Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на її користь на період навчання . В обґрунтування позову зазначено, що відповідач, який є батьком [PERSON] , [INFO] , не надає матеріальну допомогу на її утримання . Після закінчення школи є студенткою 1 курсу Запорізького державного медичного університету, фармацевтичного факультету, денної державної форми навчання, термін навчання з 01.09.2018 року по 30.06.2023 року . Просить стягнути аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно , починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення нею 23-років, якщо вона буде продовжувати навчання . В судовому засіданні представник позивача зазначила, що позивач позбавлена можливості самостійно працювати, потребує матеріальної допомоги, пов`язаної з навчанням (оплата навчання, проживання у гуртожитку, харчування, лікування, придбання підручників, канцелярського приладдя, одягу, коштів на проїзд, оплата телефону та інтернету). Наразі мати [PERSON] не має достатньої матеріальної змоги забезпечити реальні та всі необхідні доньки потреби. З посиланням на ст. 199 СК України , якою передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу, а право на утримання припиняється у разі припинення навчання, просить задовольнити позов повністю. До судового засідання адвокатом відповідача надано відзив на позовну заяву з посиланням, що відповідач є інвалідом третьої групи та отримує пенсію в розмірі 1497 грн. , що свідчить про відсутність можливості у нього надавати допомогу повнолітній дочці, а тому просить відмовити в задоволенні позову повністю та стягнути судові витрати по справі, а саме 3000грн. витрат на правничу допомогу. Крім цього , адвокат в судовому засіданні стверджував, що позов підписано не позивачем, а адвокатом Данилюк Н.В. без відповідних повноважень від позивача , тому позов має бути залишено без розгляду. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] є батьком [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про її народження (а. с. 7). Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24.01.2014 року стягнуто з [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Кіровограда, ідентифікаційний номер [NUMBER] аліменти на користь [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , починаючи з 15.11.2013 року і до [INFO]. [PERSON] , є студенткою 1 курсу Запорізького державного медичного університету, фармацевтичного факультету, денної державної форми навчання, термін навчання з 01.09.2018 року по 30.06.2023 року, що підтверджується довідкою №226 від 10.10.2018 року ( а.с.8). Статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Правовідносини батьків по утриманню повнолітніх дочки, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Відповідно до ч. 1 ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів наповнолітніх дочку,сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених устатті 182цього Кодексу. При цьому враховуються: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до роз`яснення у пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно до частини першої статті 182 СК України(у редакції Закону України від 26 січня 2016 року № 936-VIII, яка була чинною на момент виникнення між сторонами спірних правовідносин) при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частина третя статті 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 вказаної частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, виходячи з принципу справедливості та розумності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. В судовому засіданні встановлено, що волевиявлення позивача і повноваження ї представника підтверджуються договором про надання правничої допомоги від 13.11.18 року ( а.с. 15-16), надалі ордером ( а.с. 54) та нотаріальною заявою позивача ( а.с. 98), що спростовує зазначення адвоката відповідача про відсутність повноважень у представника позивача на підписання і подачу позову. Суд виносить рішення згідно ст. 13 ЦПК України щодо розгляду судом справ в межах заявлених вимог і на підставі доказів, наданих сторонами. Саме відповідачем мало бути надано докази його майнового стану на підтвердження неможливості ним надавати матеріальну допомогу доньці на час її навчання , але суду надано довідки ПФУ про отримання пенсії з січня 2015 року по грудень 2018 року та витяг з реєстру ПФУ до 2010 року. При цьому не надано довідки про доходи від відповідних органів ДФС для можливості встановлення дійсного майнового стану та наявності інших доходів у відповідача. Наявність третьої групи інвалідності у відповідача свідчить про можливість особи працювали та підтверджує соціальне забезпечення особи державою у зв`язку з трудовим каліцтвом , як право гарантоване Конституцією України. Про наявність інших джерел доходу свідчить факт сплати відповідачем 3000грн. адвокату , при можливості надання матеріальної допомоги доньці в розмірі ј частини доходу , яка в розрахунку від пенсії склала б лише 1497грн : на 4= 374,25грн, щомісяця. За вказаних обставин, встановлених судом , та за наданих сторонами доказів , з врахуванням принципу справедливості , оскільки участь матері відображена в підписаному нею Договорі про надання освітніх послуг і складає значні суми ( а.с. 12), суд приходить до висновку щодо обґрунтованості та задоволення позову в повному обсязі. Згідно ст. ст.134,142 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави 704,80 грн. судового збору. На підставі ст. ст. 80, 184, 199 СК України,

Outcome: approved