Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення додаткових витрат на утримання дочки [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що відповідачем по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 14.11.2012 розірвано. Від шлюбу у них народилася дочка [PERSON], [INFO] Дитина хворіє, а саме перебуває на «Д» обліку, встановлено діагноз колоноптоз, функціональна диспесія, функціональний розлад жовчного міхура, аномалія жовчного міхура, дизметаболічна нефропатія. На даний час стан здоровя дитини погіршився, вона практично безперервно лікується, в т.ч. і стаціонарно, на що витрачаються великі кошти. Позивач самостійно не може забезпечити дитині належне лікування, а відповідач добровільно кошти не надає. У звязку з цим, [PERSON] змушена звернутись з даним позовом до суду і просить суд винести рішення, яким стягнути з [PERSON], [INFO] в її користь додаткові витрати на утримання дитини дочки [PERSON], [INFO] в сумі 5544,52 грн., а також судові витрати по справі. У судовому засіданні позивач підтримала заявлені позовні вимоги в повному обсязі, а також подала суду позовну заяву про збільшення позовних вимог, посилаючись на те, що на даний час стан здоровя дочки [PERSON] погіршився, остання продовжує лікування, а тому, після подання первинного позову, продовжуються додаткові витрати на дитину. Зокрема, сума витрат на лікування після подання позовної заяви становить 4844,12 грн., а тому просить суд винести рішення, яким стягнути з [PERSON], [INFO] в її користь додаткові витрати на утримання дитини дочки [PERSON], [INFO] в сумі 7966,57 грн., а також судові витрати по справі. Відповідач у судовому засіданні заперечив проти задоволення позову. Крім того, надав письмове заперечення, в якому зазначив, що на даний час перебуває в шлюбі з [PERSON] Від даного шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO], який перебуває на їх утриманні. Окрім цього, його дружина хворіє і потребує лікування, що тягне за собою значні витрати. Також, [PERSON] вказує, що згідно рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 14.11.2012, його зобовязано сплачувати в користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 400 грн. щомісячно, а рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 23.02.2016 їх розмір збільшено і становить - по 500 грн. щомісячно. Від сплати аліментів він не ухиляється, а по мірі можливості та наявності коштів їх сплачує. На даний час відповідач ніде не працює, і, з 17.02.2016 перебуває на обліку в Калуському міськрайонному центрі зайнятості, як безробітний. Вказує, що отримує щомісячно допомогу по безробіттю в сумі 544 грн., з яких половину суми стягується на утримання аліментних зобовязань перед [PERSON] Окрім даного, в письмовому запереченні відповідач вказує, що докази, додані позивачем до позовної заяви є неналежними та недопустимими в розумінні ст.ст. 57-59 ЦПК України. Вважає, що вимоги позивача про стягнення з нього додаткових витрат на дитину в сумі 5544,52 грн. та судових витрат є необґрунтованими та безпідставними, просить суд в задоволенні позовних вимог відмовити. Суд, заслухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Згідно\~ст.213 ЦПК України\~рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до світлокопії свідоцтва про народження, батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6). Останні перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 14.11.2012 розірвано, дочка [PERSON], [INFO] залишилась проживати з матірю [PERSON], прізвище [PERSON] призначено - [PERSON] (а.с. 7). Згідно рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 14.11.2012 з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON], 054.05.2008 р.н. по 400 грн. щомісячно, а рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 23.02.2016 розмір аліментів збільшено і становить по 500 грн. щомісячно (а.с. 9, 11-12). Праву дитини на утримання відповідає обовязок батьків надавати таке утримання. Відповідно до\~ст. 51 Конституції України\~батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття. Конституційний обовязок батьків щодо утримання дітей закріплено також у\~ст. 180 СК України. Відповідно до положень\~ст.141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно статті ст.185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Аналіз положень\~ст.185 СК України\~дає підстави для висновку про те, що при вирішенні вимог про участь одного з батьків у додаткових витратах на дитину, суд має встановити реальне існування особливих обставин, які викликають необхідність таких витрат. Лише при наявності цих умов і їх встановленні можливе ухвалення рішення про стягнення таких витрат в конкретній сумі. До особливих обставин, які викликають необхідність додаткових витрат на дитину закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні, потребує додаткових витрат на неї у звязку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами. Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку. У пунктах 18,19\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3\~зазначено, що до передбаченої\~ст.185 СК України\~участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазначені або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. При цьому, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обовязком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі у таких витратах. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначаються за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення (ч.2\~ст.185 СК України). Визначення обставин, що можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоровя, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно (ч.3\~ст.185 СК України). Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд\~довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування, виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). Встановлено та не заперечується сторонами у судовому засіданні, що дитина [PERSON], [INFO], постійно хворіє. Витрати на її лікування несе позивач по справі. Крім того, згідно довідки, виданої КЗ ЦРЛ 24.12.2015, [PERSON], [INFO] знаходиться на «Д» обліку з приводу діагнозу колоноптоз (а.с. 13). На підтвердження доводів щодо вимог про стягнення додаткових витрат на лікування дитини, позивач надала відповідні довідки медичних закладів про діагноз дитини та призначення лікарів. Зокрема, в матеріалах справи наявно ряд документів про підтвердження обстеження та лікування дитини, так даний факт підтверджується довідками лікарів (а.с. 13,22,23,72, 134), виписками (а.с. 14,15,18-19), результатами обстежень (а.с. 16,17,20,21,22, 78-80, 106,137), направленнями на обстеження (а.с. 136). Згідно документів, наявних в матеріалах справи, про підтвердження оплати послуг за проведені аналізи та діагностику [PERSON], позивачем всього сплачено 1214,21 грн. (а.с. 24). Також, квитанціями про купівлю вітчизняних медикаментів підтверджено витрати на лікування дитини на загальну суму 3348, 89 грн., а також на 714 PLN (польські злоті), що за курсом валют станом на 13.07.2016 становить 4454,01 грн. (а.с. 25-29), а разом на суму 9017,11 грн. Крім даного, на підтвердження збільшення позовних вимог, в матеріалах справи наявні квитанції за оплату медичних послуг, наданих дитині [PERSON] на загальну суму 1574,69 грн., на 457,85PLN (польські злоті), що за курсом валют станом на 15.09.2016 становить 1432,31 грн., а також проїзд рейсом «Івано-Франківськ - Калуш» на суму 20,25 грн. (а.с. 73-77,108), а разом 3027,25 грн. З приводу придбання медикаментів імпортного виробника, то в матеріалах справи наявна рекомендація лікаря [PERSON] від 09.11.2016 з якої вбачається, що лікар рекомендує продовжити лікування дитини, по можливості медикаментами імпортного виробника. Згідно довідки № 3 від 09.09.2016, виданої [PERSON], [INFO] та кліп картки №154, остання з 19.07.2016 по 26.08.2016 відвідувала заняття з плавання, що проходять на базі спортивно-оздоровчого комплексу «Акваторія» (а.с 105, 139). Відповідно до квитанцій про сплату за відвідування даного комплексу позивачем 19.07.2016 сплачено 600 грн. та 16.08.2016 - 300 грн., а разом 900 грн. (а.с. 30,75). Відвідування басейну [PERSON] рекомендовано лікарем (а.с. 136). Отже, зазначене свідчить, що на утримання дитини [PERSON], [INFO] необхідні додаткові витрати, зумовлені її станом здоровя. Судом взято до уваги і те, що відповідач є батьком ще однієї дитини - [PERSON], [INFO] (а.с. 48), те, що він являється безробітним і з 25.02.2016 йому розпочато виплату допомоги по безробіттю, яка становить за лютий травень 2016 1744,56 грн. (а.с. 50,51,52), те, що з 01.09.2016 по 28.02.2017 [PERSON] отримує державну соціальну допомогу малозабезпеченій сімї (а.с.97, 111), стан його здоровя (а.с. 92-96). Стан здоровя дружини відповідача [PERSON] судом не береться до уваги, оскільки виписка з історії її хвороби №1776 станом на 02.03.2013 (а.с. 59). Виходячи із принципу першочерговості інтересів дитини та обовязку відповідача брати участь у додаткових витратах на дитину, суд дійшов до висновку про необхідність стягнення додаткових витрат з відповідача, що зумовлено хворобою дитини. Законом передбачено, що як матір, так і батько дитини повинні приймати участь, окрім сплати аліментів, у додаткових витратах на дітей, які повязані з лікуванням, при цьому, не є обовязковим, що б це лікування було повязане з каліцтвом чи тяжким захворюванням. Витрати на лікування дитини зумовлені особливими обставинами, а саме, спрямовані на забезпечення її фізичного розвитку та здоров`я, тому суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача частини понесених позивачем витрат. Відповідно до\~ст.10 ЦПК України\~судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони зобовязані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення (ч.1\~ст.60 ЦПК України), крім випадків, встановлених\~ст.61 цього Кодексу. Статтею 60 ЦПК України закріплено обов'язок сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Аналізуючи вимоги законодавства суд приходить до висновку, що купівля чобітків та носків на загальну суму 1472 грн., що підтверджується товарним чеком магазину «Левеня» від 25.06 2016 на., не відноситься до додаткових витрат на дитину. Так, саме на позивача [PERSON] покладено процесуальний обовязок довести, що нею понесені додаткові витрати на дитину, які викликані особливими обставинами, у звязку із придбанням даних речей на загальну суму 1474 грн. Проте, в судовому засіданні позивач не надала доказів на підтвердження того, що витрати повязані з придбанням чобіт та носків були викликані особливими обставинами в розумінні\~ст.185 СК України. Придбання одягу, не може бути належними доказами додаткових витрат на дитину в розумінні ст. 58,59 ЦПК України, і, дані витрати відносяться до поточних витрат на забезпечення основних життєвих потреб дитини, участь у яких покривається аліментними платежами відповідача. Окрім цього, доводи відповідача про те, що він вже сплачує позивачу аліменти на утримання дочки, що його майновий стан змінився, він утримує другу неповнолітню дитину та допомагає його матері, є неспроможними і не є підставою для відмови у задоволенні позову. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, зокрема з відповідача необхідно стягнути додаткові витрати на дитину, що складаються з частини витрат понесених позивачем на лікування дитини сумі 7230,6 гривень. В силу положень\~ст. 88 ЦПК України\~з урахуванням часткового задоволення позовних вимог необхідно провести розподіл судових витрат. Згідно із ч.1\~ст. 88 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально\~підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: approved