Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що їй як одному із співвласників житлового будинку № 3/31 по проїзду Зручному в м. Житомирі належить на праві власності його 1/4 ідеальна частина, а відповідачу [PERSON] належить також 1/4 ідеальна частина житлового будинку. За будинковолодінням закріплена земельна ділянка загальною площею 0,1267 га, з яких 0,0500 га знаходиться у власності [PERSON] як співвласника 1/2 частини цього будинковолодіння. Між нею та відповідачем [PERSON] виникають непорозуміння та суперечки з приводу користування, утримання та збереження цього майна і угоди про спосіб виділення в натурі її частки із спільного володіння не досягнуто. Вона планує здійснити прибудову до будинку, з чим категорично не погоджується відповідач [PERSON] та перешкоджає їй у здійсненні розподілу нерухомого майна. Тому позивач просила: 1) поділити в натурі житловий будинок загальною площею 93,40 кв. м та господарські споруди, які знаходяться в м. Житомирі, по проїзду Зручному, 3/31, передавши їй та відповідачу [PERSON] і визнавши за ними право приватної власності на відокремлені частини житлового будинку та господарські споруди, що відповідають розміру 1/4 частки кожної із сторін у спільному майні; 2) встановити порядок користування земельною ділянкою площею 0,1267 га, розташованою в м. Житомирі, по проїзду Зручному, 3/31, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, на якій відповідно розміщена відокремлена частина житлового будинку, що передається [PERSON] та [PERSON] в результаті його поділу в натурі. У судовому засіданні позивач та її представник уточнили позовні вимоги та просять поділити будинок за другим або третім варіантом, а порядок користування земельною ділянкою встановити за пятим варіантом висновку експерта № 170/05-2015 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи та земельно-технічної експертизи від 19.05.2015 року. При цьому вони пояснили, що із співвласником [PERSON] не існує спору щодо поділу будинку та порядку користування землі. Його частина будинку в натурі не виділялася та на частину земельної ділянки він має державний акт на право приватної власності на землю, виданий на імя його батька [PERSON] Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, до суду подала заяву про відкладення розгляду справи, але доказів на підтвердження поважних причин неприбуття в судове засідання не надала. Відповідач [PERSON], який був залучений до участі у справі з ініціативи суду, також у судове засідання не зявився, будучи належним чином про час та місце розгляду справи, направив до суду заяву про розгляд справи в його відсутності. У попередньому судовому засіданні він зазначив, що немає спору між ним та позивачем, відповідачем [PERSON] Він має окремий вхід із вулиці та державний акт на землю, а тому [PERSON] та [PERSON] мають між собою вирішувати спір, який виник між ними. Суд, заслухавши осіб, які беруть участь у справі та представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, зясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 ст. 356 ЦК України визначено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно\~ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. У пункті 2\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право власності громадян на жилий будинок» № 7 від 04.10.1991 року розяснено, що судам підвідомчі спори, повязані з правом приватної власності на жилий будинок, зокрема про виділ частки з будинку (поділ будинку), що є спільною власністю (частковою чи сумісною). Судом встановлено, що позивач та відповідач [PERSON] успадкували кожна з них по 1/4 ідеальній частині житлового будинку № 3/31 по проїзду Зручному в м. Житомирі після смерті їхнього батька [PERSON], що підтверджується виданими їм державним нотаріусом Житомирської державної нотаріальної контори свідоцтвами про право на спадщину за законом від 19.08.2006 року та 23.04.2012 року відповідно (а.с. 5), а також убачається з інформації з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 03.07.2014 року (а.с. 32, 33). Відповідачу [PERSON] належить на праві власності 1/2 ідеальна частина цього будинку на підставі виданого йому 26.11.2002 року свідоцтва про право на спадщину, що також зазначено в інформації з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 03.07.2014 року . Рішенням 33 сесії 6 скликання Житомирської міської ради від 27.02.2014 року № 632 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки за адресою: м. Житомир, проїзд Зручний, 3/31 площею 0,1267 га (а.с. 12). Земельну ділянку площею 0,0500 га, що знаходиться за адресою: м. Житомир, вул. Попова, 31 (на теперішній час проїзд Зручний, 3/31), для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель передано у власність [PERSON], підтвердженням чому є державний акт про право приватної власності на землю серії ІІ-Ж № 043832, виданий 13.06.2000 року (а.с. 16). У пунктах 6 та 7\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право власності громадян на жилий будинок» № 7 від 04.10.1991 року розяснено, що виділ частки в натурі (поділ будинку) може мати місце за наявності технічної можливості виділення кожній із сторін відокремленої частини будинку із самостійним виходом (квартири), яка відповідає розміру їх часток у приватній власності або наявності технічної можливості переобладнання будинку в ізольовані квартири. У спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. Як убачається з технічного паспорта на будинок від 26.09.2012 року (а.с. 7-11), на земельній ділянці за адресою: м. Житомир, проїзд Зручний, 3/31 розташований житловий будинок літ. «А» 1957 року будівництва, площею забудови 200,7 кв.м, сараї літ. «В», «Д», «З», «К», «М», «П», вбиральня «У», в тому числі згідно відмітки самочинними є прибудови літ. «а-5», «а-2», «а-3», частина прибудови «а-4», сараї літ. «К», «М», «П», «Д», «З» та гараж літ. «Ж». Відповідно до висновку експерта № 170/05-2015 за результатами проведення судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи від 19.05.2015 року експертом запропоновано три варіанти поділу житлового будинку та господарських будівель і споруд по проїзду Зручному, 3/31 в м. Житомирі з відступом від ідеальних часток співвласників (а.с. 60-92). Всі варіанти поділу житлового будинку, визначені у додатках до судової будівельно-технічної експертизи, погодженні рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради від 03.02.2016 року № 57 (а.с. 129). Втім варіанти № 2 та № 3 (розроблені з урахуванням самочинно збудованих приміщень) розподілу житлового будинку по проїзду Зручному, 3/31 в м. Житомирі, які визначені у висновку експерта, погоджені при умові прийняття в експлуатацію обєкта будівництва, збудованого без дозволу на виконання будівельних робіт, відповідно до вимог чинного законодавства. Вирішуючи спір у частині поділу житлового будинку в натурі між співвласниками [PERSON] та [PERSON], суд не знаходить підстав для обрання жодного з варіантів висновку експерта, так як позивачем заявлені вимоги лише до відповідача [PERSON], з якою вона просить суд поділити 1/2 частину спірного житлового будинку, не предявивши при цьому вимог до іншого співвласника будинку [PERSON], який був залучений судом до участі в справі, хоча його частина не була виділена в натурі, що було встановлено судом з пояснень сторін, і тому поділ будинку має здійснюватися між всіма співвласниками будинку, а не лише половина цього будинку між двома його співвласниками. Окрім того, як другий, так і третій варіант висновку експерта, які просили обрати судом позивач та її представник, передбачають поділ будинку з урахуванням самовільно побудованих приміщень, будівель та споруд, які до їхнього узаконення взагалі не підлягають поділу між співвласниками будинку, оскільки вони не є обєктами нерухомого майна, частиною його та приналежністю до нього. За змістом ст. 88 ЗК України та п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» співвласники жилого будинку мають право звертатись до суду із позовом про встановлення порядку користування земельною ділянкою, на якій розташований належний їм жилий будинок, виходячи з розміру їхніх часток у спільній власності на будинок. Пленум Верховного Суду України у п. 11 Постанови від 04.10.1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» розяснив, що одночасно з розвязанням спору про право власності на будинок, виділ частки або встановлення порядку користування конкретними приміщеннями, суд може також згідно зі ст. 105 ЗК України вирішити позов, якщо він заявлений, про порядок використання і розпорядження земельною ділянкою між громадянами, яким жилий будинок належить на праві спільної власності. У висновку експерта № 170/05-2015 за результатами проведення судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи від 19.05.2015 року також запропоновано пять можливих варіантів порядку користування земельною ділянкою загальною площею 0,1267 га по проїзду Зручному, 3/31 в м. Житомирі, розроблені виходячи з ідеальних часток співвласників житлового будинку. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Належний позивачу та відповідачам на праві спільної часткової власності житловий будинок № 3/31 по проїзду Зручному у м. Житомирі не поділений між ними в натурі, 1/2 ідеальна частина будинку [PERSON] в натурі не виділена та порядок користування між ними будинком не встановлений. Порядок користування земельною ділянкою, на якій знаходиться будинок, є похідним від поділу цього будинку в натурі чи встановлення порядку користування ним з урахуванням розміру належних співвласникам часток у спільній власності на будинок. На частину земельної ділянки за адресою розташування житлового будинку площею 0,0500 га [PERSON] видано державний акт про право приватної власності на землю серії ІІ-Ж № 043832, який є чинним. За наведених обставин, а також враховуючи, що порядок користування земельною ділянкою може бути встановлений між всіма співвласниками будинковолодіння, а не лише між позивачем та одним із його співвласників відповідачем [PERSON] (до іншого співвласника [PERSON] позовних вимог позивачем не предявлено), тому також і в частині вимог про встановлення порядку користування земельною ділянкою позов є необґрунтованим і таким, що не підлягає задоволенню. При поданні позову до суду позивачем сплачено 243,60 грн. судового збору за вимогу немайнового характеру (про встановлення порядку користування земельною ділянкою). Та разом з тим позовна вимога про поділ житлового будинку в натурі судовим збором не оплачена, дані щодо ціни позову - дійсної вартості належної позивачу на праві власності частки житлового будинку в матеріалах справи на час подання до суду позову були відсутні. Згідно варіанту № 2 поділу будинку, зазначеного у висновку експерта № 170/05-2015 за результатами проведення судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи від 19.05.2015 року, вартість частини будинку, що пропонувалась позивачу в результаті поділу будинку, становить 217462,00 грн. Як визначено в п. 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17.10.2014 року, остаточне визначення в процесі розгляду справи ціни позову (дійсної вартості спірного майна), а отже, і суми судового збору, здійснюється судом із наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору. Таким чином, зважаючи на те, що при поданні позову за вимогу майнового характеру позивач мала сплатити судовий збір в сумі 1 % від ціни позову, що становить 2174,62 грн., однак не сплатила, у звязку з чим недоплачена сума судового збору за одну із заявлених вимог підлягає стягненню з неї в дохід держави.

Outcome: approved