Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

*Позивач звернулася з позовом до відповідача, в якому просить визнати її право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку площею 2,86 га, що розташована на території [PERSON] сільської ради, та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ВЛ № 032750, як на спадкове майно, що залишилося по смерті [PERSON], яка померла 16 березня 2013 року. Мотивує свій позов тим, що 16 березня 2013 року померла її мама [PERSON]. За життя спадкодавець склала заповіт, в якому належний їй на праві власності державний акт на право приватної власності на землю серії IV-ВЛ № 032750 заповіда, їй, своїй дочці [PERSON]. Після смерті матері позивач прийняла спадщину, а тому просить поданий позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не з»явився, в письмовій заяві до суду просить справу розглядати у відсутності їхнього представника, позовні вимоги [PERSON] визнає повністю. Суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 1235 ЦК України надається право заповідачу на призначення спадкоємців. Постановою Горохівської державної нотаріальної контори від 11 лютого 2016 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказану земельну ділянку в зв»язку з тим, що видача свідоцтва здійснюється нотаріусом після пред»явлення правовстановлюючих документів про приналежність цього майна спадкодавцю, а спадкоємець не надав нотаріусу для оформлення спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину документи в повному обсязі. З заповіту, складеного [PERSON] 8 серпня 2011 року, який було посвідчено секретарем Квасівської сільської ради Горохівського району Волинської області та зареєстровано в реєстрі за №105 видно, що вона належний їй на праві власності державний акт на право приватної власності на землю серії IV-ВЛ № 032750 заповіла своїй дочці [PERSON], [INFO] жительці с. Сільце Горохівського району. Даний заповіт не змінено і не скасовано (а.с.8). Згідно з свідоцтвом про смерть, [PERSON] померла 16.03.2013 року (а.с.5). Довідкою [PERSON] сільської ради Горохівського району від 08.02.2016 року №124 стверджується, що спадкоємницею за заповітом після померлої є дочка [PERSON] (а.с.7). Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], її матір»ю є [PERSON], а згідно з свідоцтвом про одруження, [PERSON] одружилась та змінила своє прізвище на [PERSON] (а.с.9,10). З Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ВЛ № 032750 вбачається, що [PERSON] належала земельна ділянка (а.с.6). Відповідно до спадкової справи після померлої [PERSON], її спадкоємниця за заповітом [PERSON] прийняла належну їй спадщину. Отже, судом встановлено, що позивач [PERSON] після померлої [PERSON] прийняла заповідану їй спадщину, є її спадкоємницею за заповітом. А тому суд вважає, що слід визнати право власності [PERSON] в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку площею 2,86 га, що розташована на території [PERSON] сільської ради, та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ВЛ № 032750, як на спадкове майно, що залишилося по смерті [PERSON], яка померла 16 березня 2013 року. [PERSON] в письмовій заяві до суду від стягнення судових витрат з [PERSON] сільської ради відмовилася.

Outcome: approved