Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-04 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі 2500 гривень, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивує тим, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, в якому в них [INFO] народився син [PERSON] . 8 листопада 2019 року рішенням Личаківського районного суду м. Львова шлюб між сторонами було розірвано. Відповідач достатньої матеріальної допомоги для нормального забезпечення життєдіяльності дитини не надає. Як на підставу позову посилається на положення ст.ст. 180-182, 184, 191 СК України. Позов надійшов до суду 19 серпня 2021 року. Ухвалою суду від 9 вересня 2021 року прийнято позов до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено таку в судове засідання. Судове засідання 28 вересня 2021 року не відбулось у зв`язку з неявкою в таке сторін у справі. В судовому засіданні 12 жовтня 2021 року позивач позов підтримала з мотивів викладених в ньому, просила його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні 12 жовтня 2021 року вказав, що не ухиляться від сплати аліментів, однак не може сплачувати такі в заявленому розмірі. В розгляді справи 12 жовтня 2021 року було оголошено перерву у зв`язку з ненадходженням на адресу суду інформації про доходи сторін у справі. 3 листопада 2021 року позивач подала клопотання відповідно до якого позов підтримує в повному обсязі, розгляд справи просить проводити у її відсутності. Відповідач в судовому засіданні 5 листопада 2021 року вказав, що позов визначає частково та готовий сплачувати аліменти в розмірі 1250 гривень. Просив врахувати, що має на утриманні іншу дитину. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд приходить до наступного висновку. Згідно з ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Це відповідна (фіксована) сума коштів на утримання дитини, яка не є одноразовим платежем, а твердою грошовою сумою визначеною судом на утримання дитини до її повноліття. У відповідності до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» встановлено у 2021 році прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень. У відповідності до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Судовим розглядом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 16 жовтня 2004 року, який розірвано рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 8 листопада 2019 року в справі № 463/8240/19 (а.с. 4). З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19 травня 2006 року вбачається, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 6). Сторонами визнається обставина, що дитина проживає разом з позивачем у справі, а тому у відповдіності до положень ст. 82 ЦПК України вказана обставина доказуванню не підлягає. З відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків ДПС України про суми виплачених доходів вбачається, що дохід [PERSON] за період часу з 1 липня 2020 року по 30 червня 2021 року становив 33221,84 гривень, а [PERSON] 59379,24 гривень. Отже, оцінивши в сукупності представлені у справі докази, суд дійшов висновку що вимоги позивача щодо стягнення аліментів є підставними, оскільки дитина проживає разом з позивачем, відповідач проживає окремо, не надає регулярно достатню матеріальну допомогу на утримання дитини, доказів протилежного стороною відповідача не представлено, чим ухиляється від виконання обов`язку з утримання неповнолітньої дитини, беручи до уваги прожитковий мінімум для дітей віком від шести до вісімнадцяти років у 2021 році, а також визнання позову відповідачем частково, суд приходить до висновку про необхідність стягнення аліментів в розмірі 1800 гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, оскільки обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Визначаючи суму аліментів судом взято до уваги доходи сторін, які у відповідача є більшими ніж в позивача. Судом не беруться до уваги заперечення відповідача щодо розміру заявлених аліментів з підстав утримання іншої дитини, так як з наданої відповідачем копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 29 липня 2002 року вбачається, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] , яка є повнолітньою. Відповідачем не представлено жодного належного та допустимого доказу, що він несе будь-які витрати на утримання своєї повнолітньої доньки, що така продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги. У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню в користь держави судові витрати в розмірі 908 гривень судового збору. Крім того, у відповідності до вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України слід попустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial