Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що зперебувала в шлюбі з відповідачем, який розірвано на підставі рішення суду 15.02.2017 року. Зазначила, що вони з відповідачем мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які мешкають разом з нею. Матеріальної допомоги на утримання дітей відповідач добровільно не надає, у зв`язку з чим просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитини відповідного віку,щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до повноліття дітей. Ухвалою суду від 23.04.2021 відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін ( а.с. 17). Відзив відповідачем не подано. В судове засідання позивач не з`явилася. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку. Надала суду заяву відповідно до якої позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задоволити, справу розглянути у її відсутність. Проти винесення заочного рішення не заперечує ( а.с.26). Відповідач в судове засідання повторно не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Клопотання про відкладення розгляду справи від відповідача до суду не надходило. Відповідно до ст. 12 ЦПК України судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін і неявкою до суду без поважних причин, відповідач фактично відмовився від захисту своїх прав в суді, а ст. 223 ЦПК України дає право суду у разі неявки відповідача, повідомленого належним чином про розгляд справи, вирішувати справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляти заочне рішення), тому суд вважає можливим розгляд справи за наявними матеріалами. Враховуючи, що розгляд справи відбувається у відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Перевіривши викладені у заяві обставини та безпосередньо дослідивши письмові докази, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 15.02.2017 шлюб між сторонами розірвано (а.с.4). Права та обов`язки матері і батька дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу (ст.121 СК України). Судом встановлено, що сторони являються батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження дітей (а.с. 6-7). Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно довідки №610 від 25.03.2021 виданої МКВЖРЕП №7, [PERSON] має такий склад сім`ї: син - [PERSON] , [INFO] та син - [PERSON] , [INFO] (а.с.5). Відповідно до вимог ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів ( ст. 182 СК України). Статтею 183 ч. 1 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідач не надав суду доказів того, що немає можливості сплачувати кошти на утримання дітей, не надав документів, які підтверджують відсутність заробітку, перебування на утриманні інших осіб. Суд з урахуванням вище наведеного, матеріального становища сторін, визначає розмір стягуваних аліментів на дітей в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку ( доходів ) відповідача, але у відповідності до ч.2 ст.182 Сімейного Кодексу України не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення старшою дитиною повноліття. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто з 14.04.2021. Суд вважає за необхідне на підставі ст.430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць. Судові витрати на підставі ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню із відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved