Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-03 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до відповідача про усунення перешкод у здійсненні права власності, визначення порядку користування квартирою. Вимоги мотивовано тим, що сторонам на праві спільної часткової власності належить квартира [ADDRESS] (по ? частці кожному співвласнику). Відповідач перешкоджає їй в реалізації права власності на указану нерухомість - не дозволяє користуватися квартирою, не дає ключі від вхідних дверей. Враховуючи наведене позивач просила зобов'язати відповідача не чинити їй перешкоди в здійсненні права користування нерухомістю, передати їй ключі від вхідних дверей та визначити порядок користування спірною квартирою, виділивши їй у користування кімнату, житловою площею 15,7 кв.м., а відповідачу кімнати, житловою площею 8,9 кв.м. та 10,6 кв.м., кухню, коридор, ванну кімнату, вбиральню залишити у спільному користуванні та усунути перешкоди в користуванні квартирою шляхом передання ключів від вхідних дверей та стягнути судові витрати з [PERSON] Позивач в судовому засіданні на задоволенні позову наполягала з підстав, викладених в позовній заяві. В судовому засіданні представник відповідача проти задоволення позову заперечувала, вказуючи на те, що спільне користування майном не можливе. Зазначила про необхідність поділу між сторонами спірної квартири в натурі, з відокремленням приміщень співвласників в ізольовані квартири. Факт створення відповідачем перешкод позивачу в користуванні спільним майном визнала. Вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторонам на праві спільної часткової належить квартира [ADDRESS] (а.с. 4, 5, 19 - 20) - по ? частці майна кожному. [PERSON] не користується указаною квартирою, оскільки в цьому їй перешкоджає відповідач. Зазначені обставини визнані в судовому засіданні представником відповідача та підтверджуються листом Тавричанського сільського голови від 25 жовтня 2013 року (а.с. 10), довідкою від 29 серпня 2013 року (а.с. 81). Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи (а.с. 57 - 70), попри наявності двох виходів до квартири, житлової та загальної площі, яка відповідає нормам, провести розподіл квартири [ADDRESS] з організацією двох ізольованих квартир у складі житлової кімнати та підсобних приміщень (як мінімум: кухня, ванна кімната (душова), вбиральня (або суміщений санвузол), передпокій, комора чи будована шафа), які б відповідали діючій нормативно-технічній документації не представляється можливим, оскільки конфігурація, планування та розташування квартири у багатоквартирному житловому будинку не дозволяє виконати додаткові вбиральню, ванну кімнату та кухню. Відповідно до планування квартири на розгляд суду пропонується єдиний технічно можливий порядок користування приміщеннями квартири. За співвласником І пропонується виділити у приватне користування одну ізольовану кімнату, площею 15,7 кв.м., що на 1,9 кв.м. менше від ідеально належної площі (реальна частка становить 45/110). За співвласником ІІ пропонується виділити у приватне користування дві ізольовані суміжно розташовані житлові кімнати, площею 8,9 кв..м та 10,6 кв.м., разом - 19,5 кв.м., що на 1,9 кв.м. більше від ідеально належної площі (реальна частка становить 55/100). У загальне користування співвласників виділяються підсобні приміщення: кухня, ванна кімната, вбиральня, коридор, лоджія та надвірна будівля - сарай. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ч. 1 ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Як встановлено ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню (ст. 386 ЦК України). Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з роз'ясненнями, викладених у п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04 жовтня1991 року за № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право власності на жилий будинок», якщо виділ частки будинку в натурі неможливий, суд має право за пред'явленим позовом визначити порядок користування окремими приміщеннями. В цьому випадку окремі підсобні приміщення (кухня, коридор та інші) можуть бути залишені у загальному користуванні учасників спільної часткової власності. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази вважає, що позивач, як співвласник успадкованої частки у паві спільної власності на квартиру має право на вільне в будь-який час користування указаним майном. Заперечення відповідача - співвласника майна проти задоволення позову про усунення перешкод в користування майном, відсутність можливості в позивача в рівній мірі з відповідачем користуватися їх спільною власністю, як і відсутність в [PERSON] вільного доступу до належного їй житла, надають суду підстави вважати, що відповідач чинить позивачу перешкоди в користування належним сторонам майном. Стан здоров'я [PERSON], наявність неприязних відносин між сторонами та проживання в спірному житлі сім'ї онуки відповідача (а.с. 80, 81) не є передбаченою законом підставою для обмеження права власності позивача. За вказаних обставин та оскільки поділ між сторонами в натурі спірного майна не можливий суд вважає, що необхідним усунути позивачу перешкод у користуванні власністю та визначити порядок користування спірним майном відповідно до висновку експерта. Понесені судові витрати (а.с. 1, 86) суд вважає справедливим поділити між сторонами відповідно до вимог ч. 2 ст. 86, ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved