Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-17 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів, покликаючись на те, що за час перебування у шлюбі з відповідачем у них народився син [PERSON], [INFO]. Відповідач фінансової допомоги на утримання сина не надає, хоча неофіційно працевлаштований. Просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина у розмірі 1500,00 грн. щомісячно.. Відповідача належним чином повідомлено про розгляд справи у порядку спрощеного провадження, направлено ухвалу про відкриття провадження у справі рекомендованою поштовою кореспонденцією, подав до суду відзив, який суд до уваги не бере, оскільки такий не відповідає вимогам ст. 178 ЦПК України, зокрема, щодо надіслання копії відзиву іншим учасникам справи одночасно з надісланням відзиву до суду, а відтак суд вважає, що справу слід вирішити на підставі наявних у ній даних та доказів. У зв'язку із здійсненням розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши докази, наявні у матеріалах заяви суд вважає, що позов слід задовольнити повністю. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] є дитиною сторін, що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 18 лютого 2015 року. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у відповідності до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до принципів 4, 7 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року дитині мають належати права на здоровий ріст та розвиток, належне харчування, житло, розваги, медичне обслуговування, отримання освіти. Найкраще забезпечення інтересів дитини щодо її освіти та навчання має бути керівним принципом для батьків. Враховуючи матеріальне становище позивача та платника аліментів, який є працездатною особою і спроможний платити аліменти на утримання сина, з метою забезпечення сину [PERSON] рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, що є обов'язком [PERSON], як батька, суд вважає, що позов слід задовольнити та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1500,00 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Крім того, суд вважає за необхідне роз'яснити, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позову знайшли своє повне ствердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення.

Outcome: approved