Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] , відносно його дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] , посилаючись на те, що вона з відповідачем перебувала в шлюбі з 2005 року по 2016 рік. Після розірвання шлюбу з [PERSON] було стягнуто аліменти а утримання дітей, які відповідач не сплачує, в результаті чого у нього утворилася заборгованість у розмірі 57 504 гривень 80 копійок. Відповідач перестав цікавитися життям своїх дітей, не спілкується з ними, не відвідує школу, ухиляється від свого обов`язку по їх вихованню, крім того [PERSON] перебуває на обліку у лікаря нарколога та має соціально-небезпечне захворювання. Органом опіки та піклування було прийнято висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно його дітей [PERSON] та [PERSON] . Позивач в судове засідання не з`явилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, підтримала заявлені вимоги та просила їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Представник третьої особи органу опіки та піклування Ніжинської міської ради в судове засідання не з`явилася, до суду надала заяву в якій не заперечила задоволення заявлених вимог та просила розглянути справу у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, тому, відповідно до ст. 223 ЦПК України суд розглянув справу в його відсутність з винесенням заочного рішення. Дослідивши письмові докази, які є в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків. Копією свідоцтва про народження підтверджується, що батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] 15 січня 2013 року є [PERSON] до [PERSON] (а.с.7-8). Відповідно до рішень суду від 08 липня 2016 року, 20 лютого 2018 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання його дітей [PERSON] та [PERSON] (а.с.9-14). Довідкою виконавчого комітету Ніжинської міської ради від 06 травня 2019 року підтверджується, що [PERSON] проживає в [ADDRESS] разом з дочкою - [PERSON] та сином [PERSON] (а.с.16). Висновком від 07.03.2019 року органу опіки та піклування виконкому Ніжинської міської ради, затвердженому рішенням № 74, встановлена доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо його дочки [PERSON] та сина [PERSON] . У висновку зазначено, що відповідач участі у вихованні не бере, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, не цікавиться їх навчанням. Фактично вихованням дитини займається мати [PERSON] (а.с.14-15). Твердження позивача про неналежне виконання відповідачем свого батьківського обов`язку по утриманню дітей та участі у їх вихованні підтверджується характеристикою з ЗОШ I-II ступенів № 12, довідкою з КВНЗ «Ніжинський коледж культури та мистецтв імені Марії Заньковецької» та розрахунком заборгованості по аліментах, яка становить 57 504 гривень 80 копійок (а.с.17-20). Відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження його участі у вихованні дочки [PERSON] та сина [PERSON] . Відповідач тривалий час не спілкується з дітьми, не утримує матеріально, що є елементами протиправного невиконання ним, передбачених ст.150 СК України, обов`язків щодо виховання та розвитку дитини, де зазначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Крім того на а.с. 21 мається довідка ОКЛПЗ «Ніжинський наркологічний диспансер» від 08 лютого 2018 року, відповідно до якої [PERSON] перебуває на обліку лікаря з приводу захворювання на наркоманію, що відповідно до п.4 ч. 1 ст. 164 СК України є підставою позбавлення батьківських прав. Пунктом 2 ч.1 ст. 164 СК України передбачена ще одна умова позбавлення батьківських прав, а саме ухилення від виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи, згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в інтересах дитини. Постанова Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснює, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. По даній справі не здобуто доказів, що позбавлення відповідача батьківських прав відносно неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] буде суперечити їх інтересам. На думку суду поведінка відповідача є такою, що свідчить про ухилення від виконання ним обов`язку по вихованню дітей. Такий акт свідомої поведінки [PERSON] розцінюється судом як небажання виконувати свій батьківський обов`язок. Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789-XІІ) держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження. Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини та ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. З огляду на викладене суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, так як викладені в ньому доводи знайшли своє підтвердження, наявні підстави, передбачені п.п.2, 4 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України для позбавлення відповідача батьківських прав: ухилення батька від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини та наявної у нього хвороби на наркоманію, оскільки зазначена міра є виправданою, з огляду на необхідність захистити інтереси дітей. Відповідно до 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Виходячи з наведеного, з відповідача підлягає до стягнення судовий збір у сумі 768 гривень 40 копійок на користь [PERSON] .

Outcome: approved