Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

Позивач згідно уточнених вимог просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 24.09.2006 року в загальній сумі 247279 грн. 04 коп., яка складається з відсотків за користування кредитом в сумі 69540 грн. 72 коп., пені за порушення строків платежів по кредиту в сумі 165713 грн. 32 коп. та штрафів в загальній сумі 12024 грн. 97 коп., посилаючись на невиконання відповідачем своїх зобовязань за вказаним кредитним договором. В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги за підставами вказаними у позові. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на те, що не укаладав з позивачем кредитного договору, не підписував його та не отримував кредитних коштів, а також у звязку з пропуском позивачем встановленого законом загального строку позовної давності, про застосування якого просив суд. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] 24.09.2006 року був укладений в письмовому вигляді кредитний договір за № DNH4KS72670598 шляхом підписання відповідачем заяви позичальника та ознайомлення його з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт), відповідно до умов якоих позивач надав відповідачу кредит в сумі 23855 грн. 12 коп., а останній в свою чергу зобовязався погасити його частинами в строк до 24.03.2010 року та сплатити відсотки за користування кредитом. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобовязання за вказаним договором виконані, а [PERSON] свої зобовязання за договором виконував не в повному обсязі та несвоєчасно, у звязку з чим станом на 16.12.2014 року виникла заборгованість за цим договором в загальній сумі 247279 грн. 04 коп., яка складається з відсотків за користування кредитом в сумі 69540 грн. 72 коп., пені за порушення строків платежів по кредиту в сумі 165713 грн. 32 коп. та штрафів в загальній сумі 12024 грн. 97 коп., з урахуванням стягнення з відповідача за рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12.07.2011 року заборгованості за цим же кредитним договором в загальній сумі 85449 грн. 93 коп., яка не відшкодована відповідачем до теперішнього часу. Вказані обставини підтверджуються матеріалами кредитної справи та відповідачем не спростовані. При цьому, доводи відповідача про те, що ним не укаладався даний кредитний договір та не отримувались кредитні коши не приймаються судом до уваги, оскільки вони не підтверджені належними доказами та спростовуються матеріалами кредитної справи дослідженої в судовому засіданні, згідно якої кредит виданий відповідачу на придбання меблів, а кредитні кошти перераховані приватному підприємцю «[PERSON]С.» згідно з наданими рахунками, що узгоджується з поясненнями самого відповідача про придбання такого товару та отримання в той час кредиту в невідомій кредитній спілці. Поряд з цим, відповідно до ст.ст. 257, 267 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, а сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Згідно з п. 5.5 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») («Стандарт»), на які посилається позивач, термін позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки пені, штрафів за Договором встановлюється сторонами тривалістю 5 (пять) років. Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін та договір про збільшення позовної давності укладається в письмовій формі. За таких обставин, в силу ст.ст. 257, 258, 259, 267 ЦК України, вимоги позивача не можуть бути задоволені судом у звязку зі спливом на момент звернення ним до суду 21.01.2015 року позовної давності, про застосування якої заявлено відповідачем, оскільки позивачем суду не надано доказів того, що при укладенні сторонами кредитного договору від 24.09.2006 року відповідач був ознайомлений саме з вказаними Умовами надання кредиту, а також погодження сторонами у письмовому вигляді у будь-який спосіб збільшення строку позовної давності до пяти років. При цьому, поважності причин пропуску позивачем строку позовної давності судом не вбачається.

Outcome: dismissed