Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, в якому вказує, що 19.12.2015 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають двох дітей: доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки вони втратили почуття любові та взаємоповаги, у них зовсім різні погляди на життя. Відносини, що притаманні подружжю не підтримують. Подальше спільне життя і збереження сімї стали неможливими, тому позивач прохає розірвати шлюб. У судове засідання позивач не зявилася, надала суду письмову заяву, в якій прохає справу розглядати за її відсутності, на позовних вимогах наполягає, просить шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить розписка ( а.с. 34), що знаходяться в матеріалах справи. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 19.12.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Гуляйпільського районного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 112, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії I-ЖС № 168787 від 19.12.2015 року (а.с.9). Від даного шлюбу двох дітей: доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого 07.06.2016 року Гуляйпільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 70 ( а.с.10); та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого 07.06.2016 року Гуляйпільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 71 ( а.с.12) Згідно ч. 2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що на теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, проживають вони окремо, спільного господарства не ведуть. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу. Судом сторонам надавався строк для примирення, однак це позитивних результатів не дало. Фактичні обставини справи, свідчать про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, сім'я розпалась остаточно, збереження шлюбу суперечить інтересам одного з подружжя - позивача, а вживання заходів для примирення суперечить моральним засадам суспільства, тобто шлюб існує формально. Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки збереження шлюбу можливе тільки на паритетних засадах, на почуттях взаємної поваги та любові. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки, відповідачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право після розірвання шлюбу залишити його. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved