Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-02 00:00:00

Позивачі 13.09.2016 року через свого представника [PERSON] звернулися до суду з позовною заявою до Круглоозерської сільської ради Голопристанського району Херсонської області про визнання права власності, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 13.10.2011 року ними та їх матірю [PERSON] в рівних долях було приватизовано житловий будинок в с.Круглоозерка по вул. Комсомольській (на даний час вул.Молодіжна), 33, та видано свідоцтво про право власності серії САЕ № 329608, але дане свідоцтво не було зареєстровано в бюро технічної інвентаризації, а на даний час здійснити державну реєстрацію правовстановлюючого документу на житло не можливо через смерть одного співвласника [PERSON] Крім того, [PERSON] згідно державного акту належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,70 га, яка розташована на території Круглоозерської сільської ради, кадастровий номер 6522383500:04:005:0026. Позивачі є спадкоємцями першої черги за законом, проживали у будинку, тобто фактично прийняли спадщину. З посиланням на ст.ст. 392, 1261, 1268 ЦК України просили визнати їх спадкоємцями першої черги за законом після смерті матері [PERSON], та визнати за кожним право власності на 1/2 частину житлового будинку № 33 по вул. Молодіжній (Комсомольській) в с. Круглоозерка Голопристанського району Херсонської області та право власності на 1/2 частину земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,70 га, кадастровий номер 6522383500:04:005:0026. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, що зазначені в позові. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов визнав. Проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. З матеріалів справи вбачається, що на підставі свідоцтва про право власності від 13.10.2011 року будинок, розташований за адресою: с.Круглоозерка, вул. Комсомольська, 33, належить на праві приватної спільної власності [PERSON] та членам її сімї [PERSON], [PERSON] (а.с. 7). [PERSON] померла 26.05.2013 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 10). Померла [PERSON] є матірю позивачів [PERSON] та [PERSON] (а.с. 11, 12). Також з матеріалів справи вбачається, що померлій [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХС №031048 належала земельна ділянка площею 3,70 га, розташована на території Круглоозерської сільської ради Голопристанського району Херсонської області, цільове призначення земельної ділянки ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6522383500:04:005:0026 (а.с. 9). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на вказану земельну ділянку та 1/3 частину будинку за адресою: с.Круглоозерка, вул. Комсомольська (Молодіжна), 33. Отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері позивачі не мають можливості, оскільки свідоцтво про право власності від 13.10.2011 року не було зареєстровано в БТІ. Позивачі є спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON], згідно ст. 1268 ЦК України фактично прийняли спадщину. Відповідно до ст.1216, 1217 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця), яке здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та і народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 1 статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з частиною 5 статті 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона визнається належною спадкоємцеві з часу її відкриття. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved