Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 15 листопада 1963 року її батько, [PERSON] став власником 58/100 часток домоволодіння по [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності, яке видано Донецьким ДКХ. 31 липня 1964 року 42/100 частки належного йому домоволодіння батько подарував тітці позивача, [PERSON]. У зв`язку зі зміною складу домоволодіння змінилися ідеальні частки [PERSON] та [PERSON] та відповідно до рішення виконавчого комітету Ленінської районної у м. Донецьку ради №92/3 від 1996 року було затверджено нові частки домоволодіння, згідно яких [PERSON] належало 73/100 частки домоволодіння [ADDRESS], а [PERSON] - 27/100 часток. Свою частку домоволодіння батько позивача зареєстрував у КП БТІ м. Донецька, а [PERSON] не зареєструвала. Відповідно до технічного паспорту, станом на 15.08.2005 року домоволодіння [ADDRESS] складалося з житлового будинку літ. А-1, жилої прибудови літ. А-1-1, гаражу літ. Е, літньої кухні літ. К, сараїв літ. П, Г, навісу літ. И, душу літ. Д, убиральні літ. Т, огородження та замощення. При цьому у технічному паспорті також відображено, що будинок фактично складається з двох окремих квартир під №1і 2, які знаходяться під одним дахом. [INFO] [PERSON] померла. Оскільки вона не мала спадкоємців першої черги, батько позивача, як брат померлої та спадкоємець другої черги фактично прийняв спадщину після смерті [PERSON] у вигляді 27/100 часток спірного домоволодіння. Крім того, [PERSON] склала на його ім`я заповіт. [INFO] помер батько позивача - [PERSON] Спадкоємцями першої черги після його смерті стали позивач, як донька спадкодавця, та [PERSON], як дружина спадкодавця. У встановлений строк - 12 грудня 2012 року [PERSON] написала заяву про відмову від належної їй спадщини на користь позивача, та 07 червня 2013 року [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на 73/100 частки домоволодіння [ADDRESS]. У видачі свідоцтва про право на спадщину на 27/100 часток домоволодіння позивачці було відмовлено у зв`язку з тим, що [PERSON] не мала правовстановлюючих документів та державної реєстрації права власності на свою частку домоволодіння. Позивач просила суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на 27/100 частки будівлі [ADDRESS] після смерті [PERSON] В процесі розгляду справи представник позивача уточнила позовні вимоги та просила суд визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на 27/100 частки домоволодіння [ADDRESS] після смерті [PERSON], померлого [INFO]. Ухвалою суду від 25 грудня 2013 року до участі у справі за позовом [PERSON] до Територіальної громади м. Донецька в особі Ленінської районної в м. Донецьку ради про визнання права власності частку домоволодіння в порядку спадкування за законом у якості співвідповідача залучено матір позивача, [PERSON]. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі. У судовому засіданні представник позивача, адвокат [PERSON], позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, визнавши за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на 27/100 частки домоволодіння [ADDRESS] після смерті [PERSON], померлого [INFO]. Представник відповідача, Ленінської районної у м. Донецьку ради, у судове засідання не з'явився, про час слухання справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву, згідно якої просив слухати справу у його відсутність та винести рішення на розсуд суду. Відповідач, [PERSON], у судове засідання не з`явилася, надала заяву, згідно якої проти задоволення позовних вимог не заперечувала, просила розглянути справу без її участі. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи та матеріали спадкової справи №48/2012, заведеної після смерті [PERSON], приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності на частину домоволодіння у порядку спадкування за законом підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності від 15.11.1963 р., яке видано Донецьким ДКХ, житловий будинок [ADDRESS] належав [PERSON]. Згідно технічного паспорту від 15.08.2005 року, виданого КП БТІ м. Донецька (а.с. 14-19), за адресою: м. Донецьк, [ADDRESS] розташовані: житловий будинок літ. А-1, жила прибудова літ. А1-1, прибудова літ. а, погреби літ. а1, а2; прибудови літ. а4, а3; ганки літ. а5, а6; гараж літ. Е, літня кухня літ. К, сараї літ. П, Г, навіс літ. И, душ літ. Д, вбиральня літ. Т, огородження №1,2 та тротуар. При цьому у технічному паспорті також відображено, що будинок фактично складається з двох окремих квартир під №1 і 2, які знаходяться під одним дахом. Відповідно до договору дарування від 31 липня 1964 року, посвідченого нотаріусом Сьомої донецької державної контори Смолько А. Н. за реєстровим №2/377, 42/100 частки належного йому житлового будинку [PERSON] подарував [PERSON] (а.с. 9-10). Зазначений договір зареєстровано у КП БТІ м. Донецька 22.11.1967 року в реєстрову книгу за №22678. Згідно з довідкою Комунального підприємства «БТІ м. Донецька» від 08.04.2013 р. за №249590 в результаті зміни складу домоволодіння відбулися зміни ідеальних часток співвласників домоволодіння [ADDRESS] (а.с. 20). На підставі рішення Виконавчого комітету Ленінської районної у м. Донецьку ради народних депутатів м. Донецька за №92/3 від 13.03.1996 р. були затверджені ідеальні частки співвласників та рекомендовано оформити свідоцтво про право власності [PERSON] - на 73/100 частки домоволодіння, а [PERSON] - на 27/100 часток домоволодіння. У зв`язку з чим, взамін свідоцтва про право власності від 15.11.1963 року, [PERSON] 29.04.1996 р. було видано свідоцтво про право особистої власності на 73/100 частки домоволодіння (а.с. 26-27), яке зареєстроване у КП БТІ м. Донецька в реєстровій книзі №85 за №22678 від 10.05.1996 р. За життя своє право власності на 27/100 часток спірного домоволодіння [PERSON] не оформила. [INFO] [PERSON] померла, про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER], актовий запис №416 від 29.03.2007 р. (а.с. 7). У зв`язку з чим, після її смерті відкрилася спадщина у вигляді 27/100 часток домоволодіння [ADDRESS]. Згідно зі ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Стаття 1268 ЦК передбачає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч.3 ст. 1268 ЦК України). Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється термін у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до домової книги, на час відкриття спадщини, разом зі спадкодавцем [PERSON] проживали та були зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON] Згідно заповіту, посвідченого державним нотаріусом Сьомої донецької державної нотаріальної контори Саприкіною В. В. 15.08.1990 р. та зареєстрованого в реєстрі за №2843 (а.с. 8), належну їй частину домоволодіння [ADDRESS] [PERSON] заповідала [PERSON], рідному брату, що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] за №[NUMBER], актовий запис №112 від 28.05.1938 р., та свідоцтвом про народження [PERSON] серія [NUMBER], актовий запис №585 від 07.06.1928 р. Як вбачається з довідки Сьомої донецької державної нотаріальної контори за №140/01-16 від 21.01.2014 р. спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. Таким чином, відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України, [PERSON] є такими, що фактично прийняв спадщину після смерті [PERSON] Згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1297 ЦК встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у виді втрати права на спадщину. Тобто, виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права, зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину та не здійснив його державної реєстрації. [INFO] помер [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER], актовий запис №1225 від 01.12.2012 р. (а.с. 6). Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними побудовами [ADDRESS], де 73/100 частки належали померлому на праві власності на підставі свідоцтва від 29.04.1996 р., а 27/100 увійшли до складу спадщини після смерті [PERSON] у зв`язку із прийняттям ним спадщини після смерті сестри, [PERSON] Спадкоємцями першої черги після його смерті стали позивач, як донька спадкодавця, відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], актовий запис №220 від 21.02.1972 р., яка після реєстрації шлюбу 19.08.1994 р. набула прізвище «[PERSON]», та [PERSON], як дружина спадкодавця, відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], актовий запис №508 від 02.06.1960 р. У встановлений строк - 12 грудня 2012 року позивач звернулася до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], а [PERSON] написала заяву про відмову від належної їй спадщини на користь позивача. 07 червня 2013 року [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на 73/100 частки житлового будинку з надвірними побудовами [ADDRESS]. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій №133/02-31 від 07.06.2013 р. у видачі свідоцтва про право на спадщину на 27/100 часток житлового будинку з надвірними побудовами позивачці було відмовлено у зв`язку з тим, що [PERSON] не мала правовстановлюючих документів та державної реєстрації права власності на 27/100 часток домоволодіння. Відповідно ч. 3 п. 23 Пленуму Верховного суду України в Постанові №1 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Як встановлено судом, [PERSON], як спадкоємець за заповітом, прийняв спадщину після смерті [PERSON] у вигляді 27/100 часток житлового будинку з надвірними побудовами [ADDRESS], тобто, вказане майно увійшло до складу спадщини після його смерті. Таким чином, [PERSON] вважається такою, що прийняла спадщину після смерті [PERSON], померлого [INFO]. За таких підстав, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі, та за нею необхідно визнати право власності у порядку спадкування за законом на 27/100 часток житлового будинку з надвірними побудовами [ADDRESS] після смерті [PERSON], померлого [INFO]. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати залишити за позивачем. На підставі ст.ст. 1216-1218,1261,1268-1270, 1296, 1297 ЦК України, та

Outcome: approved