Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

Позивач звернулася з позовом про стягнення на його користь з [PERSON] суми боргу. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 23.01.2014 р. між ним та відповідачем укладено договір позики у формі розписки. Відповідно до договору позики, позивач у присутності свідка [PERSON] передав відповідачу грошову позику у розмірі 6500 доларів США зі строком повернення 01.09.2014 р. Відповідно до змісту розписки відповідач зобов»язувався повернути позивачу грошові кошти до 01.09.2014 р. Станом на дату подання позову відповідач не повернув борг, не зважаючи на те, що позивач неодноразово звертався до позивача щодо повернення боргу. Відповідно до офіційного курсу валют Національного банку України на 10 березня 2015 року 1 долар США дорівнює 21,73 українським гривням. Таким чином з урахуванням уточнених позовних вимог заборгованість відповідача перед позивачем складає 141245,00грн. Просить суд стягнути з відповідача суму боргу та судовий збір. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явився. Про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Причину неявки суду не повідомив, в звязку з чим суд ухвалив розглянути справу за його відсутності. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у ній доказів, та на підставі ст.224 ЦПК України, за згодою позивача, ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у звязку з наступним. Відповідно до ч.3 ст.10 Цивільно-процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. На підставі ст.57 Цивільно-процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів. Згідно ст.60 Цивільно-процесуального кодексу України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 23.01.2014 року відповідно до розписки, що міститься в матеріалах справи [PERSON] взяв в борг 6500 доларів у [PERSON], гроші зобов»язувався повернути до 01 вересня 2014 року (а.с.5). У встановлений термін відповідач гроші не повернув. Ст. 202 ЦК України вказує, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно частини першої ст.1049 ЦК України у разі укладення договору позики на позичальника покладається обовязок повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Зобовязання, як зазначено у ст.526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Таким чином, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача суми боргу обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню. Крім того, враховуючи вимоги ст.88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача витрати, понесені позивачем по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved