Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання їх неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що від шлюбу з відповідачем вони мають неповнолітнього сина. На даний час вони не проживають однією сім'єю. Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання сина, що ставить позивача в складне матеріальне становище, оскільки кошти необхідні для сплати відвідування дитиною дитячого садка, на ліки. Тому позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1000 грн., починаючи з дня подання позовної заяви й до моменту досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не з'явилася, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання також не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги та обставини, викладені у позовній заяві, визнає у повному обсязі. У зв'язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги з огляду на наступні обставини. Судом встановлено, що від спільного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з позивачем і перебуває на її утриманні. Вказана обставина визнана сторонами і відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки відповідач є батьком неповнолітньої дитини, домовленості (договору) щодо сплати аліментів на утримання дитини між сторонами у справі досягнуто не було, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 ЦПК України. Також суд враховує, що відповідач є працездатним. Доказів наявності непрацездатних дружини, батьків, та про проведення з нього стягнень на утримання зазначених осіб не подано. Статтями 183, 184 СК України встановлено можливість визначення розміру аліментів у частці від заробітку батька або в твердій грошовій сумі. Оскільки відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, то суд вважає за можливе визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі та відповідач не заперечує проти зазначеного. Згідно ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За таких обставин, суд прийшов до висновку про те, що вбачаються підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивача було звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду, тому, відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved