Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом, в якому просила зняти арешт з квартири [ADDRESS] накладений постановою головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Марганецького міського управління юстиції Сандул Л.Г. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що квартира належить їй та її чоловікові, [PERSON], на праві приватної власності. Постановою державного виконавця відділу ДВС Марганецького міського управління юстиції Гребенчак А.І. від 05 липня 2013 року відкрито виконавче провадження на підставі судового наказу, виданого Марганецьким міським судом 06 грудня 2012 року про стягнення з [PERSON] на користь комунального підприємства «Марганецьтепломережа» заборгованості в сумі 107.30 грн. Постановою головного державного виконавця ВДВС Марганецького МУЮ Сандул Л.Г. 17 вересня 2013 року накладено арешт на майно [PERSON] - квартиру [ADDRESS]. На даний час заборгованість перед КП «Марганецьтепломережа» сплачена. Вона звернулася до відділу ДВС з проханням зняти арешт з квартири. Однак, у такому їй було вімовлено у зв'язку з тим, що державним виконавцем 23 серпня 2013 року винесено постанову про повернення виконавчого листа стягувачеві на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження звершено. Позивач в судовому засіданні вимоги підтримала і просила їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача залишила вирішення даної справи на розсуд суду. В судовому засіданні пояснила, що оскільки 23 серпня 2013 року винесено постанову про повернення виконавчого листа стягувачеві на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження», тобто у зв'язку з відсутністю в боржника майна, на яке може бути звернено стягнення, і на ту дату заборгованість за виконавчим документом не була сплачена, державний виконавець арешт з майна боржника не зняв. На даний час виконавче провадження завершено, а тому у задоволенні прохання позивача щодо зняття арешту з майна було відмовлено. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено наступне: Марганецьким міським судом 06 грудня 2012 року видано судовий наказ № 0424/1555/2012 про стягнення з [PERSON] на користь комунального підприємства «Марганецьтепломережа» заборгованості в сумі 107,30 грн. Постановою державного виконавця відділу ДВС Марганецького міського управління юстиції Гребенчак А.І. від 05 липня 2013 року відкрито виконавче провадження № 38712267 з примусового виконання судового наказу № 0424/1555/2012. Вказаною постановою накладено арешт на нерухоме майно, належне [PERSON], номер запису обтяження 1584531 від 10 липня 2013 року (а.с.9). 23 серпня 2013 року винесено постанову про повернення виконавчого листа стягувачеві на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження». У вересні 2013 року КП «Марганецьтепломережа» повторно звернулося до ВДВС Марганецького МУЮ із заявою про примусове виконання судового наказу № 0424/1555/2012. Постановою головного державного виконавця ВДВС Марганецького МУЮ Сандул Л.Г. про відкриття виконавчого провадження від 17 вересня 2013 року накладено арешт на рухоме майно [PERSON], реєстраційний номер 3907248 (а.с.10). Отже, судовий наказ № 0424/1555/2012 про стягнення з [PERSON] на користь КП «Марганецьтепломережа» заборгованості в сумі 107,30 грн. перебував на виконанні у відділі ДВС Марганецького МУЮ двічі: у липні-серпні 2013 року та у вересні 2013 року. І двічі був накладений аршт на майно боржника: постановою від 05 липня 2013 року - на нерухоме майно [PERSON], 17 вересня 2013 року - на все її рухоме майно. Відповідно до ст.25 Закону України «Про виконавче провадження» у редакції Закону від 11.08.2013 року, що діяла на момент звернення стягувача із заявою до відділу ДВС про примусове виконання судового наказу № 0424/1555/2012, державний виконавець у 3-денний строк з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова. Відповідно до п.2 ч.1 ст.47 вказаного Закону, виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Статтею 50 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 11 серпня 2013 року встановлений вичерпний перелік умов, за яких скасовуються вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а саме: - у разі закінчення виконавчого провадження (ст.49 ЗУ «Про виконавче провадження); - повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав ст.48 ЗУ «Про виконавче провадження». Тобто, в разі завершення виконавчого провадження згідно п.2 ч.1 ст.47 цього Закону, заходи примусового виконання, вжиті в ході виконавчого провадження державним виконавцем, не скасовуються. Разом з тим, за правилами ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною 1 ст.321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, згідно вимог ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Враховуючи те, що арешт на майно [PERSON] був накладений в рамках виконавчого провадження з примусового виконання судового наказу № 0424/1555/2012 про стягнення з [PERSON] на користь КП «Марганецьтепломережа» заборгованості в сумі 107,30 грн., виданого Марганецьким міським судом 06 грудня 2012 року, а також те, що на час розгляду справи заборгованість [PERSON] перед КП «Марганецьтепломережа» повністю погашена, а інших обтяжень нерухоме майно [PERSON] не має, суд вважає за можливе позов задовольнити. На підставі статтей 317, 321, 391 ЦК України,

Outcome: approved