Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-29 00:00:00

позивач звернулася до суду із позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO] шляхом стягнення 0,45 частки від розміру його доходів, щомісячно, починаючи із дня пред'явлення позову та до досягнення повноліття, а також стягнути з [PERSON] аліменти за минулий час починаючи з 01.01.2015 року по дату пред'явлення позову в розмірі 0,45 частки з усіх доходів. Ухвалою суду від 01 березня 2018 року відкрито провадження у справі. Позивач свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем 22.05.2010 року зареєстрували шлюб від якого у них народилася донька [PERSON], [INFO]. 13.10.2014 року шлюб між сторонами було розірвано. Дитина проживає разом з нею, перебуває на повному її утриманні, а також на утриманні її батьків. Відповідач не бере належної участі у її вихованні та утриманні. Дитина потребує належного харчування, забезпечення одягом, взуттям, предметами гігієни, доньці необхідно купляти книги, зошити, канцелярське приладдя, ліки, що потребує значних коштів. Починаючи з 2015 року позивач самостійно створює для доньки всі умови для належного її навчання та виховання , фізичного, психологічного, соціального та духовного розвитку. Матеріальне становище відповідача є задовільним, у нього немає на утриманні інших осіб, вважає, що має матеріальну можливість для забезпечення повноцінного життя доньки сплачувати аліменти в розмірі 0,45 частки з усіх видів доходів, щомісячно, починаючи з моменту подання позову, а також стягнення аліментів за минулий час з 01.01.2015 року, оскільки, саме з цього часу, відповідач ухиляється від покладеного на нього обов'язку щодо утримання доньки. Відповідач поданий позивачем позов визнав частково, зокрема, не заперечив позовної вимоги, щодо стягнення на утримання доньки аліментів в розмірі 25 % частки доходів щомісячно, що становить 3000 гривень, з урахуванням того, що він проживає разом із батьками, яким допомагає матеріально, а також те, що він має намір влаштувати своє особисте життя та заперечив позов заявлений позивачкою, щодо стягнення аліментів за минулий час а саме, починаючи з січня 2015 року, оскільки не ухилявся від свого батьківського обов'язку щодо утримання доньки, неодноразово приїжджав до неї, купував їй одяг, продукти харчування та передавав гроші. Натомість, саме позивачкою чинились та чиняться перешкоди в побаченнях з донькою, через що, ним було подано позов про встановлення графіку побачень з донькою. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задоволити. Підтвердила, що дійсно починаючи з червня 2018 року від відповідача надходять кошти по 3000 грн. Також вказала про те, що їх донька є дуже здібною дитиною та відвідує різноманітні гуртки та секції, що потребує значних коштів. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково та вказав, що після розірвання шлюбу взяв на себе обов'язок щодо оплати кредиту, який він разом із позивачем брали для придбання квартири. Від покладеного на нього обов'язку щодо сплати утримання доньки не ухилявся. Свідок [PERSON] в ході розгляду справи суду пояснив, що проживає у смт. Запитів разом із донькою [PERSON] та внучкою [PERSON] та своєю дружиною. Після розірвання шлюбу між його донькою та відповідачем, внучка [PERSON] повністю перебуває на утриманні його доньки, а також він разом із дружиною допомагає внучці матеріально, а також у її вихованні. Починаючи з часу розірвання шлюбу відповідач декілька разів приходив до своєї доньки , зокрема купив їй велосипед, а також був один випадок коли залишив гроші, однак незважаючи на те, відповідач з 2015 року ухиляється від покладеного на нього батьківського обов'язку. Свідок [PERSON] в ході розгляду справи суду пояснила, що являється матір'ю позивачки та разом із нею своїм чоловіком та внучкою [PERSON] проживають у с. Запитів Кам'янка -Бузького району Львівської області. ЇЇ внучка перебуває на повному матеріальному утриманні її доньки, яка і займається її вихованням , забезпеченням та доглядом. У 2015 році вона особисто була свідком розмови між її донькою та відповідачем, в ході якої її донька просила відповідача надавати допомогу на утримання доньки. Дослідивши та перевіривши зібрані по справі докази, заслухавши пояснення сторін, свідків, суд вважає, що позов слід задоволити частково виходячи з наступних підстав. Як вбачається з свідоцтва про народження ( а.с.12) у сторін по справі [PERSON] та [PERSON], [INFO] народилася дитина [PERSON]. У відповідності до вимог ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Законом передбачена рівність такого обов'язку. В судовому засіданні судом встановлено, що дитина проживає із матір'ю позивачем по справі, відповідач постійної участі в утриманні доньки не бере. Згідно ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Позивачем [PERSON] заявлено вимоги про стягнення з відповідача аліментів на її користь на утримання доньки [PERSON] у розмірі 0,45 частки від розміру всіх його доходів, щомісячно, починаючи з 13.02.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Статтею 182 СК України визначено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів, що підлягають до стягнення з відповідача судом враховуються наступні обставини. Відповідно до ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. В підтвердження заявлених позивачем вимог нею подано до суду ряд документів, зокрема про те, що [PERSON] навчається в підготовчій хореографічній групі, вартість навчання становить 250 грн., в місяць (а.с.14), довідку з дитячого центру «Кузя» про, те що [PERSON] навчається у Дитячому центрі «Кузя» та відвідує навчальні заняття з курсу англійської мови, дошкільної підготовки та корекційні заняття з логопедом, загальна місячна вартість навчання становить 1160 грн (а.с.15) крім того, відвідує заняття студії раннього естетичного виховання «Равлик» Центру творчості та юнацтва Галичини (а.с.16). Позивачем подано копії чеків, щодо понесених нею витрат на утримання дитини. В свою чергу, в заперечення розміру аліментів в заявленому позивачкою розмірі відповідач вказав, про те, що має фінансову можливість сплачувати аліменти в розмірі 25 % щомісячно з усіх видів доходів, вказавши при цьому, що на його утриманні перебувають батьки, та ним подано виписки по особових рахунках, щодо укладення договору на отримання кредиту для купівлі житла (а.с.97-126), розписку про отримання [PERSON] грошових коштів в сумі 17000 доларів США (а.с.95). Оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, встановивши обставини, що враховуються судом при визначенні розміру аліментів, а саме стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; відсутність доказів того , щодо наявності у платника аліментів, на утриманні інших осіб ;те що надані відповідачем копії виписок по особовим рахункам та розписка про отримання позивачем 17000 доларів США, жодним чином не впливають на обов'язок щодо утримання дитини, виходячи з того, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, суд приходить до висновку, що аліменти в розмірі 0,45 частки від усіх видів заробітку відповідача відповідатимуть потребам дитини та фінансовим можливостям відповідача. Що стосується вимоги про стягнення з відповідача аліментів за минулий час, то суд виходить із наступного. Позивачем [PERSON] заявлено вимоги про стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO] за минулий час, починаючи з 01.01.2015 року. Особа може звернутися до суду з вимогою про стягнення аліментів протягом усього терміну існування права на аліменти, незалежно від того, скільки часу минуло з моменту його виникнення. Статтею191СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Позивачем в судовому засіданні жодними доказами не доведено того факту, що нею вживалися заходи щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у зв'язку з ухиленням від їх сплати останнім. Крім цього в ході розгляду справи встановлено, що відповідач інколи відвідував доньку, купував їй речі, про що відповідачем подано суду товарні чеки ( а.с.50-53). Як підтвердження заявлених позивачем позовних вимог щодо стягнення аліментів за минулий час нею подано електронне повідомлення адресоване відповідачу [PERSON] датоване 27.09.2017 року, щодо відвідин дитини та подання добровільної заяви про відрахування аліментів, однак відповідачем подано до суду копія розпорядження Личаківської районної адміністрації від 16.03.2017 року за № 85 (а.с.91), щодо встановлення днів побачень з [PERSON], винесеного за заявою [PERSON], а також ряд звернень в поліції, щодо перешкод в побаченнях з дитиною, копю ухвали суду про залишення позову про стягнення аліментів без розглдяу за заяврою позивача. Крім цього, суд звертає увагу на те, що в ході судового розгляд позивачкою не подано та в ході розгляду справи не здобуто належних доказів, щодо вжиття заходів про стягнення аліментів з моменту виникнення такого права та ухилення відповідача [PERSON] від їх сплати. Судом встановлено, що [PERSON] не ухилявся від сплати аліментів, тому аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. При цьому, задовольняючи вимоги позивача, у відповідності до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 704,80 грн. пропорційно до задоволеної частини вимог.

Outcome: partial