Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до відповідача, яким просить розірвати шлюб, зареєстрований 08.10.2005 у міському відділі реєстрації актів цивільного стану № 1 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 2269; стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 2000грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтовування своїх доводів позивач посилається на те, що з 08.10.2005 зареєстрований шлюб з відповідачем, від якого [INFO] народився син [PERSON]. Останні роки життя між подружжям виникли непорозуміння та суперечки, сумісне життя стало неможливим і з кінця березня 2016 позивач разом із сином проживають окремо, з відповідачем шлюбні стосунки не підтримують тощо. Оскільки, позивач проживає з дитиною окремо, то самостійно її утримує і виховує, відповідач регулярно будь-якої допомоги не надає, а доходу позивача недостатньо для утримання та виховання сина, який відвідує навчальний заклад, кружки, спортивні секції тощо, тому позивач просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання сина, які оцінює в сумі 2000грн., щомісячно. Позивач в судовому засіданні повністю підтримала вимоги позову і просить їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні з вимогами про розірвання шлюбу погодився повністю, заперечуючи щодо стягнення з нього аліментів саме на користь позивача, також зазначивши, що на даний час не працює, за можливістю надає допомогу дитині, просить в задоволенні вимог щодо стягнення аліментів відмовити. Суд, вивчивши доводи позову, позицію відповідача, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи із наступного. Так, встановлено, що сторони уклали шлюб 08.10.2005, зареєстрований у міському відділі реєстрації актів цивільного стану № 1 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 2269 (а.с.6). Від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджено копією свідоцтва про народження (а.с.10). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд розриває шлюб, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і зберігання шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення та фактично встановлено у судовому засіданні. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону або не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Отже, аналізуючи вищенаведене, суд вважає, що оскільки сім'я позивача розпалась, підстав для примирення або поновлення сім'ї не встановлено, з чим повністю погодився відповідач, а тому вимоги позову обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Так, судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO]. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Встановлено, і не заперечується сторонами, що протягом більш ніж півроку батьки дитини разом не проживають, остання знаходиться на утриманні матері і проживає з нею. Отже, суд надійшов до висновку, що відповідач повинен утримувати дитину, оскільки обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Доводи відповідача, що останній не бажає сплачувати аліменти саме на користь матері дитини, суд не приймає до уваги, оскільки дитина проживає разом із матір'ю і перебуває на її утриманні. Відповідно до правил ст.. 182 СК України при визначені аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей тощо, інші обставини, що мають істотне значення. Так, встановлено, що відповідач не працює, на обліку у центрі зайнятості не перебуває, проживає разом із матір'ю та братом (а.с.8), що на думку суду, не є тими обставинами, що мають істотне значення для вирішення питання як про призначення аліментів, так і їх розміру. Інших будь-яких вагомих доказів у підтвердження своїх заперечень, з боку відповідача суду не надано. Не містять таких доказів і матеріали справи. Далі, позивач просить стягнути із відповідача аліменти на дитину в розмірі 2000грн., при цьому обґрунтовує такий розмір значними витратами на навчання, відвідування кружків, спортивних секцій тощо, з наданням копії довідки про навчання сина у школі. Між тим, з боку позивача, не доведено належним чином запропонований розмір аліментів, тому суд вважає за доцільне, призначити аліменти на утримання дитини в розмірі 1500грн. Відповідно до правил ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі вищенаведеного,

Outcome: partial