Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача /третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Ренійська районна державна нотаріальна контора/про визнання заповіту недійсним та визнання права власності, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді права власності на квартиру [ADDRESS] , [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~За життя\~померла [PERSON] залишила заповідальне розпорядження від 12 квітня 2017 року, зареєстроване в реєстрі за № 483, на користь відповідача по справі. \~ \~ \~ \~Позивач проживала разом з померлою з 2010 року и до дня смерті останньої. [PERSON] жила з [PERSON] однією сім`єю, доглядала за нею, вела сумісне господарство, а також доглядала за квартирою. \~ \~ \~ \~Через деякий час після смерті [PERSON] , позивач, відповідно до вимог чинного законодавства, звернулася до державної нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, однак, відповідно до постанови від 26 вересня 2018 року, державний нотаріус Ренійської районної державної нотаріальної контори Одеської області відмовила їй в видачі свідоцтва про право на спадщину. Позивач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце його проведення сповіщалася, причини неявки суду не відомі, до суду надійшла заява від представника позивача адвоката Златі Н.С., відповідно до якої вона просить розглядати справу за їх відсутності, позов підтримують та просять його задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судове засідання з`явився, позовні вимоги [PERSON] визнав в повному обсязі та не заперечував проти визнання заповіту від 12 квітня 2017 року недійсним, а також не заперечував проти визнання за позивачем права власності на квартиру [ADDRESS] , [ADDRESS] . Представник третьої особи до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце його проведення сповіщався належним чином, причини неявки суду не відомі. Згідно із ч. 1 ст.\~6\~Конвенції про\~захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Оскільки третя особа була належним чином повідомлена, суд, для недопущення порушення законних прав позивача, вважає за можливим розглянути справу без представника третьої особи. Суд, розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення відповідача, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Дійсно, як встановлено у судовому засіданні, [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді права власності на квартиру [ADDRESS] , [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~За життя\~померла [PERSON] залишила заповідальне розпорядження від 12 квітня 2017 року, зареєстроване в реєстрі за № 483, на користь відповідача по справі. Однак [PERSON] у встановлений законом строк для прийняття спадщини до нотаріуса з відповідної заявою не звертався, а тому вважається таким, що не прийняв спадщину. Частиною 1 ст. 1268 ЦПК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною 1 статі 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. \~ \~ \~ \~У судовому засіданні судом було встановлено, що відповідач не бажає приймати спадщину після смерті [PERSON] \~ \~ \~ \~Позивач є спадкоємцем [PERSON] четвертої черги, оскільки вона проживала разом з померлою з 2010 року и до дня смерті останньої. [PERSON] жила з [PERSON] однією сім`єю, доглядала за нею, вела сумісне господарство, а також доглядала за квартирою. Відповідно до ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. \~ \~ \~ \~Згідно із ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до наявного в матеріалах справи протоколу допита особи з її згоди, свідок [PERSON] , [INFO] , показала що вона є матір`ю позивача, [PERSON] проживала разом з [PERSON] більше 8 (восьмі) років за адресою: квартира [ADDRESS] . [PERSON] доглядала за померлою, піклувалася за неї, допомагала її матеріально. Коли [PERSON] виїхала за межі України на заробітки за [PERSON] доглядала вона (Фєтєля [PERSON] .) Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України, доказами є\~будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. Ці\~дані встановлюються\~такими засобами: письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; висновками\~експертів; показаннями свідків. Частиною 1 ст. 229 ЦК України передбачено, що якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов`язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Судом встановлено, що заповіт на ім`я відповідача, який був знайомим [PERSON] , було складено в момент відсутності на території України позивача, причини, які спонукали [PERSON] скласти заповіт саме на [PERSON] невідомі. Але суд приймає до уваги те що відповідач не прийняв спадщину після смерті [PERSON] , а також повне визнання позову з боку відповідача. Тому суд доходить до висновку, що померла при складені заповіту, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, а тому даний правочин може бути визнаним судом недійсним. \~ \~ \~ \~Через деякий час після смерті [PERSON] , позивач, відповідно до вимог чинного законодавства, звернулася до державної нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, однак, відповідно до постанови від 26 вересня 2018 року, державний нотаріус Ренійської районної державної нотаріальної контори Одеської області відмовила їй в видачі свідоцтва про право на спадщину. У підтвердження своїх позовних вимог, позивач надала суду: копії документів, які підтверджують право власності та видавалися на ім`я померлої [PERSON] та інші докази, що підтверджують обґрунтованість позовних вимог. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. \~ \~ \~ \~Частина 5 ст. 1268 ЦК України передбачає, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частина 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності\~набувається на\~підставах,\~що не\~заборонені законом,\~зокрема із\~правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно із ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. У даному випадку визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а надані суду документи у повному обсязі підтверджують обґрунтованість та законність позовних вимог, а тому позов має бути задоволено. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного та

Outcome: approved