Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом і свої вимоги обґрунтовує тим, що вона є власником житлового приміщення №31 А в гуртожитку №13 по вулиці Супруна м.Суми. Відповідно до довідки про склад сім'ї, виданої управлінням «Центра надання адміністративних послуг у м.Суми за вказаною адресою зареєстровані вона та відповідач (її колишній чоловік). В той же час, з 1 травня 2013 року і по цей час відповідач за вказаною адресою не проживав і не з'являвся. Відповідач, який не проживає за адресою: [INFO] А, втратив право на користування квартирою, внаслідок його відсутності без поважних причин понад один рік. Оскільки, за вищевказаною адресою відповідач не проживає, виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які не надаються, але нараховуються за них, чим об'єктивно порушуються її права, тому вона змушена звернутися за захистом до суду. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням, за адресою: [ADDRESS] А. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю з зазначених в позові підстав, та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON], належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився. Згідно з ст.224 ЦПК України суд вважає за необхідне заочно розглянути справу у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів. Свідок [PERSON] син сторін пояснив, що батько не проживає в квартирі більше двох років, не сплачує за комунальні послуги. [PERSON] постійно проживає в [INFO], де працює, має постійну роботу. Свідок [PERSON], зазначив, що він працює в одному цеху з позивачкою [PERSON] та пояснив, що йому відомо, що відповідач [PERSON] не проживає у вказаній квартирі протягом 4-5 років. В 2015 році він позивачці робив ремонт, відповідача у квартирі не бачив. Суд, заслухавши пояснення позивача, показання свідків, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав: Судом встановлено, що позивач [PERSON], є власником житлового приміщення №31 А в гуртожитку №13 по вулиці Супруна в м.Суми, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно за №43361221 від 07.09.2015 року (а.с.5). Між позивачем [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, який було розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серія 1-БП №012768 від 12.09.2006 року (а.с.8). Відповідно до довідки про склад сім'ї, виданої управлінням «Центра надання адміністративних послуг у м. Суми №1580/14,03-08 від 14.04.2017 року у житловому приміщенні №31 А в гуртожитку №13 по вулиці Супруна в м.Суми зареєстровані позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] (її колишній чоловік). Відповідач по справі, зареєстрований в квартирі з травня 2013 року, але фактично не проживає у вказаній квартирі з того часу по теперішній час. Між сторонами склалися правовідносини, що витікають з здійснення права власності та регулюються Цивільним кодексом України. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла. Судом встановлено, що починаючи з 2015 року відповідач не мешкає за місцем реєстрації в житловому приміщенні за адресою [ADDRESS] А, постійно проживає в [INFO] РФ. Перешкоди у користуванні житловим приміщенням відповідачу не створюються. Зазначені обставини підтвердили допитані судом свідки [PERSON], [PERSON] Оскільки відповідач не користується житлом понад один рік без поважної причини, він відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України втрачає право на користування житлом за адресою [ADDRESS] А. Діями відповідача порушені права позивача, як власника цього житла. Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України власникові належить право користування, володіння та розпорядження своїм майном. Згідно із ч.1 ст.319, ч.1 ст.321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Таким чином, встановлено, що понад встановлений законодавством однорічний строк відповідач не користується житлом за адресою [ADDRESS] А, без поважних причин, тому відповідно до ч.2 ст.405 ЦК відповідача слід визнати таким, що втратив право користування житлом.

Outcome: approved