Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що 02 лютого 2013 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. Від шлюбу вони мають доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між ними фактично припинені з 16 січня 2016 року через те, що відповідач виїхав на заробітки до іншої країни та припинив з нею будь-яке спілкування. Збереження їх родини та подальше спільне проживання з відповідачем є неможливим. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, а вона самостійно належним чином забезпечувати дитину не має можливості. Просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання їх доньки у твердій грошовій сумі 4000 гривень щомісячно, та розірвати шлюб з відповідачем. В судове засідання позивач не з'явилася, надала до суду заяву з клопотанням розглянути справу за її відсутності наполягала на задоволенні позовних вимог, не заперечувала проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся за своїм зареєстрованим місцем проживання, заперечень проти позову не надав, тому справу розглянуто на підставі повідомлених позивачем даних та доказів у відсутності відповідача в заочному порядку. Дослідив письмові докази по справі, дав їм оцінку в їх сукупності, суд прийшов до наступного. Вказані вище спірні правовідносини регулюються Сімейним кодексом України. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 02 лютого 2013 року, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб (а.с.4). Від шлюбу сторони мають\~ доньку [PERSON], [INFO] (а.с.5). В силу ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 112 СК України, суд зясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Оцінивши зiбранi по справі докази, з'ясувавши дійсні причини позову про розірвання шлюбу, фактичні взаємини позивача та відповідача,суд вважає, що шлюб мiж сторонами слід розірвати і бере до уваги той факт, що сторони з 16 січня 2016 року припинили подружні стосунки. Задовольняючи позов, суд враховує, що позивач\~\~має категоричне небажання подальшого спільного життя з відповідачем, сторони створити міцної сім'ї за час спільного проживання не змогли, внаслiдок чого шлюб фактично розпався, подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, інтересам їх спільної з відповідачем дитини. Що стосується стягнення аліментів, то суд прийшов до такого. Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України - способи виконання батьками обов'язку утримування дітей визначаються за домовленістю ними, а в разі відсутності такої домовленості кошти (аліменти) на утримання дітей стягуються за рішенням суду, вони присуджуються у частці від доходу матері, батька або у твердій грошовій сумі. \~ Частиною 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В матеріалах справи відсутні відомості, що відповідач має нерегулярний, мінливий дохід чи частину доходу отримує в натурі. Також судом не було встановлено, якихось інших обставин, що мають істотне значення для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, а тому суд вважає, що в даному випадку з відповідача підлягають стягненню аліменти не в твердій грошовій сумі, а в частині від його заробітку (доходу). При визначені розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, суд враховує вимоги ст.ст.182,199,200 СК України, дійсні обставини справи та приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання доньки у розмірі 1/4\~\~частини від заробітку (доходу), але не менш\~\~ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на дитину до досягнення нею повноліття. В порядку визначеному ч. 2\~ ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу - не здійснювалося.\~

Outcome: partial