Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача на свою користь на утримання дитини у розмірі 1/4 частини доходу (заробітку) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що відповідач є батьком їхньої дитини - [PERSON] , [INFO] , який мешкає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги у вихованні та утриманні дитини не надає, у зв`язку з чим позивач вимушена звернутися до суду. Також, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь 1/4 частину доходу (заробітку) відповідача на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, посилаючись на те, що позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років. Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 22.11.2021 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 22.11.2021 року відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про витребування доказів. Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 22.11.2021 року залишено без розгляду клопотання представника позивача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та виклик свідків. Інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження, тощо): не застосовувалися. Представник відповідача направив відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги визнав частково, зазначив, що згоден сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 2000 грн. щомісячно, але не згоден на стягнення аліментів на утримання дружини. Представником позивача надано відповідь на відзив, в якому представник позивача підтримує позовні вимоги в повному обсязі та наполягає на задоволенні позову. Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає позовні вимоги позивача такими, що підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що позивач та відповідач є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Судом також встановлено, що неповнолітня дитина мешкає разом з позивачем. Відповідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 2 ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до частини четвертої статті 84 СК України, право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Відповідач є особою молодого віку та будь-яких доказів втрати ним працездатності він суду не надав, а тому суд вважає, що останній спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання дружини, з якою проживає їх спільна дитина, до досягнення нею трьох років. Будь-які обставини щодо стану здоров`я та матеріального становища дитини; стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення - судом не встановлено. Тому, виходячи з вимог розумності та справедливості, суд задовольняє позов частково та стягує з відповідача на користь позивача аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку /доходів/ щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня подачі заяви до досягнення дитиною повноліття та аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини від заробітку (доходу) відповідача щомісячно до досягнення дитиною трьох років. Докази надані сторонами, а саме: копія книги відгуків та пропозицій, копія відповіді ДРАЦС, копія договору про надання медичної допомоги, скріншоти додатку «Вайбер», копія чек на ліки, скріншоти переписки «Телеграмм», копія листа КНП ХОР «Обласна клінічна лікарня» та відео та фото докази, висновків суду не спростовують. Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача судові витрати. Приймаючи до уваги вищенаведене та

Outcome: partial