Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Уповноваженої особи Фонду Гарантування вкладів фізичних осіб на Ліквідацію АТ «Дельта банк» [PERSON], Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Акціонерного товариства «Дельта Банк», Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», третіх осіб Приватного нотаріуса [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON], [PERSON] про визнання договору іпотеки припиненим. Посилалася на те, що 15.08.2007 року між нею та АКІБ «УкрСиббанк» було укладено договір іпотеки №61196, посвідчений приватним нотаріусом [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON] за номером 2641, відповідно до умов якого іпотекодавець передав в іпотеку банку АКІБ «УкрСиббанк» обєкт незавершеного будівництва нерухомого майна, що розташований на земельній ділянці в м.Чернівці по вул.М.Олімпіади, 3 «І», площею 0,0820 га, що була передана в оренду позивачу [PERSON] міською радою на підставі договору оренди від 10.05.2007 року. Зазначений іпотечний договір було укладено в рахунок забезпечення виконання зобовязань [PERSON] за договорами про надання споживчого кредиту №11198790000, №11198809000 та №11198832000/2 від 15.08.2007 року, укладеними між [PERSON] та АКІБ «УкрСиббанк» У подальшому, 08.12.2011 року АКІБ «УкрСиббанк» продав права вимоги за вказаними кредитними зобовязаннями ПАТ «Дельтабанк». Проте в порушення вимог ст.24 Закону України «Про іпотеку», сторони договору відступлення прав вимоги не повідомили її про це та не здійснили одночасного відступлення вимоги як за основним зобовязанням, так і за іпотечним договором. 02.10.2015 року на підставі постанови Правління НБУ №664 було розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Дельта банк» та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта банк». Також [PERSON] вказувала на те, що п.6.1 спірного договору іпотеки було визначено, що договір діє з моменту його нотаріального посвідчення до повного виконання зобовязань за договорами, що обумовлюють основне зобовязання. Чіткого строку виконання зобовязання визначено не було. Як видно із умов забезпечених кредитних зобовязань, кредитний договір №11198790000 від 15.08.2007 року, банк надав [PERSON] кредитні кошти у розмірі 175000 доларів США зі сплатою 12% річних та з кінцевим терміном повернення до 14.08.2018 року. Згідно умов кредитного договору №11198809000 від 15.08.2007 року, банк надав [PERSON] кредитні кошти у розмірі 142000 доларів США зі сплатою 12% річних та з кінцевим терміном повернення до 14.08.2017 року. Відповідно до умов кредитного договору №11198832000/02 від 15.08.2007 року, банк надав [PERSON] кредитні кошти у розмірі 9465 гривень до листопада 2018 року. 28.10.2009 року АКІБ «УкрСиббанк» надіслав [PERSON] лист-вимогу №92, в якому зазначив, що внаслідок прострочення виконання зобовязань за кредитним договором №11198809000 від 15.08.2007 року кредитор вважає термін повернення кредиту таким, що настав, а кредит обовязковим до повернення. Тобто банком в односторонньому порядку було змінено строк повернення кредитних коштів. Рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 08.11.2011 року у справі 2-72/2011 з [PERSON] та [PERSON] було солідарно стягнуто заборгованість по зазначених кредитних договорах. Проте фактично на даний час виконавчі листи стягувачем не було предявлено до примусового виконання. Тому вважає, що у даному випадку основне зобовязання є припиненим, що у відповідності до ст.3, ст.17 Закону України «Про іпотеку» є підставою для припинення іпотеки. Просила визнати припиненим договір іпотеки №61196, посвідчений приватним нотаріусом [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим номером 2641 від 15.08.2007 року. Вилучити з державного реєстру іпотек записи №8880134 від 15.08.2007 року, №8880132 від 15.08.2007 року, №5246227 від 15.08.2007 року, №5246232 від 15.08.2007 року. Представником відповідача ПАТ «УкрСиббанк» до суду було подано відзив на позовну заяву, в якому він позов не визнав. Вказував на те, що чинне законодавство не містить заборони щодо відступлення прав вимоги за кредитами на користь інших осіб. Договір про відступлення прав вимоги не порушує та не впливає на права та обовязки [PERSON] як іпотекодавця за кредитними договорами. Окрім того, вказував на те, що [PERSON] не були виконані зобовязання за кредитними договорами, а тому відсутні правові підстави для припинення дії договору іпотеки. Просив відмовити в задоволенні позову. Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» було подано до суду письмові пояснення, в яких остання позов не визнала. Вказувала на те, що зі спливом позовної давності дія зобовязання не припиняється та не є підставою для припинення дії договору іпотеки. Представником відповідача ПАТ «Дельта Банк» також до суду було подано відзив на позовну заяву. У поданому відзиві представник позов не визнала та зазначила, що до іпотечних правовідносин не підлягають застосуванню положення параграфу 3 глави 49 ЦК. Дія договору іпотеки у даному випадку не припинена, оскільки сплив позовної давності щодо основної чи додаткової вимоги кредитора не може бути підставою припинення іпотеки. Просила відмовити в задоволенні позову. Представник позивача у судовому засіданні позовну заяву підтримала та підтвердила, викладені в ній обставини. Пояснила суду, що кредитор не звертався до відповідного органу виконавчої служби з завою про примусове виконання виконавчого листа, виданого у справі №2-72/2011. Просила позов задовольнити. Представник відповідача ПАТ «УкрСиббанк» у судовому засіданні позов не визнав з підстав, викладених у поданому до суду відзиві на позов. Просив відмовити в задоволенні позову. Представник відповідача ПАТ «Дельта Банк» також у судовому засіданні позов не визнала з підстав, викладених у поданому до суду відзиві на позов. Просила відмовити в задоволенні позову. Представник Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та його уповноважена особа у судове засідання не зявились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили. Третя особа приватний нотаріус [PERSON] звернулась до суду з клопотанням про розгляд справи у її відсутності. Третя особа [PERSON] у судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Зокрема, судом встановлено такі фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин: Так, судом встановлено, що 15.08.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №11198790000, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 175000 доларів США зі сплатою 12% річних та з кінцевим терміном повернення до 14.08.2018 року (а.с.14-18). Також згідно умов кредитного договору №11198809000 від 15.08.2007 року, банк надав [PERSON] кредитні кошти у розмірі 142000 доларів США зі сплатою 12% річних та з кінцевим терміном повернення до 14.08.2017 року (а.с.11-13). Крім того, як видно з умов кредитного договору №11198832000/02 від 15.08.2007 року, банк надав [PERSON] кредитні кошти у розмірі 9465 гривень зі сплатою 15,5 % річних (а.с.24-26). Того ж дня між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір іпотеки №61196. Умовами договору сторони погодили, що даний договір укладений з метою забезпечення виконання зобовязань за кредитними договорами №11198790000 від 15.08.2007 року, №11198809000 від 15.08.2007 року, №11198832000/02 від 15.08.2007 року. З метою забезпечення виконання вказаних зобовязань іпотекодавець передала в іпотеку АКІБ «УкрСиббанк» обєкт незавершеного будівництва нерухоме майно, розташоване на земельній ділянці в м.Чернівці по вул.М.Олімпіади, 3 «І», площею 0,0820 га, яка передана в оренду [PERSON] на підставі договору оренди [PERSON] міською радою. Цей договір підлягає нотаріальному посвідченню та діє з моменту такого посвідчення до повного виконання зобовязань за договорами, що обумовлюють основне зобовязання (а.с.8-10). У подальшому, 08.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, АТ «УкрСиббанк» передає АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінює АТ «УкрСиббанк» як кредитора у зазначених зобовязаннях та набув право вимагати від [PERSON] та [PERSON] повного, належного та реального виконання обовязків за кредитними та забезпечувальними договорами (а.с.117-123). Відповідно до ст.514 Цивільного кодексу України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлене договором або законом. Статтею 516 Кодексу визначено, що заміна кредитора у зобовязанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлене договором або законом. Таким чином, судом встановлено, що право вимоги за вказаними кредитними договорами та договором іпотеки №61196 від 15.08.2007 року перейшло до ПАТ «Дельта Банк». Судом також було встановлено, що постановою правління Національного банку України №150 від 02.03.2015 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» було віднесено до категорії неплатоспроможних. 03.03.2015 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк». Зазначені обставини є загальновідомими, а тому суд на підставі ст. 82 ЦПК України визнає їх такими, що не підлягають доказуванню. Спір між сторонами виник саме у звязку з дією договору іпотеки №61196 від 15.08.2007 року. Правові підстави виникнення, дії та припинення іпотеки детально регламентовані положеннями Закону України «Про іпотеку» та Цивільним кодексом України. Так, відповідно до частини першої\~статті 598 ЦК України\~зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Положеннями статті першої Закону України «Про іпотеку»\~визначено, що іпотекою є вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку встановленому Законом. Відповідно до частини п'ятої\~статті 3 Закону України «Про іпотеку»\~іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Статтею 17 Закону України «Про іпотеку»\~визначені підстави припинення іпотеки. Зокрема, іпотека припиняється у разі:\~припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього\~Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом. Як було встановлено судом, рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 08.11.2011 року позов ПАТ «УкрСиббанк» було задоволено. Стягнуто солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ «Укрсиббанк» заборгованість по кредитних договорах, а саме: по договору кредиту №11198790000 у розмірі 172488,16 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ складає 1376938 грн. 48 коп., неустойку в розмірі 500 гривень, пеню 9083 грн. 70 коп.; по договору кредиту №11198809000 у розмірі 149871,51 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ складає 1196394 грн. 29 коп., неустойку в розмірі 500 гривень, пеню 1275 грн. 01 коп. Крім того, стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість по договору про надання кредиту №11198832000 у розмірі 7672 грн. 05 коп., неустойку в розмірі 500 гривень, пеню у розмірі 02 грн. 61 коп. Зазначене рішення суду набрало законної сили на момент розгляду справи судом є чинним. Як вбачається з частково досліджених матеріалів цивільної справи №2-72/2011, стягувачем були отримані виконавчі листи у справі ще в 2011 році. Проте матеріали цивільної справи не містять будь-яких відомостей щодо предявлення стягувачем зазначених виконавчих листів до примусового виконання. Натомість представником позивача було надано суду довідку Першого відділу ДВС ГТУЮ в Чернівецькій області від 22.06.2018 року про те, що згідно даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень, виконавчий лист №2-72/2011, згідно рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 08.11.2011 року на примусовому виконанні у відділі не перебуває та не перебувало. Відповідно до ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи\~можуть бути\~предявлені до\~примусового виконання\~протягом трьох\~років,\~крім посвідчень\~комісій по\~трудових спорах\~та виконавчих\~документів,\~за якими\~стягувачем є\~держава або\~державний орган,\~які можуть\~бути предявлені\~до примусового\~виконання протягом\~трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття. Згідно ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції 1999 року, який був чинним на момент набрання рішенням суду від 08.11.2011 року законної сили, виконавчі документи можуть бути предявлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття. За змістом ч.2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Таким чином, до предмету доказування у даній справі входить встановлення факту наявності права вимоги за кредитними договорами №11198790000, №11198809000, №11198832000, в якості забезпечення виконання яких було укладено спірний договір іпотеки. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Проте будь-яких доказів на підтвердження факту предявлення виконавчих листів у справі №7-72/2011 до виконання суду надано не було. Підстав для переривання строку пред'явлення виконавчих документів до виконання судом не встановлено. Таким чином, у даному випадку строк предявлення виконавчих листів до виконання сплив, що має наслідком позбавлення кредитора права вимоги за основним і додатковим зобов'язаннями. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що надані позивачем докази в своїй сукупності є достатніми та дають змогу суду дійти до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved