Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

Позивач, з урахуванням змінених позовних вимог, звернувся до суду із вказаним позовом посилаючись на те, що у 1974 році його батьком [PERSON] в [ADDRESS] було побудовано житловий будинок та зведено до нього господарські споруди. Зазначений житловий будинок з часу забудови зареєстрований у погосподарській книзі Годинівської сільської ради за батьком, проте як такого свідоцтва про право власності на вказане нерухоме майно батьком отримано не було. [INFO] батько помер, після смерті якого відкрилася спадщина на все його майно, в тому числі й на зазначене нерухоме майно. Як син померлого, він прийняв спадкове майно та вважає, що в порядку спадкування за законом до нього має перейти ? частки вищевказаного житлового будинку з господарськими спорудами, так як матір, [PERSON] - відповідачка за справою, яка пережила батька та залишилася проживати у даному господарстві від своєї частки у спадщині відмовилася на його користь, а відповідачі [PERSON] та [PERSON], тобто брат та сестра відповідно спадщину не прийняли так як на час смерті спадкодавця проживали і продовжують проживати окремо від нього, окрім цього брат [PERSON] також відмовився від спадщини на його користь. Оскільки правовстановлюючі документи на спірний будинок на ім'я батька не видавалися то нотаріусом відмовлено йому у видачі свідоцтва на спадщину за законом у зазначеній частині, у зв'язку із чим просив суд задовольнити його вимоги. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги посилаючись на обставини викладені в позовній заяві і просив їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] проти задоволення позовних вимог позивача не заперечувала та суду пояснила, що являється дружиною померлого [PERSON] та матір'ю позивача. Дійсно, у 1974 році вона з чоловіком побудували житловий будинок в якому вона проживає по теперішній час. Після смерті чоловіка в господарстві залишився проживати позивач із сім'єю та вона. На спадщину після смерті чоловіка не претендує та від своєї частки відмовилася на користь позивача про що подала нотаріусу відповідну заяву. Відповідач [PERSON] позов визнав та суду пояснив, що позивач приходиться рідним братом, а померлий [PERSON] є його батьком. На час смерті батька, як й рідна сестра [PERSON], проживали окремо від батьків. На час смерті батька в господарстві залишилася проживати позивач та його мати. Від прийняття спадщини після смерті батька відмовився на користь позивача. Від відповідачки [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності так як проти задоволення позовних вимог позивача не заперечує. Годинівська сільська рада Герцаївського району в судове засідання свого представника не направила, однак подала суду письмову заяву про розгляд справи у відсутності їх представника. Проти задоволення позову не заперечують. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали по справі встановив наступне. Так, з матеріалів справи вбачається, що батьки позивача [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 28 травня 1972 року (а.с. 6). За даними погосподарської книги Годинівської сільської ради Герцаївського району, житловий будинок з господарськими спорудами який розташований по [ADDRESS] зареєстрований у сільській раді за померлим [PERSON]. з 1974 року (а.с. 14). Нормою ст. 60 СК України (ст. 22 КпШС України), передбачено, що майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Аналогічна норма закону містилася у ст. 22 КпШС України. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Відтак, зважаючи на те, що житловий будинок який розташований в [ADDRESS] був побудований батьками позивача на відведеній в установленому порядку земельній ділянці та прийнятий в експлуатацію, зареєстрований в сільській раді з 1974 року то з того часу останні стали його співвласниками в рівних частках, тобто по ? частки. [INFO] батько позивача [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про його смерть виданого виконкомом Тернавської сільської ради 10 травня 2013 року серії [NUMBER] (а.с. 17). Таким чином, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина в т.ч. і на ? його частки у спірному житловому будинку з господарськими спорудами розташовуваному за зазначеною вище адресою. Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Право на спадкування мають особи, визначені в заповіті, а у випадку відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від неї, право на спадкування одержують спадкоємці за законом (ст. 1223 ЦК України). Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] заповіту після себе не залишив, а значить спадкування має місце за законом. Частинами 1, 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Нормою ст. 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, вста новлених статтею 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на падку ванн за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки( ст. 1261 ЦК України). Отже, відповідачка [PERSON] як дружина яка пережила спадкодавця та позивач й відповідачі [PERSON], [PERSON] як діти спадкодавця [PERSON] є спадкоємцями першої черги за законом після смерті останнього (а.с.15) Згідно з матеріалами спадкової справи до майна померлого [PERSON], позивач 19 серпня 2013 року звернувся до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця (а.с.61). Відповідачі [PERSON], [PERSON] спадщину після смерті [PERSON] не прийняли, оскільки протягом строку для прийняття спадщини після смерті останнього звернулися до нотаріальної контори з заявами про відмову від прийняття спадщини на користь позивача (а.с. 11, 12). [PERSON] тобто донька спадкодавця, на час його смерті проживала окремо від нього, що підтверджується довідкою Годинівської сільської ради №2584 від 11.11.2013 року й до нотаріальної контори із завою про прийняття спадщини не звернулася, а тому спадщину не прийняла (а.с.16). 03 грудня 2013 року позивачем було отримано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку розмірами 0,1938 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, а також свідоцтво про право на спадщину за законом щодо земельної ділянки розмірами 0,3118 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, які належали померлому [PERSON](а.с.18, 20 ). За постановою нотаріуса від 11 листопада 2013 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями і спорудами за [ADDRESS] з підстав відсутності правовстановлюючих документів на спірний житловий будинок (а.с. 24). Таким чином, відповідно до встановлених судом обставин, суд приходить до висновку, що оскільки на момент смерті [PERSON] йому належало ? частки вищезазначеного житлового будинку, то в порядку спадкування за законом вона має перейти до позивача, який у встановлений строк та порядок прийняв спадщину, а тому його вимоги за даним позовом є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, з урахуванням розміру позовних вимог позивача, то останньому підлягає поверненню сплачені кошти на оплату судового збору у розмірі 765,73 грн. На підставі ст.ст. 1217, 1222, 1223, 1268, 1269, 1270 ЦК України,

Outcome: approved