Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів, в якому, з урахуванням збільшених позовних вимог, остаточно просила припинити договір застави транспортного засобу №64/07/1/09 від 19 липня 2007 року, укладений між позивачем та Відкритим акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит», про заставу автомобіля Hyundai Tucson, 2007 року випуску, колір сріблястий, шасі №VIN- [NUMBER] , кузов № [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] ; припинити дію заборони на рухоме майно, зареєстрованої 24 липня 2017 року за №16392620 філією м. Києва та Київської області державного підприємства «Національні інформаційні системи» у зв`язку із укладанням договору застави №64/07/1/09 від 19 липня 2007 року вказаного транспортного засобу шляхом вилучення вказаного запису з Державного реєстру обтяжень рухомого майна; відновити право позивача на вільне розпорядження автомобілем та визнати протиправним нарахування штрафних санкцій та процентів з 18 березня 2008 року за кредитним договором №064/07-ФЛ/09 від 19 липня 2007 року. В обґрунтування позову зазначила, що 19 липня 2007 року між позивачем та Відкритим акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» був укладений кредитний договір №064/07-ФЛ/09, на підставі якого позивачу надано кредит у розмірі 25413 доларів США зі сплатою по процентній ставці 13% річних для придбання зазначеного вище автомобіля. У забезпечення кредитного договору був укладений договір застави, а також договір поруки, за яким разом із позивачем як позичальником за кредитним договором зобов`язався солідарно відповідати [PERSON]. Через несвоєчасне виконання позивачем умов кредитного договору банк звернувся до суду з позовом про стягнення солідарно з боржників заборгованості та рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 грудня 2008 року стягнуто з позивача та [PERSON] в солідарному порядку заборгованість за тілом кредиту, відсотків та пені. 30 вересня 2008 року, тобто до ухвалення вказаного рішення, банк також отримав виконавчий напис нотаріуса про задоволення вимог за заборгованістю та про звернення стягнення за тим самим кредитним договором на належний позивачу автомобіль, як предмет застави. Таким чином, банк отримав два виконавчі документи на виконання одних і тих самих зобов`язань. Позивач виконав свої зобов`язання в рамках виконавчого напису нотаріуса. Борг сплачений, виконавче провадження закінчено, однак відповідач 20 жовтня 2014 року звернувся до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області про стягнення з позивача заборгованості за цим самим кредитним договором. Однак рішенням суду від 07 липня 2017 року, яке постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 січня 2018 року, залишено без змін, банку відмовлено у задоволенні позову. Однак на адресу [PERSON] надійшов лист від відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДНІПРОФІНАНСГРУП» (далі - ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДНІПРОФІНАНСГРУП»), в якому зазначено, що банком відступлені права вимоги за кредитним договором №064/07-ФЛ/09 від 19 липня 2007 року, а пізніше надійшов ще один лист із вимогою про дострокове погашення заборгованості за вказаним кредитним договором у сумі 8854358,48 грн. Позивач зверталася до відповідачів із листами про звільнення належного їй автомобіля від будь-яких заборон, пов`язаних із його заставою, втім, їх дія наразі продовжується. Враховуючи, що позивач погасила суми заборгованості за кредитним договором, вважає зобов`язання за кредитним договором виконаними та заставу припиненою. Ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 30 листопада 2018 року відкрито провадження у даній цивільній справі та призначено судове засідання. Ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 03 січня 2019 року до участі у розгляді цивільної справи у якості третьої особи залучено [PERSON] . 03 січня 2019 року до суду надійшов відзив на позовну заяву від представника відповідача ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДНІПРОФІНАНСГРУП» Скребець О.С., в якому зазначив, що вважає позовну заяву необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню. Зазначає, що на момент відступлення права вимоги, а саме на 11 жовтня 2018 року, за кредитним договором №064/07-ФЛ/09 від 19 липня 2007 року заборгованість за ним складала 8854358,48 грн. Однак позивач, на його думку, свої зобов`язання не виконує та вважає його виконаним. Оскільки позивач свої зобов`язання за кредитним договором не виконала в повному обсязі, то й підстав для припинення застави немає, тому просить відмовити у задоволенні позову. 07 травня 2019 року надійшла відповідь на відзив, в якій позивач зазначила, що ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 липня 2014 року було встановлено, що зобов`язання позивача перед кредитором були повністю виконані через повне виконання нею виконавчого напису нотаріуса. Не дивлячись на це, банк звернувся до суду із позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором, однак рішенням суду було відмовлено у задоволенні позовних вимог, а також встановлено факт виконання позивачем зобов`язань за кредитним договором №064/07-ФЛ/09 від 19 липня 2007 року та припинення поруки за вказаним договором. Позивач, належним чином та завчасно сповіщена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася. До початку судового засідання представник позивача [PERSON] надав суду письмову заяву про підтримання позовних вимог та слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Представники відповідачів, належним чином та завчасно сповіщені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися. Третя особа [PERSON] , належним чином та завчасно сповіщений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. До початку судового засідання надав заяву, у якій просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги вважає обґрунтованими та не заперечує проти їх задоволення. Суд, дослідивши письмові докази, встановив наступні фактичні обставини. 19 липня 2007 року між позивачем та ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит» укладено кредитний договір №064/07-ФЛ/09, відповідно умов якого позивач отримала від відповідача ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого є ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», кредитні кошти у розмірі 25413 доларів США, на придбання автомобіля Hyundai Tucson, з процентною ставкою у розмірі 13 % річних 31 строком повернення до 10 липня 2014 року. Відповідно до п. 5.1 вказаного договору забезпеченням зобов`язань за цим договором є застава автомобіля Hyundai Tucson, 2007 року випуску, колір сріблястий, шасі №VIN- [NUMBER] , кузов № [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , зареєстрований РЕВ 7-го МВ ДАІ УМВС України в Дніпропетровській області 19 липня 2007 року та порука третьої особи [PERSON] , оформлена договором поруки №064/07/02/09 від 19 липня 2007 року (а.с.8-13). 19 липня 2007 року між ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит», позивачем та третьою особою [PERSON] було укладено договір поруки №064/07/02/09, відповідно до умов якого [PERSON] зобов`язується перед кредитором відповідати у повному обсязі за своєчасне та повне виконання позивачем зобов`язань за кредитним договором №064/07-ФЛ/09 від 19 липня 2007 року (а.с.137-139). Договором застави автомобіля №064/07/01/09 від 19 липня 2007 року позивач передала в заставу автомобіль марки Hyundai Tucson, 2007 року випуску, колір сріблястий, шасі №VIN- [NUMBER] , кузов № [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] зареєстрований РЕВ 7-го МВ ДАІ УМВС України в Дніпропетровській області 19 липня 2007 року ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит» як забезпечення повернення кредитних ресурсів, виданих кредитним договором №064/07-ФЛ/09 від 19 липня 2007 року. Пунктом 9 даного договору зазначено, що звернення стягнення на заставлене майно здійснюється на розсуд заставодержателя або за рішенням суду, або за виконавчим написом нотаріуса, або заставодержателем самостійно позасудовим способом відповідно до чинного законодавства України та цього договору (а.с.136). Виконавчим написом приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Ярмолюк М.М. №5584 від 30 вересня 2008 року запропоновано звернути стягнення на автомобіль марки Hyundai Tucson, 2007 року випуску, колір сріблястий, шасі №VIN- [NUMBER] , кузов № [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , що належить на праві власності позивачу та за рахунок коштів від реалізації вказаного майна задовольнити вимоги Відкритого акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» у розмірі 142782,08 грн, в тому числі заборгованість за кредитом згідно кредитного договору №064/07-ФЛ/09 від 19 липня 2007 року становить 24366 доларів США 82 цента, заборгованість по сплаті нарахованих відсотків за користування кредитом становить 537 доларів США 18 центів, пеня за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків складає 21708,30 грн, що становить загальну суму 142784,08 грн (а.с.22). Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 липня 2014 року виконавчий лист, виданий Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області 14 грудня 2008 року на виконання рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 грудня 2008 року по цивільній справі за позовом ВАТ Банк «Фінанси та Кредит» до позивача, третьої особи [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 139785,09 грн визнано таким, що не підлягає виконанню в частині виконання рішення суду позивачем. Зазначеною ухвалою встановлено, що зобов`язання заявника [PERSON] перед кредитором щодо погашення суми заборгованості, яка утворилась в зв`язку з порушенням умов кредитного договору № 064/07-ФЛ-09 станом на 29 липня 2008 року № 064/07-ФЛ-09 виконано, що є підставою для задоволення заявлених вимог в частині визнання виконавчого листа № 2-5298-2008 р. таким, що не підлягає виконанню стосовно [PERSON] (а.с.24-28,85). Частиною 4 ст. 82 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Крім того, рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 липня 2017 року, яке постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 січня 2018 року та постановою Верховного Суду від 31 січня 2019 залишено без змін, у задоволенні позовних вимог відповідача до позивача та третьої особи [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №064/07-ФЛ/09 від 19 липня 2007 року було відмовлено (а.с.29-39, 158-161). Вказаним рішенням суду було встановлено, що позивач виконала зобов`язання за кредитним договором №064/07-ФЛ/09 від 19 липня 2007 року станом на 13 грудня 2013 року, тому вони є припиненими внаслідок їх виконання. Відповідно до Витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, станом на 13 листопада 2018 року, на легковий автомобіль моделі Hyundai Tucson, 2007 року випуску, колір сріблястий, номер об`єкта [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] , що належить боржнику [PERSON] . 24 липня 2017 року накладено приватне обтяження із забороною на відчуження на підставі договору застави рухомого майна №064/07/01/09 від 19 липня 2007 року (а.с.40-41). Згідно договору про відступлення права вимоги від 11 жовтня 2018 року ПАТ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» відступив новому кредитору ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДНІПРОФІНАНСГРУП» права вимоги до позичальників та поручителів, у тому числі право вимоги до [PERSON] та поручителя [PERSON] за кредитним договором №064/07-ФЛ/09 від 19 липня 2007 року (а.с.97-104). Договором відступлення прав вимоги за договорами застави від 11 жовтня 2018 року ПАТ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» передав шляхом продажу ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДНІПРОФІНАНСГРУП» права вимоги за договорами застави, зокрема право вимоги до [PERSON] за договором №064/07/01/09 (а.с.105-109). Вирішуючи позовні вимоги судом враховується наступне. Згідно із ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 546 ЦК України визначено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, заставою. Відповідно до ч. 3 ст.1, ч.ч.1, 3 ст.3 Закону України «Про заставу» застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Заставою може бути забезпечена будь-яка дійсна існуюча або майбутня вимога, що не суперечить законодавству України, зокрема така, що випливає з договору позики, кредиту, купівлі-продажу, оренди, перевезення вантажу тощо. Застава має похідний характер від забезпеченого зобов`язання. Згідно зі ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодавець) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Отже, застава, як правовий інститут цивільного законодавства виконує забезпечувальну функцію, тобто спрямована на те, щоб гарантувати кредитору - заставодержателю задоволення його вимог за рахунок певного, заздалегідь визначеного сторонами майна, вона встановлюється для гарантування майнових інтересів кредитора-заставодержателя і сама по собі є не зобов`язанням, а способом забезпечення вже існуючого зобов`язання. Статтею 593 ЦК України встановлено, що право застави припиняється у разі: припинення зобов`язання, забезпеченого заставою; втрати предмета застави, якщо заставодавець не замінив предмет застави; реалізації предмета застави; набуття заставодержателем права власності на предмет застави. Право застави припиняється також в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняються частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Згідно зі ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За приписами ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця (ч. 3 ст.1049 Цивільного кодексу України). Постановою заступника начальника відділу державної виконавчої служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції від 13 грудня 2013 року закінчено виконавче провадження №39052846 з виконання виконавчого напису №5584, виданого 30 вересня 2008 року на підставі п.8 ч.1 ст. 49, ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній станом на день винесення постанови) (а.с.23). Обставина відсутності заборгованості позивача та третьої особи за кредитним договором також встановлена рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 липня 2017 року, яке постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 січня 2018 року залишено без змін. Оскільки позивач належним чином та у повному обсязі виконала зобов`язання за кредитним договором №064/07-ФЛ/09 від 19 липня 2007 року, суд вважає, що позовні вимоги в частині припинення договору застави транспортного засобу №64/07/1/09 від 19 липня 2007 року, укладеного між позивачем та Відкритим акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит», про заставу автомобіля Hyundai Tucson, 2007 року випуску, колір сріблястий, шасі №VIN- [NUMBER] , кузов № [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , та припинення дії заборони на рухоме майно, зареєстрованої 24 липня 2017 року за №16392620 філією м. Києва та Київської області державного підприємства «Національні інформаційні системи» у зв`язку із укладанням договору застави №64/07/1/09 від 19 липня 2007 року вказаного транспортного засобу шляхом вилучення вказаного запису з Державного реєстру обтяжень рухомого майна підлягають задоволенню. Доводи представника відповідача ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДНІПРОФІНАНСГРУП» щодо наявності непогашеної позивачем заборгованості за кредитним договором судом до уваги не приймаються, оскільки такі доводи спростовуються дослідженими матеріалами справи. Наданий ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДНІПРОФІНАНСГРУП» розрахунок заборгованості позивача за спірним кредитним договором в частині нарахованого індексу інфляції та 3% річних за період з 30 вересня 2008 року по 13 грудня 2013 року не є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог про припинення договору застави транспортного засобу і припинення дії заборони на рухоме майно та може бути предметом розгляду при вирішенні іншого спору. Позовні вимоги в частині відновлення права позивача на вільне розпорядження спірним автомобілем задоволенню не підлягають, оскільки право позивача на вільне розпорядження автомобілем вже є поновленим шляхом задоволення позовних вимог про визнання спірного договору застави автомобіля припиненим та припинення дії заборони на рухоме майно. Вирішуючи позовні вимоги про визнання протиправним нарахування штрафних санкцій та процентів з 18 березня 2008 року за кредитним договором №064/07-ФЛ/09 від 19 липня 2007 року судом враховується, що кредитор наділений таким правом, однак з матеріалів справи вбачається, що штрафні санкції та проценти лише нараховані, а тому суд не має можливості в межах пред`явлених позовних вимог вирішувати питання щодо протиправності таких нарахувань. Доводи щодо протиправності чи правомірності таких нарахувань мають розглядатися при вирішенні іншого спору, що може виникнути у правовідносинах між його учасниками, під час розгляду якого суд зобов`язаний буде дати їм оцінку. Зустрічного позову про стягнення з позивача на користь відповідачів (чи будь-кого з відповідачів) до суду не було подано, а тому позовні вимоги в даній частині задоволенню не підлягають. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з кожного з відповідачів на користь держави підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору у розмірі по 704,80 грн з кожного та з позивача на користь держави.

Outcome: partial