Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом і просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, укладений 19 вересня 2002 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Біляївського районного управління юстиції Одеської області та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову та до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що вона знаходиться у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 19 вересня 2002 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є те, що спільне життя між ними не склалось, в них різні характери та погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, вони втратили почуття лобові та взаєморозуміння один до одного, протягом тривалого часу проживають окремо. На примирення з відповідачем не згодна. Дитина знаходиться на її утриманні, матеріальної допомоги на утримання доньки відповідач не надає, а тому вона звернулася з позовом до суду. Позивач [PERSON] в судовому засіданні на позовних вимогах наполягала та просила їх задовольнити в повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] до судового засідання повторно не зявився, хоча був повідомлений належним чином про день слухання справи, а тому враховуючи згоду позивача, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, 19 вересня 2002 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Біляївського районного управління юстиції Одеської області між сторонами був зареєстрований шлюб, актовий запис № 35, згідно свідоцтва про шлюб (а.с. 6 ). Від шлюбу вони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження (а.с. 7). Подружнє життя у сторін не склалося. З урахуванням викладеного, оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін, суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім'ї неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам їхньої дитини, як це передбачено\~ст. 112 Сімейного кодексу України, шлюб між сторонами носить формальний характер і підлягає розірванню. Згідно довідки Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області №1371 від 11.12.2017 року, неповнолітня [PERSON], 6 липня 2004 року проживає разом з матірю [PERSON] за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Нерубайське, вул. Теплична, буд. 14, та знаходиться на її утриманні. (а.с.18) Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання доньки. За змістом ст.27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до вимог ст. ст. 180, 183 Сімейного Кодексу України батьки повинні утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Так, в ст. 182 СК України вказано, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. За положеннями ч.1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У зв'язку з наведеним, враховуючи те, що обовязок утримувати дітей є обовязком як матері, так і батька, проживання батьків окремо від дітей не звільняє їх від обовязку щодо утримання дітей, суд вважає за можливе задовольнити позов в частині стягнення аліментів з [PERSON]на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] у розмірі 1000 грн. При цьому суд також враховує обовязок матері утримувати дитину, а також розмір прожиткового мінімуму на дитину віком 13 років, який становить 1860 грн. Позовна вимога про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON]у розмірі не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку задоволенню не підлягає, оскільки ці вимоги можуть бути задоволені у разі стягнення аліментів у частковому відношенні від заробітку, а не у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial