Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Тульчинської державної нотаріальної контори про усунення порушень права власності та зняття арешту з майна, мотивуючи свої вимоги тим, що на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 20.06.2006 приватним нотаріусом Тульчинського районного нотаріального округу [PERSON] за реєстром №1403 їй на праві власності належить житловий будинок № 154 по вул.Леніна в м.Тульчині Вінницької області. В даний час вона має намір розпорядитись належним їй житловим будинком. З метою проведення його відчуження вона звернулась до Тульчинської державної нотаріальної контори, де їй повідомили, що на вказаний житловий будинок було накладено арешт. Вказаний арешт був накладений Тульчинською державною нотаріальною конторою 03.08.2007 в 15:34:27 за №5424614 відповідно до повідомлення Тульчинського районного народного суду номер 3-346, дата виникнення 17.07.1998. При цьому в повідомленні власником будинку зазначений [PERSON]. Крім того, відповідно до книг реєстрації накладення та зняття арештів та заборон нерухомого майна Тульчинської державної нотаріальної контори за 1998 рік зареєстровані повідомлення Тульчинського районного суду про накладення арешту і заборони відносно [PERSON], жителя [INFO], та [PERSON], жителя [INFO]. Коли вона звернулась за розясненнями до Тульчинського районного суду, то в усному порядку їй було підтверджено направлення в 1998 році повідомлення до Тульчинської державної нотаріальної контори відносно [PERSON] та [PERSON] за вчинення останніми адміністративних правопорушень, хоча самих матеріалів на даний час не збереглося в звязку з закінченням термінів зберігання. Їй відомо, що самих [PERSON] та [PERSON] в даний час немає, так як вони померли. Державний нотаріус Тульчинської державної нотаріальної контори [PERSON] 21.04.2017 відмовила їй в знятті заборони на належний їй житловий будинок, надавши письмовий лист про це. Вважає наявність арешту на належний їй житловий будинок незаконним і таким, що підлягає скасуванню. Так, вказаний житловий будинок було нею куплено в 2006 року у гр-на [PERSON], що стосується [PERSON] та [PERSON], то останні ніколи власниками цього будинку не були. Тим більше, що накладення арешту і заборони в 2007 році, коли власником житлового будинку вже була саме вона, взагалі є незаконним і порушує її права і свободи. В державній нотаріальній конторі на даний час не збереглось жодних документів, які би підтверджували підстави для арешту. Але видати документи для зняття арешту також не можуть, так як в нотаріальній конторі не збереглись ніяких архівних документів, лише є відмітки про накладення арешту судом. За таких обставин державний нотаріус повідомив її про можливість зняття накладеного арешту виключно на підставі рішення суду. Вважає дії Тульчинської державної нотаріальної контори про відмову вчинити дію, а саме зняти заборону, незаконними та такими, що порушують її конституційні права та свободи. Наявність заборони позбавляє її можливості в повній мірі реалізовувати права, гарантовані Конституцією України, в тому числі по розпорядженню належними їй обєктами власності, безперешкодно виїзджати за межі України до інших держав. Їй достовірно відомо, що в даний час ніяких стягнень з неї не проводиться, судових рішень чи рішень інших органів про стягнення коштів також не існує, боржником вона не є. Будь-яких документів про боргові зобовязання щодо неї не існує, що підтверджує той факт, що ніяких боргових зобовязань ні перед ким в дійсності немає. А тому накладення заборони являється незаконним. В звязку з даними обставинами вона змушена звернутися до суду з даним позовом. Просить усунути порушення її права власності, для чого визнати неправомірними дії Тульчинської державної нотаріальної контори по відмові в знятті арешту майна, а саме, житлового будинку, який розташований в м. Тульчині Вінницької області по вул. Леніна під номером 154, та зобовязати Тульчинську державну нотаріальну контору скасувати арешт, реєстраційний номер 5424614, зареєстрований 03.08.2007 15:34:27 за №5424614 реєстратором: Тульчинська державна нотаріальна контора, 23600, Вінницька область, Тульчинський район, місто Тульчин, вул.Леніна, 47, (04335) 2-35-30, підстава обтяження: не вказано, 3-346, Тульчинський районний народний суд, обєкт обтяження: невизначено, адреса: Вінницька область, Тульчинський район, місто Тульчин, вулиця Леніна, будинок 154, власник [PERSON], додаткові дані: архівний номер:1905971VINNITSA2, Архівна дата: 18.01.2000, Дата виникнення: 17.07.1998, № реєстра: 172, внутр. №6201Е03322F1442F7E46. Позивач в судове засідання не зявилась. Направила суду заяву в якій просить справу розглянути в її відсутність. Просить позов задовольнити. Відповідач - представник Тульчинської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився. Направив суду заяву, в якій просить справу розглянути в його відсутність. Проти задоволення позову не заперечує. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, так як це не суперечить вимогам закону. Дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.ст.316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. В судовому засіданні встановлено, що 03.08.2007 Тульчинською державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення Тульчинського районного народного суду номер 3-346 було накладено арешт на житловий будинок № 154 по вул.Леніна в м.Тульчині Вінницької області, про що свідчить копія витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна у порядку доступу нотаріусів від 07.02.2017 (а.с.-9). Згідно вищевказаного витягу [PERSON] належить житловий будинок № 154 по вул.Леніна в м.Тульчині Вінницької області, що в свою чергу також підтверджується копією договору купівлі-продажу від 20.06.2006 (а.с. 16), копією витягу з Державного реєстру правочинів від 20.06.2006 (а.с.17) та копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 22.06.2006 (а.с.18). Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно із ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно розяснень, викладених у п. 33 ПП ВСУ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07.02.2014, відповідно до положень статей\~391,\~396 ЦК України, позов про усунення порушень права, не повязаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не повязаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Наявність обтяження на належне позивачеві майно не позбавляє її права володіння ним. Разом з тим, його наявність, порушує право власності позивача, зокрема, право щодо розпорядження цим майном. Згідно з ч. 4\~ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. В даному випадку визнання позову представником відповідача не суперечить закону, не порушує нічиїх прав, свобод та законних інтересів. Враховуючи те, що на даний час позивач, позбавлена можливості належним чином користуватися своїм правом власності, підстави для збереження обтяжень, накладених відповідачем на це майно відсутні, а тому суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог і наявності підстав для їх задоволення. У відповідності до\~ст. 88 ЦПК України, судові витрати залишити за позивачем. На підставі ст.316, ст.317, ст.319, ст.321, ст.391 ЦК України, ст.10, ст.11, ст. 60, ст.88, ч. 4\~ст. 174, ст. 212-215 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved