overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою і просить стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], мотивуючи тим, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей, які проживають з нею та знаходяться на її утриманні, не надає. В судове засідання позивачка не з'явилася, але надала заяву, в якій просить справу розглянути без її участі. Свої позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, не повідомивши про причини неявки, хоча своєчасно та належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Копії свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 06.03.2002 року та серії [NUMBER] від 05.03.2007 року свідчать, що відповідач є батьком дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей, які проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні, не надає. Стаття 181 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на 1 дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.183 СК України в разі стягнення аліментів на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Частина 3 зазначеної статті передбачає, що якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Від сплати судового збору позивачка звільнена на підставі п.3 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. в доход держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою і просить стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], мотивуючи тим, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей, які проживають з нею та знаходяться на її утриманні, не надає. В судове засідання позивачка не з'явилася, але надала заяву, в якій просить справу розглянути без її участі. Свої позовні вимоги підтримала та уточнила, просить стягувати з відповідача 1/3 частину всіх видів його заробітку. Відповідач в судове засідання не з'явився, не повідомивши про причини неявки, хоча своєчасно та належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Копії свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 16.12.2008 року та серії [NUMBER] від 16.09.2011 року свідчать, що відповідач є батьком дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей, які проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні, не надає. Стаття 181 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на 1 дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.183 СК України в разі стягнення аліментів на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Частина 3 зазначеної статті передбачає, що якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Від сплати судового збору позивачка звільнена на підставі п.3 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. в доход держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою і просить стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], мотивуючи тим, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей, які проживають з нею та знаходяться на її утриманні, не надає. В судове засідання позивач не зявилася, але надала заяву, в якій просить справу розглядати без її участі. Позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не зявився, але надав заяву, в якій просить справу розглядати без його участі. Позовні вимоги визнав. Копії свідоцтв про народження серії 1-ТП № 067891 від 09.04.2008 та серії 1-ТП № 111109 від 23.11.2009 свідчать, що відповідач є батьком дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей, які проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні, не надає. Стаття 181 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на 1 дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.183 СК України в разі стягнення аліментів на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Частина 3 зазначеної статті передбачає, що якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Від сплати судового збору позивач звільнена на підставі п.3 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп. в доход держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою і просить стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], мотивуючи тим, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей, які проживають з нею та знаходяться на її утриманні, не надає. В судове засідання позивач не з'явилася, але надала заяву, в якій просить справу розглянути без її участі. Свої позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, не повідомивши про причини неявки, хоча своєчасно та належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Копії свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 07.04.2009 року та серії [NUMBER] від 08.10.2010 року свідчать, що відповідач є батьком дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні встановлено, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей, які проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні, не надає. Стаття 181 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на 1 дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.183 СК України в разі стягнення аліментів на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Частина 3 зазначеної статті передбачає, що якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Від сплати судового збору позивачка звільнена на підставі п.3 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. в доход держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою і просить стягнути на її користь з відповідача заборгованість по нарахованій, але невиплаченій заробітній платі в сумі 2756 грн.01 коп., мотивуючи тим, що вона з 19.11.2016 по 10.01.2017 працювала у відповідача на посаді майстра зміни 5-го розряду консервного цеху та була звільнена з займаної посади за угодою сторін. Відповідач виплату заробітної плати не здійснює, а її вимоги про її виплату ігнорує. В судове засідання позивач не з'явилася, але в своїй позовній заяві просить справу слухати у її відсутність. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, не повідомивши про причини неявки, хоча відповідно до ст.74 ЦПК України був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням. Дослідивши докази в справі, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Позивач з 19.11.2016 по 10.01.2017 працювала у товаристві з обмеженою відповідальністю «Овруцький молочноконсервний комбінат» на посаді майстра зміни 5-го розряду консервного цеху, що підтверджується копією трудової книжки серії [NUMBER] від 01.09.2011. З копії розрахункового листа вбачається, що заборгованість по заробітній платі позивача станом на серпень 2017 року становить 2756 грн. 01 коп.. Відповідно до ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ст.43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Таким чином, оскільки, позивачеві заробітну плату не виплачено за 8 місяців, представником відповідача не надано доказів погашення вказаної заборгованості, а тому суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. Від сплати судового збору позивача звільнено на підставі п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп. в доход держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою і просить стягнути на її користь з відповідача заборгованість по нарахованій, але невиплаченій заробітній платі в сумі 3200 грн. 23 коп., мотивуючи тим, що вона з 19.11.2016 по 16.02.2017 працювала у відповідача на посаді укладальника-пакувальника 3-го розряду консервного цеху фасувального відділення. 16.02.2017 її було звільнено за угодою сторін. На час її звільнення відповідачем не було виплачено їй заборгованість по заробітній платі в сумі 3200 грн. 23 коп., а тому вона підлягає стягненню. В судове засідання позивач не зявилася, але надала заяву, в якій просить справу розглядати без її участі. Позовні вимоги підтримала. Погоджується на заочний розгляд справи. Представник відповідача в судове засідання не зявився, не повідомивши про причини неявки, хоча відповідно до ст.74 ЦПК України був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням. Дослідивши докази в справі, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Позивач з 19.11.2016 по 16.02.2017 працювала у товаристві з обмеженою відповідальністю «Овруцький молочноконсервний комбінат», що підтверджується копією трудової книжки серії АХ №254963 від 06.10.2000. З копії розрахункового листа вбачається, що заборгованість по заробітній платі позивача станом на лютий 2017 року становить 3200 грн. 23 коп.. Відповідно до ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ст.43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Оскільки, представником відповідача не надано доказів погашення заборгованості по заробітній платі перед позивачем, відповідно заробітну плату в сумі 3200 грн. 23 коп. до даного часу їй не виплачено, а тому суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. Від сплати судового збору позивача звільнено на підставі п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп. в доход держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] померла [PERSON] , яка при житті склала заповіт, яким все належне їй майно заповіла [PERSON] . Однак, нотаріусом позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину у зв`язку із пропуском строку для прийняття спадщини та невідповідності правовстановлюючих документів. відсутністю На підставі наведеного, [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить визнати за нею право власності на спадкове майно за заповітом, яке залишилось після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , а саме на: земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,0200 га, яка знаходиться на території с. Перекоси Томашівського старостинського округу Войнилівської селищної ради ОТГ з кадастровим номером 2622887800:05:001:0305, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку, серія ІІ-ІФ №023872 від 23.11.2001; земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,6798 га, яка знаходиться на території с. Перекоси Томашівського старостинського округу Войнилівської селищної ради ОТГ з кадастровим номером 2622887800:05:001:0304, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку, серія ІІ-ІФ №023873 від 23.11.2001. Позивач у судове засідання не з`явилася, але її представник - адвокат Кобзан Р.М. надав суду заяву, що позов підтримує, просить його задовольнити, слухати справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, у якій зазначила про визнання позову та розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ст. 200 ч. 3 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно абз.3 п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Зважаючи на те, що відповідачі по справі визнали вимоги позивача і це визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у відповідності до частини четвертої статті 206 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів та ухвалити рішення про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті її батька - [PERSON], який помер [INFO]. В заяві вказала, що після смерті її батька залишилася спадщина у вигляді грошового вкладу та приватизованої земельної ділянки у дачному кооперативі селища Дем'янівка Першотравневого району Донецької області. Вона та її сестра [PERSON], яка приховала від позивачки відомості про справжній обсяг спадкового майна, є спадкоємцями даного майна за законом. Після смерті батька до нотаріусу вона не зверталася, оскільки не знала про місце відкриття спадщини та даних про спадкове майно. Вважала, що строк на прийняття спадщини був пропущений з поважних причин й просила встановити їй додатковий двомісячний строк для прийняття спадщини. У судове засідання позивачка не з'явилася, але надала суду заяву з клопотанням розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка у судове засідання не з'явилася з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причину неявки суду не повідомила, із заявою про розгляд справи у її відсутності не зверталася. Враховуючи те, що по справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалив рішення при заочному розгляді, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України та згідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України - без фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. [PERSON], є батьком позивачки, про що свідчить копія свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER], видане 24.07.1968 року, та копія свідоцтва про одруження серії [NUMBER], видане 28.03.1987 року. [PERSON] помер [INFO] у с. Дем'янівка Першотравневого району Донецької області, про що свідчить повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 00013851592 від 08.05.2014 року. Позивачка є спадкоємцем за законом щодо майна померлого батька. Передбачений ч. 1 ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини позивачем пропущений, але зважаючи на те, що позивачка бажає прийняти спадщину після смерті свого батька, враховуючи ту обставину, що відповідач приховала від позивача існування спадкового майна та надала нотаріусу неправдиві відомості щодо відсутності інших спадкоємців за законом, суд відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України вважає, що позивачка пропустила шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, при цьому пропустила його на незначний час, і визначає їй додатковий строк для подання до нотаріальної контори такої заяви в два місяці після набрання цим рішенням законної сили. Вказаний строк в два місяці на переконання суду є достатнім для подання позивачем заяви про прийняття спадщини. При таких обставинах позов підлягає задоволенню. На підставі ст. ст. 1261, 1269, 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини. Позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON] . 21 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Калуського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Лесик В.Б, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно після смерті матері [PERSON] , оскільки пропущено строк для прийняття спадщини, визначений частини 1 статті 1270 Цивільного кодексу України. Позивач стверджує, що причиною пропуску строку прийняття спадщини є її необізнаність про існування заповіту, її мати останні роки життя тяжко хворіла, ніколи не повідомляла про те, що склала і посвідчила заповіт. На підставі наведеного, [PERSON] просить суд визначити додатковий строк для подачі нею до нотаріальних органів заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , терміном один місяць з часу набрання рішенням суду законної сили. Позивач у судове засідання не з`явилася, але надала суду заяву, що позов підтримує, просить його задовольнити, слухати справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, у якій зазначила про визнання позову та розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно абз.3 п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Зважаючи на те, що відповідачі по справі визнали вимоги позивача і це визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у відповідності до частини четвертої статті 206 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів та ухвалити рішення про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved