Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом у якому просить розірвати шлюб з [PERSON] зареєстрований 25 січня 2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Ясинуватського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 179152 та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі 2 000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги мотивує тим, що 25 січня 2003 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб, від якого мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що у серпні 2014 року у зв'язку із активними бойовими діями в районі проведення антитерористичної операції, вона з донькою вимушена була покинути постійне місце проживання в м. Ясинувата Донецької області. В подальшому вона разом з донькою вибула на проживання до м. Києва, працевлаштувалася та набула статуту внутрішньо переміщеної особи. Відповідач разом із ними не виїхав та фактично з того часу не бере участі у житті сім'ї, вихованні та утриманні дитини, в результаті цього весь тягар забезпечення себе та доньки повністю покладено на неї. Спільне господарство з відповідачем вони не ведуть з серпня 2014 року, з того ж часу між ними припинені фактичні шлюбні відносини. Позивачка в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити, проти надання судом строку для примирення з відповідачем заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, у зв'язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та відповідно до ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідач зареєстрували шлюб 25 січня 2003 року, про що Відділом реєстрації актів громадянського стану Ясинуватського міського управління юстиції Донецької області зроблений відповідний актовий запис за № 12 (а.с. 15). Від цього шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 16). Відповідно до ст. 3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що рішення позивача про розірвання шлюбу є виваженим та свідомим, причини з яких позивач наполягає на задоволенні позову є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї стали неможливими, тривалий час сторони не підтримують сімейно-шлюбні стосунки, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, взаєморозуміння між ними відсутнє, шлюб існує формально, позивач наполягає на розлученні, оскільки поновлювати сімейно-шлюбні відносини позивач наміру не має і вважає, що збереження шлюбу бути не може, разом з тим суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення, або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків і можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України, тому суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, у зв'язку з чим позов у частині вимог про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Позивач повідомила суду, що відповідач за станом здоров'я працездатний, інших неповнолітніх та непрацездатних осіб на його забезпеченні, окрім їхньої спільної дитини, не має, він працевлаштований, працює електрогазозварювальником в Ясинуватському управлінні по газопостачанню і газифікації, його заробітна плата за період з травня 2016 року по жовтень 2016 року включно складала загальну суму 59 314,75 руб., на підтвердження чого надала відповідну довідку від 17.11.2016 року (а.с. 21). За нормою ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що дитина сторін по справі проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У спростування викладених обставин будь яких доказів відповідачем суду не надано. За заявленими вимогами позивач просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі по 2 000 грн. щомісячно. При визначені розміру аліментів, враховуючи матеріальне становище сторін та беручи до уваги ті обставини, що малолітня дитина знаходиться на утриманні позивача, відповідач працевлаштований, на його забезпеченні будь які інші утриманці не перебувають, беручи до уваги розмір доходів відповідача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, а саме з відповідача слід стягнути на користь позивача аліменти у розмірі 1 200 грн. щомісячно на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], починаючи з дня подання позову, а саме з 06.01.2017 року і до досягнення дитиною повноліття. В решті заявлені вимоги щодо стягнення аліментів задоволенню не підлягають, оскільки не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача сплачений нею судовий збір в сумі 640 грн. у частині вимог про розірвання шлюбу та стягнути на користь держави судовий збір в сумі 640 грн. у частині заявлених вимог про стягнення аліментів, від сплати якого позивач була звільнена відповідно положень п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає обов'язковому негайному виконанню.

Outcome: partial