Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-22 00:00:00

Позивачі 29 вересня 2015 року звернулись до суду з названим позовом, в якому вказали, що 03 березня 2006 року померла їх мати [PERSON]. За життя [PERSON] заповіту не склала. Після її смерті відкрилась спадщина до якої входить земельна ділянка площею 2,550 га, яка розташована на території Лобачівської сільської ради Володарського району Київської області. На даний час позивачі не можуть отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки державний акт на спадкову земельну ділянку було втрачено, відповідно дані підстави унеможливлюють оформлення спадщини у нотаріуса. Тому, позивачі вимушені звернутися до суду. Позивачі просять суд визнати за ними право власності на спадкову земельну ділянку після смерті [PERSON], яка померла 03 березня 2006 року. Позивачі в позовних вимогах просили суд розглядати справу без їхньої участі. Представник відповідача подав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує та просив суд розглядати справу без його участі. Розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. По справі встановлено, що 03 березня 2006 року померла [PERSON], що стверджено свідоцтвом про смерть серії І-ОК № 032233 (а.с.16). Після її смерті відкрилась спадщина, до якої входить земельна ділянка площею 2,550 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Лобачівської сільської ради Володарського району Київської області, яка належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-КВ № 069606 (а.с.17). Позивачі [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], є дітьми померлої [PERSON], що стверджено письмовими доказами (а.с.7-15). Відповідно до довідок, виданих Держаним нотаріусом [PERSON], приватним нотаріусом [PERSON] та приватним нотаріусом [PERSON], спадкова справа після померлої 03 березня 2006 року [PERSON] не заводились. Позивачі фактично прийняли спадщину, вступивши у володіння та користування спадковим майном. Оформити спадщину позивачі не змогли у звязку з тим, що державний акт на спадкову земельну ділянку було втрачено (а.с.19), відповідно дані підстави унеможливлюють оформлення спадщини у нотаріуса. Тому, позивачі вимушені звернутися до суду. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ст. 1222 ч.1 ЦК України визначає спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1268 ч. 1 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Таким чином, визнання представником відповідача предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, вимоги позивача базуються на законі, є обґрунтованими, тому їх слід задовольнити.

Outcome: approved