Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що у період сумісного проживання з відповідачем, за спільні кошти придбали будинок з прибудинковими спорудами та земельну ділянку по [ADDRESS] за 103870 грн. Сімейне життя не склалося. Відповідач зловживає спиртними напоями, через що, вона з дітьми вимушена винаймати житло. В зв`язку з цим просить визнати спільною сумісною власністю [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , житловий будинок літера «А-1Ж», прибудова - літера «а», прибудова - літера «а1» та прибудинкові споруди : сарай - літера «Б», прибудова - літера «б», погріб - літера «В», огорожа - «№1,2», колодязь - літера «к» загальною площею 61,4 кв.м.; житлова площа 37,5 кв.м., що знаходяться за адресою : [ADDRESS] ; визнати спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] земельну ділянку загальною площею 0,1000 га за адресою : [ADDRESS] , кадастровий номер 5910200000:18:005:0004 , для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); поділити майно, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON] , а саме визнати за [PERSON] право власності на Ѕ частину житлового будинку літера «А-1Ж», прибудова - літера «а», прибудова - літера «а1» та прибудинкові споруди : сарай - літера «Б», прибудова - літера «б», погріб - літера «В», огорожа - «№1,2», колодязь - літера «к» загальною площею 61,4 кв.м., житлова площа 37,5 кв.м., що знаходяться за адресою : [ADDRESS] ; поділити майно, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON] , а саме визнати за [PERSON] право власності на Ѕ частину земельної ділянки загальною площею 0,1000 га за адресою : [ADDRESS] , кадастровий номер 5910200000:18:005:0004 , для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). 19.07.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи. Відповідач правом подати відзив на позовну заяву не скористався. Приймаючи до уваги згоду позивача, суд проводить заочний розгляд справи на підставі доказів, наявних у справі, відповідно до положень ч. 4 ст. 223 ЦПК України. Суд, дослідивши наявні у справі докази, дійшов наступного висновку. Встановлено, що 01.10.2005 позивач зареєструвала шлюб з відповідачем. (а.с.10). Згідно з договором купівлі продажу житлового будинку від 31.07.2013 [PERSON] купив житловий будинок, що знаходиться за адресою : [ADDRESS] . (а.с. 11). У пункті 4.4 указаного договору передбачено, що купівля житлового будинку, що є предметом договору вчинюється за заявою дружини покупця - [PERSON] (а.с. 11). Згідно з договором купівлі-продажу земельної ділянки від 31.07.2013 [PERSON] купив земельну ділянку по [ADDRESS] загальною площею 0,1000 га. (а.с.12). У пункті 3.5 указаного договору передбачено, що купівля земельної ділянки, що є предметом договору вчинюється за заявою дружини покупця - [PERSON] (а.с. 12). За загальним правилом статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно із ч. 1, 3 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Таким чином приходжу до висновку, що будинок та земельна ділянка по [ADDRESS] , придбані відповідачем під час шлюбу є спільним майном [PERSON] та [PERSON] . Згідно із ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ч.1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно із ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Відповідно до ч. 3 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. З огляду на те, що частки у спільному майні подружжя є рівними, суд дійшов висновку, що набуті у шлюбі будинок та земельна ділянка підлягають поділу між сторонами у рівних частках, по 1/2 частини. У зв`язку з поділом майна між співвласниками, право спільної сумісної власності підлягає припиненню. Враховуючи наявність підстав для задоволення позову, на користь позивача з відповідача підлягають стягненню судові витрати, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved