Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на ті обставини, що 07.03.2008 року за договором купівлі-продажу її батько [PERSON] придбав автомобіль ВАЗ 21140 легковий - комбі ВVIN XTА21140054016896, державний номер [NUMBER] у племінника [PERSON]. Фактично автомобіль знаходився у її батька [PERSON], який вписаний у якості особи, що має право користуватися ним до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Автомобіль був у незадовільному стані. 06.07.2012 року помер [PERSON], про що видано свідоцтво про смерть серії 1-КИ № 457006 .На початку 2014 року вона дізналась від [PERSON], що на його майно накладено арешт і даний автомобіль в числі іншого знаходиться у розшуку. Її чоловік [PERSON] звернувся із заявою до органів виконавчої служби, що даний автомобіль знаходиться у його розпорядженні і потреби в його розшуку немає. Після цього, 17 лютого 2014 року відділом державної виконавчої служби Васильківського районного управління юстиції було складено акт опису й арешту майна стосовно даного автомобіля, й переданого його на відповідальне зберігання її чоловікові [PERSON]. В подальшому він має бути реалізований з метою погашення заборгованості [PERSON] перед стягувачем , що нашкодить її інтересам і завдасть майнової шкоди. [PERSON] опису й арешту майна від 17.02.2014року за виконавчим провадженням №52-4720 на виконання виконавчого листа, виданого Індустріальним районним судом міста Дніпропетровська «про стягнення з [PERSON] на користі, ПАТ Всеукраїнський [PERSON] борг у сумі 24 598,56 грн. від 04.11.2011 року, [PERSON] має заборгованість у сумі 24 598,56 грн. Потреба у поданні такого позову виникає тому, що накладання арешту на майно та включення його до опису супроводжується встановленням обмежень у його правовому режимі і, нарешті, може призвести до звернення стягнення на нього, конфіскації тощо.Таким чином на даний час на належне їй майно безпідставно накладено арешт, чим порушені її майнові права щодо розпорядження власністю. В звязку з чим, просила суд визнати за нею право власності на автомобіль ВА3 21140 легковий - комбі ВVIN XTА 21140054016896 , державний номер [NUMBER], скасували арешт, накладений на автомобіль ВА321140 легковий -комбі ВVIN ХТА21140054016896, державний номер [NUMBER] згідно акту «опису й арешту майна» відділу державної виконавчої служби Васильківського районного управління юстиції Дніпропетровської області від 17 лютого 2014 року в рамках проведення виконавчих дій у виконавчому проваджені №52-4720 при виконанні виконавчого листа №2-4720, виданого Індустріальним районним судом міста Дніпропетровська « про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ Всеукраїнський [PERSON] боргу у сумі 24 598,56 грн. від 04.11.2011 року. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просили задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Представник третьої особи [PERSON] позов не визнав та просив ухвалити рішення на розсуд суду. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню по наступних підставах. За ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За ст.59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. [PERSON] ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що [PERSON] передав [PERSON] 10 000 грн., в рахунок проданого транспортного засобу, автомобілю ВАЗ 21140 VIN - XTА 21140054016896 д/н АЕ 3125СЕ, про що останнім була написана розписка від 11.03.2008 року (а.с.7). Крім того, як вбачається з матеріалів справи, в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу [PERSON] вписаний, як особа що має право керувати автомобілем (а.с.8). [PERSON] свідоцтва про смерть від 09.07.2012 року [PERSON] помер 06 липня 2012 року. Відповідно до ст. 316 ЦК правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Зі статей 317, 319 ЦК випливає, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 328 ЦК право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. У відповідності до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. [PERSON] ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній форми досягли згоди з усіх істотних умов договору. [PERSON] ст. 220 ч.2 ЦК України, якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Однак, положення цієї статті не можуть бути застосовані, якщо є передбачене законодавчими актами обмеження (заборона) на здійснення такого правочину або сторони не дійшли згоди по всіх істотних його умовах. Також, правило ст. 220 ЦК України не поширюється на правочини, які підлягають нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, як то спірний договір купівлі-продажу майна, оскільки момент вчинення такого правочину відповідно до ст. 210,640 ЦК України пов'язується з державною реєстрацією, тому вони є неукладеними і такими, що не породжують для сторін прав і обов'язків. В судовому засіданні не доведений той факт, що [PERSON] ухилявся від нотаріального оформлення угоди. Відповідно до ст.34 Закону України «Про дорожній рух», транспортний засіб полягає в обов'язковій державній реєстрації, що передбачає здійснення комплексу заходів, пов'язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, оформлення і видачею реєстраційних документів та номерних знаків. Підстави набуття права власності на транспортні засоби чітко визначені цивільним законодавством. Відповідно до п. п. 2,7, 8 «Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року № 1388, передбачено порядок набуття права власності на транспортний засіб з обов'язковою реєстрацією власником придбаного транспортного засобу на підставі документів, що підтверджують право власності. Відповідно до абзацу другого п. 8 «Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року № 1388, документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є засвідчені підписом відповідної посадової особи, що скріплений печаткою: - довідка-рахунок за формою згідно з додатком 1, видана суб'єктом господарювання, діяльність якого пов'язана з реалізацією транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери; договори та угоди, укладені на товарних біржах на зареєстрованих у Департаменті Державтоінспекції бланках, договори купівлі-продажу транспортних засобів, оформлені в Державтоінспекції, інші засвідчені в установленому порядку документи, що встановлюють право власності на транспортні засоби; копія рішення суду, засвідчена в установленому порядку, із зазначенням юридичних чи фізичних осіб, які визнаються власниками транспортних засобів, марки, моделі, року випуску таких засобів, а також ідентифікаційних номерів їх складових частин; довідка органу соціального захисту населення або управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, що виділили автомобіль або мотоколяску; акт приймання-передачі транспортних засобів за формою згідно з додатком 6, виданий підприємством-виробником або підприємством, яке переобладнало чи встановило на транспортний засіб спеціальний пристрій згідно із свідоцтвом про погодження конструкції транспортного засобу щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, із зазначенням ідентифікаційних номерів такого транспортного засобу та конкретного одержувача; митна декларація (450-2012-п) на бланку єдиного адміністративного документа на паперовому носії або електронна митна декларація, або видане митним органом посвідчення про реєстрацію в підрозділах Державтоінспекції транспортних засобів чи їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери; договір фінансового лізингу; акт про проведений аукціон або постанова та акт про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, видані органом державної виконавчої служби. Тобто, виходячи з вищевикладеного, не засвідчений нотаріально договір купівлі-продажу не є документом, на підставі якого здійснюється державна реєстрація транспортного засобу та який підтверджує правомірність придбання транспортного засобу. [PERSON] зі ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.ст.1216,1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб(спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Будь-яких із перелічених у абзаці другому п. 8 «Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року № 1388, документів, що підтверджують правомірність придбання ним спірного транспортного засобу, які засвідчені підписом відповідної посадової особи, що скріплений печаткою, позивач суду не надала і судом таких доказів не здобуто. Таким чином, суд, аналізуючи подані позивачами докази у справі, приходить до висновку, що позивачем не надано суду безперечних доказів підстав набуття права власності на спірний автомобіль ВА3 21140 легковий - комбі В VIN XTА 21140054016896, д/н АЕ 3125СЕ у зв'язку із чим приходить до висновку щодо відсутності правової підстави для задоволення позовних вимог в частині визнання за [PERSON] права власності на автомобіль ВА3 21140 легковий - комбі В VIN XTА 21140054016896, д/н АЕ 3125СЕ. У зв'язку з чим, не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині зняття арешту майна, оскільки вказані вимоги є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на законі. А тому, враховуюче вищевикладене та аналізуючи здобуті у справі докази, суд вважає, що позовні вимоги є незаконними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд в силу ст.88 ЦПК України, враховує, що позовні вимоги майнового характеру оплачені позивачем, судом залишено без задоволення, позивачі не звільнені від їх оплати, у зв'язку з чим поверненню не підлягають. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed