Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-30 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до відповідача про стягнення (неустойки за прострочення сплати аліментів в сумі 268 879 грн. В обґрунтування позову зазначено, що рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда по справі № 404/800/15 від 10.07.2015 вирішено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти в розмірі 1/6 всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму щомісячно на утримання доньки [PERSON] , починаючи з лютого 2015 року та до виповнення її повноліття, тобто до [INFO] . Позивач зазначає, що відповідач ігнорує судове рішення та не платить аліменти, внаслідок чого станом на 01.01.2021 утворилась заборгованість в сумі 50 050,08 грн., що підтверджується розрахунком витрат зі сплати аліментів державного виконавця, без урахування додаткових витрат на навчання дитини та купівлі йому сезонного одягу. За розрахунками позивача за період з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2020 сума неустойки, яку відповідач зобов`язаний сплатити на її користь складає 268 879 грн. Крім того, просить стягнути з відповідача понесені нею витрати на правничу допомогу в розмірі 5000 грн. Просить задовольнити вимоги в повному обсязі. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25 січня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження по справі. Представник позивача - [PERSON]. надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в поновному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Згідно ст.280 ЦПК України, суд вирішує справу розглядати за даної явки і наявних матеріалів у справі. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи, позовні вимоги задовольняє частково виходячи з наступного. Судом встановлено, що від шлюбу з відповідачем мають дитину [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда по справі № 404/800/15 від 10.07.2015 вирішено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти в розмірі 1/6 всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму щомісячно на утримання доньки [PERSON] , починаючи з лютого 2015 року та до виповнення її повноліття, тобто до [INFO] . Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів державного виконавця, заборгованість станом на 31.12.2020 складає 50 050,08 грн. (а.с.4). За розрахунками позивача за період з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2020 сума неустойки, яку відповідач зобов`язаний сплатити на її користь складає 268 879 грн. (а.с.5-6). Враховуючи неналежне виконання відповідачем обов`язку по утриманню доньки, позивач звернулася до суду про покладення на відповідача додаткової відповідальності за невиконання своїх батьківських обов`язків. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, ч.3 ст.181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Таким чином, на аліментні грошові зобов`язання, що виникли за рішенням суду, в силу ч.5ст. 11 ЦК України поширюються загальні положення про зобов`язання, встановлені розділом першим книги п`ятої Цивільного кодексу України. Відповідно до ст.ст.526, 530, 610, 612 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до рішення суду. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у встановлений строк. Згідно роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України в п.22 своєї Постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3, передбачена ст.196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст.197 СК України умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. Відповідно до ч.1 ст.196 СК України в редакції з 08.07.2017 року у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Верховний Суд України в постанові від 02 листопада 2016 року у управі № 6- 1554цс16 висловив наступну правову позицію, яка згідно із ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для всіх судів України: «Згідно із частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. З урахуванням правої природи пені, як дієвого стимулу належного виконання обов`язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом ст. 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість зі сплати аліментів за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).» При винесенні рішення, суд керується ст.13ЦПК України, щодо розгляду судом справ в межах заявлених вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Суд приходить до висновку, що одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Тому з урахуванням ст. 196 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку щодо часткового задоволення позовних вимог, а саме до стягнення підлягає 100% заборгованості зі сплати аліментів 50 050,08 грн. Статтею 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать витрати на професійну правничу допомогу. [PERSON] понесла витрати на професійну правничу допомогу, які підтверджені копією розрахунку суми гонорару за надану професійну правничу допомогу, договором про надання професійної правничої допомоги від 30.12.2020, квитанцією до прибуткового касового ордера № 35 від 27.05.2021 у сумі 5 000 грн. Встановлюючи співмірність наданих адвокатом послуг суд виходить з таких критеріїв: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно ст.ст.134,142 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави 908 грн. судового збору.

Outcome: partial