Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просить суд припинити право на користування квартирою [ADDRESS] відповідачам [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та малолітньому [PERSON], [INFO], та виселити вказаних відповідачів з квартири [ADDRESS] без надання їм іншого жилого приміщення. Зобов'язати відповідачів [PERSON] та [PERSON] надати їй, [PERSON] ключі від замків вхідних дверей до квартири 154 та приміщення перегородки між квартирами 154 та 155 будинку [ADDRESS]. В обґрунтування своїх вимог позивач вказала, що у 1980 році її мати [PERSON] отримала трьохкімнатну квартиру [ADDRESS], на сім'ю у складі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які на той час проживали однією сім'єю з [PERSON] [INFO], від спільного проживання [PERSON] з [PERSON], народився [PERSON], який був також зареєстрований в вказаній квартирі. В 1993 році [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, після якого [PERSON] змінила прізвище на [PERSON], а [INFO] від шлюбу народився [PERSON] В листопаді 1998 року вона, [PERSON], разом з своїм чоловіком [PERSON], матір'ю [PERSON], синами [PERSON] та [PERSON] переїхали проживати в будинок в с. Дудкін Гай, Новосанжарського району, Полтавської області, який достався в спадок [PERSON] В квартирі [ADDRESS], залишились проживати [PERSON], [PERSON] Вона постійно приїжджала в квартиру та проживала в ній деякий час. [INFO] помер [PERSON], а [PERSON], сильно хворіла та потребувала догляду. Вона продовжувала доглядати за своєю матір'ю [PERSON] та періодично навіщувала своїх дітей у вказаній квартирі. В 2001 році в селище переїхав [PERSON], в квартирі залишився проживати [PERSON] В літку 2006 року [PERSON], згідно усної домовленості з [PERSON] та її фактичним чоловіком [PERSON], без її дозволу та інших членів сім'ї, зареєстрованих за адресою: [ADDRESS], дозволив квартирантам проживати в квартирі за вказаною адресою. [INFO] померла [PERSON] і вона з своїми дітьми планувала переїхати на постійне місце проживання до квартири за адресою: [ADDRESS]. Однак в листопаді 2010 року від [PERSON], який приїхав до родини в с. Дудкін Гай, їй стало відомо, що двері в квартиру ніхто не відчиняє, а квартиранти [PERSON] та [PERSON] уникають зустрічі з останнім, які і в подальшому уникали зустрічі і з нею, коли вона намагалась їх виселити. Згідно рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 10 грудня 2010 року [PERSON] була визнана членом сім'ї [PERSON] та її зареєстровано за адресою: [ADDRESS], а заочним рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 21 січні 2011 року [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] визнано такими, що втратили право на користування вказаною квартирою. [INFO] помер [PERSON] Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу суду від 17 листопада 2011 року скасовано заочне рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 21 січні 2011 року по справі за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право на користування жилим приміщенням, яким останні визнанні такими, що втратили право користування жилим приміщенням, а 07 листопада 2013 року позовну заяву [PERSON] по зазначеній справі залишено без розгляду у зв'язку з заявою представника позивача. Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 червня 2012 року скасовано рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 10 грудні 2010 року, яким [PERSON] була визнана членом сім'ї [PERSON], та ухвалено нове рішення яким у задоволенні позову [PERSON] до виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради м. Кривого Рогу, КП ЖЕО №35 про визнання членом сім'ї наймача відмовлено. Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу суду від 30 листопада 2011 року, яке ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 грудня 2014 року залишено без змін, визнано свідоцтво про право власності на житло на ім'я [PERSON] № С-34 від 28.02.2011 року, виданого згідно з розпорядженням Управління благоустрою та житлової політики виконкому Криворізької місткої ради «С-33 від 23 лютого 2011 року, на квартиру [ADDRESS] недійсним. Визнано договір купівлі-продажу квартири ВРІ № 2727715 від 11.03.2011 року, зареєстрований державним нотаріусом другої Криворізької нотаріальної контори Криворізького міського нотаріального округу Тімошиню О.В. (реєстраційний номер 2-887), згідно якого [PERSON] продала [PERSON] квартиру [ADDRESS] недійсним. На час розгляду справи рішенням суду від 30 листопада 2011 року виконано, вказана квартира повернута у комунальну власність. 22 грудня 2014 року вона, [PERSON], зареєструвалась за адресою: [ADDRESS] та має намір проживати в вказаній квартирі. Але рідні [PERSON] збудували між квартирами 153 та 154 цегляну перегородку з металевими дверима. Біля дверей перегородки знаходиться один дзвінок, на дзвінки у двері ніхто не відповідає, двері перегородки ніхто не відчиняє, чим чинять їй перешкоди у користуванні вказаною квартирою і звільнити квартиру не бажають. Згідно даних КП ЖЕО№35 за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [INFO], з 22.12.2014 року по теперішній час; [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та малолітній [PERSON], [INFO], з 08.05.2014 року по теперішній час. Під час перебування у власності [PERSON] квартири [ADDRESS], остання надала дозвіл [PERSON], [PERSON] та їх малолітньому сину [PERSON], [INFO], зареєструватись та проживати у спірній квартирі, а тому вона вважає, що відповідачі можуть звільнити квартиру [ADDRESS] і з дозволу [PERSON] проживати в квартирі [ADDRESS]. 24 вересня 2015 року вона знову приїздила до м. Кривого Рогу з метою зустрітися з відповідачами, однак вказані вище двері перегородки між квартирами так ніхто і не відкрив. Крім того 24 вересня 2015 року вона уклала договір з ТОВ «Житлосервіс КР» про надання послуг з утримання будинків ї споруд та прибудинкових територій. Вважає, що відповідачі набули право користування вказаною спірною квартирою на підставі сервітуту, наданого їм як членам сім'ї [PERSON], а оскільки обставини, що були підставою встановлення цього сервітуту припинилися, у зв'язку з втратою останньою права власності на спірну квартиру шляхом визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири ВРІ № 2727715 від 11.03.2011 року, отже і відповідачі, як особи відносно яких був встановлений цей сервітут, також втратили право користування спірною квартирою. Так як, відповідачі добровільно виселитися та знятися з реєстрації із спірної квартири не бажають, вона вимушена звернутися до суду з зазначеними вище позовними вимогами. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовільнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Крім того, представник позивача пояснив, що відповідачі чинять перешкоди у користуванні квартирою, яка є комунальною власністю, його довірителю, яка не має у власності свого житла. [PERSON] набула право власності незаконно, а отже із втратою [PERSON] права власності на спірну квартиру, відповідачі втратили і право користування цією квартирою. Відповідачі [PERSON] та [PERSON], кожен окремо, заперечували проти позову та просили суд відмовити в задоволенні позовних вимог, при цьому [PERSON] пояснила, що вони намагалися врегулювати спір в досудовому порядку, оскільки вони понесли значні витрати при купівлі зазначеної квартири, зробили в ній ремонт, сплатили борги за комунальні послуги, [PERSON] є її матір'ю, після того, як вона дізналась, що квартиру їй продано шахрайським шляхом у неї стався інсульт. ЇЇ мати дуже хвора і вона з дитиною не може проживати з нею в одній квартирі. Вони не чинять перешкод позивачу в користуванні спірною квартирою, вона постійно знаходиться вдома, квартира розташована на першому поверсі, позивач жодного разу не приходила та не дзвонила у двері, крім того на першому поверсі в їхньому домі знаходиться відділ міліції. [PERSON] також пояснив, що він намагався врегулювати спір в досудовому порядку, виплативши позивачу 120 000 грн., за ці кошти можна придбати будинок в с. Дудкін Гай, однак представника позивача такі умови не влаштовують. Суд дослідив матеріали справи: - свідоцтво про народження [PERSON], серії [NUMBER] виданого 12 вересня 1956 року, відповідно до змісту якого її матір'ю записана [PERSON] (а.с. 4); - свідоцтво про одруження, відповідно до якого 24.07.1971 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON], актовий запис №304, від 24 липня 1971 року, дружина після одруження змінила прізвище на [PERSON] (а.с.5); - свідоцтво про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON], актовий запис №529, від 13 жовтня 1977 року (а.с.6); - договір найму житлового приміщення від 29.02.1990 року, укладений між житлово-комунальним відділом в особі начальника ЖЕК№20 [PERSON] та [PERSON], щодо оренди квартири [ADDRESS] (а.с.7-8 зі звороту); - свідоцтво про укладення шлюбу, відповідно до якого 06 березня 1981 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON], актовий запис №183 від 06 березня 1981 року (а.с.9); - свідоцтво про укладення шлюбу, відповідно до якого 12.08.1983 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON], актовий запис №718 (а.с.10); - свідоцтво про смерть [PERSON], померлого[INFO], актовий запис №21 (а.с.11); - свідоцтво про смерть [PERSON], померлої [INFO], актовий запис №22 (а.с.13); - довідка про причину смерті [PERSON] від 09 серпня 2010 року (а.с.13); - довідка №461 від 23 жовтня 2014 року, згідно змісту якої [PERSON], [INFO] проживає без реєстрації на території сільської ради в с. Новосанжарського району Полтавської області в житловому будинку, який належав [PERSON] (а.с. 14); - судовий наказ від 03 грудня 2088 року (а.с. 16); - відомості про відрахування [PERSON]. (а.с. 17); - рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 10 грудня 2010 року по справі №2-455/10 р., відповідно до змісту якого визнано [PERSON] членом сім'ї наймача квартири [ADDRESS] в Саксаганському районі м. Кривого Рогу та зобов'язано КП ЖЕО №35 м. Кривого Рогу укласти договір найму житлового приміщення з [PERSON] та зареєструвати її у квартирі [ADDRESS] (а.с.18 зі зворотом); - заочне рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 21 січня 2010 року по справі №2-209/11 р., відповідно до якого [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] визнано такими, що втратили право на користування житловим приміщенням у квартирі, яка розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с.19, зі зворотом); - свідоцтво про смерть [PERSON], померлого[INFO], актовий запис №27 (а.с.20); - ухвала Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 17.11.2011 року, відповідно до якої заяву [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про перегляд заочного рішення задоволено. Заочне рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 21.01.2011 року скасовано та призначено справу до розгляду (а.с.21); - рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 червня 2012 року, відповідно до якого рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 14.12.2010 року скасовано та ухвалено нове. У задоволенні позову [PERSON] до виконкому Саксаганської районної у місті ради м. Кривого Рогу, Комунального підприємства «Житлового-експлуатаційна організація №35» про визнання членом сім'ї наймача - відмовлено (а.с.22-24); - ухвала Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 07.11.2013 року про залишення без розгляду позовної заяви [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням. Ухвала набрала законної сили 13.11.2013 року (а.с.25); - рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 31 липня 2014 року, відповідно до якого визнано свідоцтво про право власності на житло на ім'я [PERSON] № С-34 від 28.02.2011 року, виданого згідно з розпорядженням Управління благоустрою та житлової політики виконкому Криворізької місткої ради «С-33 від 23 лютого 2011 року, на квартиру [ADDRESS] недійсним. Визнано договір купівлі-продажу квартири ВРІ № 2727715 від 11.03.2011 року, зареєстрований державним нотаріусом другої Криворізької нотаріальної контори Криворізького міського нотаріального округу Тімошиню О.В. (реєстраційний номер 2-887), згідно якого [PERSON] продала [PERSON] квартиру [ADDRESS] недійсним (а.с. 26-28); - ухвала Апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 грудня 2014 року, відповідно до якого рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 31 липня 2014 року залишено без змін (а.с. 31); - довідка за адресою: [ADDRESS] станом на 19.01.2015 року зареєстровані: [PERSON], [INFO], з 22.12.2014 року по теперішній час; [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та малолітній [PERSON], [INFO], з 08.05.2014 року по теперішній час (а.с. 31); - інформаційна довідка з Реєстру прав власності на нерухоме майно №17648375 від 11.02.2014 року, відповідно до якої квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] (а.с.32); - витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власноті №34214215 від 26.02.2015 року, згідно змісту якого право власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] припинено на підставі рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 31 липня 2014 року (а.с. 33); - інформація з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстру права власності на нерухоме майно [NUMBER] від 06.07.2015 року, згідно якого квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] (а.с. 34); - копія ідентифікаційного номеру [PERSON] (а.с. 35); - копія паспорту [PERSON] (а.с. 36); - договір №20/2033 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 24.09.2015 року укладений між ТОВ «Житлосервіс-КР» та [PERSON] (а.с. ); Дослідивши матеріали справ, суд вважає їх належними та приймає їх. Суд, розглянувши в судовому засіданні цивільну справу, повно і всебічно з'ясувавши обставини цієї справи, вислухавши пояснення сторін, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, мотивуючи своє рішення наступним чином. Згідно змісту ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно ч.3, 4 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Судом встановлено, що заочним рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 21 січня 2010 року, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] визнано такими, що втратили право на користування житловим приміщенням у квартирі, яка розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 19). В свою чергу, ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 17.11.2011 року, заяву [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про перегляд заочного рішення задоволено. Заочне рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 21.01.2011 року скасовано та призначено справу до розгляду, під час якого ухвалою суду від 07.11.2013 року позовної заяву [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням залишено без розгляду (а.с 21, 25). Також встановлено, що рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 31 липня 2014 року, визнано недійсним свідоцтво про право власності на житло на ім'я [PERSON] № С-34 від 28.02.2011 року, виданого згідно з розпорядженням Управління благоустрою та житлової політики виконкому Криворізької місткої ради «С-33 від 23 лютого 2011 року, на квартиру [ADDRESS], та визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири ВРІ № 2727715 від 11.03.2011 року, зареєстрований державним нотаріусом другої Криворізької нотаріальної контори Криворізького міського нотаріального округу Тімошиню О.В. (реєстраційний номер 2-887), згідно якого [PERSON] продала [PERSON] квартиру [ADDRESS] (а.с. 26-28). Відповідно до змісту витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №34214215 від 26.02.2015 року, право власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] припинено на підставі рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 31 липня 2014 року (а.с. 33). Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. За таких обставин, суд приходить до висновку, що на час розгляду справи квартира [ADDRESS] перебуває у комунальній власності, що в судовому засіданні визнано позивачем та відповідачами, а також підтверджується змістом договору найму житлового приміщення від 29.02.1990 року, укладений між житлово-комунальним відділом в особі начальника ЖЕК№20 [PERSON] та [PERSON], щодо оренди квартири [ADDRESS] (а.с 4-5). В свою чергу в судовому засіданні встановлено, що [PERSON], після купівлі квартири [ADDRESS], право власності на яку вона в подальшому втратила, дала згоду та зареєструвала за вказаною адресою свою дочку [PERSON], [INFO], чоловіка дочки [PERSON], [INFO], та малолітнього [PERSON], [INFO], які проживають за даною адресою, що в судовому засіданні визнано сторонами. Відповідно до змісту довідки №373 від 19.01.2015 року в квартирі за адресою: [ADDRESS], станом на 19.01.2015 року зареєстровані: [PERSON], [INFO], з 22.12.2014 року по теперішній час; [PERSON], [INFO], з 08.05.2014 року по теперішній час; [PERSON], [INFO], з 08.05.2014 року по теперішній час; та малолітній [PERSON], [INFO], з 08.05.2014 року по теперішній час (а.с. 31). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно вимог п. 4 ч. 1 ст. ст. 406 ЦК України, сервітут припиняється у разі припинення обставини, яка була підставою для встановлення сервітуту, а відповідно до ч. 2 цієї статті, сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. Згідно роз'яснень, що містяться в п. 4 Постанові №2 Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» від 12 квітня 1985 року, із змінами і доповненнями, згідно зі ст. 61 Житлового кодексу України житлово-експлуатаційна організація, а при її відсутності - підприємство, установа, організація як наймодавець можуть бути стороною в спорах, що виникають з договорів найму жилого приміщення. Вони вправі, зокрема, пред'являти позови про визнання наймача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, розірвання договору найму жилого приміщення і виселення в зв'язку з систематичним порушенням правил співжиття, псуванням і руйнуванням жилих приміщень. Однак у справах із питань, віднесених до компетенції органів місцевого самоврядування чи місцевої державної адміністрації, або з питань управління житловим фондом, віднесених його власником або уповноваженим ним органом до свого відання згідно зі ст. 18 ЖК (наприклад, про визнання ордера недійсним, надання, бронювання або обмін жилого приміщення, визнання права на жиле приміщення крім випадків, коли в ньому проживають інші члени сім'ї наймача), належною стороною повинен бути відповідний орган чи власник житлового фонду. Враховуючи, зазначені норми Закону та встановлені обставини, суд вважає, що оскільки відповідачі [PERSON] та [PERSON], яка також діє в інтересах малолітнього [PERSON], [INFO], не є власниками спірної квартири [ADDRESS], за обставинами на які посилається позивач про втрату права користування відповідачами спірною квартирою у зв'язку з припиненням сервітуту, який також не є власником спірної квартири, а отже це свідчить про обрання позивачем неналежного відповідача по справі в частині вимог про втрату відповідачами права користвання спірною квартирою у зв'язку з втратою права власноті особою, членами сім'ї якої вони є. За таких обставин, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову у в частині припинити право на користування відповідачами спірною квартирою та їх виселення без надання іншого жилого приміщення, оскільки даний позов пред'явлений до неналежного відповідача, так як належним співвідповідачем у справі має бути орган місцевого самоврядування, який є наймодавцем, власником житлового фонду, до якого входить спірна квартира [ADDRESS], і якому належить право вимоги про припинення сервітіту. Разом з тим, що стосується позовних вимог про зобов'язання відповідачів надати позивачу ключі від замків вхідних дверей до квартири 154 та приміщення перегородки між квартирами 154 та 155 будинку [ADDRESS], суд також вважає, що данні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки такий спосіб захисту майнового права не визначений законом або договором, що не суперечить вимогам ст. 16 ЦК України. Приймаючи зазначене рішення, суд також враховує, що позивачем не доведено порушення його права на користування квартирою 154 в буд. №12 по вул. Корнійчука в м. Кривому Розі, шляхом створення відповідачами перешкод в реалізації цього права позивачем. Враховуючи вище викладене, суд зазначає, що позивач не позбавлений права повторно звернутися до суду з позовними вимогами до належного відповідача, враховуючи зазначені вище обставини. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed