Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою, в якій зазначила, що її чоловік [PERSON] помер [INFO] , після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить 1/2 частина жилого будинку із господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] . В строк до шести місяців після відкриття спадщини позивач звернулась до Пологівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та прийняла її. Вона є єдиною спадкоємицею майна за законом після смерті свого чоловіка, яка прийняла спадщину. Видати свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частину жилого будинку нотаріус їй відмовив. Причиною такої відмови стала та обставина, що правовстановлюючий документ, підтверджуючий право власності чоловіка на будинок, є Договір купівлі-продажу, укладений на Пологівській товарній біржі «Агропром-Інвест», який не посвідчений нотаріально. Договір, укладений 23 березня 2000 року, нотаріально посвідчений не був, однак державну реєстрацію даного договору було проведено єдиним органом, який на той час проводив державну реєстрацію договорів щодо відчуження, міни нерухомого майна - БТІ «Імпульс». Договір купівлі-продажу було зареєстровано на паперових носіях (електронного реєстру у той час не було) 03 квітня 2000 року в реєстровій книзі №30 за реєстровим номером №445. Біржове оформлення договору купівлі-продажу 1/2 частини будинку було вибрано у зв`язку із тим, що така форма оформлення подібного роду договорів відповідала дійсному законодавству. У той час оформлювати договори купівлі-продажу чи обміну нерухомого майна на Пологівській товарній біржі «Агропром-Інвест» було розповсюдженим явищем. Позивач звернулась до комунального підприємства «Імпульс», яке має право на виготовлення технічної документації на нерухоме майно, в результаті чого їй було виготовлено технічний паспорт на жилий будинок із господарськими будівлями та спорудами. У зв`язку з викладеним позивач просить суд постановити рішення, яким визнати за нею, [PERSON] , право власності на 1/2 частину жилого будинку із господарськими будівлями та спорудами, що складається з: жилого будинку загальною площею 68,5 кв.м, жилою площею 33,4 кв.м - літ. «А»; тамбуру - літ. «а»; літньої кухні - літ. «Б»; погрібу - під літ. «Б»; літньої кухні - літ. «В»; погрібу - під літ. «В»; вбиральні - літ. «Е»; літнього душу - літ. «Ж»; вбиральні - літ. «И»; колодязю - літ. «Г»; паркану «1», паркану «2», хвіртки «3», воріт «4», хвіртки «5», замощення - «І», розташованого за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . Учасники справи належним чином повідомлені про явку в підготовче засідання. Позивач [PERSON] у підготовче засідання надала письмову заяву, в якій підтримала свої позовні вимоги, просить задовольнити їх з зазначених у позові підстав. Підготовче засідання просить провести без її участі та без застосування засобів технічної фіксації. Не заперечувала проти розгляду справи у підготовчому засіданні відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України (а.с.38). Від відповідача Пологівської міської ради Запорізької області до суду надійшла письмова заява за підписом першого заступника міського голови Вєтрова Ю.В., в якій проти задоволення позовних вимог не заперечується, справу просили розглянути без представника відповідача та без застосування засобів технічної фіксації (а.с.24). На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України справа розглядається за відсутності учасників справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу з постановленням рішення у підготовчому засіданні відповідно до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України, згідно якої за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, беручи до уваги підтримання позовних вимог позивачем, відсутність заперечень проти задоволення позову відповідачем, дослідивши письмові докази по справі, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Пологівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області 08 жовтня 2018 року, встановлено, що [PERSON] помер [INFO] у м.Пологи Запорізької області (а.с.5). Доказом того, що [PERSON] був чоловіком позивача, є копія свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 29 березня 1986 року Жовтневим відділом РАЦС м.Дніпропетровська. Дмитрієва Н.П., державний нотаріус Шостої запорізької державної нотаріальної контори, в порядку заміщення державного нотаріуса Пологівської державної нотаріальної контори, своєю постановою від 19 квітня 2019 року №235/02-31 відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] чоловіка - [PERSON] - на 1/2 частину жилого будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з тим, що серед інших документів [PERSON] був поданий правовстановлюючий документ на 1/2 частину будинку, який не був нотаріально посвідчений (а.с.9). З копії технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виготовленого станом на 25 березня 2019 року за підписом директора КП «Імпульс» Пологівської райради Задорожнього М.І. , судом встановлено, що власником 1/2 частини жилого будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , є [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 23 березня 2000 року (а.с.10). Згідно копії довідки комунального підприємства Пологівської районної ради «Імпульс» №б/н від 02 квітня 2019 року, право власності на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 23 березня 2000 року. Дані правовстановлюючі документи в КП «Імпульс» Пологівської районної ради зареєстровані (на паперових носіях) 03 квітня 2000 року в Реєстровій книзі №30 за реєстровим номером №445. В єдиному реєстрі прав власності на нерухоме майно не зареєстровано. Також зазначено, що назву [INFO] змінено на [INFO] на підставі розпорядження міського голови Пологівської міської ради Запорізької області від 19 лютого 2016 року №31 «Про перейменування вулиць та провулків міста Пологи Запорізької області» (а.с.13,зворот). З копії договору купівлі-продажу від 23 березня 2000 року, посвідченого Пологівською товарною біржею «Агропром-Інвест», встановлено, що продавець [PERSON] , яка діяла за себе та від імені [PERSON] , [PERSON] , на підставі доручення АВІ №087761, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу 18 березня 2000 року, продала, а покупець [PERSON] купив 1/2 частину жилого будинку з відповідною частиною господарчих і побутових будівель та споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.14). З копії реєстраційного посвідчення від 03 квітня 2000 року за підписом начальника міжміського бюро технічної інвентаризації ДКП «Імпульс» Задорожнього М.І. встановлено, що 1/2 частина жилого будинку за адресою: [ADDRESS] , зареєстрована за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 23 березня 2000 року, посвідченого Пологівською товарною біржею «Агропром-Інвест» за реєстраційним номером ПН-56 (а.с.15). З копії звіту з незалежної оцінки майна встановлено, що станом на дату оцінки 23 квітня 2019 року жилий будинок [ADDRESS] , має ринкову вартість в розмірі 159778 грн. (а.с.16), з одної другої частини якої позивач сплатила судовий збір (а.с.1). З копії Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, виданого 23 листопада 2018 року за №54207704, судом встановлено, що стосовно померлого [INFO] [PERSON] у Спадковому реєстрі зареєстрована спадкова справа №63375168, місце заведення Пологівська державна нотаріальна контора, номер у нотаріуса 153/2018, дата заведення 23 листопада 2018 року (а.с.31). Судом з копії спадкової справи №153/2018 до майна померлого [INFO] [PERSON] встановлено, що після смерті [PERSON] спадкоємець за законом [PERSON] своєчасно звернулася з заявою про прийняття спадщини і видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом. Інші спадкоємці за законом, а саме діти померлого [PERSON] та [PERSON] , з заявами до нотаріальної контори не звертались. Державний нотаріус Шостої запорізької державної нотаріальної контори в порядку заміщення державного нотаріуса Пологівської державної нотаріальної контори Дмитрієва Н.П. відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] [PERSON] на 1/2 частину спадкового жилого будинку у зв`язку з тим, що правовстановлюючий документ на майно, наданий спадкоємцем, нотаріально не посвідчений, недодержання вимоги тягне недійсність договору (а.с.37). Згідно ст.227 ЦК УРСР 1963 року, положення якого діяли на момент укладення договору купівлі-продажу спірного жилого будинку, для договорів купівлі-продажу жилих будинків у разі якщо хоча б однією стороною є громадянин, установлено обов`язкову нотаріальну форму. Згідно ч.1 ст.42 Кодексу угоди можуть укладатися усно або в письмовій формі (простій чи нотаріальній). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого законом строку він не заявив про відмову від неї. Згідно ст.1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Відповідно до ст.182 ЦК України, право власності на інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до положення ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, не заборонених Законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст.334 ЦК України право власності переходить до набувача з моменту його передачі. Згідно ст.41 Конституції України, кожен має право володіти і розпоряджатися своєю власністю, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним Статтею 15 Цивільного кодексу України передбачено право кожної особи на захист свого права, при цьому, охоронюваний законом інтерес треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загально правовим засадам. Стаття 16 Цивільного кодексу України визначає способи захисту цивільних прав, одним з яких є визнання відповідного права. Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованих Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР, кожна фізична особа або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Оскільки судом встановлено, що позивачу державним нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через те, що правовстановлюючий документ на 1/2 частину будинку, наданий спадкоємцем, нотаріально не посвідчений, представник відповідача в своїй заяві до суду не надав заперечень проти задоволення позову [PERSON] ; реєстрація біржового договору на спадкове домоволодіння була проведена покупцем [PERSON] за його життя; факт володіння і розпорядження за життя [PERSON] спадковим жилим будинком знайшов своє підтвердження вищенаведеними письмовими доказами; факт прийняття спадщини позивачем підтверджено її своєчасним зверненням до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, суд вважає можливим визнати за позивачем [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка [PERSON] на спадкове майно, яке складається з 1/2 частини жилого будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , з господарчими будівлями та спорудами до нього.

Outcome: approved