Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. На підставу своїх вимог посилається на те, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина до складу якої ввійшла земельна ділянка площею 2,9850 га., розташована в адміністративних межах Павлівської сільської ради Тальнівського району Черкаської області, що належала померлій на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серія [NUMBER] та яку позивачка успадкувала після [PERSON] , оскільки проживала разом з нею на момент смерті. Під час оформлення спадщини виявилось, що державний акт на право приватної власності на вищевказану земельну ділянку, втрачений та нотаріус відмовився видавати свідоцтво про право на спадщину. В зв`язку з чим позивач звернулася до суду з даним позовом. Позивачка до початку розгляду справи подала до суду заяву про те, що позовні вимоги підтримує, просить розглядати справу за її відсутності. Представник відповідача до початку розгляду справи подав до суду заяву про те, що позовні вимоги визнає, просить суд розглядати справу за відсутності представника. Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази надані по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] , померлої [INFO] , що підтверджується інформацією наданою завідувачем Тальнівської державної нотаріальної контори №801/01-16 від 11.07.2019 року. Відповідно до рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 05.11.2018 року по справі №704/1027/18 [PERSON] , яка померла [INFO] при житті приходилась рідною матір`ю [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 24.07.2018 року, [PERSON] померла [INFO] в с. Аполянка Уманського району. Згідно з витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №54972465 від 02.02.2019 року, спадкова справа після смерті [PERSON] , померлої [INFO] заведена в Тальнівській державній нотаріальній конторі за №25/2019. Відповідно до довідки №317 від 23.07.2018 року, [PERSON] по день смерті [INFO] проживала без реєстрації с. Аполянка Уманського району зі своєю дочкою в найманому будинку по [ADDRESS] . Відповідно до копії Державного акта на право приватної власності на землю серія [NUMBER] виданого 31.07.2000 року на підставі розпорядження Тальнівської районної державної адміністрації №144 від 12.07.2002 року, земельна ділянка площею 2,98 га, яка розташована на території Павлівської сільської ради Тальнівського району належить [PERSON] . Відповідно до інформації від 09.04.2019 року відділу у Тальнівському районі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, державні акти та їх дублікати не виготовляються, не видаються і не реєструються. Відповідно до довідки №15694 від 03.06.2019 року, кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER] змінено на [NUMBER] . Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-7110555952019 від 03.06.2019 року, земельна ділянка площею 2,9850 га з кадастровим номером [NUMBER] належить [PERSON] на підставі Державного акту [NUMBER] від 31.07.2002 року. З оголошення розміщеного в газеті «Колос» від 06.06.2019 року вбачається, що Державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] виданий на підставі розпорядження Тальнівської районної державної адміністрації №144 від 12.07.2002 року, вважати недійсним. Відповідно до інформації Тальнівської державної нотаріальної контори №801/01-16 від 11.07.2019 року спадкова справа після смерті [PERSON] , померлої [INFO] заведена в Тальнівській державній нотаріальній конторі 02.02.2019 року за №25/2019 року, спадкоємцем померлої є її дочка [PERSON] . Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. В даному випадку позивачем набуто право власності в порядку спадкування, а тому за ним має бути визнано право власності на земельну ділянку. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно до положень ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 Про судову практику у справах про спадкування визначено, що за наявності умов для одержання у нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні спадщини такі справи розглядаються за правилами позовного провадження. Аналізуючи досліджені докази, суд вважає позов доведеним, і є всі підстави для визнання за позивачем право власності на земельну ділянку в порядку спадкування. На підставі наведеного та

Outcome: approved