартирі позивач несе додаткові витрати по її утриманню. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України - визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. За таких обставин, суд вважає, що відповідач втратив зв`язок з житлом, так як в спірному житлі не проживає з 2003 року, що є підставою для визнання його таким, що втратив право на користування квартирою [ADDRESS] . Постільки позивач є інвалідом першої групи та звільнена від сплати судового забору, суд вважає стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 768,40 грн.

Outcome: approved