Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності на земельну частку (пай), обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 15 березня 1991 року по 30 січня 2001 року вона працювала в КСП «Прикордонник». В лютому 2000 року КСП «Прикордонник» було реорганізовано та було утворено СПК «Прикордонник», що є правонаступником прав і обовязків КСП, де позивач продовжувала працювати до 30 січня 2001 року. У лютому 1996 року КСП «Прикордонник» був виданий державний акт на право колективної власності на землю, а з березня 1998 року землі колективної власності були розпайовані членами КСП, згідно із списком до державного акту, почали видавати сертифікати на земельні частки (пай) у розмірі 2,55 умовних кадастрових гектара. У список, що додається до державного акту на землю, позивача як члена КСП «Прикордонник» помилково не включили, тому сертифікат на її імя не був оформлений і виданий. 07 квітня 2000 року рішенням реорганізаційної комісії №4 було затверджено додатковий список на виділення паїв з резервного фонду, у даний список позивача було включено. Позивач у судове засідання не зявилася, про дату, час та місце його проведення сповіщалася, причини неявки суду не відомі, до суду надійшла заява, відповідно до якої вона просить розглядати справу за її відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити в повному обсязі. \~ \~ \~ \~Представник Орлівської сільської\~ради Ренійського\~району Одеської\~областіу судове засідання не зявився, причини неявки суду не відомі, надав суду заяву, відповідно до якої просить розглядати справу у його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. \~ \~ \~ \~Представник Ренійської районної\~державної адміністрації\~Одеської області\~у судовому\~засіданні проти\~визнання за\~[PERSON]\~правана\~земельну частку\~(пай)\~із земель\~колишнього КСП\~«Прикордонник» села\~Орлівка Ренійського\~району Одеської\~області у\~розмірі 2,55\~кадастрових гектара не заперечував. Суд, заслухавши пояснення представника Ренійської районної державної адміністрації Одеської області та розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Дійсно, як встановлено у судовому засіданні, 15 березня 1991 року по 30 січня 2001 року [PERSON] працювала в КСП «Прикордонник». В лютому 2000 року КСП «Прикордонник» було реорганізовано та було утворено СПК «Прикордонник», що є правонаступником прав і обовязків КСП, де позивач продовжувала працювати до 30 січня 2001 року. У лютому 1996 року КСП «Прикордонник» був виданий державний акт на право колективної власності на землю, а з березня 1998 року землі колективної власності були розпайовані членами КСП, згідно із списком до державного акту, почали видавати сертифікати на земельні частки (пай) у розмірі 2,55 умовних кадастрових гектара. У список, що додається до державного акту на землю, позивача як члена КСП «Прикордонник» помилково не включили, тому сертифікат на її імя не був оформлений і виданий. 07 квітня 2000 року рішенням реорганізаційної комісії №4 було затверджено додатковий список на виділення паїв з резервного фонду, в даний список позивача було включено. Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЗК України, захист прав\~громадян та\~юридичних осіб\~на земельні\~ділянки здійснюється\~шляхом визнання прав; Згідно ч. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/35 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності\~набувається на\~підставах,\~що не\~заборонені законом,\~зокрема із\~правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно із ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. \~ \~ \~ \~У даному випадку визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а надані суду документи у повному обсязі підтверджують право [PERSON] на спірну земельну частку (пай), а тому, суд вважає, що позов має бути задоволено. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного та

Outcome: approved