Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про позбавлення батьківських прав відповідача відносно його неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідач є її сином та батьком неповнолітнього [PERSON] , проте не займається належним чином його вихованням, не створює належні умови для розвитку дитини, ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітнього [PERSON] , призначити її опікуном та стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина. В судове засідання від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутністю та заява про часткову зміну предмету позову, на задоволенні змінених позовних вимог наполягав. Відповідач в судове засідання не з`явився, належно сповіщений про дату, місце та час розгляду справи. Клопотання про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Від представника третьої особи надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Дослідивши письмові докази, суд вважає необхідним позов задовольнити повністю за наступних підстав. Між сторонами склалися правовідносини, урегульовані ст.ст. 150, 155, 164 СК України. Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язання виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. У відповідності до вимог ст.155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Судом встановлено, що відповідач є батьком неповнолітнього [PERSON] , [INFO] та сином позивача [PERSON] (а.с. 6, 7). Мати неповнолітнього [PERSON] - [PERSON] померла [INFO] (а.с. 8). Неповнолітній [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9-10), навчається у Василівському закладі повної загальної середньої освіти Любимівської селищної ради Каховського району Херсонської області (а.с. 14-18). Згідно акту обстеження житлово-побутових умов проживання сім`ї від 19.02.2020 року, [PERSON] проживає разом із бабусею та дідусем, які займаються його вихованням, умови проживанні добрі, дитина має все необхідне. Позивач [PERSON] проживає у с. Софіївка Каховського району Херсонської області, за місцем проживання характеризується добре, отримує пенсію та допомогу по догляду за дитиною інвалідом та за станом свого здоров`я може опікуватися неповнолітнім онуком (а.с. 13, 28, 31, 33). Відповідач не заперечує проти позбавлення його батьківських прав у відношенні неповнолітнього сина [PERSON] , про що свідчить його нотаріально завірена заява (а.с. 27). Згідно протоколу № 05 засідання комісії з питань захисту прав дитини Любимівської селищної ради, позивачу було рекомендовано звернутися до суду щодо позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо неповнолітнього [PERSON] (а.с. 26). Згідно ст.164 СК України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною, є хронічними алкоголіками або наркоманами, вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва щодо усіх своїх дітей або когось із них. Пленум Верховного Суду України в п. 15 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач, будучи батьком неповнолітнього сина, свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню дитини, не забезпечує належні умови для проживання і розвитку, та виховання, що є підставою для позбавлення батьківських прав відповідача та стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітнього [PERSON] .

Outcome: approved