Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, у якому зазначила, що 05.10.2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Ровеньківського міського управління юстиції Луганської області було зареєстровано шлюб між нею та відповідачем. 28 жовтня 2005 року шлюб між ними було розірвано. В період шлюбу з відповідачем, у них народився син [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу син залишився проживати із нею та знаходиться на повному її утриманні. Відповідач спілкуватися з сином не бажає, не цікавиться його станом здоров'я, не піклується про нього. Розірвання шлюбу між нею та відповідачем, постійні сварки між сином та відповідачем, значно вплинули на психологічний стан їхнього сина, через що, дитина потребує оздоровлення. Вона дитину періодично оздоровлює в санаторіях АР Крим, а також має намір та бажання звозити їхнього сина за кордон відпочити та оздоровитися, на березі моря, однак для цього необхідна завірена належним чином у нотаріуса згода відповідача. Через те, що відповідач не бажає спілкуватися із нею та їхнім сином, вона не має можливості отримати від нього такий дозвіл. Оскільки, згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 «Про затвердження правил перетинання державного кордону громадянами України» виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків можливий за рішенням суду про надання дозволу на виїзд за межі України, громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. У відповідності зі ст.2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» документами, що дають право на виїзд з України та посвідчують особу громадянина України під час перебування за її межами, є паспорт громадянина України для виїзду за кордон, проїзний документ дитини. Згідно зі ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Просила надати дозвіл для виготовлення проїзних документів для виїзду за кордон неповнолітньому [PERSON], [INFO], за відсутності письмової згоди його батька - [PERSON], [INFO]. Дозволити виїзд за кордон неповнолітньому [PERSON], [INFO], за відсутності письмової згоди його батька - [PERSON], [INFO]. Позивач у зал судового засідання не з`явилася, але надала до суду письмову заяву в якій підтримала уточнені позовні вимоги у повному обсязі, просила їх задовольнити, а справу розглянути за її відсутністю. Відповідач у зал судового засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, про час, день, та місце слухання справи був повідомлений належним чином, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Ровеньківської міської ради у зал судового засідання не з`явилася, але надала до суду заяву в якій проти позовних вимог не заперечувала. Прохала справу розглянути за відсутністю їхнього представника. Представник управління державної міграційної служби у Луганській області у зал судового засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, про час, день та місце слухання справи був повідомлений, належним чином, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Дослідивши матеріали справи, та надані сторонами докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що позивач [PERSON] з 05 жовтня 2002 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], який було розірвано 28 жовтня 2005 року. Під час проживання у шлюбі, [INFO] року, у сторін народився син [PERSON] (ар.с.7). Після розірвання шлюбу дитина мешкає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Також судом встановлено, що відповідач не проявляє батьківської турботи та піклування про дитину, не приймає участі у її вихованні, не цікавиться здоров`ям та розвитком дитини. Згідно ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Згідно ч.2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Судом також встановлено, що позивачка турбуючись про виховання та утримання дитини має бажання та можливість виїзду за кордон, де може забезпечити відпочинок, та оздоровлення дитини. Статтею 313 Цивільного Кодексу України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадяни України» від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ, постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами). У відповідності до положень ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду. Згідно до п.18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМ України № 231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями, за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду. Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон. Пунктом 18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. Відповідач в судове засідання не з`явився, та суду не надав будь-яких доказів, які б підтверджували обставини, на підставі якої неповнолітньому [PERSON], [INFO], необхідно тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон. З огляду на викладене діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків. Позивач бажає тимчасово виїхати з родиною за кордон з метою оздоровлення дитини, але відповідач добровільно не надає дозволу на виїзд дитини за кордон, у зв`язку з чим, суд вважає за необхідне надати неповнолітньому [PERSON], [INFO], дозвіл на тимчасовий виїзд за межі України без згоди та супроводу батька, оскільки судом при розгляді даної справи не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд неповнолітньої дитини за межі України для тимчасового перебування. Судові витрати позивачка взяла на себе, прохає їх не стягувати. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved