Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою і просить визнати за нею право власності на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «ім. Крупської» Овруцького району Житомирської області, розміром 2,34 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належала її матері [PERSON] , яка померла [INFO] , мотивуючи тим, що вона є спадкоємцем за законом усіх прав та обов`язків, що належали за життя її матері та не припинилися внаслідок її смерті. У липні 2021 року вона звернулася до Овруцької районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай). Однак, у\~ видачі останнього їй було відмовлено по причині ненадання оригіналу сертифікату на земельну частку (пай). Її ж мати була включена до списку громадян-членів СТОВ «Бондарівське», які мають право на земельну частку (пай) під №558, але сертифікат на земельну частку (пай) на ім`я спадкодавця не виготовлявся та не видався у зв`язку із смертю останньої. Сторони в судове засідання не з`явилися. Позивач надала заяву, в якій просить справу слухати у її відсутність. Представник відповідача Коростенської районної державної адміністрації Житомирської області надали лист з письмовими поясненнями щодо позову, а також заяву, в яких просять справу слухати у їх відсутність. Щодо задоволення позову покладаються на погляд суду. Представник відповідача Овруцької міської ради надала клопотання, в якому просить справу слухати у її відсутність. Щодо задоволення позову не заперечує.\~\~\~ Суд, перевіривши в судовому засіданні письмові докази, вважає, що позов слід задовольнити\~ з наступних підстав. Відповідно до ст.55 Конституції України кожному гарантовано право на судовий захист оспорюваних або не визнаних прав. Згідно із ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають, зокрема, колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Згідно ж п.5 Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 «Про порядок розпаювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям» видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. Статтею 2 вищевказаного Закону передбачено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: - рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до пунктів 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними прав вимоги на відведення земельної частки (пай) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай), є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно до пункту 3.5.Листа Вищого спеціалізованого суду України Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 - спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз`яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 про те, що відповідно до статті 1225ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Абзацами 17 та 18 пункту 3.5. вищевказаного Листа ВССУ передбачено, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Копія Державного акту на право колективної власності на землю серії ЖТ №1902000019 від 03.05.1996 свідчить, що КСП «ім. Крупської» с. Бондарі Овруцького району Житомирської області передано у колективну власність 1587,7 гектарів землі. Землю передано у колективну власність для сільськогосподарського використання відповідно до рішення Бондарівської сільської ради від 30.11.1995. Додаток №1 до акта список громадян членів колективного сільськогосподарського підприєства, сільськогосподарського кооперативу або товариства. Лист Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області №З-328/0240 від 23.10.2020, в свою чергу, свідчить, що в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Овруцькою райдержадміністрацією по КСП «ім. Крупської», записів на ім`я [PERSON] щодо видачі їй або отримання нею сертифікату на право на земельну частку (пай), що перебувала у колективній власності КСП «ім. Крупської», не знайдено. Розмір земельної частки паю по КСП «ім. Крупської» становила 2,34 умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). В переліку виготовлених сертифікатів на право на земельну частку (пай), сертифікат на ім`я [PERSON] , відсутній. Поряд з цим, з листа відділу в Овруцькому районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області №З-147/0-0.29-147/138-21 від 17.06.2021 вбачається, що відповідно до проектно-технічної документації із землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) та складання державних актів на право власності на земельні ділянки громадянам реформованого КСП «ім. Крупської» Бондарівської сільської ради та списку громадян-членів СТОВ «Бондарівське», які мають право на земельну частку (пай) [PERSON] \~ була включена у вищевказаний список під №558 (номери земельних ділянок ріллі 526, кормових 328). Тобто, [PERSON] при житті набула право власності на земельну частку (пай). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 27.11.2019.\~\~\~ На день її смерті відкрилася спадщина\~ на\~ належну їй земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «ім. Крупської», розміром 2,34 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) вартістю 2454 грн.. Позивач є дочкою спадкодавця та спадкоємцем за законом 1-ї черги. Вона прийняла спадщину після смерті матері на підставі ст.549 ЦК України 1963 року, так як протягом шести місяців з дня відкриття спадщини подала до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок. Крім позивача, інших спадкоємців немає. В нотаріальній конторі, куди вона звернулася за оформленням права на спадщину на зазначену земельну частку (пай), їй було відмовлено, так як нею не було надано оригіналу сертифікату на земельну частку (пай). Зазначені обставини підтверджуються копіями: свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 29.11.1962, витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 23.06.2016, спадкової справи №319/96 від 30.08.1996, постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №1641/02-31 від 13.08.2021, а\~ також листом Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області №З-328/0240 від 23.10.2020 та повідомленням Овруцької ДНК №1834/01-16 від 07.09.2021. Статтею 525 ЦК України передбачено, що часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Відповідно до ст.548 ЦК України в редакції 1963 року прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. За таких обставин, суд вважає, що позивач\~ набула право власності на спадкову земельну частку (пай) на підставі діючої на момент прийняття спадщини ст.12 Закону України Про власність від 07.02.1991. Від сплати судового збору позивач звільнена на підставі п.9 ч. 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачів слід стягнути судовий збір в сумі 908 грн. 00 коп. в дохід держави по 454 грн. 00 коп. з кожного.

Outcome: approved