Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, який згодом уточнив її представник у судовому засіданні, до [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом зняття з реєстрації у звязку із втратою останніми права користування житловим будинком. При цьому позивачка зазначила, ідо згідно свідоцтва № 72 від 20.06.1991 про право власності на житловий будинок їй належить будинок, що знаходиться за адресою: Запорізька обл., Вільнянський район, с. Михайлівка, вул. Першотравнева, 24. Її син [PERSON] знаходився у шлюбі з [PERSON], у звязку з чим вона як власник вказаного будинку дала згоду на реєстрацію невістки та її сина від першого шлюбу [PERSON]. З 2005 року відповідачі виселилися з будинку і переїхали жити до м. Запоріжжя. 14.08.2008 шлюб між сином позивачки та невісткою було розірвано. На теперішній час позивач має намір продати будинок, але не може цього зробити, оскільки в ньому зареєстровані колишні члени сімї, які в добровільному порядку зніматися з реєстрації не бажають. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав і просив усунути перешкоди в користуванні житловим будинком шляхом зняття з реєстрації [PERSON] та [PERSON] у зв'язку із втратою ними права користування Відповідачі в судове засідання не зявилися, повідомлялися відповідно до ст. 74,76, ЦПК України за останнім відомим місцем проживання - місцем реєстрації. Відповідно до вимог ст. 27 ЦПК України сторони повинні добросовісно користуватися своїми правами. Згідно вимог ст.77 ЦПК України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місця знаходження судова надсилається на останню відому судову адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Тому суд вважає, що повістка є доставленою відповідачам. Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачці згідно свідоцтва № 72 про право приватної власності на житловий будинок від 20.06.1991, виданого на підставі рішення виконкому Вільнянської райради від 13.12.1990 №228, належить житловий будинок № 24 по вул.Першотравневій в с. Михайлівка Вільнянського району Запорізької області (а.с.8). Згідно довідки, виданої депутатом Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області Скирдою 3.І., в будинку № 24 по вул. Першотравневій в с. Михайлівка Вільнянського району Запорізької області, крім позивачки [PERSON], зареєстровані відповідачі [PERSON], та [PERSON], але з 2005 року там не проживають (а.с.10). Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу від 14.08.2008, серія ЖС № 047813, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с.9). Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 156 ЖК України члени сімї власника житлового будинку , (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування приміщенням. Згідно з вимогами ст.405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування житловим відповідно до закону житлове приміщення, яке вони мають право займати визначається його власником. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Доказів, які б свідчили про те, що відповідачі не проживають у вищезазначеному будинку з поважних причин, а також те, що між ними та позивачем була якась інша угода щодо порядку користування зазначеним приміщенням, в ході розгляду справи не було встановлено. Таким чином, достовірно встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] в житловому будинку з осені 2005 року не проживають, втратили право користування ним, добровільно знятися з реєстрації не бажають, чим перешкоджають позивачеві здійснювати свої повноваження власника, користуватися та розпоряджатися належним їй будинком. Згідно ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання особи здійснюється протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання за заявою особи. Відповідно до ст. 7 цього Закону підставою для зняття з реєстрації є, зокрема, остаточне рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою). Таким чином, враховуючи наведені обставини справи, та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом зняття з реєстрації у звязку із втратою права користування останніми. Відповідно з вимогами ст. 88 ЦПК України з відповідачів варто стягнути на користь позивача вартість сплачених судових витрат в розмірі: 8 грн. 50 коп. судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 37 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved