overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до суду, мотивуючи тим, що перебувала з відповідачем у шлюбі, який сторони розірвали, від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO]. З 2013 року син навчається в Криворізькому професійному будівельному ліцеї Дніпропетровської області денної форми навчання та потребує матеріальної допомоги, яку відповідач може надавати, тому позивач просить стягнути аліменти з відповідача на утримання сина на час навчання. Позивач подала до суду заяву, в якій підтримує позов, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, і просить справу розглянути без її участі. Відповідач подав до суду заяву, в якій просив справу слухати без його участі, позов визнає повністю. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в законному шлюбі, який розірвали 17.12.2013 року(а.с.6). Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO], про що мається свідоцтво про народження дитини [NUMBER], виданого 13.08.1997 року(а.с.5). Після розірвання шлюбу син залишився проживати разом з позивачкою(а.с.8). Відповідач на утримання сина до досягнення ним повноліття сплачував аліменти. На даний час син відповідача є повнолітнім та навчається з 2013 року в Криворізькому професійному будівельному ліцеї Дніпропетровської області денної форми навчання, що підтверджується довідкою №131 від 13.05.2015 року(а.с.7), і потребує матеріальної допомоги. Відповідно до ч.1 ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення ними 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Так, як син відповідача є повнолітнім, продовжує навчання, тому правовідносини між сторонами у відповідності до ст.201 Сімейного кодексу України, регулюються ст.ст.187,189-192 і 194-197 Сімейного кодексу України. Відповідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов'язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина виникає за обов'язкової сукупності юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку який перевищує 18 років, але є меншим 23 років, продовження навчання і потреба у зв'язку з цим матеріальної допомоги. У зв'язку з тим, що відповідач добровільно не надає допомоги на утримання сина, з нього необхідно стягнути аліменти на користь позивачки в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, на період навчання сина до 28.06.2016 року(а.с.7). Вказані правовідносини регулюються ст.ст.182, 191, 199, 200 Сімейного кодексу України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-30 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до суду посилаючись на те, що 28.04.2011р. Суворовським районним судом м. Херсона було порушено кримінальну справу відносно [PERSON] за ознаками злочину передбаченого ч.2 ст. 125 КК України. 15.07.2013р. Суворовським районним судом м. Херсона, вищевказану кримінальну справу закрито, у зв'язку із закінченням строків давності. Оскільки закриття кримінальної справи, з вищенаведених підстав, є нереабілітуючою обставиною і не звільняє особу від обов'язку відшкодування шкоди, просить суд, посилаючись на акт амбулаторної судово - психологічної експертизи від 05.06.2013р., стягнути з відповідача заподіяну моральну шкоду, спричинену завданням позивачу легких тілесних ушкоджень, що потягли короткочасний розлад здоров'я, в розмірі 45 880грн. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та додатково просила суд стягнути з відповідача на її користь понесені нею витрати на правову допомогу в розмірі 2000грн. та стягнути з відповідача загальну суму в розмірі 47 880грн . Представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити в їх задоволенні, заперечуючи будь - яке заподіяння потерпілій (позивачеві) тілесних ушкоджень. З матеріалів справи вбачається, що 15.07.2013р. постановою Суворовського районного суду м. Херсона звільнено [PERSON] (відповідача) від кримінальної відповідальності, за обвинуваченням у вчинені злочину передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та закрито провадження по справі у зв'язку із закінченням строків давності, що є нереабілітуючою обставиною та не звільняє його (особу) від відшкодування шкоди завданої злочином. Згідно висновку експерта № 122/211мд від 19.03.2013р. позивачці заподіяно легкі тілесні ушкодження, що потягли короткочасний розлад здоров'я та легкі тілесні ушкодження. Актом амбулаторної судово - психологічної експертизи від 05.06.2013р. встановлено, що сума матеріального еквівалента моральної шкоди, яка завдана позивачеві [PERSON], при навмисних діях відповідача [PERSON], складає 45 880грн. Вислухавши пояснення позивача, свідка [PERSON], дослідивши постанову Суворовського районного суду м. Херсона від 15.07.2013р., висновок акта амбулаторної судово - психологічної експертизи від 05.06.2013р., суд погоджується з тим, що діями відповідача позивачеві заподіяно моральну шкоду, яка підлягає відшкодуванню частково від розміру який визначено актом, а саме в розмірі 16 000грн., що на думку суду є достатньою компенсацією за заподіяну шкоду, а також судові витрати понесені позивачем на правову допомогу у розмірі 2000грн., що підтверджується відповідною квитанцією за № 91 від 15.05.2013р.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-26 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до суду про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою №30 будинку №33 по вулиці Старонікольській (К.Лібкнехта) міста Чугуєва Харківської області. В позовній заяві позивач вказала, що згідно договору найму вона є наймачем квартири [ADDRESS](К.Лібкнехта) міста Чугуєва Харківської області, тобто квартира є комунальною власністю Чугуївської міської ради. В квартирі фактично проживають: вона як наймач, та члени її родини, дочка [PERSON] і онук [PERSON]. Крім них у квартирі зареєстрована у якості мешканця відповідач [PERSON], [INFO]. З вересня 2014 року відповідач, забравши свої речі переїхала на нове місце проживання, де фактично і проживає до теперішнього часу. Просить суд, визнати [PERSON] особою, що втратила право користування житловими приміщеннями вищезазначеної квартири, оскільки оплата комунальних платежів з урахуванням її проживання, ставить позивача та членів її родини у скрутне матеріальне становище. Сторони в судове засідання не зявилися, позивач надала заяву про підтримку позовних вимог в повному обсязі та проханням розглянути справу без її участі; таку заяву надала і [PERSON], як член сімї наймача квартири; відповідач у судове засідання не прибула, про час та дату слухання справи повідомлялася належним чином; тому суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача в заочному порядку, що відповідає правилам ст.224 ЦПК України. Вивчивши докази, дослідивши матеріали справи, суд надходить до наступного. Позивач є наймачем житлової квартири [ADDRESS] (К.Лібкнехта) міста Чугуєва Харківської області, що підтверджується ордером та довідкою Чугуївської міської ради. В вищезазначеній квартирі зареєстрована в якості мешканця онука позивача [PERSON], [INFO]. У вересня 2014 року відповідач переїхала з квартири позивача на іншу адресу, де фактично і проживає до теперішнього часу. Вже більш двох років відповідач не зявляється в помешканні позивача, що підтверджується показаннями свідків членів сімї позивача та довідкою від 30.09.2016 року №622 начальника Чугуївського КЖРЕП. Позивач щомісячно сплачує комунальні платежі із врахуванням проживання усіх осіб, оскільки у вищезазначеній квартирі в якості мешканця зареєстрована відповідач, яка не бажає в добровільному порядку знятися з реєстраційного обліку. Статтею 71 Житлового кодексу України встановлено 6-ти місячний строк збереження житлового приміщення за тимчасово відсутнім наймачем або членом його родини, а також вичерпаний перелік випадків за якими за особою, що тимчасово відсутня, зберігається житлове приміщення понад шести місяців. Згідно до ст.72 ЖК України визнання особи, яка втратила право на користування житловим приміщенням внаслідок відсутності особи більш встановлених строків здійснюється в судовому порядку. За наведеним, будь-яких підстав щодо збереження за відповідачем житлового приміщення немає, вона відсутня у квартирі більш ніж два роки та проживає за іншою адресою, тому позов підлягає задоволенню, як такий, що знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-30 00:00:00

позивач звернулася з позовом до суду про визнання протиправним і скасування наказу директора Львівської середньої спеціалізованої музичної школи-інтернату імені Соломії\~Крушельницької [PERSON] від 18.05.2017 року «Про звільнення [PERSON].», поновлення на посаді викладача скрипки Львівської середньої спеціалізованої музичної школи-інтернату імені Соломії\~Крушельницької, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з дня звільнення. Враховуючи складність справи, суд вважає, що по справі слід проголосити вступну та резолютивну частину рішення, а складання повного рішення відкласти на строк 5 днів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до суду про розірвання шлюбу, в якому вказав, що з 02.09.2006 року вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Сумісне життя з відповідачем припинили. Причиною розлучення стало те, що вони не зійшлися характером. Просить розірвати шлюб. В судове засідання позивач не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Згідно ст. ст. 169, 224 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, за згодою позивача на розгляд справи в порядку заочного провадження. Зібраними по справі доказами судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02.09.2006 року згідно свідоцтва про шлюб, виданого виконкомом Гірницької міської ради м. Селидове Донецької області. Згідно свідоцтв про народження сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні стосунки, не мають наміру поновити сімейні відносини, між ними склалися такі стосунки, при яких подальше спільне життя неможливе. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що причини, які побудили сторони розірвати шлюб, є обґрунтованими, подальше спільне життя і збереження родини стали неможливим, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до суду про розірвання шлюбу в якому вказала, що з 02.04.2014 вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу дітей не мають. Сумісне життя з відповідачем припинили. Причиною розлучення стало те, що вони не зійшлися характером. Просила розірвати шлюб. В судове засідання позивач не з'явилася, надала суду заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. В судове засідання відповідач не з'явився, надав суду заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги визнав та просив їх задовольнити. Зібраними по справі доказами судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02.04.2014 року згідно свідоцтва про шлюб [NUMBER] виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції у місті Донецьку. Судом встановлено, що сторони припинили шлюбні стосунки, не мають наміру поновити сімейні відносини, між ними склалися такі стосунки, при яких подальше спільне життя неможливе. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що причини, які побудили сторони розірвати шлюб, є обґрунтованими, подальше спільне життя і збереження родини стали неможливим, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-14 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до суду про розірвання шлюбу, в якому вказала, що з 02.07.2010 року він з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO]. Сумісне життя з відповідачем припинили. Причиною розлучення стало те, що вони не зійшлися характером. Просила розірвати шлюб. В судове засідання позивач не з'явилася, надала суду заяву про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. В судове засідання відповідач не з'явився, надав суду заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги визнав та просив їх задовольнити. Зібраними по справі доказами судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02.07.2010 року згідно свідоцтва про шлюб [NUMBER], виданого Донецьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області. Згідно свідоцтва про народження сторони мають дитину - [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що сторони припинили шлюбні стосунки, не мають наміру поновити сімейні відносини, між ними склалися такі стосунки, при яких подальше спільне життя неможливе, оскільки ухвалою суду сторонам надавався строк на примирення, але вони не примирилися. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що причини, які побудили сторони розірвати шлюб, є обґрунтованими, подальше спільне життя і збереження родини стали неможливим, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до суду про розірвання шлюбу в якому вказала, що з 02.09.2009 року вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO]. Сумісне життя з відповідачем припинили. Причиною розлучення стало те, що вони не зійшлися характером. Просила розірвати шлюб. В судове засідання позивач не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Згідно ст. ст. 169, 224 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, за згодою позивача на розгляд справи в порядку заочного провадження. Зібраними по справі доказами судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02.09.2009 року згідно свідоцтва про шлюб [NUMBER], виданого Донецьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Донецької області. Згідно свідоцтва про народження сторони мають дитину - [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні стосунки, не мають наміру поновити сімейні відносини, між ними склалися такі стосунки, при яких подальше спільне життя неможливе. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що причини, які побудили сторони розірвати шлюб, є обґрунтованими, подальше спільне життя і збереження родини стали неможливим, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до суду про розірвання шлюбу в якому вказала, що з 02 червня 2007 року вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], 2011 року народження. Сумісне життя з відповідачем припинили. Причиною розлучення стало те, що вони не зійшлися характером. Просила розірвати шлюб. В судове засідання позивач не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Згідно ст. ст. 169, 224 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, за згодою позивача на розгляд справи в порядку заочного провадження. Зібраними по справі доказами судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02 червня 2007 року, згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 02.06.2007 року Донецьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області. Згідно свідоцтва про народження сторони мають дитину - [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні стосунки, не мають наміру поновити сімейні відносини, між ними склалися такі стосунки, при яких подальше спільне життя неможливе. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що причини, які побудили сторони розірвати шлюб, є обґрунтованими, подальше спільне життя і збереження родини стали неможливим, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-25 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до суду про розірвання шлюбу, в якому вказала, що з 03.08.2013 року вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей не мають. Сумісне життя з відповідачем припинили. Причиною розлучення стало те, що вони не зійшлися характером. Просила розірвати шлюб. В судове засідання позивач не зявилася, надала суду заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. В судове засідання відповідач не зявився, надав суду заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги визнав та просив їх задовольнити. Зібраними по справі доказами судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03.08.2013 року згідно свідоцтва про укладення шлюбу І-НО № 329525, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Селидівського міського управління юстиції у Донецькій області. Судом встановлено, що сторони припинили шлюбні стосунки, не мають наміру поновити сімейні відносини, між ними склалися такі стосунки, при яких подальше спільне життя неможливе, оскільки ухвалою суду сторонам надавався строк на примирення, але вони не примирилися. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що причини, які побудили сторони розірвати шлюб, є обґрунтованими, подальше спільне життя і збереження родини стали неможливим, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до суду про розірвання шлюбу в якому вказала, що з 03.10.1999 року вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу дітей не мають. Сумісне життя з відповідачем припинили. Причиною розлучення стало те, що вони не зійшлися характером. Просила розірвати шлюб. В судове засідання позивач не зявилася, надала суду заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. В судове засідання відповідач не зявився, надав суду заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги визнав та просив їх задовольнити. Зібраними по справі доказами судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03.10.1999 року згідно свідоцтва про одруження І-НО № 066360, міським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Донецька. Судом встановлено, що сторони припинили шлюбні стосунки, не мають наміру поновити сімейні відносини, між ними склалися такі стосунки, при яких подальше спільне життя неможливе. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що причини, які побудили сторони розірвати шлюб, є обґрунтованими, подальше спільне життя і збереження родини стали неможливим, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до суду про розірвання шлюбу в якому вказала, що з 04.08.2007 року вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO]. Сумісне життя з відповідачем припинили. Причиною розлучення стало те, що вони не зійшлися характером. Просила розірвати шлюб. В судове засідання позивач не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Згідно ст. ст. 169, 224 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, за згодою позивача на розгляд справи в порядку заочного провадження. Зібраними по справі доказами судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04.08.2007 року згідно свідоцтва про шлюб [NUMBER], виданого Донецьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області. Згідно свідоцтва про народження сторони мають дитину - [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні стосунки, не мають наміру поновити сімейні відносини, між ними склалися такі стосунки, при яких подальше спільне життя неможливе. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що причини, які побудили сторони розірвати шлюб, є обґрунтованими, подальше спільне життя і збереження родини стали неможливим, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved