overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до суду і просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання [PERSON] [INFO], в розмірі 1/4 частини від всіх видів його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого законом, до досягнення дитиною повноліття та на утримання дружини аліменти в розмірі 500 гривень щомісяця до досягнення дитиною трирічного віку. В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги і просила їх задовольнити. Відповідач позов визнав. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача та дослідивши матеріали справи, зясував наступне. Сторони по справі проживали в незареєстрованому шлюбі. Від спільного життя сторони мають сина [PERSON] [INFO]. Позивач не працює, перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною. У ч.9 ст.7 СК України закріплено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Частиною 1 ст.180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В силу ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, у ч.2 ст.84 СК України закріплено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. В силу ч.2 ст.75 СК України, право на утримання (аліментів) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Крім того, у ст.182 СК України закріплено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. З огляду на встановлене, на підставі ст.ст.75,84, 180, 181, 182, 184, 192 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до суду і просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання [PERSON], [INFO], в розмірі 1/6 частини всіх видів його доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму встановленого законом до досягнення повноліття дитини; аліменти на утримання [PERSON], [INFO], в розмірі 1/6 частини всіх видів його доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму встановленого законом до досягнення повноліття дитини; аліменти на утримання [PERSON], [INFO], в розмірі 1/6 частини всіх видів його доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму встановленого законом до досягнення повноліття дитини. В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги і просила їх задовольнити. Відповідач позов визнав. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача та дослідивши матеріали справи, з'ясував наступне. 18.11.2006 року сторони уклали шлюб. Від спільного подружнього життя сторони мають дочок - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Позивач не працює, перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною. Відповідач працює на посаді оператора Старинської птахофабрики. У ч.9 ст.7 СК України закріплено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. В силу ч.2 ст.75 СК України, право на утримання (аліментів) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. З огляду на встановлене, на підставі ст.ст.75,84 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до суду і просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання [PERSON] [INFO], в розмірі 750 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги і просила їх задовольнити. Відповідач позов визнав частково. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача та дослідивши матеріали справи, з'ясував наступне. З травня 2004 року по травень 2008 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбу. Від спільного подружнього життя сторони мають дочку - [PERSON] [INFO]. Позивач та відповідач офіційно не працюють. У ч.9 ст.7 СК України закріплено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Частиною 1 ст.180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В силу ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, у ст.182 СК України закріплено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. З огляду на встановлене, на підставі ст.ст.180, 181, 182, 184, 192 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до суду і просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] [INFO], в розмірі 1200 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі 500 гривень щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги і просила їх задовольнити. Позивач зазначив, що малолітній [PERSON] [INFO] перебуває на «Д» обліку у лікаря педіатра з діагнозом: атопічний дерматит, дисбактеріоз кишківника, що підтверджується довідкою Переяслав - Хмельницького центру первинної медико - санітарної допомоги № 492 від 02.10.2014 року. В зв'язку з цим дитина потребує лікування та, відповідно витрат, що пов'язані з її станом здоров'я. Відповідач до суду не з'явився, на адресу суду надіслав заяву в якій просив призначити мінімальний розмір аліментів. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача та дослідивши матеріали справи, з'ясував наступне. 08.06.2013 року сторони уклали шлюб. Від спільного подружнього життя сторони мають сина - [PERSON] [INFO]. Позивач не працює, перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною, та враховуючи стан здоров'я дитини, фактично не в змозі на даний час працювати.. Відповідач до суду не з'явився, на адресу суду надіслав лист в якому просив призначити йому мінімальний розмір аліментів. У ч.9 ст.7 СК України закріплено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Крім того, у ч.2 ст.84 СК України закріплено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. В силу ч.2 ст.75 СК України, право на утримання (аліментів) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. З урахуванням наведеного вище, та враховуючи, що відповідач не працює, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. З огляду на встановлене, на підставі ст.ст.75,84 СК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до суду і просить стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання [PERSON], [INFO], в розмірі 500 гривень щомісячно до досягнення повноліття дитини; аліменти на утримання [PERSON], [INFO], в розмірі 500 гривень щомісячно до досягнення повноліття дитини. В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги і просила їх задовольнити. Відповідач до суду не з'явився, на адресу суду надіслав заяву в якій просив розглянути справу без його участі та призначити розмір аліментів відповідно до законодавства. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача та дослідивши матеріали справи, з'ясував наступне. 20.06.2012 року рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області, було розірвано шлюб укладений 30 жовтня 1999 року між [PERSON] та [PERSON]. Від спільного подружнього життя сторони мають дочок - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Позивач працює, однак коштів, що отримує не вистачає для забезпечення всіх потреб дітей. У ч.9 ст.7 СК України закріплено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. В силу ч.2 ст.75 СК України, право на утримання (аліментів) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. З огляду на встановлене, на підставі ст.ст.75,84 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до суду і просить стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти в розмірі 1000 гривень щомісячно, на утримання [PERSON], [INFO] до досягнення повноліття; стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти в розмірі 1000 гривень щомісячно, на утримання [PERSON], [INFO] до досягнення повноліття. В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги і просила їх задовольнити. Представник відповідача позов визнала частково на суму 500 гривень на кожну дитину. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача та дослідивши матеріали справи, з'ясував наступне. 06.11.1999 року сторони уклали шлюб. Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Позивач не працює, дохід отримує від ведення підсобного господарства. Відповідач не працює, з лютого 2001 року знаходиться на д обліку у лікаря окуліста (міопатія високої степені, незріла катаракта обох очей, відшарування сітківки, периферична дегенерація сітківки). У ч.9 ст.7 СК України закріплено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. У ч.1 ст.180 СК України закріплено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Крім того, у ст.182 СК України закріплено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Беручи до уваги названі норми закону, позицію сторін, їх матеріальне становище та стан здоров'я, а також інші обставини, що мають істотне значення по справі, зокрема, вік сторін, їх працездатність, можливість заробляти, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. З огляду на встановлене, на підставі ст.ст.75,84 СК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до суду і просить стягувати щомісячно з [PERSON], 1978 року народження додаткові витрати на лікування та оздоровлення його неповнолітньої дитини - [PERSON] [INFO] в сумі 2635.66 гривень щомісячно, протягом 6 місяців. В судовому засідання позивач не з'явилась, на адресу суду надіслала заяву в якій просила розглянути справу без її участі. Відповідач позов визнав частково в сумі 1647.48 гривень, мотивуючи це тим, що позивач надав суду докази про сплату коштів на лікування дитини саме в такій сумі. Крім того, відповідач пояснив суду, що погоджується в подальшому нести додаткові витрати на дитину, необхідні для її лікування та розвитку, однак, за наявності відповідних документів підтверджуючих суми фактично понесених витрат. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача та дослідивши матеріали справи, з'ясував наступне. 06.03.2009 року сторони розірвали шлюб. Від спільного подружнього життя сторони мають дочку - [PERSON] [INFO]. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 20.02.2014 року позивач змінила прізвище на [PERSON]. [PERSON] сплачує аліменти на утримання [PERSON] в твердій грошовій сумі, що становить 500 гривень. Позивач не працює оскільки дочка у зв'язку з хворобами потребує постійного догляду. Відповідач офіційно не працює. [PERSON] інвалід з дитинства та страждає на такі хронічні хвороби: двостороння сенсоневральна глухота, вроджена червінка, вада серця (аномалія Ебштейна), аномалія П'єра-Робена, затримка психічного та фізичного розвитку, в зв'язку з атрофією лобних ділянок головного мозку, катаракта обох очей. Лікування таких тяжких хвороб може тривати все життя дитини та вимагає значних матеріальних витрат, як на ліки та операції. Так і на проїзд до різних медичних закладів та наступної санітарно-лікувальної реабілітації. У ч.1 ст.185 СК України закріплено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину. А також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини. її хворобою, каліцтвом тощо). В силу ч.2 ст.185 СК України, додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно, залежно від причин, що зумовила додаткові витрати. В судовому засіданні нашли підтвердження (копії чеків) на суму витрат 1647,48 гривень, які позивач витратила на лікування дитини,інших доказів на підтвердження своїх позовних вимог позивач не надала. Відповідно, до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Так, позивачем не надано до суду докази сплати нею суми 29980 (двадцять дев'ять тисяч дев'ятсот вісімдесят) грн. 50 коп., а відтак у суду відсутні правови підстави для стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину в цій частині позовних вимог. З огляду на встановлене, на підставі ч.1 ст185, ч.2 ст. 185 СК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до суду і просить стягувати щомісячно з [PERSON], [INFO] додаткові витрати на лікування та оздоровлення його неповнолітньої дитини - [PERSON] [INFO] в сумі 2635.66 гривень щомісячно. Протягом 6 місяців. В судовому засідання позивач не з'явилась, на адресу суду надіслала заяву в якій просила розглянути справу без її участі. Відповідач позов визнав частково в сумі 1647.48 гривень, мотивуючи це тим, що позивач надав суду докази про сплату коштів на лікування дитини саме в такій сумі. Крім того, відповідач пояснив суду, що погоджується в подальшому нести додаткові витрати на дитину, необхідні для її лікування та розвитку, однак, за наявності відповідних документів підтверджуючих суми фактично понесених витрат. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача та дослідивши матеріали справи, з'ясував наступне. 06.03.2009 року сторони розірвали шлюб. Від спільного подружнього життя сторони мають дочку - [PERSON] [INFO]. [PERSON] сплачує аліменти на утримання [PERSON] в твердій грошовій сумі, що становить 500 гривень. Позивач не працює оскільки дочка у зв'язку з хворобами потребує постійного догляду. Відповідач офіційно не працює. [PERSON] інвалід з дитинства та страждає на такі хронічні хвороби: двостороння сенсоневральна глухота, вроджена червінка, вада серця (аномалія Ебштейна), аномалія П'єра-Робена, затримка психічного та фізичного розвитку, в зв'язку з атрофією лобних ділянок головного мозку, катаракта обох очей. Лікування таких тяжких хвороб може тривати все життя дитини та вимагає значних матеріальних витрат, як на ліки та операції. Так і на проїзд до різних медичних закладів та наступної санітарно-лікувальної реабілітації. У ч.1 ст.185 СК України закріплено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину. А також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини. її хворобою, каліцтвом тощо). В силу ч.2 ст.185 СК України, додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно, залежно від причин, що зумовила додаткові витрати. В судовому засіданні нашли підтвердження (копії чеків) на суму витрат 1647,48 гривень, які позивач витратила на лікування дитини,інших доказів на підтвердження своїх позовних вимог позивач не надала. Відповідно, до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Так, позивачем не надано до суду докази сплати нею суми 29980 (двадцять дев'ять тисяч дев'ятсот вісімдесят) грн. 50 коп., а відтак у суду відсутні правови підстави для стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину в цій частині позовних вимог. З огляду на встановлене, на підставі ч.1 ст185, ч.2 ст. 185 СК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до суду, мотивуюти тим, що 01.09.2003 року між нею та громадянином [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу будинку [ADDRESS], сторони повністю виконали умови договору купівлі-продажу: позивач сплатила [PERSON] грошові кошти в сумі 6000 гривень, про що мається розписка останнього, а [PERSON] передав позивачці будинок та документи на домоволодіння, однак, оформити договір купівлі-продажу у нотаріальній конторі сторони не встигли, так як [INFO] [PERSON] помер, тому позивач не має змоги оформити документи та зареєструвати домоволодіння на себе. Позивач відкрито, безперервно володіє вказаним домоволодінням вже більше 10 років, тому просить суд визнати за нею право власності на вказане домоволодіння за набувальною давністю. Позивач подала до суду заяву, в якій підтримує позов, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, і просить справу розглянути без її участі. Представник позивача також подав до суду заяву, в якій підтримує позов, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, і просить справу розглянути без його участі. Представник відповідача Ганнівської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області в судове засідання не з'явився, письмовою заявою просив справу слухати без його участі, позов визнає повністю. Суд, дослідивши документи справи, вважає, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що 01.09.2003 року між позивачкою та громадянином [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу будинку [ADDRESS], який продавець [PERSON] успадкував після смерті свого батька - [PERSON], який помер [INFO](а.с.12). Сторони повністю виконали умови договору купівлі-продажу: позивач сплатила [PERSON] грошові кошти в сумі 6 000 гривень, про що мається розписка останнього(а.с.15), а [PERSON] передав позивачці будинок та документи на домоволодіння(а.с.7-11), однак, оформити договір купівлі-продажу у нотаріальній конторі сторони не встигли, так як [INFO] [PERSON] помер, про що мається копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER](а.с.13), тому позивач не має змоги оформити документи та зареєструвати домоволодіння на себе. Позивач відкрито, безперервно володіє вказаним домоволодінням вже більше 10 років, про що мається довідка Ганнівської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області №947 від 09.07.2014 року(а.с.14), тобто добросовісно заволодівши вказаним майном, продовжує відкрито і безперервно володіти домоволодінням. Згідно ст.344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено Цивільним кодексом. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов слід задовольнити, визнавши за позивачкою право власності на домоволодіння [ADDRESS] за набувальною давністю. На підставі ст.344 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-18 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до суду, мотивуюти тим, що 08.08.1994 року між нею та громадянкою [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу будинку [ADDRESS], сторони повністю виконали умови договору купівлі-продажу: позивач сплатила [PERSON] грошові кошти в сумі 1000 гривень, про що мається розписка останньої, а [PERSON] передала позивачці будинок та документи на домоволодіння, однак, оформити договір купівлі-продажу у нотаріальній конторі сторони не встигли, так як [INFO] [PERSON] померла, тому позивач не має змоги оформити документи та зареєструвати домоволодіння на себе. Позивач відкрито, безперервно володіє вказаним домоволодінням вже більше 10 років, тому просить суд визнати за нею право власності на вказане домоволодіння за набувальною давністю. Позивач подала до суду заяву, в якій підтримує позов, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, і просить справу розглянути без її участі. Представник відповідача Йосипівської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області в судове засідання не з'явився, письмовою заявою просив справу слухати без його участі, позов визнає повністю. Суд, дослідивши документи справи, вважає, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що 08.08.1994 року між позивачкою та громадянкою [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу будинку [ADDRESS], сторони повністю виконали умови договору купівлі-продажу: позивач сплатила [PERSON] грошові кошти в сумі 1000 гривень, про що мається розписка останньої(а.с.8), а [PERSON] передала позивачці будинок та документи на домоволодіння(а.с.12-13), однак, оформити договір купівлі-продажу у нотаріальній конторі сторони не встигли, так як [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується довідкою Йосипівської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області від 15.01.2015 року №9(а.с.20), тому позивач не має змоги оформити документи та зареєструвати домоволодіння на себе. Позивач відкрито, безперервно володіє вказаним домоволодінням вже більше 10 років, про що маються довідки Йосипівської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області від 25.11.2014 року №342(а.с.9) та від 20.10.2014 року №223(а.с.10), тобто добросовісно заволодівши вказаним майном, продовжує відкрито і безперервно володіти домоволодінням. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст.344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено Цивільним кодексом. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов слід задовольнити, визнавши за позивачкою право власності на домоволодіння [ADDRESS] за набувальною давністю. На підставі ст.344 ЦК України та

Outcome: approved