overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 21 серпня 1998 року, від якого мають дитину - [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини з відповідачем остаточно припинились через різні погляди на сімейне життя, відсутність взаємопорозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства. Позивач вважає, що сім'я розпалася остаточно, відновити сімейні відносини не можливо, оскільки буде суперечити його інтересам. Спорів щодо майна, що є їх сумісною власністю немає, оскільки між собою уклали договір про поділ спільного майна подружжя. В попереднє судове засідання сторони не з'явились, надавши до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, оскільки позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач їх визнає. У зв'язку з неявкою сторін в попереднє судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21 серпня 1998 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Новомосковської міської ради депутатів Дніпропетровської області за актовим записом № 242 /а.с. 8/. Від даного шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO] /а.с. 7/. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приймає до уваги наступні обставини. Сторони на даний час спільне господарство не ведуть, шлюбні стосунки не підтримують, однак проживають разом. Однією з головних причин розпаду їх сім'ї є те, що вони втратили почуття любові та взаємоповаги один до одного. Фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини. Підстав для надання строку для примирення судом не встановлено. Спорів щодо майна, що є їх сумісною власністю немає, оскільки сторони між собою уклали договір про поділ спільного майна подружжя /а.с. 20-22/. Тому, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач просить залишити їй шлюбне прізвище. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 23 грудня 1984 року. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Шлюбно-сімейні відносини з відповідачем остаточно припинились з кінця 2014 року через різні погляди на сімейне життя, відсутність взаємопорозуміння, що призводило до постійних сварок, внаслідок чого сторони втратили почуття поваги та любові один до одного. Позивач вважає, що сімя розпалася остаточно, відновити сімейні відносини не можливо, оскільки буде суперечити її інтересам. Спорів щодо майна, що є їх сумісною власністю немає. В судове засідання позивач та його представник не зявились. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без їх участі, оскільки позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Від відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, з проханням задовольнити позовні вимоги позивача. У звязку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 23 грудня 1984 року сторони зареєстрували шлюб у Новомосковському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Дніпропетровської області за актовим записом № 674 (а.с.6). Від даного шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подружжя остаточно припинило сімейно-шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, сімейні відносини не поновлювали. При цьому, судом було вжито всіх необхідних заходів для примирення подружжя, однак ці заходи не дали позитивних результатів і подружжя не примирилося. Тому, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач просить залишити їй шлюбне прізвище. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 26 вересня 2009 року, від якого мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини з відповідачем остаточно припинились через різні погляди на сімейне життя, відсутність взаємопорозуміння, що призводило до постійних сварок, внаслідок чого сторони втратили почуття поваги та любові один до одного. Позивач вважає, що сім'я розпалася остаточно, відновити сімейні відносини не можливо, оскільки буде суперечити його інтересам. Спорів щодо майна, що є їх сумісною власністю немає. В судове засідання сторони не з'явились, надавши до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, оскільки позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач їх визнає. У зв'язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 26 вересня 2009 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом № 409 /а.с. 5/. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] /а.с. 6/. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приймає до уваги наступні обставини. Сторони на даний час спільне господарство не ведуть, шлюбні стосунки не підтримують та проживають окремо. Однією з головних причин розпаду їх сім'ї є те, що вони втратили почуття любові та взаємоповаги один до одного. Фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини. Підстав для надання строку для примирення судом не встановлено. Тому, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач просить змінити їй прізвище на дошлюбне. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 26 квітня 2003 року, від якого мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини з відповідачем остаточно припинились через різні погляди на сімейне життя, відсутність взаємопорозуміння, що призводило до постійних сварок, внаслідок чого сторони втратили почуття поваги та любові один до одного. Позивач вважає, що сімя розпалася остаточно, відновити сімейні відносини не можливо, оскільки буде суперечити його інтересам. Спорів щодо майна, що є їх сумісною власністю немає. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили суд задовольнити їх. Відповідач в судовому засідання позов визнав повністю, не заперечував проти розірвання шлюбу. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на наступні обставини. Судом встановлено, що 26 квітня 2003 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Індустріального районного управління юстиції м. Дніпропетровська за актовим записом № 180 /а.с. 4/. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] /а.с. 5,6/. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приймає до уваги наступні обставини. Сторони на даний час спільне господарство не ведуть, шлюбні стосунки не підтримують та проживають окремо. Однією з головних причин розпаду їх сімї є те, що вони втратили почуття любові та взаємоповаги один до одного. Фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини. Підстав для надання строку для примирення судом не встановлено. Тому, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач просить залишити їй шлюбне прізвище. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 26 травня 2012 року, від якого мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини з відповідачем остаточно припинились через різні погляди на сімейне життя, відсутність взаємопорозуміння, що призводило до постійних сварок, внаслідок чого сторони втратили почуття поваги та любові один до одного. Позивач вважає, що сімя розпалася остаточно, відновити сімейні відносини не можливо, оскільки буде суперечити його інтересам. Спорів щодо майна, що є їх сумісною власністю немає. В попереднє судове засідання сторони не зявились, надавши до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, оскільки позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач їх визнає. У звязку з неявкою сторін в попереднє судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 26 травня 2012 року сторони зареєстрували шлюб у Амур-Нижньодніпровському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом № 229 /а.с. 3/. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] /а.с. 4/. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приймає до уваги наступні обставини. Сторони на даний час спільне господарство не ведуть, шлюбні стосунки не підтримують та проживають окремо. Однією з головних причин розпаду їх сімї є те, що вони втратили почуття любові та взаємоповаги один до одного. Фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини. Підстав для надання строку для примирення судом не встановлено. Тому, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач просить залишити їй шлюбне прізвище. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 26 червня 2014 року, від якого мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем і повністю знаходиться на його утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, що змушує позивача звернутись з даним позовом до суду. Позивач вважає, що розмір аліментів повинен бути визначений в твердій грошовій сумі у розмірі 800 гривень щомісячно, оскільки відповідач має нерегулярний та мінливий дохід. В судове засідання сторони не зявились, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі, оскільки позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач їх визнає. У звязку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 26 червня 2014 року сторони зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Миколаївської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області за актовим записом № 14 /а.с. 3/. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] /а.с. 4/. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що на даний час дитина проживає з матірю, відповідач матеріальної допомоги не надає. Згідно ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. За таких обставин, та враховуючи наявну інформацію про відсутність стабільного доходу у відповідача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини повинні бути стягнуті аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 800 грн. щомісяця. Даних про матеріальний стан, як платника, так і одержувача аліментів, а також стан здоровя дитини і інших обставин, що згідно зі ст. 182 СК України враховуються судом при визначенні розміру аліментів, суду не надано, що не позбавляє в майбутньому позивача та/або відповідача звертатися до суду з позовом про зміну розміру аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Оскільки позивач звернулась до суду 10 квітня 2015 року суд вважає за необхідне стягнути аліменти з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 28 квітня 2000 року, від якого мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини з відповідачем остаточно припинились через різні погляди на сімейне життя, відсутність взаємопорозуміння, що призводило до постійних сварок, внаслідок чого сторони втратили почуття поваги та любові один до одного. Позивач вважає, що сімя розпалася остаточно, відновити сімейні відносини не можливо, оскільки буде суперечити його інтересам. Спорів щодо майна, що є їх сумісною власністю немає. В судове засідання сторони не зявились, надавши до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, оскільки позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач їх визнає. У звязку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28 квітня 2000 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів громадянського стану Болградського районного управління юстиції Одеської області за актовим записом № 40 /а.с. 6/. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] /а.с. 4,5/. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приймає до уваги наступні обставини. Сторони на даний час спільне господарство не ведуть, шлюбні стосунки не підтримують та однак проживають разом. Однією з головних причин розпаду їх сімї є те, що вони втратили почуття любові та взаємоповаги один до одного. Фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини. Підстав для надання строку для примирення судом не встановлено. Тому, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач просить залишити прізвище без змін. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 28 липня 2000 року, від якого мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини з відповідачем остаточно припинились через різні погляди на сімейне життя, відсутність взаємопорозуміння, що призводило до постійних сварок, внаслідок чого сторони втратили почуття поваги та любові один до одного. Позивач вважає, що сім'я розпалася остаточно, відновити сімейні відносини не можливо, оскільки буде суперечити його інтересам. Спорів щодо майна, що є їх сумісною власністю немає. В попереднє судове засідання сторони не з'явились, надавши до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, оскільки позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач їх визнає. У зв'язку з неявкою сторін в попереднє судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28 липня 2000 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану виконавчого комітету Антрацитівської міської ради Луганської області за актовим записом № 132 /а.с. 5/. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] /а.с. 4/. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приймає до уваги наступні обставини. Сторони на даний час спільне господарство не ведуть, шлюбні стосунки не підтримують та проживають окремо. Однією з головних причин розпаду їх сім'ї є те, що вони втратили почуття любові та взаємоповаги один до одного. Фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини. Підстав для надання строку для примирення судом не встановлено. Тому, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач просить залишити їй шлюбне прізвище. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 28 серпня 2010 року, від якого мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини з відповідачем остаточно припинились з вересня 2014 року через різні погляди на сімейне життя, відсутність взаємопорозуміння, що призводило до постійних сварок, внаслідок чого сторони втратили почуття поваги та любові один до одного. Позивач вважає, що сімя розпалася остаточно, відновити сімейні відносини не можливо, оскільки буде суперечити його інтересам. Спорів щодо майна, що є їх сумісною власністю немає. В судове засідання сторони не зявились, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі, оскільки позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач їх визнає. У звязку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28 серпня 2010 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом № 308 /а.с. 5/. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] /а.с. 4/. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приймає до уваги наступні обставини. Сторони на даний час спільне господарство не ведуть, шлюбні стосунки не підтримують та проживають окремо. Однією з головних причин розпаду їх сімї є те, що вони втратили почуття любові та взаємоповаги один до одного. Фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини. Підстав для надання строку для примирення судом не встановлено. Тому, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач просить залишити їй шлюбне прізвище. Враховуючи викладене,

Outcome: approved