Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом до відповідача про визнання припинення реєстрації відповідача, тобто фактично визнання його таким, що втратив право на користування житлом - квартирою [ADDRESS]. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві. Суду пояснила, що квартира не перебуває у власності відповідача, а належить їй, її синові та батькові. Відповідач в ній не проживає більше року. Просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце слухання справи повідомлявся належним чином. У поданих ним заявах про відкладення не підтверджено поважності причин його неприбуття у судове засідання. Виходячи зі змісту ч.1 ст. 224 ЦПК України, та того, що позивач не заперечила проти заочного розгляду справи та подала достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача, надавши йому можливість подати заяву про перегляд заочного рішення з моменту його отримання, що забезпечить його право на справедливий суд. Свідок [PERSON] у судовому засіданні дала показання, відповідно до яких вона є сусідом позивача - проживає з нею на сусідньому поверсі в одному під'їзді будинку. Відповідач більше року в квартирі не проживає. Там проживає позивач з своїм сином. Свідок [PERSON] у судовому засіданні дала показання, відповідно до яких вона знайома з позивачем та приходила до неї у гості. Знає що в квартирі позивач проживає з сином, оскільки відповідача там не бачила більше одного року. Вислухавши пояснення позивача, показання свідків, дослідивши подані позивачем письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно вимог статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог чи заперечень, крім випадків наявності підстав для звільнення від доказування, передбачених статтею 61 ЦПК України. У судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідач зареєстровані в квартирі [ADDRESS], яка належить на праві спільно сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], що підтверджується, відповідно, будинковою книгою та свідоцтвом про право власності на житло, копії яких долучені до матеріалів справи (а.с.а.с. 4-5, 7). Доказів, які б спростовували право спільної сумісної власності позивача на цю квартиру у суду в даний час немає. Відповідач в квартирі не проживає без поважних причин більше одного року. Зазначена обставина нічим не спростована. Відповідно до вимог ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік. Згідно ст. 72 Житлового кодексу України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ч. 4 ст. 311 ЦК України, фізична особа не може бути виселена або іншим чином примусово позбавлена житла, крім випадків, встановлених законом. Судом встановлено, що відповідач не проживає в квартирі [ADDRESS] понад рік, доказів, які б підтвердили поважність причин його відсутності, суду не представлено, а тому його слід визнати таким, що втратив право на користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS]. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати по справі На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 8, 24, 47, 55, 124 Конституції України, ст.ст. 15, 16, ч. 4 ст. 311, ст. 405 Цивільного кодексу України, ст. 72 Житлового кодексу України,

Outcome: approved