Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-07 00:00:00

позивач звернулася до суду із позовною вимогою до [PERSON] про стягнення аліменти на її користь, на утримання неповнолітніх доньок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини від заробітної плати, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття, допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, та стягнення на її користь 200,00грн. витрат понесених на юридичну допомогу. В обґрунтування поданої заяви зазначає, що від шлюбу зареєстрованого 14.12.1991 року з [PERSON] має двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають біля неї та перебувають на її утриманні. 25.03.2014р. рішенням Городищенського районного суду Черкаської області шлюб було розірвано. Відповідач не приймає участі у матеріальному утриманні дітей, офіційно працевлаштуватися не бажає та постійно говорить, що коштів на утримання дітей не надаватиме та аліменти сплачувати не буде. Вважає, що розірвання шлюбу між батьками не повинно впливати на життя дітей та їх матеріальне забезпечення. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, вказавши, що з відповідачем, після розірвання шлюбу, разом не проживають, спільного господарства не ведуть, останній не надає будь-якої допомоги на утримання доньок, тому і змушена звернутися до суду з даним позовом, який просить задовольнити. Відповідач позовні вимоги визнав, не заперечує, зазначивши, що коли є гроші, завжди допомагає дітям, на даний час ніде не працює, планує влаштуватися на роботу. Згідно ч.4 ст.174 Цивільного процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши позивача, відповідача, вивчивши наявні у матеріалах справи докази, та врахувавши положення ч.4 ст.174 ЦПК України, вважає, що позов є обґрунтованим, з наступних підстав. Згідно ст. ст. 180, 183 Сімейного кодексу України, батьки повинні матеріально утримувати дитину до досягнення нею повноліття, при цьому, частка заробітку, що стягується як аліменти на дитину, визначається судом у розмірі передбаченому законодавством - ст.182 СК України, за відсутності домовленості щодо способу виконання батьками обов'язку по утриманню дитини, ст.181 СК України. Вбачається, що батьком неповнолітніх: [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER], актовий запис №08 від 08.12.1998 року та [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER], актовий запис №13 від 25.12.2009 року є [PERSON], відповідач по справі, який проживає окремо. Домовленості щодо утримання дітей між батьками не досягнуто. Інших утриманців у [PERSON] не встановлено. Суд стягує з відповідача [PERSON] судовий збір, що узгоджується зі ст.3, ст.4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674. Враховуючи те, що у зв'язку із розглядом справи в суді позивач, понесла судові витрати в розмірі 200,00грн. - витрати на правову допомогу, суд стягує вищенаведені витрати у повному обсязі, на користь позивача, згідно до ст. 88 ЦПК України - стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, так як, вважає їх підтвердженими у відповідності із цивільно - процесуальним законодавством України. Позов підтверджується даними: паспортів, картки платників податків, свідоцтва про народження [PERSON], свідоцтва про народження [PERSON], довідки виконавчого комітету Шаулиської сільської ради Тальнівського району Черкаської області №56 від 28.03.2014р., договору про надання юридичної допомоги. На підставі викладеного,

Outcome: approved