overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. На підтвердження позовних вимог в заяві вказала, що зареєструвала шлюб з відповідачем 09.02.2013 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між ними припинені в січня 2017. Причиною розірвання шлюбу стало те, що вони виявились різними людьми, втратили почуття любові та взаємоповаги один до одного. Спільне господарство не ведеться. За таких обставин позивач вважає подальше збереження шлюбних відносин та сім`ї неможливим. На підставі викладеного просить суд винести рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач в судове засідання не з'явилася, надавши заяву про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач до суду не з'явився, про розгляд справи повідомлявся вчасно та належним чином - рекомендованим повідомленням. З огляду на те, що в матеріалах справи є достатньо даних про права та обов'язки сторін, та немає необхідності в особистих поясненнях сторін, суд ухвалив про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази в матеріалах справи, суд встановив: -згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], сторони 09.02.2013 року уклали шлюб, актовий запис №1; -згідно копій свідоцтв про народження, сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.1, ч.2, ч.3 ст.55 Сімейного кодексу України - дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Згідно ч.3. ч. 4 ст. 56 Сімейного кодексу України - кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. В силу статті 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову - сторони шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, спільне сімейне життя не склалося, проживають окремо, наміру на примирення у сторін немає, спільні інтереси відсутні, господарство спільно не ведуть, тобто шлюб існує формально.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. На підтвердження позовних вимог в заяві вказала, що зареєструвала шлюб з відповідачем 09.02.2013 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини між ними припинені. Спільне життя з відповідачем не склалося, у них різні погляди на життя та сімейні стосунки. Наміру на примирення немає, на поновлення шлюбних відносин позивач не згодна. За таких обставин вважає подальше збереження шлюбних відносин та сім`ї неможливим. Позивач в судове засідання не з`явилася, надавши заяву про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач до\~суду не\~з`явився,\~надавши заяву\~про слухання\~справи у\~його відсутність,\~позовні вимоги\~визнає. Дослідивши письмові докази в матеріалах справи, суд встановив: -згідно свідоцтва про одруження, сторони 09.02.2013 року уклали шлюб, серія [NUMBER] , актовий запис №46; -згідно свідоцтва про народження, сторони мають неповнолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч.1, ч.2, ч.3 ст.55 Сімейного кодексу України - дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Згідно ч.3. ч. 4 ст. 56 Сімейного кодексу України - кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. В силу статті 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову сторони шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, спільне сімейне життя не склалося, наміру на примирення у сторін немає, спільні інтереси відсутні, на примирення не згодні, проживають окремо, тобто шлюб існує формально. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити дошлюбне прізвище. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. На підтвердження позовних вимог в заяві вказала, що зареєструвала шлюб з відповідачем 09.07.2001 року. Шлюбно-сімейні відносини з відповідачем погіршилися останнім часом. Причиною розірвання шлюбу є те, що вони виявилися різними людьми, в них різні погляди на життя. Шлюбні відносини припинено, між немає розуміння та спільних інтересів. Примирення між ними неможливе. На розірвання шлюбу в органах державної реєстрації актів цивільного стану відповідач не згоден. На підставі викладеного просить суд винести рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем та стягнути з останнього на її користь витрати по оплаті судового збору. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надавши до суду заяву про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач до суду не з'явився, про розгляд справи повідомлявся вчасно та належним чином. Телефонограмою повідомив про розгляд справи у його відсутність та визнання позову повністю. Дослідивши письмові докази в матеріалах справи, суд встановив: -згідно свідоцтва про одруження, сторони 09.07.2001 року уклали шлюб, серія [NUMBER], актовий запис №7. Відповідно до ч.1, ч.2, ч.3 ст.55 Сімейного кодексу України - дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Згідно ч.3. ч. 4 ст. 56 Сімейного кодексу України - кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. В силу статті 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову - сторони шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, спільне сімейне життя не склалося, проживають окремо, наміру на примирення у сторін немає, спільні інтереси відсутні, господарства спільного не ведуть, тобто шлюб існує формально. Оскільки позов підлягає задоволенню, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені останнім витрати по оплаті судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. На підтвердження позовних вимог в заяві вказала, що зареєструвала шлюб з відповідачем 09.10.1998 року. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між ними припинені у вересні 2016 року. Між ними втрачено почуття любові та поваги один о одного. Наміру на примирення немає, на поновлення шлюбних відносин позивачка не згодна. За таких обставин вважає подальше збереження шлюбних відносин та сім`ї неможливим. Позивач в судове засідання не зявилася, надавши до суду заяву про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач до суду не зявився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність та визнання позову. Дослідивши письмові докази в матеріалах справи, суд встановив: -згідно свідоцтва про одруження, сторони 09.10.1998 року уклали шлюб, серія І-ФП №262984, актовий запис №10; -згідно свідоцтв про народження сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Відповідно до ч.1, ч.2, ч.3 ст.55 Сімейного кодексу України - дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Згідно ч.3. ч. 4 ст. 56 Сімейного кодексу України - кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. В силу статті 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову сторони шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, спільне сімейне життя не склалося, наміру на примирення у сторін немає, спільні інтереси відсутні, на примирення не згодні, проживають окремо, тобто шлюб існує формально. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити дошлюбне прізвище. \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. На підтвердження позовних вимог в заяві вказала, що зареєструвала шлюб з відповідачем 09.10.2017 року. Від шлюбу сторони мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини між ними припинені. Спільне життя з відповідачем не склалося, у них різні погляди на життя та сімейні стосунки. Наміру на примирення немає, на поновлення шлюбних відносин позивач не згодна. За таких обставин вважає подальше збереження шлюбних відносин та сім`ї неможливим. Позивач в судове засідання не з`явилася, надавши заяву про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач до суду не з`явився, про розгляд справи повідомлений вчасно та належним чином, надав пояснення по справі, позов визнає, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши письмові докази в матеріалах справи, суд встановив: -згідно свідоцтва про одруження, сторони 09.10.2017 року уклали шлюб, серія [NUMBER] , актовий запис №2; -згідно свідоцтва про народження сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч.1, ч.2, ч.3 ст.55 Сімейного кодексу України - дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Згідно ч.3. ч. 4 ст. 56 Сімейного кодексу України - кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. В силу статті 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову - сторони шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, спільне сімейне життя не склалося, наміру на примирення у сторін немає, спільні інтереси відсутні, на примирення не згодні, проживають окремо, тобто шлюб існує формально. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. На підтвердження позовних вимог в заяві вказала, що зареєструвала шлюб з відповідачем 10.01.1986 року. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Шлюбно-сімейні відносини припинені з квітня 2016 року. Причиною розірвання шлюбу є те, що сторони мають різні погляди на шлюб та сім'ю. На підставі викладеного просить суд винести рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем, оскільки він суперечить її інтересам. Позивач в судове засідання не з'явилася, надавши до суду заяву про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач до суду не з'явився, про розгляд справи повідомлявся вчасно та належним чином - рекомендованим повідомленням. Дослідивши письмові докази в матеріалах справи, суд встановив: -згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], сторони 10.01.1986 року уклали шлюб, актовий запис № 02. Відповідно до ч.1, ч.2, ч.3 ст.55 Сімейного кодексу України - дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Згідно ч.3. ч. 4 ст. 56 Сімейного кодексу України - кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. В силу статті 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову - сторони шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, спільне сімейне життя не склалося, проживають окремо, наміру на примирення у сторін немає, спільні інтереси відсутні, господарства спільного не ведуть, тобто, шлюб існує формально.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. На підтвердження позовних вимог в заяві вказала, що зареєструвала шлюб з відповідачем 10.06.2000 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між ними припинені. Причиною розірвання шлюбу стало те, що вони виявились різними людьми, втратили почуття любові та взаємоповаги один до одного. Спільне господарство не ведеться. За таких обставин позивач вважає подальше збереження шлюбних відносин та сім`ї неможливим. На підставі викладеного просить суд винести рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач в судове засідання не з'явилася, від неї надійшла заява про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач до суду не з'явився, про розгляд справи повідомлявся вчасно та належним чином - рекомендованим повідомленням. З огляду на те, що в матеріалах справи є достатньо даних про права та обов'язки сторін, та немає необхідності в особистих поясненнях сторін, суд ухвалив про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази в матеріалах справи, суд встановив: -згідно свідоцтва про одруження, сторони 10.06.2000 року уклали шлюб, актовий запис №6; серія [NUMBER]; -згідно копії свідоцтва про народження, сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.1, ч.2, ч.3 ст.55 Сімейного кодексу України - дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Згідно ч.3. ч. 4 ст. 56 Сімейного кодексу України - кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. В силу статті 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову - сторони шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, спільне сімейне життя не склалося, проживають окремо, наміру на примирення у сторін немає, спільні інтереси відсутні, господарство спільно не ведуть, тобто шлюб існує формально.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. На підтвердження позовних вимог в заяві вказала, що зареєструвала шлюб з відповідачем 10.07.2018 року. Від шлюбу сторони не мають спільних дітей. Шлюбні відносини між ними припинені з грудня 2018р.. Спільне життя з відповідачем не склалося, у них різні погляди на життя та сімейні стосунки. Наміру на примирення немає, на поновлення шлюбних відносин позивач не згодна. За таких обставин вважає подальше збереження шлюбних відносин та сім`ї неможливим. Позивач в судове засідання не з`явилася, надавши заяву про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач до суду не з`явився, про розгляд справи повідомлений вчасно та належним чином - рекомендованим повідомленням. Дослідивши письмові докази в матеріалах справи, суд встановив: -згідно свідоцтва про одруження, сторони 10.07.2018 року уклали шлюб, серія [NUMBER] , актовий запис №48. Відповідно до ч.1, ч.2, ч.3 ст.55 Сімейного кодексу України - дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Згідно ч.3. ч. 4 ст. 56 Сімейного кодексу України - кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. В силу статті 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову сторони шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, спільне сімейне життя не склалося, наміру на примирення у сторін немає, спільні інтереси відсутні, на примирення не згодні, проживають окремо, тобто шлюб існує формально. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити дошлюбне прізвище. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved