Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до суду, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою №21 по вул. Київській, 7/4 в м. Житомирі та примусово зняти його з реєстраційного обліку в цій квартирі, посилаючись на те, що позивач є власником вказаної квартири, а відповідач її чоловіком, який більше десяти років тому переїхав до Російської Федерації та не проживає у вищезазначеній квартирі але зареєстрований за місцем проживання за вказаною адресою, а тому є таким, що втратив право користування житлом. В судове засідання позивач не з»явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі та не заперечувала щодо вирішення справи в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з»явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, а тому суд вважає за можливе вирішити спір без участі відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України. В судове засідання представник третьої особи не з»явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, від представника УДМС України в житомирській області надійшли письмові заперечення проти позову, в яких просив розглядати справу без його участі. Дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Як встановлено в судовому засіданні, позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору дарування від 19.06.1998 р. Відповідач [PERSON], [INFO], є чоловіком позивача та зареєстрований за місцем проживання у вищезазначеній квартирі з 20.07.1999 року. Відповідно до актів від 10.01.2014р. та 12.05.2015р., складених за участю сусідів позивача, [PERSON], [INFO] у [ADDRESS] не проживає багато років, при огляді квартири його особистих речей не виявлено, він вибув на постійне місце проживання до м. Таганрога, Російської Федерації. Згідно ч. 1 та 2 ст.405 ЦК України\~\~члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ За таких обставин, враховуючи фактичне не проживання відповідача [PERSON] у належній позивачу на праві власності квартирі [ADDRESS] без поважних причин понад один рік, є підстави для визнання відповідача таким, що втратив право користування вказаним житлом у відповідності до вимог ст.405 ЦК України. Згідно ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, тощо. Відповідно до ст.11 вищезазначеного закону реєстрація місця проживання та місця перебування осіб здійснюється органом реєстрації. З огляду на те, що питання зняття з реєстрації місця проживання віднесено законом до компетенції органу реєстрації, а тому суд не наділений такими повноваженнями і позовні вимоги в частині примусового зняття відповідача з реєстраційного обліку не підлягають до задоволення. Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір, сплачений при зверненні до суду, пропорційно до задоволених позовних вимог.

Outcome: partial