Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

Позивачі [PERSON],[PERSON],[PERSON] ,[PERSON],[PERSON] звернулися до суду з позовом 17.10.2014 року. В позовних вимогах позивачі посилаються на ті обставини, що на підставі рішення Виконавчого комітету Дзержинської районної в м. Харкові ради від 14.03.2006 року № 40/74 було змінено договір найму між та ЖЕД-21 Дзержинського ПЖРЕП м. Харкова та її було визнано наймачем двох кімнат відповідною площею 26кв.м. та 19.5 кв. в комунальній квартирі [ADDRESS] на склад сім»ї з чотирьох осіб - вона, [PERSON] чоловік ,[PERSON] донька ,[PERSON]донька. З того часу вони користуються кімнатою площею 26,0 кв.м. ,яка розташована на 5 поверсі житлового будинку [ADDRESS] та житловою кімнатою площею 19.5 кв.м., яка розташована в мансарді житлового будинку [ADDRESS] . Кімната площею 19.5 кв.м. в мансарді будинку не є відокремленою та для того, щоб в неї ввійти треба пройти через кімнату площею 18,2 кв.м., бо ці кімнати є суміжно-паралельні , мають один вхід з коридору площею 14.3 кв.м., вторима дверима кімнати обладнані не були і це з технічних умов не є можливим , бо будинок є архітектурною пам»яткою ,побудований на початку 20-го століття й кожне його переобладнання приведе до його подальшого руйнування, бо в будинку старі дерев»яні перекриття. Вищевказаною кімнатою вони користуються з 2006 року, відремонтували її, бо вона була в неприглядному стані. Фактично вони мешкають сім»єю з п»яти осіб, бо в квартирі зареєстровано матір позивачки [PERSON]- [PERSON],[INFO], яка є людиною похилого віку та фактично проживає в цій комунальній квартирі з 1964 року. просять визнати за ними право користування житловою кімнатою площею 18,2 кв.метри, яка розташована в мансарді житлового будинку [ADDRESS] і якою вони фактично користуються з 2006 року. Також просять зобов»язати змінити укладений договір найму та визнати за ними право користування трьома кімнатами житловою площею 63,7 кв.м. у комунальній квартирі [ADDRESS]. В судовому засіданні позивачка [PERSON], діючи від свого імені особисто , а від імені [PERSON],[PERSON] , ,[PERSON] за нотаріально-посвідченим дорученням, [PERSON] діючи за дорученням від імені [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі, наполягаючи на їх задоволенні. Відповідач - територіальна громада міста Харкова в особі Харківської міської ради в судове засідання не з»явилася, про час розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином шляхом отримання судової повістки, причини неявки суду не сповістила. Вислухавши пояснення позивачів, ознайомившись з матеріалами справи, вислухавши показання свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] суд приходить до наступного: Квартира [ADDRESS] є комунальною квартирою. 20.02.1964 року [PERSON] отримав ордер № 397 , що видано Дзержинською районною радою депутатів трудящих на підставі рішення №32 від 11.02.1964 року на кімнату площею 34,4 кв.м. в комунальній квартирі [ADDRESS] на склад сім»ї з чотирьох осіб -, він як наймач, а також [PERSON]- дружина, [PERSON] син, [PERSON] -донька. На підставі рішення Дзержинської районної ради депутатів трудящих м. Харкова №120 від 03.06.1970 року [PERSON] було виділено кімнату площею 14,6 кв.м. на той же склад сім»ї. Таким чином, житлова площа, яку займала сім»я збільшилася до 49 кв.метрів. Рішенням виконкому Дзержинської районної ради депутатів трудящих м. Харкова від 25.07.1989 року № 182/13 та від 07.04.1992 року № 58/8 квартира [ADDRESS] віднесена до числа аварійних. Після смерті [PERSON] договір найму було укладено з його сином [PERSON], на підставі рішення Дзержинської районної в м. Харкові ради №85/5 від 10.05.2000 року рішенням виконкому Дзержинської районної ради депутатів трудящих м. Харкова від 25.07.1989 року № 182/13 та від 07.04.1992 року № 58/8 щодо визнання комінальної квартири [ADDRESS] аварійною були скасовані відносно кімнати площею 26.0 кв.метрів та [PERSON] було визнано наймачем житлової площі 75,0 кв.м на склад сім»ї - 7 чоловік - він сам, його дружина [PERSON], син [PERSON] , сестра [PERSON], чоловік сестри [PERSON], доньки сестри [PERSON] та [PERSON] Рішенням Дзержинської районної в м. Харкові ради №95/2 від 23.05.2000 року договір найму було змінено [PERSON] було визнано наймачем житлових кімнат площею 49,0 кв.м. в комунальній квартирі [ADDRESS], а [PERSON] було визнано наймачем житлової кімнати площею 26,0 кв.м. в комунальній квартирі [ADDRESS]. Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова №2-221/2011 від 07.08.2001 року , яке набуло чинності, виконавчий комітет Дзержинської районної радим в м. Харкові було зобов»язано передати [PERSON] в користування житлове приміщення площею 19,5 кв.метрів в комунальній квартирі[ADDRESS]. На підставі цього рішення суду виконавчий комітет Дзержинської районної в м. Харкові ради 14.03.2006 року постановив рішення № 40/74 ,яким змінив договір найму житлового приміщення та визнав [PERSON] наймачем двох житлових кімнат площею 26,0 кв.м та 19,5 кв.м в комунальній квартирі [ADDRESS]. Таким чином, в користування сім»ї з чотирьох осіб - [PERSON], її чоловік [PERSON], доньки [PERSON] та [PERSON] виділено житлове приміщення площею 45,5 кв.м. У відповідності з технічним висновком про стан технічних будівель, який виконано ФОП «[PERSON]» встановлено, що будівельні конструкції обстежуваної квартир[ADDRESS] не мають дефектів та пошкоджень, які вказують на зниження несучої здатності забудови. Згідно з технічним паспортом на квартиру ,який виготовлено Комунальним підприємством «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» в 2007 році мансарда складається з сходинок, коридору літер-1 площею 14,3 кв.м., двері в кімнату літер 2площею 18,5 кв.м., з яких двері ведуть в кімнату літер 3 площею 19,5 кв.м. і яку виділено в користування позивача в 2006 році. Показаннями свідків по справі [PERSON], [PERSON], [PERSON] підтверджено, що позивачі по справі фактично користуються житлової кімнатою площею 18,2 кв.м., яка розташована в мансарді комунальної квартири [ADDRESS] майже 10 років. 25.10.2014 року в квартирі постійно зареєстрована позивачка [PERSON], яка мала право на проживання в спірній квартирі з 1964 року, але змушена була виїхати тимчасово для здіснення догляду за батьками похилого віку. З 2006 року постійно проживає в вищевказаній квартирі, що підтвердила свідок [PERSON] Таким чином в квартирі зареєстровані п»ять дорослих осіб на площі 45,5 кв.метри. Фактично займають і кімнату літер 2 площею 18,2 кв.м., яку розташовано суміжно-паралельно з кімнатою літер з площею 19,5 кв.м. Позивачі довели суду, що фактично сплачують комунальні послуги за метражем з урахуванням площі 18,2 кв.м., але КП «Жилкомсервіс» вважає їхні платежі переплатою. На підставі ст.57 ЦПК України доказами по справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановить наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин ,які мають значення по справі. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема , звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Згідно вимог ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до уваги докази, які не стосуються предмета доказування . На підставі вимог ч 3 ст.61 ЦПК України обставини, що встановлені рішення суду яке набуло чинності, не підлягають доказуванню при розгляді інших справ, в яких приймають участь ті ж особи чи особа, відносно якої встановлені ці обставини. Таким чином, суд вважає, що обставини, які встановлені Дзержинським районним судом м. Харкова №2-221/2011 від 07.08.2001 року , яке набуло чинності, додатковому доказуванню не підлягають. Суд вважає доведеним той факт, що позивачі на підставі вимог ст.34 ЖК України перебувають на квартирному обліку з 02.03.1993 року, що на час постановлення судового рішення розмір житлової площі, яку вони не займали не перевищував норми, що встановлена ст.47 ЖК України , тобто при нормі 13,65 кв.м. на особу , на кожного з чотирьох членів сім»ї приходилося 11,4 кв.м. При тій умові , що склад сім»ї збільшено до п»яти осіб при умові визнання за ними права користування житловою кімнатою в мансарді площею 18,2 кв. метри , загальний розмір житлової площі на сім»ю буде складати 18,2кв.м+45,5 кв.м.=63,7 кв.м, тобто 63,7кв.м:5 осіб =12,74 кв.м. на особу. Відповідно ст. 61 ЖК України, користування жилим приміщенням в будинках державного і комунального житлового фонду здійснюється відповідно з договором найму жилого приміщення, який укладається в письмовій формі на підставі ордеру на жиле приміщення між наймодавцем-житлово-експлуатаційною організацією (а при її відсутності-відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем-громадянином, на ім.»я якого видано ордер. Відповідно до ст. 814 ЦК України, у разі зміни власника житла, переданого у найм, до нового власника переходять права і обов'язки наймодавця. Відповідно ст. 47 Конституції України, ст. 1 ЖК України, кожний має право на житло. Відповідно до ст. 9 ЖК України, громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду, або в будинках житлово-будівельних кооперативів. З наданих суду технічних характеристик на квартиру [ADDRESS] суд вбачає, що виділення спірної кімнати для проживання іншим особам унеможливлене ,як тими обставинами, що через кімнату площею 18,2 кв. будуть проходити позивачі до своєї кімнати площею 19,5 кв.метри , так і тими обставинами, що неможливо зробити окремий вхід з коридору літер 1 до кімнати літер за умови технічних характеристик будинку [ADDRESS] та часу його забудування. Крім того, суд враховує ті обставини, що особи, які перебувають на квартирному обліку мають право на отримання в користування житлового приміщення ,яке звільнено. Відповідно до ст. 54 ЖК України - якщо в квартирі, в якій проживає два або більше наймачі, звільнилося неізольоване жиле приміщення, воно надається наймачеві суміжного приміщення. Ізольоване жиле приміщення, що звільнилося в квартирі, в якій проживає два або більше наймачів, на прохання наймача, що проживає в цій квартирі і потребує поліпшення житлових умов (стаття 34), надається йому, а в разі відсутності такого наймача - іншому наймачеві, який проживає в тій же квартирі. При цьому загальний розмір жилої площі не повинен перевищувати норми, встановлені статтею 47 цього Кодексу, крім випадків, коли наймач або член його сім'ї має право на додаткову жилу площу. Якщо розмір ізольованої кімнати, що звільнилися, є меншими за встановлений для надання одній особі, зазначена кімната у всіх випадках передається наймачеві на його прохання. Правила, передбачені частинам першою і другою цієї статті, застосовуються незалежно від належності жилого будинку. У разі відмови в наданні жилого приміщення, що звільнилося, не може бути відповідно до правил частини другої цієї статті передано наймачеві, який проживає в цій квартирі, його надають іншим особам у загальному порядку. На підставі ст. 10 ч.3 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд вважає, що позивачі надали суду достатньо доказів тому, що вони на законних підставах користується спірним жилим приміщенням, права власності на інше житло позивачі не мають, відремонтували спірне приміщення. На підставі викладеного,

Outcome: approved