Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем вона знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 26 січня 2001 року, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного тану по м. Харкову №1 Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 77. Від даного шлюбу вони мають восьмеро неповнолітніх дітей, які проживають з нею та будуть проживати з нею після розірвання шлюбу. Подружні відносини між сторонами перервались з тої причини, що вони мають різні погляди на сімейне життя. Крім того, відповідач зловживає алкогольними напоями, ображає її, б»є дітей. З 2014 року вони проживають окремо, спільно господарство не ведуть. При таких обставинах подальше збереження шлюбу не можливо. Спору про розподіл майна, що є спільною власністю подружжя немає. В звязку з викладеним позивач звернувся до суду і просить розірвати їх з відповідачем шлюб. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. 11.08.2016 року ухвалою суду за клопотанням відповідача сторонам був наданий строк для примирення терміном 1 місяць. У судове засідання позивач не з»явилася, надала заяву, в якій прохає справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує та прохає їх задовольнити в повному обсязі. Крім того, зазначила,що за строк, який був наданий судом для примирення за клопотанням [PERSON] Прінса [PERSON], вони не дійшли до спільної згоди. Вважає,що проживати з відповідачем однією сім»єю неможливо, так як останній чинить моральний тиск на неї та дітей, виправдовуючи це своєю удаваною «святістю»; намагається у всьому сім»ю жорстко контролювати, залякує її з дітьми. На її думку, така поведінка відповідача шкодить вихованню та самоусвідомленню їхніх дітей. У судовому засіданні представник позивача адвокат [PERSON] підтримала позовні вимоги та прохала їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з»явився, про день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомив. Заяви про відкладення справи не надав. Проте, в судовому засіданні 11.08.2016 року відповідач заперечував проти розірвання шлюбу, вважав,що сім»ю можливо зберегти, він з повагою відноситься до дружини та турбується про дітей. Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 26.01.2001 року, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову №1 Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 77, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ВЛ № 100112,виданого повторно відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову №1 Харківського міського управління юстиції (а.с. 4). Від даного шлюбу сторони мають восьмеро дітей: неповнолітню [PERSON] М.Р.12.04.2001 року народження та малолітніх [PERSON] Е.09.07.2003 року народження, [PERSON],[INFO], [PERSON],[INFO], [PERSON],[INFO], [PERSON],[INFO], [PERSON],[INFO], [PERSON],[INFO] (а.с.12-19), які проживають з позивачем та будуть проживати разом з нею після розірвання шлюбу. Подружні відносини між сторонами перервались з тої причини, що вони мають різні погляди на сімейне життя. Крім того, відповідач зловживає алкогольними напоями, ображає її, б»є дітей. З 2014 року вони проживають окремо, спільно господарство та бюджет не ведуть. Позивач вже зверталася до суду з аналогічним позов, а потім, в надії,що відповідач виправиться вона відкликала позов, але все марно. Крім того, за клопотанням відповідача сторонам надавався строк для примирення, однак вони до згоди не дійшли. Із копії листа начальника Харківського РВ з обслуговування Харківського району та м. Люботин ГУМВС України в Харківській області вбачається,що [PERSON] зверталася з заявою до міліції щодо чоловіка гр.. [PERSON],котрий 18.12.2014 року розмовляв з нею на підвищених тонах(а.с.21). В судовому засіданні встановлено,що сторони втратили один до одного взаємні почуття поваги та любові, про що вказувала їх поведінка та ставлення один до одного. При таких обставинах подальше збереження шлюбу неможливо. Спору про розподіл майна, що є спільною власністю подружжя не заявлено. Викладене підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім'ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам та інтересам їх дітей,які є свідками постійних суперечок,з»ясування відносин між батьками,що не може позитивно впливати на їх нервовий,психічний та психологічний стан.

Outcome: approved