Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу ГТУЮ у Львівській області Юріяк Михайла Івановича, в якій просить визначити [PERSON] , [INFO] , додатковий строк достатній для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, що відкрилась після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . В обгрунтування поданого позову покликається на те, що [PERSON] являється рідною донькою [PERSON] . 24 липня 2008 року [PERSON] у приватного нотаріуса Новосад О.П. зробила розпорядження такого змісту: «належну їй частину квартири [ADDRESS] , заповіла своїй дочці [PERSON] , [INFO] ». Дане розпорядження було оформлено заповітом, який підписаний [PERSON] та посвідчений приватним нотаріусом, а також внесений до Спадкового реєстру відповідний реєстраційний запис № 45150507 про що видано Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 15635399 від 24.07.2008 р. Тобто, [PERSON] є спадкоємцем за заповітом та має право після смерті своєї матері [PERSON] прийняти спадщину або не прийняти її. Однак, через несприятливі сімейні обставини позивач у встановлений законом строк не звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Позивач, вважає поважними причини пропуску строку для прийняття спадщини, після смерті своїй матері, зокрема із раптовою та тривалою хворобою невістки та внука, а також важким психологічним станом, після смерті своєї матері. Окрім того зважаючи, що з 17.03.2020 року до 30.07.2020 року було введено надзвичайну ситуацію у зв`язку з спалахом пандемії в державі та запроваджено карантин, тому позивачка не мала можливості вчасно прийняти спадщину, а тому, на її думку, є всі підстави надати додатковий термін на звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом. Ухвалою суду від 26 лютого 2021 року у справі відкрито провадження та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. /а.с.24-25/. Ухвалою суду від 22 березня 2021 року замінено первісного відповідача Львівську міську раду належним відповідачем [PERSON] , [INFO] . /а.с.39-40/. 05 квітня 2021 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач проти задоволення позовних вимог позивача не заперечує. Оскільки, ще за життя їхніх батьків було вирішено питання щодо спадкування майно, тому [PERSON] немає жодного заперечення стосовно прийняття спадщини сестрою [PERSON] . У підготовчому судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала, надала пояснення аналогічні викладеним у позові. Просила суд визначити [PERSON] , [INFO] , додатковий двохмісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, що відкрилась після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явилася, оскільки 13 квітня 2021 р. на електронну адресу суду від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутності. Позовну заяву підтримує та просить суд таку задоволити. /а.с.55-56/. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу ГТУЮ у Львівській області Юріяк Михайло Іванович у підготовче судове засідання не з`явився. У відповідності до ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Заслухавши пояснення представника позивача [PERSON] , дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьками [PERSON] , [INFO] (після реєстрації шлюбу - [PERSON] ) є [PERSON] та [PERSON] . /а.с.34/. 24 липня 2008 року [PERSON] у приватного нотаріуса Новосад О.П. зробила розпорядження: «належну їй частину квартири [ADDRESS] , заповідає своїй дочці [PERSON] , [INFO] ». Дане розпорядження було оформлено заповітом, який підписаний [PERSON] та посвідчений приватним нотаріусом, а також внесений до Спадкового реєстру відповідний реєстраційний запис № 45150507, про що видано Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 15635399 від 24.07.2008 р. /а.с.7, 8/. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] у віці 86 років померла [PERSON] , про що 16 грудня 2019 року складено відповідний актовий запис за №1908. /а.с.6/. Як встановлено у підготовчому судовому засіданні [PERSON] проживала окремо від матері [PERSON] . Позивачка довгий термін знаходилась у стресовому стані, через важко пережиту смерть матері. В той час невістка позивачки [PERSON] (дружина сина позивачки - [PERSON] ) перебувала у стані вагітності. Окрім того, захворіла сестра позивачки, яку потрібно було постійно доглядати. Відтак, позивачка через несприятливі сімейні обставини, у встановлений законом шестимісячний строк, із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини не звернулась, оскільки перебувала в лікарні з вагітною невісткою, так як остання перебуваючи у стані вагітності потрапила до лікарні через загрозу передчасних пологів. Окрім того, догляду і потребувала сестра позивачки. [INFO] у позивачки народився внук - [PERSON] , але згідно Обмінної карти та листка непрацездатності дитина народилась в термін 28-29 тижні (недоношеним немовлям) та з моменту народження знаходилась в відділені лікарні (реанімації). Через передчасне народження внука, всі особисті справи позивачки відійшли на інший план, оскільки лікарі боролись за життя внука, який весь час знаходився в лікарні. До того ж в країні був запроваджений карантин з обмеженням пересування громадян вулицями без нагальної потреби, не працювали нотаріуси. Що в сукупності, на думку позивача, є важливими та поважними причинами пропущення терміну звернення до нотаріуса про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Оскільки [PERSON] померла [INFO] , то термін 6 місяців закінчився 14.06.2020 року. Як вбачається із матеріалів справи, приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ГТУЮ у Львівській області Юріяк Михайлом Івановичем листом від 16 жовтня 2020 року №287/01-16, позивачу було роз`яснено, що відповідно до ст.1270 ЦК України строк для прийняття спадщини у шість місяців, визначений законодавством, після смерті матері - [PERSON] , яка померла [INFO] , пропущено та рекомендовано звернутись до суду для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини./а.с.12/. Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно з ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частинами 1, 2 ст.1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ст. 1272 ЦК України передбачено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст.ст.1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як зазначено у п. 24 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У постанові ВС/КЦС (справа № 565/1145/17 від 26.06.19) зазначено, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Таким чином, враховуючи наведене, суд прийшов до висновку, що знайшло своє підтвердження обґрунтування позивача про правомірність позовних вимог про визначення додаткового строку для прийняття нею спадщини. Позивач є дочкою померлої [PERSON] , після смерті якої залишилася спадщина за заповітом. Поважність причин пропуску, встановленого в законі строку в шість місяців, підтверджується матеріалами справи та свідчить про фактичні обставини, що об`єктивно та істотно утруднили вчинення позивачем дій, спрямованих на прийняття спадщини. Доказів на спростування вказаних обставин суду не надано, в матеріалах справи такі дані відсутні, даних про визнання спадщини відумерлою у встановленому законом порядку не встановлено. Відтак, є всі законні підстави для задоволення позовних вимог. Додатковий строк для прийняття спадщини позивачу суд встановлює у два місяці. У зв`язку з тим, що вимог про розподіл судових витрат позивачем заявлено не було, дане питання судом не вирішується.

Outcome: approved