Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, яким просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1000 гривень, починаючи з дня пред'явлення позову до суду до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначала, що сторони перебували у шлюбі, зареєстрованому 08 вересня 2001 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося та шлюб розірвано на підставі рішення Харківського районного суду Харківської області від 23 вересня 2014 року №635/5540/14-ц. Дитина, після розірвання шлюбу залишилась проживати разом з позивачем, відповідач на утримання дитини матеріальної допомоги не надає, хоча має таку можливість, оскільки працює на тимчасових роботах та не має інших неповнолітніх дітей. Позивач у судове засідання не з'явилась, про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена. Надала до суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує та просить суд розглядати справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений. Надав до суду заяву, в якій вказав, що проти задоволення позовних вимог заперечує, відмовляється платити аліменти у розмірі 1000 гривень, у зв'язку з тим, що отримує заробіток лише у розмірі 2000 гривень, хворіє та на його утриманні перебуває дружина на 4-му місяці вагітності. Відповідач зазначає, що має змогу платити 1/4 частину від заробітної плати. Окрім того він вказує на те, що після розлучення зі [PERSON] він залишив їй все нажите майно (будинок, побутову техніку, меблі) і виплачував спільний кредит в розмірі 12 тисяч гривень, а також давав кошти сину оплату на школу, одягу та відпочинку. У зв'язку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували з 08 вересня 2001 року у зареєстрованому шлюб. На підставі рішення Харківського районного суду Харківської області від 23 вересня 2014 року №635/5540/14-ц шлюб між ними розірвано. Від шлюбу у сторін народилася дитина - [PERSON], [INFO], батьком дитини записаний відповідач по справі, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], видане Тернівському сільською радою Харківського району Харківської області 22 жовтня 2004 року. Як вбачається із матеріалів справи, дитина- [PERSON], [INFO], проживає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS], що підтверджено довідкою №335 від 28.03.2016 про склад сім'ї, виданої Тернівською сільською радою Харківського району Харківської області. Згідно зі ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 Сімейного Кодексу України у разі відсутності домовленості між сторонами щодо обрання способу виконання обов'язку утримувати дитину, питання щодо стягнення аліментів і визначення їх розміру вирішується судом. Аналогічна правова позиція викладена у п. 17 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до якого, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. З матеріалів справи встановлено, що відповідач нерегулярно приймає участь в утриманні дитини, до суду не надано доказів на підтвердження обставин (хвороби, вагітності дружини, розміру отримуваної заробітної плати, надання матеріальної допомоги сину) викладених відповідачем у заяві, а тому, наявні підстави для стягнення з нього аліментів у судовому порядку. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст.184 Сімейного Кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий доход, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, суд враховує матеріальний стан сторін, стан здоров'я дітей, наявність на утриманні у платника аліментів інших неповнолітніх дітей та непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Із заяви відповідача встановлено, що він має нерегулярний мінливий дохід, який складає близько 2000 гривень на місяць, будь-яких доказів щодо отримання відповідачем доходу в іншому розмірі сторонами не надано. Хворіє, а тому не має можливості працювати більше. На його утриманні перебуває дружина на 4-му місяці вагітності. Проте, як вище вказано, відповідачем не надано до суду жодного доказу на підтвердження викладеного у його заяві, а також доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення від обов'язку утримувати дитину. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 141 Сімейного Кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Враховуючи всі вищевикладені обставини, а також прожитковий мінімум встановлений Законом України «Про державний бюджет України на 2016 рік» для дітей віком від 6 до 18 років, який складає 1455 гривень, суд вважає необхідним встановити розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі половини від прожиткового мінімуму, що складає 727,50 гривень щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 184 СК України, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до закону. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, а саме - судовий збір у сумі 551,20 гривень, суд стягує з відповідача. Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми виплати за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial