Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач, зазначивши, що 13.06.2015 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] Від шлюбу 19.06.2015 року народився син [PERSON]. З вересня 2015 року шлюбні стосунки між сторонами припинені, сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач у добровільному порядку регулярної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, у звязку з чим позивач вимушена самостійно забезпечувати потреби дочки, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Просила стягнути зі [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі ? частини зі всіх видів заробітку відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач надала суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Представник позивача [PERSON] також надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав повністю та не заперечував проти задоволення позову. Враховуючи те, що у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, з урахуванням їх заяв суд розглянув справу за їх відсутності на підставі наданих доказів по справі та згідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового засідання технічними засобами. Судом встановлено, що сторони 13 червня 2015 року зареєстрували шлюб у Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського МУЮ у Донецькій області, про що складено відповідний актовий запис за № 373 та видано свідоцтво про шлюб Серії І-НО № 371442. Відповідно до свідоцтва про народження серії І-НО № 686969, виданого 30.06.2015 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського МУЮ у Донецькій області, вбачається, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO]. Згідно з довідкою про доходи від 04.12.2015 року, виданою ТОВ «ІСТЕРН БЕВЕРІДЖ ТРЕЙДІНГ», [PERSON] з 28.08.2015 року по 30.11.2015 року працював у зазначеному підприємстві на посаді торгового агента відділу продажу міста Маріуполя. Загальна сума його доходу за чотири місяці склала 5105,96 гривень. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Одним із способів утримання, відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, є стягнення аліментів за рішенням суду. З урахуванням викладених обставин та з оглядом на те, що відповідач позовні вимоги визнав, і таке визнання позову прийнято судом, оскільки не суперечить закону та не порушує прав, свобод і інтересів інших осіб, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, та з відповідача на її користь підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі ? частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 22.10.2015 року, до повноліття дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня предявлення позову. Відповідно до вимог статті 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VI та положень ст. 88 ЦПК України, позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні з даним позовом до суду, тому з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 487,20 гривень. Рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини за один місяць згідно із положеннями п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України підлягає негайному виконанню. На підставі ст. ст. 180 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved