Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вказаною позовною заявою, в якій просила стягнути із [PERSON] в її користь аліменти на утримання дочки [PERSON] [INFO], у сумі 3 000 гривень, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини у віці від б-ти до 18-ти років щомісяця, починаючи стягувати від дня предявлення позову до суду і до досягнення донькою повноліття. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що2 серпня 2011 року уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований Довжанською сільською радою Дрогобицького району Львівської області, про що в книзі реєстрації шлюбів 2011 року 02 серпня зроблено відповідний запис за № 1.В шлюбі 22 серпня 2011 року народилася дочка [PERSON].Зазначає, що після укладення шлюбу вони проживали разом з її батьками в одному будинку, стосунки між сторонами були нормальними протягом близько 4-х років, під час шлюбу відповідач допомагав провести ремонт будинку, але пізніше почали виникати конфлікти між відповідачем, її мамою та братом оскільки відповідач вважав, що він повинен керувати у будинку всім, тобто всі повинні виконувати те, чого він бажає. Вказує, що протягом останніх двох років сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сімю. Відповідач постійно нехтував сімейними цінностями такими, як повага до дружини, піклування та створення в сімї доброзичливої сприятливої морально-психологічної атмосфери. З його ініціативи між сторонами постійно виникають сварки, свідком яких нерідко стає їх дитина, що тяжким чином впливає на психічний стан та кожен раз спричиняє їй та дитині душевні страждання. Зазначає, що з метою навязати їй своє бачення проблемних питань відповідач іноді припускається до аморальних вчинків, будучи у нетверезому стані допускає фізичні образи, що виражається в рукоприкладстві, навіть в присутності їх доньки. Протягом тривалого часу відповідач самоусунувся від необхідності матеріально забезпечувати свою сімю. За півроку зароблені ним кошти взагалі не надавав для потреб сімї. Наголошує, що відповідач офіційно не працевлаштований та не є субєктом підприємницької діяльності. Останній два роки він працює за кордоном, а саме в Польщі, займається ремонтними роботами, з його слів, він заробляє приблизно на місяць близько 3 0000 грн. В даний час він такожперебуває на роботі в Польщі. Позивач в судове засідання не зявилася, представник позивача подала до суду заяву, в якій просить слухати справу у її відсутності, позові вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином по останньому відомому місцю проживання, про що свідчать поштові повідомлення. За таких обставин суд визнав неявку відповідача не поважною, провівши розгляд справи у\~ його відсутності. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обовязки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечував, суд, на підставі ч. 1 ст. 224 та відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з огляду на таке.\~ Частинами 7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України передбачено, що кожна дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сімї. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обовязком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 № 789-ХІІ та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом статті 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 2 ст.181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Відповідно до розяснень, наданих у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів від 15.05.2006 № 3, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Із копії свідоцтва про шлюб серії 1-СГ № 155729, яке зареєстроване Довжанською сільською радою Дрогобицького району Львівської області, про що складено відповідний\~ запис № 01, вбачається, що [PERSON] 02.08.2011 уклав шлюб з [PERSON] (до укладення шлюбу прізвище „Раделицька). Згідно копії свідоцтва про зміну імені серії 1-СГ № 014209 [PERSON] змінив імя на [PERSON], про що 18.10.2013 складено відповідний актовий запис № 32. Від даного шлюбу у сторін народилась донька [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження від 29.08.2011 серія 1-СГ № 299014). Згідно довідки від 28.09.2017 № 498, виданої виконавчим комітетом Довжанської сільської ради, до складу сімї [PERSON], 17.06.1991, зареєстрованої та проживаючої [INFO], входять четверо осіб: дочка [PERSON], [INFO], брат [PERSON], [INFO], мати [PERSON], [INFO], чоловік [PERSON], [INFO] Згідно довідки від 28.09.2017 № 500, виданої виконавчим комітетом Довжанської сільської ради, [PERSON], [INFO], з 16.11.2012 зареєстрований [INFO], але не проживає за вищевказаною адресою з липня місяця 2016 року. Згідно довідки від 28.09.2017 № 499, виданої виконавчим комітетом Довжанської сільської ради [PERSON], 17.06.1991, зареєстрованої та проживаючої [INFO], на її утриманні знаходиться дочка [PERSON], [INFO] Отже, судом встановлено, що дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, які мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Стаття 191 СК України передбачає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви. Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 (ратифікована Україною 27.02.1991, дата набуття чинності для України 27.09.1991) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Таким чином, в даний час між позивачем та відповідачем виник спір з приводу утримання неповнолітньої дитини, а тому суд переконаний, що позивач потребує допомоги на її утримання, а відповідач зобовязаний надавати таку допомогу. Разом з тим, вирішуючи питання щодо розміру аліментів на неповнолітню дитину, суд враховує стан здоровя позивача та відповідача платника аліментів, їхнє матеріальне становище, рівність прав та обовязків обох батьків щодо дитини, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, вимоги розумності та справедливості і визначає на користь позивача\~ аліменти на утримання дочки [PERSON] [INFO], у сумі 3 000 гривень, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини у віці від 6-ти до 18-ти років щомісяця, починаючи стягувати від дня предявлення позову до суду і до досягнення донькою повноліття. На думку суду, саме такий розмір аліментів буде достатнім для забезпечення гармонійного розвитку відповідатиме інтересам їх дітей, враховуючи їх\~ вік та матеріальні потреби. У разі зміни матеріального або сімейного стану платника або одержувача аліментів, погіршення або поліпшення здоровя когось із них, сторони не позбавлені можливості звернутися до суду із позовом про зменшення або збільшення розміру аліментів, визначеного за рішенням суду. Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України та ст. 4 Закону України „Про судовий збір з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід спеціального фонду Державного бюджету України в сумі 640 грн. Враховуючи наведене,

Outcome: approved