Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом та просить усунути їй, [PERSON] перешкоди в користуванні належній їй на праві власності квартири [ADDRESS] та виселити відповідачів із незаконно зайнятої ними кімнати житловою площею 13,0 кв.м. в спірній квартирі. В обґрунтування посилається на те, що згідно договору купівлі-продажу від 23.12.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО [PERSON], вона придбала у [PERSON] двокімнатну квартиру [ADDRESS], житловою площею 30, 2 кв.м. При заселенні в квартиру нею було встановлено, що відповідачі , які мешкають в квартирі № 35, самовільно зайняли її кімнату площею 13,0 кв. м. шляхом вирубки в стіні дверного пройому та закладення двері її кімнати. Вона, та її сім*я не мають можливості в повному обсязі користуватися належною їм на праві власності квартирою, а добровільно залишити кімнату відповідачі відмовляються. Відповідачі позов не визнали, пояснивши при цьому, що їм на праві сумісної власності належить квартира [ADDRESS] на підставі рішення Московського райсуду м. Харкова від 01.09.2012 року та ухвали суду від 31.08.2012 року. 12.09.2012 року Харківським міськБТІ було виготовлено технічний паспорт на вказану квартиру, яка складається двох кімнат площею 12,6 кв.м., 12, 7 кв.м., кухні 16,8 кв.м., санвузол- 3,7 кв.м., коридорів 5,3 кв.м., 2,3 кв.м. Загальна площа квартири складає 56,9 кв.м. Кімнати площею 13,0 кв.м. в квартирі не має. Таким чином відповідачі вважають, що позивачем не надано суду доказів самовільного зайняття кімнати площею 13,0 кв.м., яка відсутня на технічному паспорті, а тому позов задоволенню не підлягає. В судовому засідання відповідач [PERSON] та її представник свої доводи підтримали. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню по наступним підставам. Як було встановлено судом, згідно договору купівлі-продажу від 23.12.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського МНО [PERSON]за р. № 2548, [PERSON] придбала у власність квартиру [ADDRESS], загальною площею 42,4 кв.м. в тому числі житловою площею 30,2 кв.м. Згідно з технічним паспортом вказана квартира розташована на 5 поверсі та складається з 2-х кімнат, в тому числі 1-а кімната площею 17, 2 кв.м., 2-а- 13,0 кв.м., кухня - 6,4 кв.м., вбиральня 1,6 кв.м., ванна кімната- 1,6 кв.м., коридору 1,3; 4,5 - 11,9 кв.м. Вказаний договір купівлі-продажу був зареєстрований в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. На теперішній час право власності позивача [PERSON] ніким не оспорюється та не скасоване. Згідно ст.. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином позовні вимоги про усунення перешкод в користування спірною квартирою підлягають задоволенню в , так як позивачка не має можливості в повному обсязі користуватися належною їй на праві власності квартирою № 34. В частині позовних вимог про виселення відповідачів із кімнати площею 13,0 кв.м. суд відмовляє, так як позивачем не надано доказів позовних вимог в цій частині. Згідно ст.. 60 ЦПУ України, кожна сторона зобов*язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог та заперечень.

Outcome: partial