Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

Позивач, з урахуванням уточненої позовної заяви, просить суд ухвалити рішення, згідно якому встановити факт, що має юридичне значення та визнати за ним право власності на житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, розташованими в [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті матері - [PERSON], померлої [INFO]. В обґрунтування позовних вимог Позивач посилається на те, що [INFO] померла його матір - [PERSON]. [INFO] помер батько позивача - [PERSON]. Після смерті матері позивача залишилася спадщина, яка складається з житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, розташованими в [ADDRESS]. Позивач на момент смерті матері проживав разом з нею та здійснював за нею догляд, але оформити свої спадкові права не має можливості, оскільки згідно відповіді Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області йому було відмовлено у видачі Свідоцтва про право власності в порядку спадкування за законом, оскільки відсутні документи, що стверджують факт прийняття ним спадщини. В зв'язку з чим позивач змушений звернутися до суду з відповідною заявою для захисту своїх цивільних прав. Позивач та його представник в судове засідання не з'явилися, але представник позивача надала до суду заяву, згідно якої позовні вимоги позивача підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити (а.с.62). Представник Хорошівської селищної ради Харківського району Харківської області до суду не з'явився, але надав заяву, згідно якої просить справу слухати за відсутністю представника селищної ради та проти позовних вимог Позивача селищна рада не заперечує (а.с.59). Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно до вимог ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Стаття 57 ЦПК України передбачає, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, що мають істотне значення для вирішення справи. У відповідності до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Вимогами ст. 61 ЦПК України визначені підстави звільнення від доказування. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній,господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України суд приймає рішення про задоволення позовних вимог, якщо відповідач визнав позов та за наявністю законних на те підстав. Суд, дослідивши докази по справі, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON] та спадщину після нього у вигляді житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, розташованими в [ADDRESS], прийняла [PERSON] (дружина померлого та мати позивача), що підтверджується копією Свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.12.2003р., виданого державним нотаріусом Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області та зареєстрованого в реєстрі за № 3-1679 (а.с.13). У відповідності до вимог ст. 210 ЦК України, [PERSON] зареєструвала вищевказане Свідоцтво про право на спадщину за законом від 11.12.2003р. в КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації», що підтверджується копією Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно за № 2301543 (а.с.12). [INFO] померла матір позивача - [PERSON], що підтверджується копією Свідоцтва про смерть останньої серії [NUMBER] (а.с.9). У відповідності до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Після смерті [PERSON] Позивач залишилася єдиним спадкоємцем за законом на спадковий будинок, але згідно відповіді Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності в порядку спадкування за законом, оскільки відсутні документи, що стверджують факт прийняття ним спадщини (а.с.10). Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно наданого Акту депутата Хорошівської селищної ради Харківського району Харківської області від 09.08.2015р., [PERSON] з 2011 року та до моменту смерті своєї матері [PERSON], померлої [INFO], проживав разом з матір'ю і по теперішній час продовжує проживати в [ADDRESS], сплачуючи комунальні послуги та утримуючи спадковий будинок в належному стані (а.с.11). В зв'язку з вищенаведеним, суд вважає за можливе встановити той факт, що [PERSON] проживав разом з матір'ю - [PERSON] до терміну відкриття спадщини, а саме до [INFO] спільно в житловому будинку за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за доцільне визнати за позивачем право власності на житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, розташованими в [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті матері - [PERSON], померлої [INFO], оскільки наведені в позовній заяві обставини знайшли своє підтвердження наданими Позивачем доказами. Судові витрати суд залишає за рахунок Позивача, у відповідності до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved