Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду і просить стягнути з відповідача на її користь 4811 грн. 00 коп. додаткових витрат, які викликані особливими обставинами хворобою доньки [PERSON], [INFO], мотивуючи тим, що донька хворіє та потребує додаткових витрат, які включають витрати на придбання медикаментів, проходження МРТ. Всі витрати вона несе сама. Відповідно до закону вона має право стягнути з відповідача понесені витрати, що і становить суму 4811 грн. 00 коп.. В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги. Представник відповідача в судовому засіданні щодо задоволення позову заперечила. Відповідач в дане судове засідання не зявився, але в попередніх судових засіданнях щодо задоволення позову також заперечував. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Сторони є батьками [PERSON], [INFO], що стверджується змістом свідоцтва про народження серії І - ТП №097134, виданого 20.04.1999 року, та свідоцтва про зміну імені серії І-ТП №004671 від 16.05.2015, і не заперечується сторонами. [PERSON] навчається на 2-му курсі 4 медичного факультету Харківського національного медичного університету та у період з 01.09.2017 по 31.01.2018 отримувала стипендію. З 01.02.2018 стипендія не призначена (а.с. 47). В судовому засіданні встановлено, що донька сторін хворіє. В звязку з хворобою вона потребує певних затрат на лікування. Вказана обставина підтверджується копіями направлення на МРТ та оглянутою в судовому засіданні медичною картою амбулаторного хворого, форма первинної облікової документації № 025/о. В ст. 6 СК України законодавець визначив, що правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Донька сторін досягла повноліття 02.04.2017. Обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання передбачено ст. 199 СК України. Вказаною правовою нормою визначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Тобто, на відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах, які регулюються главою 15 СК України, правовідносини щодо обов'язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199,200,201 цього Кодексу). Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 СК України слід враховувати: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Крім того, в ст. 201 СК України законодавець закріпив застосування норм цього Кодексу до відносин щодо обов'язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина. Так, до відносин між батьками і повнолітніми дочкою, сином щодо надання їм утримання віднесено застосування лише норм статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Таким чином, норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов'язань, обов'язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Відповідно, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв'язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України не застосовуються, а зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 24 лютого 2016 року по справі №6-1296цс15. Суд звертає увагу, що рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 30.08.2017 по справі №286/1002/17 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої доньки - [PERSON], [INFO], яка досягла повноліття і продовжує навчання, в сумі 700 грн.. При цьому, мотивувальна частина рішення свідчить про врахування судом стану здоровя повнолітньої доньки, яка продовжує навчання. Згідно з ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, що встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини, якщо інше не встановлено законом. В судовому засіданні позивач також підтвердила факт надання судові доказів щодо захворювання доньки на обґрунтування позовних вимог при стягненні аліментів на повнолітню доньку. Водночас, слід зазначити, що правовою нормою, яка міститься в ст. 192 СК України, і яка згідно ст. 201 СК України застосовується до відносин щодо обов'язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. За таких обставин, аналізуючи всі обставини справи та надані на їх підтвердження докази, правові норми, що регулюють спірні правовідносини, суд прийшов до висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину за правилами ст. 185 СК України. Позивач від сплати судового збору звільнена на підставі п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: dismissed