Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до Семенівського районного суду Полтавської області з позовом до ТОВ «Агрофірма «Вересень» про визнання недійсними договорів оренди землі посилаючись на те, що 12.09.2008р. між позивачами та ТОВ «Агрофірма «Оболонь», було укладено договори оренди землі, також 15.03.2010р. між позивачем [PERSON] та ТОВ «Агрофірма «Оболонь», було укладено договір оренди землі. Вказані договори були зареєстровані в Семенівському районному відділі ПРФ ДП «Центр ДЗК при Держкомземі України», про що в Державному реєстрі земель вчинено відповідні записи. 25 липня 2012 року проведено припинення юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Оболонь» шляхом приєднання до ТОВ «Агрофірма «Вересень». Згідно відомостей, які містяться в державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, стан юридичної особи ТОВ «Агрофірма «Оболонь» значиться як припинено. Оспорювані договори оренди землі не містять істотної умови - передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки та не визначено сторони, яка несе ризик випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди чи його частини (згідно з п. 32 спірних договорів ризик випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди чи його частини несе орендар (орендодавець) - необхідне закреслити. Відповідної відмітки у спірних договорах немає.) Позивачі вважають, що даним порушенням законодавства - не зазначенням в Договорах оренди землі вищенаведених істотних умов, порушено цивільне право Позивачів - право власності на земельні ділянки та є обмеженням та порушенням можливості Позивачів реалізації правомочності розпорядження своїми земельними ділянками у майбутньому, а отже, є підставою для визнання спірних договорів оренди землі недійсними в цілому. Позивачі прохали суд зазначені договори оренди землі укладені 12.09.2008р. та 15.03.2010р. між позивачами та ТОВ «Агрофірма «Оболонь» визнати недійсними. У судовому засіданні позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та представник позивачів, [PERSON], що діє на підставі доручення, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та прохали вказані договори оренди визнати недійсними, оскільки не зазначення у вказаних договорах оренди землі істотних умов порушує право власності позивачів на земельні ділянки. У судовому засіданні представник відповідача, [PERSON], що діє на підставі доручення, позовні вимоги не визнав в повному обсязі, прохав відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що під час укладення спірних договорів оренди землі між позивачами та відповідачем було досягнуто згоди із усіх істотних умов договору, та умови вказаних договорів було в повному обсязі виконано відповідачем. Вказував, що позивачами подано позов після закінчення строків позовної давності, оскільки договори були укладені ще в 2008 році. Судом, заслухавши пояснення позивчів, представника позивачів, представника відповідача, розглянувши матеріали справи та оцінивши їх в своїй сукупності, встановлено наступні обставини. Судом по справі встановлено, що 12.09.2008р. між позивачами та ТОВ «Агрофірма «Оболонь», було укладено договори оренди землі, також 15.03.2010р. між позивачем [PERSON] та ТОВ «Агрофірма «Оболонь», було укладено договір оренди землі. Вказані договори були зареєстровані в Семенівському районному відділі ПРФ ДП «Центр ДЗК при Держкомземі України», про що в Державному реєстрі земель вчинено відповідні записи. 25 липня 2012 року проведено припинення юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Оболонь» шляхом приєднання до ТОВ «Агрофірма «Вересень». Згідно копій договорів оренди землі укладених між позивачами та ТОВ «Агрофірма «Оболонь» відсутні такі умови договору як умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки. Згідно п. 32 договорів оренди землі укладених між позивачами та ТОВ «Агрофірма «Оболонь» зазначено - «Ризик випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди чи його частини несе орендар (орендодавець) - необхідне закреслити», при цьому відповідна відмітка в договорах відсутня. Відповідно до ст. 15 ЦК України Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до положення ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, та положеннями ч.1 ст.11 ЦПК України, згідно якої суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до п. 1 ст. 59 Господарського кодексу України припинення діяльності суб'єкта господарювання здійснюється шляхом його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації… Відповідно до ч.1 ст. 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відповідно до ч.8 ст.93 Земельного кодексу України, відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються законом. Відповідно до ч.1 ст.15 Закону України «Про оренду землі», істотними умовами договору оренди землі, зокрема, є визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини та умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки (в редакції від 16 вересня 2008 року). Відповідно до ст.18 Закону України «Про оренду землі», (в редакції, чинній на момент укладення спірних договорів), договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Відповідно до ст. 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ст. 640 Цивільного кодексу України (в редакції, чинній на момент укладення спірних договорів), договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації. Відповідно до ст. 78 Земельного кодексу України, право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Відповідно до ч.2 ст.15 Закону України «Про оренду землі» відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону. Відповідно до ч.3 ст. 6 Цивільного кодексу України, сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. Відповідно до ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч.1 ст.261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Суд бере до уваги свідчення позивачів в судовому засіданні, які не були спростовані відповідачем, про те, що позивачі дізналися про порушення їх прав після отримання від відповідача копій договорів оренди землі, які були ними отримані в приміщенні Оболонської сільської ради Семенівського району Полтавської області в різний період часу в 2012році, тому вважає, що перебіг позовної давності починається із 2012 року та не був пропущений позивачами до моменту звернення до суду. Суд, також, приходить до висновку про те, що відсутність у спірних договорах оренди землі істотних умов про визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди та умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки порушують право власності позивачів, а саме право вільно розпоряджатися належними їм земельними ділянками. Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги порушення права власності позивачів відсутністю істотних умов в договорах оренди землі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, а вищезазначені договори оренди землі укладені між позивачами та ТОВ «Агрофірма «Оболонь» визнанню недійсними. Судові витрати згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України необхідно віднести за рахунок відповідача. На підставі ст. ст. 6, 15, 257, 261, 638, 640 Цивільного Кодексу України, Законом України «Про оренду землі», ст.ст. 93, 78 Земельного кодексу України,

Outcome: approved