Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з указаним позовом, в якому просить позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO]. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що дитина народилася від шлюбу з відповідачем. Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 21.03.2011 року шлюб було розірвано, а заочним рішенням цього ж суду від 09.06.2014 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 22.01.2010 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не відвідує дитину, не проявляє батьківської турботи та не забезпечує її матеріально, аліменти не сплачує, у зв'язку з чим виникла значна сума заборгованості. У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Позивач пояснила, що відповідач не відвідує дитину та взагалі не цікавиться нею, син батька не бачив і не знайомий з ним, з 2012 року відповідач аліменти не сплачує і ніяким чином не допомагає утримувати та виховувати дитину. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив та заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не направляв. Представник третьої особи органу опіки та піклування Житомирської міської ради у судовому засіданні вважав, що позов підлягає задоволенню, а також пояснив, що відповідач був запрошений на засідання комісії, але в телефонному режимі повідомив про відсутність заперечень проти позбавлення його батьківських прав та про те, що не має можливості утримувати і займатися вихованням дитини. Представник третьої особи управління - служба у справах дітей Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився та направив до суду заяву з проханням проводити розгляд справи у його відсутності, зазначивши про підтримання позовних вимог. Зі згоди позивача та її представника судом було проведено заочний розгляд даної справи на підставі наявних у справі та досліджених у судовому засіданні доказів згідно ст. ст. 224-226 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивача та її представника, представника третьої особи, показання свідка, дослідивши письмові матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.\- Підстави позбавлення батьківських прав визначені статтею 164 СК України, до яких віднесено, зокрема, ухилення батьками від виконання своїх обов'язків від виховання дитини. Тобто, таке ухилення має місце, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя. У пункті 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» роз'яснено, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері. Судом встановлено, що відповідач є батьком малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження (а.с. 15). Між позивачем та відповідачем 09.07.2009 року було зареєстровано шлюб, який рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 21.03.2011 року у справі № 2-2680/11 розірвано (а.с. 14, 20). 09.06.2010 року Амур-Нижньодніпровським районним судом міста Дніпропетровська було ухвалено рішення у справі № 2-3075/10 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] ([PERSON].) аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 22.01.2010 року до досягнення дитиною повноліття. (а.с. 21). Відповідач має заборгованість зі сплати аліментів на користь позивача на утримання малолітнього сина [PERSON] в сумі 32750,49 грн. станом на 01.06.2015 року, що підтверджується довідкою Богунського ВДВС Житомирського МУЮ від 23.06.2015 року № 15967/3 (а.с. 59). Місце проживання позивача зареєстроване за адресою: [ADDRESS], де проживає зі своїм сином [PERSON], що вбачається з копії її паспорта та довідки КП «Жилсервіс-9» № 273 від 25.08.2015 року (а.с. 16, 24). Як убачається з довідки комунального закладу освіти «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 16» Дніпропетровської міської ради від 06.07.2015 року малолітній [PERSON] відвідує зазначений заклад з вересня 2013 року і з цього часу батько дитини до дитячого садка не з'являвся, з вихователями не спілкувався, в батьківських зборах участі не приймав, контакт з вихователями та адміністрацією дитячого садка підтримує тільки мама (а.с. 27). Відповідно до висновку виконавчого комітету Житомирської міської ради як органу опіки та піклування, затвердженого рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради № 850 від 16.12.2015 року (а.с. 89), відповідач фактично з часу народження дитини участі у її вихованні та догляді не бере, за місцем проживання не відвідує, матеріальної та будь-якої іншої допомоги на утримання дитини не надає, має заборгованість зі сплати аліментів у сумі 32750,49 грн., самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків. Тому орган опіки і піклування Житомирської міської ради, виходячи з інтересів дитини, вважає доцільним позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] Органом опіки та піклування Амур-Нижньодніпровської району міста Дніпропетровська 08.08.2014 року також складено висновок про позбавлення відповідача батьківських прав відносно його малолітнього сина [PERSON] Допитаний у судовому засіданні в якості свідка батько позивача [PERSON] підтвердив, що відповідач не виконує своїх батьківських обов'язків, матеріальної та будь-якої іншої допомоги на утримання дитини не надає, сина не відвідує та взагалі не цікавиться ним, жодного разу відповідач не бачив дитину і не намагався побачити, до досягнення дитиною двох років аліменти сплачував, однак тривалий час не сплачує взагалі. Таким чином, досліджені докази вказують на те, що відповідач свідомо самоусунувся від виконання батьківських обов'язків по вихованню дитини, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, матеріально її не забезпечує. Зважаючи на викладене, виходячи винятково з інтересів дитини, та, враховуючи наявність факту ухилення відповідачем від свого обов'язку виховувати та утримувати дитину, суд вважає, що позов ґрунтується на вимогах закону і підлягає задоволенню.

Outcome: approved