Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вищевказаним позовом, посилаючись на те, що вона є власником квартири №29, що розташована за адресою м.Херсон, вул.К.Маркса, 97 на підставі свідоцтва про право власності на житло №8366 від 07.12.1993р. Позивач зазначає, що у вказаній квартирі зареєстрований її онук [PERSON], який не проживає в даному житловому приміщенні, комунальні платежі не сплачує. Також позивач зазначає, що визнання відповідача таким, що втратив право користування вказаним жилим приміщенням необхідно їй для зменшення витрат для сплати комунальних послуг та оформлення субсидії. Позивач в судове засідання не зявилася, надала на адресу суду заяву про уточнення позовних вимог, просить визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, просила розгляд справи провести без її участі, надала згоду на ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується оголошенням, розміщеним у пресі. Про причину неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності на адресу суду не надходило. Представники третіх осіб в судове засідання не з'явилися, про місце та час розгляду справи повідомлені належним чином. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам\~ст. 224 ЦПК України . Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що позивачу на праві приватної власності належить квартира №29, що знаходиться за адресою м.Херсон, вул.Карла Маркса, 97, що підтверджується свідоцтвом №8366 про право власності на житло від 07.12.1993р., виданого Фондом комунального майна м.Херсона та свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 03.03.2016р., посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №268; відповідач зареєстрований за адресою [INFO], що підтверджується відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС ДМС України в Херсонській області; відповідач з 2014р. не проживає за адресою реєстрації, що підтверджується актом КП «Центр» від 10.02.2016р.; наявність реєстрації відповідача у зазначеній квартирі перешкоджає позивачу розпоряджатися та користуватися належним їй майном, а також змушує позивача сплачувати додаткові витрати за комунальні послуги; визнання відповідача таким, що втратив право користування вищевказаним жилим приміщенням необхідно позивачу для оформлення субсидії. Відповідно до ч.1\~ст.16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Конституцією України\~ст.41 та ст.1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне право користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст.316,317,319,321 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Обєктом власності особи може бути, зокрема житло, житловий будинок, садиба, квартира (ст.ст.379,382 ЦК України). Відповідно до ч. 1\~ст.316 ЦК України\~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно вимог\~ст.317 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Частиною 1\~ст.319 ЦК України\~визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1\~ст.321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно вимог\~ст.391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. \~ Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивач, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином - оскільки позивач є власником квартири №29, що знаходиться за адресою м.Херсон, вул.Карла Маркса, 97, а відповідач по справі не має на зазначену квартиру будь-яких майнових прав та при цьому перебуває в ній на реєстраційному обліку, що перешкоджає позивачу розпоряджатися та користуватися належним їй майном, а також є підставою для нарахування\~додаткових витрат по утриманню жилого приміщення, відповідач відсутній за вказаною адресою без поважних причин понад один рік, суд прийшов до висновку, що порушене право позивача як власника вищевказаного майна підлягає судовому захисту. Відповідно суд вважає, що наявні правові підстави для визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім того - оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, він підлягає стягненню з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної частини вимог, що відповідає вимогам ч.3 ст.88 ЦПК України. Таким чином, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved