Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення неустойки (пені) від суми несплачених аліментів. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що від подружнього життя у них з відповідачем, народилося двоє дітей, донька [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Відповідно до рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 травня 2016 року з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 21 березня 2016 року до досягнення дитиною повноліття. Згідно з рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 червня 2016 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] на утримання повнолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 500, 0 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 21.03.2016 року до закінчення ним навчання. Позивач зазначає, що відповідач ухиляється від виконання рішення суду та сплати аліментів, що призвело до виникнення заборгованості. Згідно з довідками Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції заборгованість станом на 01 вересня 2020 року складає 11103,87 гривень та 103432,65 гривень. Вважає, що вона має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Всього пеня за несвоєчасну сплату аліментів на утримання повнолітньої дитини: [PERSON] становить 5\~630, 46 гривень, та пеня за несвоєчасну сплату аліментів на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON] становить 30\~694,79 гривень, яку позивач просила стягнути з відповідача на свою користь. Ухвалою від 10 листопада 2020 року відкрито провадження по справі та визначено\~ проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони мають доньку - [PERSON] , [INFO] та сина - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 травня 2016 року з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 21 березня 2016 року до досягнення дитиною повноліття. Згідно з рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 червня 2016 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] на утримання повнолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 500, 0 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 21.03.2016 року до закінчення ним навчання. Через нерегулярну та в неповному обсязі сплату аліментів відповідачем, виникла заборгованість станом на 01 вересня 2020 року складає: 11103,87 гривень на утримання сина та 103432,65 гривень на утримання доньки, що підтверджується розрахунком заборгованості Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції. Відповідно до ч.1 ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Суд не погоджується з розрахунком позивача щодо розміру пені, оскільки Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження №14-616цс18) відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі № 6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15 та від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16, і дійшла висновку, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на один відсоток. У той же час позивачем розраховано пеню з обмеженням тільки тим місяцем, в якому не проводилось стягнення. Таким чином, з огляду на вимоги ст. 13 ЦПК України щодо розгляду справи в межах заявлених позивачем вимог, суд вважає за можливе позов задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача пеню за несплату аліментів : на утримання повнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 5\~630, 46 гривень; на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 30\~694,79 гривень. Також, згідно вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню 840,80 грн. судового збору на користь держави.

Outcome: approved