Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою і просить встановити факт належності її батьку [PERSON], який помер 08.06.2007, домоволодіння №13 по вул. Ш.Алейхема в м. Овручі Житомирської області та визнати за нею право власності на вказане домоволодіння №13 по вул. Ш.Алейхема в м. Овручі Житомирської області, мотивуючи тим, що вона є спадкоємцем за законом після смерті батька [PERSON]. Однак, оформити спадщину на будинок нотаріально вона не може, так як батько, який прийняв спадщину після смерті свого батька [PERSON], при житті не виготовив свідоцтво про право власності на нього. Крім неї, спадкоємцем є її сестра [PERSON], відповідач по справі, однак вона не бажає оформляти право на спадщину. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала. Щодо задоволення позову не заперечує. Суд, вислухавши пояснення сторін та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх невизнаних прав. [PERSON] помер 17.03.1992, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії ІІ-ТП №374384 від 18.03.1992. На день смерті [PERSON] відкрилася спадщина на житловий будинок №13 по вул. Ш.Алейхема в м. Овручі Житомирської області, який належав йому на праві приватної власності, що підтверджується копією договору на право забудови від 10.09.1946, копією технічного паспорту на житловий будинок, довідкою приналежності будівлі вказаного житлового будинку. Оскільки, факт належності домоволодіння [PERSON] підтведжено документально, то він не потребує встановлення. [PERSON] син [PERSON] помер 08.06.2007. На день смерті батька [PERSON] був прописаний та проживав з ним в спадковому будинку та продовжував проживати в ньому один до дня своєї смерті 08.06.2007. На день смерті [PERSON] були прописані та проживали в будинку і [PERSON] дружина [PERSON] до дня своєї смерті 18.05.1999 та [PERSON] дружина [PERSON] до дня своєї смерті 31.10.1999. [PERSON] після смерті чоловіка [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини, подавши у встановленому законом порядку належну заяву до державної нотаріальної контори. Відповідно [PERSON] фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, тобто прийняв спадщину на підставі ст. 549 ЦК України (1963 року) після смерті батька, але документально не оформив своїх спадкових прав. Вказані обставини підтверджуються копіями: свідоцтв про смерть серії І-ТП №067329 від 09.06.2007, серії І-ТП №111170 від 18.05.1999, довідок виконавчого комітету Овруцької міської ради №№797 та 798 від 30.09.2014, заяви [PERSON] від 14.10.1992, свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ТП 260636 від 26.08.1972 та постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії №482/02-31 від 26.09.2014. Відповідно до п.11 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Згідно з ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 5 вказаної статті визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця (ч.2 ст.1220 ЦК України). Позивач являється спадкоємцем за законом першої черги після смерті батька. Вона своєчасно звернулася до суду із заявою про прийняття спадщини. Крім неї, спадкоємцем після смерті батька є її сестра, відповідач по справі [PERSON], яка також своєчасно звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Інших спадкоємців, які б претендували на спадщину не має. Вказані обставини підтверджуються копіями свідоцтв про народження серії ІІ-ТП №251549 від 20.05.1978, ІІІ-ТП №350935 від 24.09.1990, свідоцтв про укладення шлюбу серії І-ТП №257592 від 04.06.1994, серії ІІ-ТП №348670 від 16.11.1991, рішення Овруцького районного суду від 20.01.2015 по справі №286/9147/14-ц по справі за заявою [PERSON] про встановлення факту родинних відносин, повідомленням Овруцької державної нотаріальної контори №1691/01-16 від 27.10.2015. Згідно з ч.2 ст. 61 ЦПК України обставини, що встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ , у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Однак, спадщину на домоволодіння позивач оформити не може, так як батько при житті не виготовив правовстановлюючі документи на нього. Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо обєкта нерухомого майна, а саме, щодо будинку №13 по вул. Ш.Алейхема в м. Овручі Житомирської області та рішення щодо отримання інформації свідчать, що у Реєстрі прав власності на нерухоме майно, в Державному реєстрі іпотек, в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна відомості відсутні. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), тобто права та обовязки власника ( спадкодавця) переходять до позивача (спадкоємця). Згідно зі ст. 1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розділив спадщину між ними. В ст. 1273 ЦК України законодавець закріпив право спадкоємця за заповітом або за законом на відмову від прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, тобто шести місяців. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Таким чином, оскільки [PERSON] не відмовилася від прийняття спадщини, а прийняла її, подавши у встановлений законом строк відповідну заяву в нотаріальну контору, частки сестер, тобто сторін, є рівними, за позивачем слід визнати право власності на 1/2 частини домоволодіння №13 по вул. Ш.Алейхема в м. Овручі Житомирської області, яке належало [PERSON], який помер 08.06.2007. Позивач просить звільнити її від сплати судового збору в звязку з тяжким матеріальним станом її сімї. Вона не працює, доглядає за хворим сином, який є інвалідом дитинства, будинок, в якому проживала сімя по вул. Пролетарська, 6 в м. Овручі згорів разом з усіма речами. Відповідно до ч.2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» та ч.3 ст.82 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати. До матеріалів справи позивачем долучено копію акту по пожежу від 15.03.2014, який підтверджує знищення пожежею будинку позивача; довідку управління праці та соціального захисту населення від 08.12.2015 №3791 про розмір допомоги позивача на догляд за дитиною інвалідом І ї групи, який становить 1378 грн.; довідку виконавчого комітету Овруцької міської ради №6738 від 25.11.2015, яка свідчить по відсутність роботи у чоловіка позивача. За таких обставин, суд приходить до висновку, що факт тяжкого майнового стану позивача є доведеним та вважає за можливе звільнити її від сплати судового збору, який відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача в розмірі 487 грн. 20 коп. в доход держави.

Outcome: partial