overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Шомполівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, посилаючись на те, що 06.04.2006р. помер її батько [PERSON], після смерті якого залишилася спадщина: земельна ділянка площею 9,01 га, розташована на території Шомполівської сільської ради Одеської області. З питання оформлення спадщини позивач звернулася до нотаріуса, однак свідоцтва на право на спадщину не отримала, бо пропустила строк для прийняття спадщини через те, що доглядала за своєю хворою матірю, яка в подальшому також померла 10.01.2014р. Позивач в судове засідання не зявилася, надавши до суду заяву про розгляд справи без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, проте надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Розглянувши подану заяву, дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав: Судовим розглядом встановлено, що 06.04.2006 року помер батько позивача [PERSON] (а.с.5). Після його смерті залишилася спадщина: земельна ділянка площею 9,01 га, розташована на території Шомполівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області. Померлий [PERSON] є рідним батьком [PERSON] (а.с.7-8) Право власності [PERSON]. на земельну ділянку дійсно підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку (а.с.9). Згідно ст.1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч.1 ст.1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1272 Цивільного кодексу України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд, враховуючи те, що позивач доглядала за своєю хворою матірю, яка згодом також померла (а.с.6), через що вона не змогла звернутися з заявою для прийняття спадщини, вважає за можливе задовольнити позовну заяву та встановити позивачу додатковий строк для прийняття спадщини. На підставі викладеного, ст.ст.1216-1218,\~1220,\~1269,\~1270,\~1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом зазначаючи, що рішенням Сумського районного суду Сумської області № 587/1517/13-ц від 04 серпня 2013 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і до повноліття дитини. Вона не отримує аліментів від відповідача внаслідок його ухилення від сплати. Станом на 26.01.2018 року заборгованість відповідача по сплаті аліментів становить 15\~813 гривень 80 копійок. Останній платіж в розмірі 1500 гривень сплачено у липні 2017 року. Тому просила стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів. В судове засідання позивачка не зявилася, від неї надійшла заява з проханням слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю, не заперечувала проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих причин, належним чином був повідомлений про час розгляду справи в суді. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статей 280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що судовим рішенням Сумського районного суду Сумської області № 587/1517/13-ц від 04 липня 2013 року з відповідача на користь позивачки стягнуті аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і до повноліття дитини ( а.с.7). З довідки Зарічного ВДВС Головного м.Суми № 25 від 26.01.2018 року вбачається, що заборгованість по аліментам станом з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року становить 15\~813 гривень( а.с.10). У відповідності з ч.1 ст. 196 Сімейного кодексу України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Відповідно до розрахунків, наданих позивачкою, пеня складає 16\~275,18 гривень. Судовий збір необхідно стягнути з відповідача відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, зазначивши, що 01 листопада 2012 року зареєструвала шлюб з [PERSON]. [INFO] року у них народився син [PERSON], який проживає разом із позивачкою та перебуває на її утриманні, батьком якого є [PERSON] Відповідач не виконує батьківського обов'язку по утриманню сина, не надає допомоги на його утримання, а тому просила стягувати з нього аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги. Відповідач позов визнав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України - у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує прав інших осіб. Суд, розглянувши справу, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступного. Сторони зареєстрували шлюб 01 листопада 2012 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Мурованокуриловецького РУЮ Вінницької області, актовий запис № 39 (а.с. 3). В шлюбі мають сина - [PERSON] [INFO] (а.с. 4). Дитина проживає з позивачкою та знаходяться на її утриманні, що стверджується довідкою Мурованокуриловецької селищної ради (а.с. 5). Відповідно до статті третьої Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Україною Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Приписами ст. 180 СК України визначено, що батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. З урахуванням вище наведеного, суд вважає, що з відповідача на підставі приписів статті 183 СК України слід стягувати аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 551.20 грн., що передбачено Законом України «Про судовий збір».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, зазначивши, що 01 червня 2011 року зареєструвала шлюб з відповідачем у виконкомі Обухівської сільської ради. В шлюбі з [PERSON] мають дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом із нею та перебувають на її утриманні, батьком яких є [PERSON] Відповідач не виконує батьківського обов'язку по утриманню дочок, не надає допомоги на їх утримання, а тому просила стягувати з нього аліменти на утримання дочок в твердій грошовій сумі в розмірі по 500 гривень на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття та по 300 гривень на своє утримання до досягнення дочкою трирічного віку. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутності, позов підтримала. Суд ухвалив розглянути справу у відсутності позивача. Відповідач позов визнав, погоджується сплачувати аліменти на утримання дітей по 500 гривень на кожну дитину та по 300 гривень на утримання дружини. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України - ухвалення в попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 174 ч. 4 цього Кодексу. Визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує прав інших осіб. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Сторони перебувають в шлюбі та мають двох дочок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою, що стверджується копією свідоцтва про шлюб, копіями свідоцтв про народження, довідкою Морозівської сільської ради (а.с. 4, 5, 6). Сторони проживають окремо. Відповідно до статті третьої Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Україною Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Приписами ст. 180 СК України визначено, що батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Розмір часток на утримання дочок, які будуть стягуватися з відповідача на користь позивачки слід визначити згідно ст.ст. 182 ч. 2, 184 СК України в твердій грошовій сумі в розмірі по 500 гривень на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Частиною 1 ст. 75 СК України визначено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Частиною 2 статті 84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таким чином суд приходить до висновку, що з урахуванням ч. 1 статті 80 СК України з відповідача слід стягнути аліменти на утримання дружини в твердій грошовій сумі у розмірі по 300 гривень щомісячно до досягнення дочкою [PERSON] трирічного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, зазначивши, що 05 квітня 2015 року зареєструвала шлюб з відповідачем. У шлюбі мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом із нею та перебуває на її утриманні, батьком якого є [PERSON] Відповідач не виконує батьківського обов'язку по утриманню сина, не надає допомоги на його утримання, а тому просила стягувати з нього аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивачка змінила позовні вимоги та просила стягувати з відповідача аліменти в сумі 350 гривень щомісячно на утримання сина [PERSON]. Відповідач змінені позовні вимоги визнав, погоджується сплачувати аліменти на утримання сина в сумі 350 гривень, зазначивши, що він не працюєта немає доходу. Суд, розглянувши справу, вважає, що позов підлягає задоволенню. Сторони зареєстрували шлюб 05 квітня 2015 року у виконкомі Носковецької сільської ради Жмеринського району Вінницької області (а.с. 3). В шлюбі мають сина [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження, (а.с. 4). Дитина проживає з позивачкою та знаходяться на її утриманні, що стверджується довідкою Дерешівської сільської ради (а.с. 6). Приписами ст. 180 СК України визначено, що батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатність чоловіка , дружинм, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідач офіційно не працює, тобто має не регулярний, мінливий дохід, доказів щодо наявності хронічного захворювання, інших утриманців не надав. Відповідач є працездатним. З урахуванням вище наведеного, суд вважає, що з відповідача слід стягувати аліменти на користь позивача на утримання сина в твердій грошовій сумі 350 гривень щомісячно. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 487.20 грн., що передбачено Законом України «Про судовий збір».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, зазначивши, що 06 липня 2005 року зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі реєстрації атів цивільного стану Мурованокуриловецького районного управління юстиції Вінницької області. В шлюбі з [PERSON] мають двох дочок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом із нею та перебувають на її утриманні, батьком яких є [PERSON] Відповідач не виконує батьківського обов'язку по утриманню дітей, не надає допомоги на їх утримання, а тому просила стягувати з нього аліменти на утримання дочок в розмірі 1/3 частини заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та просила стягувати аліменти з відповідача на утримання дочок. Відповідач позов визнав, погоджується сплачувати аліменти. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує прав інших осіб. Суд, розглянувши справу, вважає, що позов підлягає задоволенню. Сторони перебувають в шлюбі та мають дві дочки [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачкою, що стверджується копією свідоцтва про шлюб, копіями свідоцтв про народження дочок, довідкою Мурованокуриловецької селищної ради (а.с. 3, 4, 6, 7). Відповідно до статті третьої Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Україною Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Приписами ст. 180 СК України визначено, що батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Розмір частки на утримання дочок, яка буде стягуватися з відповідача на користь позивачки слід визначити згідно ст.ст. 182 ч. 2, 183 СК України у розмірі 1/3 частини його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, що забезпечить інтереси дітей.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, зазначивши, що 11 серпня 2012 року зареєструвала шлюб з відповідачем. У шлюбі мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає разом із нею та перебуває на її утриманні, батьком якої є [PERSON] Відповідач не виконує батьківського обов'язку по утриманню дочки, не надає допомоги на її утримання, а тому просила стягувати з нього аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та просила стягувати аліменти з відповідача в розмірі 1/4 частини його заробітку на утримання дочки [PERSON]. Відповідач позов визнав, погоджується сплачувати аліменти на утримання дочки. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України - ухвалення в попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 174 ч. 4 цього Кодексу. Визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує прав інших осіб. Суд, розглянувши справу, вважає, що позов підлягає задоволенню. Сторони зареєстрували шлюб 11 серпня 2012 року у виконкомі Жежелівської сільської ради Козятинського району Вінницької області (а.с. 3). В шлюбі мають дочку [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження, (а.с. 4). Дитина проживає з позивачкою та знаходяться на її утриманні, що стверджується довідкою Конищівської сільської ради (а.с. 6). Відповідно до статті третьої Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Україною Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Приписами ст. 180 СК України визначено, що батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Розмір частки на утримання дитини, яка буде стягуватися з відповідача на користь позивачки слід визначити згідно ст.ст. 182 ч. 2, 183 СК України у розмірі 1/4 частини його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, що забезпечить інтереси дочки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, зазначивши, що 12 квітня 2014 року зареєструвала шлюб з відповідачем у виконкомі Рівненської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області, актовий запис № 1. У шлюбі мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом із нею та перебуває на її утриманні, батьком якого є [PERSON] Відповідач не виконує батьківського обов'язку по утриманню сина, не надає допомоги на його утримання, а тому просила стягувати з нього аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі 800 гривень щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду до досягнення сином повноліття. Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання. В судовому засіданні позивачка зменшила позовні вимоги та просила стягувати аліменти з відповідача твердій грошовій сумі 400 гривень щомісячно на утримання сина [PERSON] Відповідач позов визнав частково. Суду пояснив, що він не працює, так як має захворювання легенів (закрита форма туберкульозу), постійно потребує витрат на своє лікування, і, крім того, він виплачує аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] в сумі 300 гривень щомісячно. Погоджується сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] в сумі 350 гривень щомісячно. Суд, розглянувши справу, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Сторони зареєстрували шлюб 12 квітня 2014 року у виконкомі Рівненської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області, актовий запис № 1 (а.с. 5). В шлюбі мають сина [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 4). Дитина проживає з позивачкою та знаходяться на її утриманні, що стверджується довідкою Рівненської сільської ради (а.с. 6). Відповідно до статті третьої Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Україною Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Приписами ст. 180 СК України визначено, що батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Суд вважає, що з відповідача на підставі ст. 184 СК України слід стягувати аліменти на утримання сина [PERSON] в твердій грошовій сумі 350 гривень, оскільки відповідач має нерегулярний, мінливий дохід. При цьому суд враховує відповідно до ст. 182 СК України стан здоров'я відповідача, який хворіє важкою хворобою, наявність у нього сина [PERSON] на якого він виплачує аліменти, що стверджується довідкою Мурованокуриловецької ЛКК № 1877 від 03 листопада 2015 року про його хворобу та перебування на деспансерному обліку, рішенням Мурованокуриловецького районного суду від 27 березня 2013 року про стягнення [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] аліментів (а.с. 10,11).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, зазначивши, що 15 січня 2004 року зареєструвала шлюб з відповідачем. У шлюбі мають дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які проживають разом із нею та перебувають на її утриманні, батьком яких є [PERSON] Відповідач не виконує батьківського обов'язку по утриманню дітей, не надає допомоги на їх утримання, а тому просила стягувати з нього аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку. Відповідач будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи відповідно до ст. 74 ЦПК України в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав. За згодою позивачки на підставі ст. 225 ЦПК України, суд, ухвалив про заочний розгляд справи. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та просила стягувати аліменти з відповідача в розмірі 1/3 частини його заробітку на утримання дітей. Суд, розглянувши справу, вважає, що позов підлягає задоволенню. Сторони зареєстрували шлюб 15 січня 2004 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції (а.с. 4). В шлюбі мають дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], що стверджується копіями свідоцтв про народження, (а.с. 5-6). Діти проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні, що стверджується довідкою Мурованокуриловецької селищної ради (а.с. 8) Відповідно до статті третьої Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Україною Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Приписами ст. 180 СК України визначено, що батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Розмір частки на утримання дітей, яка буде стягуватися з відповідача на користь позивачки слід визначити згідно ст.ст. 182 ч. 2, 183 СК України у розмірі 1/3 частини його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, що забезпечить інтереси дітей.

Outcome: approved