Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, в обґрунтування своїх вимог зазначила, що 07.07.2016 року вона передала відповідачу під розписку гроші у розмірі 2500 доларів США, що еквівалентно дорівнює 64 000 гривень по курсу Національного банку України, що підтверджується власноручно написаною розпискою про отримання грошей від 07.07.2016 року. На підтвердження договору позики та для забезпечення повернення коштів відповідачем позивачу була надана розписка, згідно якої він зобов'язався повернути позивачу суму позики в строк до 01.06.2016 року. Однак, в зазначений строк відповідач борг не повернув, ухиляючись від виконання своїх зобов'язань. Позивач неодноразово зверталася до відповідача із пропозицією погасити боргові зобов'язання, 13.08.2016 року направила письмову вимогу про повернення проте відповідач ухилявся від повернення боргу. Оскільки відповідач пропустив строк виконання грошового зобов'язання, то зобов'язаний сплатити позивачу суму боргу з урахуванням пені за несвоєчасне повернення, а також три проценти річних від простроченої суми, тому позивач просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості у розмірі 64 000 грн., пені за несвоєчасне повернення грошових коштів у розмірі 6086,15 грн., 3 % річних від суми боргу у розмірі 558 грн. та судовий збір у розмірі 706,44 грн. та витрати на правову допомогу. Позивач в судове засідання не з'явився, в матеріалах справи є письмова заява про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи у разі неявки відповідача в судове засідання. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив, від нього не надходила заява про розгляд справи за його відсутності. Зі згоди позивача, яка в своїй заяві не заперечувала проти заочного розгляду справи, суд на місці ухвалив постановити по справі заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність іншій стороні (позичальнику) кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцю таку ж суму коштів (суму позики), а згідно з ч.2 ст. 1047 ЦК України в підтвердження договору позики і його умов може бути представлена розписка позичальника. Як вбачається з розписки, складеної відповідачем, 07.04.2016 року він взяв в борг у позивача гроші в сумі 2500 доларів США, які зобов'язався повернути позивачу в строк до 01.06.2016 року (а.с.11). Вказана розписка підтверджує факт передачі [PERSON] грошових коштів [PERSON] та обов'язок повернення позичальником грошей позикодавцю до 01.06.2016 року, тобто розписка має силу письмового договору позики в силу ст. 1047 ЦК України. Згідно ст. 524 ЦК України, зобов'язання має бути виражене в грошовій одиниці України - гривні. Відповідно до розписки, сторонами було узгоджено, курс долару США по відношенню до гривні складав 26,00 грн. за 1 доларів США (а.с.11), тому сума боргу відповідача дорівнює 64 000 грн. (еквівалент 2500 доларів США). Як зазначає в позові позивач та ці доводи нічим не спростовані, що на її звернення до відповідача з проханням повернути суму боргу останній не реагував (12-13). Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитору зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором. Аналізуючи докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки відповідач не виконав зобов'язання за договором позики та в установлений термін не повернув позивачу суму позики, а тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума заборгованості за договором позики, яка складається з суми основного боргу у розмірі 64 000 грн., суми нарахованої з урахуванням пені за несвоєчасне повернення грошей у розмірі 6086,15 грн., 3 % річних від суми боргу у розмірі 558 грн. Також підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 5000 грн. (а.с. 15-16), оскільки ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що гонорар, є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання іншої правової допомоги. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Сума понесених судових витрат позивача складає 706,44 грн. - судового збору, що підтверджується квитанціями (а.с.1-2), які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного і

Outcome: approved