Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-01 00:00:00

позивач звернулася до суду із позовом, просила стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/3 частки із всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23 грудня 2020 року. Позовні вимоги мотивує тим, що від шлюбу з відповідачем у них є спільні сини - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які проживають з матір`ю. Рішенням Личаківського районного суду м.Львова від 26.05.2017 року задоволено позов [PERSON] та вирішено стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] аліменти в розмірі 2709 (дві тисячі сімсот дев`ять) грн. 00 коп. за період з 13.09.2016 року по 31.12.2016 року включно, а також аліменти в розмірі 1/3 частки із всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 01.01.2017 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Вказане судове рішення перебуває на примусовому виконанні у Личаківському відділі Державної виконавчої служби у м.Львові. У вересні 2020 року найстарший син [PERSON] , [INFO] , досягнув повноліття, а відтак виконавча служба з урахуванням наведеного, а також враховуючи положення резолютивної частини рішення суду від 26.05.2017 року щодо стягнення аліментів до досягнення найстаршою дитиною повноліття припинила стягнення з відповідача аліментів не лише на [PERSON] , але й на інших дітей, які на сьогоднішній день є неповнолітніми. За період примусового виконання судового рішення про стягнення аліментів відповідач всіляко ухилявся від його виконання у зв`язку із чим в нього наявна заборгованість по сплаті аліментів та він внесений в реєстр боржників. На сьогоднішній день позивач самостійно здійснює утримання неповнолітніх дітей, зокрема забезпечує їх одягом та харчуванням, належними умовами для навчання та гармонійного розвитку, а також несе витрати, пов`язані із періодичним лікуванням дітей, а також щодо купівлі інших необхідних речей. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей не надає. Позивач не в\~ змозі самостійно здійснювати витрати по утриманню дітей, а тому звернулась до суду з відповідним позовом, який просить задоволити. Позовна заява надійшла до Личаківського районного суду м. Львова поштовим відправленням від 19.04.2021. Ухвалою судді від 17.05.2021 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін у справі. Всі наявні у справі докази були надані стороною позивача. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про наявність поданого [PERSON] позову та будучи обізнаним із суттю пред`явлених до нього позовних вимог, відзиву на позов із викладом своїх заперечень щодо заявлених позивачем позовних вимог чи заяви про визнання позову на адресу суду не скерував. З врахуванням вищенаведеного, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів і письмових пояснень, викладених у заявах по суті справи (позовній заяві), в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 12, 13\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується долученими до матеріалів справи копіями свідоцтв про народження дітей. Рішенням Личаківського районного суду м.Львова від 30.03.2017 шлюб між сторонами розірвано. Рішенням Личаківського районного суду м.Львова від 26.05.2017 задоволено позов [PERSON] та вирішено стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] аліменти в розмірі 2709 (дві тисячі сімсот дев`ять) грн. 00 коп. за період з 13.09.2016 року по 31.12.2016 включно, а також аліменти в розмірі 1/3 частки із всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 01.01.2017 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Вказане судове рішення перебуває на примусовому виконанні у Личаківському відділі Державної виконавчої служби у м. Львові, про що свідчить відкрите виконавче провадження ВП №54414481. У вересні 2020 року найстарший син [PERSON] , [INFO] , досягнув повноліття, а відтак виконавча служба з урахуванням наведеного, а також враховуючи положення резолютивної частини рішення суду від 26.05.2017 року щодо стягнення аліментів до досягнення найстаршою дитиною повноліття припинила стягнення з відповідача [PERSON] аліментів не лише на [PERSON] , але й на інших дітей, які на сьогоднішній день є неповнолітніми. Вказане стверджується долученою до матеріалів справи відповіддю Личаківського відділу Державної виконавчої служби у м. Львові за №45741 від 10.11.2021 року, наданою на запит суду, яка долучена до матеріалів справи. Як вбачається з матеріалів справи за період примусового виконання вищевказаного судового рішення про стягнення аліментів відповідач [PERSON] ухилявся від його виконання у зв`язку із чим в нього наявна заборгованість по сплаті аліментів та він внесений в реєстр боржників, вказане стверджується долученою до матеріалів справи копією довідки про наявність заборгованості зі сплати аліментів №54414481 від 07.09.2020 року та витягом з АСВП. З матеріалів позовної заяви судом встановлено, що неповнолітні сини проживають разом з матір`ю, позивачем по справі, та повністю перебувають на її утриманні. Відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання синів не надає. Стаття 27 Конвенції ООН про права дитини проголошує, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ч. 1-3 ст. 181 Сімейного кодексу України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 1 ст.182 СК України закріплено перелік обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Так, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1)\~наявність на\~праві власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав; 3-2)\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно положень ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 ст.183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи матеріальний стан відповідача, відсутність на його утриманні інших неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб, оскільки про протилежне він суд не повідомляв, а також законодавчо закріплений рівний обов`язок батьків по утриманню дітей, який відповідач в добровільному порядку не виконує, та законодавчо передбачений мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітніх синів аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Вказаний розмір аліментів, на думку суду, є достатнім та необхідним розміром аліментів для забезпечення гармонійного розвитку дітей. Задовольняючи позов частково суд виходив з того, що аліменти з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , підлягають до стягнення починаючи з дня пред`явлення позову, а не з ранішої дати 23 грудня 2020 року. Вказане відповідає положенням ч.1 ст.191 СК України, відповідно до якої аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позивач звернулась до суду із позовом шляхом скерування позову поштовим відправленнями № 79008 2623551 5 від 16.04.2021, тому суд вважає, що днем пред`явлення позову є саме 16.04.2021. Крім того, необхідність стягнення аліментів з 23.12.2020 позивач у поданому позові не обґрунтувала та відповідних доказів на підтвердження цього суду не надала, а відтак суд приходить до висновку про відсутність підстав для відступлення від положень ч.1 ст.191 СК України. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне вирішити питання про розподіл судових витрат та стягнути з відповідача на користь держави 908,00 грн. судового збору, від сплати якого при зверненні до суду з позовом була звільнена позивач.

Outcome: partial