Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу. В мотивування позову зазначила, що 27 серпня 2011 року між нею та [PERSON] відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції був зареєстрований шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 1477. Від спільного подружнього життя вони мають дитину - доньку [PERSON] [INFO] . Дитина поживає разом з нею. Вказала, що протягом останніх років стосунки з відповідачем розладились, між ними почали виникати непорозуміння, що призвело до фактичного припинення подружніх стосунків. Між ними втрачено почуття поваги та довіри. Тому позивач вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу недоцільне. За вищенаведених обставин просить шлюб розірвати, спору про майно немає. Позивач в судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги обґрунтовані, знайшли своє підтвердження та підлягають задоволенню за наступних підстав. Згідно з положеннями п. 3 ч. 2 ст. 18, 51, ч. 1 ст. 110 СК України дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя. Відповідно до ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Статтею 24 СК України закріплено основний принцип перебування чоловіка і жінки у шлюбі - добровільність. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до вимог ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За приписами ч. ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання внаслідок його розірвання. Частиною 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 27 серпня 2011 р. між [PERSON] та [PERSON] відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції був зареєстрований шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 1477 (а.с. 3). Від спільного подружнього життя сторони мають дитину - [PERSON] , [INFO] (а. с. 4). Дитина проживає разом з матір`ю. Спір між сторонами про місце проживання дитини відсутній. Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги, що сімейне життя сторін не склалося у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння, що призвело до фактичного припинення подружніх стосунків, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, суд вважає можливим розірвати шлюб між ними. При подачі позову до суду, позивачем сплачено судовий збір в розмірі: 840,80 грн. згідно з квитанцією № 181 від 18.11.2020 року. Відповідно до ч. 2 ст. 114, ч. 3 ст. 115 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється в день набрання чинності рішенням суду про його розірвання. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі вищевикладеного, відповідно до вимог ст. ст. 21, 24, 56, 104, 109,112, 114 Сімейного кодексу України, ст. ст. 4, 10, 12, 13, 76, 81, 247, 259, 263-265,268, 293, 294, 315, 316 Цивільного процесуального кодексу України, суд

Outcome: approved