Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про звільнення майна з-під арешту. Просила зняти арешт з нерухомого майна - земельної ділянки розміром 0,2500га для будівництва та обслуговування жилого будинку та розміром 0,2659га для ведення особистого підсобного господарства, розташованої за адресою: [ADDRESS], яка належить їй [PERSON], на праві особистої приватної власності на підставі договору дарування земельної ділянки, посвідченого 01 липня 2009 року приватним нотаріусом Яготинського районного нотаріального округу Київської області за реєстровим № 2423, та на підставі договору дарування земельної ділянки, посвідченого 01 липня 2009 року приватним нотаріусом Яготинського районного нотаріального округу Київської області за реєстровим № 2425. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона до суду надала правовстановлюючі документи, які свідчать про те, що на момент постановлення судом ухвали про забезпечення позову шляхом накладання арешту на земельні ділянки власником даних об'єктів нерухомого майна була вона [PERSON], а не боржник - [PERSON] В судовому засіданні позивач і її представник підтримали позовні вимоги, в суді дали покази аналогічно викладеним в позовній заяві. Відповідач [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги визнала, суду повідомила, що земельні ділянки на які накладено арешт належать позивачу. Відповідачі ПАТ АКБ «Правекс Банк» і Відділ ДВС Яготинського районного управління юстиції Київської області про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином відповідно повідомлень до рекомендованих листів їх представники отримали повідомлення 19.12.2013 року. Письмових заяв про відкладення розгляду справи на час слухання справи від відповідачів не надходило, за таких обставин суд вирішив продовжити розгляд справи за наявними доказами. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до рішення Славутицького міського суду Київської області від 20 жовтня 2009 року (справа № 2-204/2009), яке набрало законної сили 31 жовтня 2009 року, з [PERSON] на користь ПАТ АКБ «Правекс Банк» було стягнуто заборгованість за кредитним договором у розмірі 71 728 гривень 23 копійки та судові витрати у розмірі 747 гривень 28 копійок, всього 72 475 гривень 51 копійку. Згідно ухвали Славутицького міського суду Київської області від 20 жовтня 2009 року (справа № 2-204/09), яка набрала законної сили 26 жовтня 2013 року, відповідно до вимог ст.151, 153 ЦПК України було задоволено заяву ПАТ АКБ «Правекс Банк» та в порядку забезпечення позову накладено арешт на земельну ділянку, що розташована за адресою: [ADDRESS] у розмірі 0,2500га для будівництва та обслуговування жилого будинку та у розмірі 0,2659га для ведення особистого підсобного господарства, яка належить [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору купівлі - продажу земельної ділянки від 24.04.2007року, посвідченого приватним нотаріусом Яготинського районного нотаріального округу Київської області [PERSON], реєстраційний номер 1648. На підставі вищевказаної ухвали суду про забезпечення позову ВДВС Яготинського районного управління юстиції Київської області було відкрито виконавче провадження № 16139959, на виконання якої державним виконавцем було внесено реєстраційний запис до Єдиного реєстру заборон відчуження об,єктів нерухомого майна про об'єкт обтяження - вищевказане нерухоме майно, земельні ділянки, розташовані за адресою: [ADDRESS] у розмірі 0,2500га для будівництва та обслуговування жилого будинку та у розмірі 0,2659га для ведення особистого підсобного господарства. Тобто було накладено арешт на вищевказане нерухоме майно і заборонено проводити дії по його відчуженню. Відповідно до договору дарування земельної ділянки, посвідченого 01 липня 2009 року приватним нотаріусом Яготинського районного нотаріального округу Київської області за реєстровим № 2423 [PERSON] - позивач по справі, отримала у дар земельну ділянку площею 0,2500га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], надану для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Даний договір був посвідчений нотаріусом в той же день одночасно з Договором дарування житлового будинку [ADDRESS] з надвірними будівлями та спорудами за вищевказаною адресою за реєстровим № 2420. Також 01 липня 2009 року приватним нотаріусом Яготинського районного нотаріального округу Київської області за реєстровим № 2425 [PERSON] - позивач по справі, отримала у дар земельну ділянку площею 0,2659га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], надану для ведення особистого підсобного господарства. Заслухавши сторони, вивчивши надані докази, а також матеріали цивільної справи № 2-204/09, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч.2 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника. І тільки у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржнику інше майно. Як вбачається з договорів дарування земельних ділянок, на момент постановлення ухвали від 20 жовтня 2009 року про накладення арешту на земельні ділянки, [PERSON], вже не була власником цього майна. Тобто в даному випадку на час ухвалення ухвали від 20.10.2009 року суду були надані недостовірні дані про наявність права боржника на це майно. Частиною 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на цей майно і про зняття з нього арешту. З оглянутих в судовому засіданні правовстановлюючих документів, а саме договорів дарування, копії яких долучено до матеріалів справи вбачається, що на момент постановлення судом ухвали про забезпечення позову шляхом накладання арешту на земельні ділянки власником даних об'єктів нерухомого майна була [PERSON] - позивач у справі, а не боржник - [PERSON] За ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Згідно ч.3 ст.334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення. Статтею 719 ЦК України визначена форма договору дарування. За вимогами частини другої даної норми матеріального права договір дарування нерухомої речі укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Саме за такою формою договору дарування позивач у справі - [PERSON], набула 01 липня 2009 року право власності на вищевказані земельні ділянки. Відповідно до вимог ст.391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до вимог ст.ст.10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд прийшов до висновку, що в судове засідання відповідачами не надано жодних доказів на обґрунтування своїх заперечень, за таких обставин суд дійшов висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved