overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду та просить розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 22.05.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції. В обґрунтування вимог зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалось, через різні погляди на шлюб та сім'ю. Подальше збереження шлюбу та примирення не можливе. Сторони в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Від предстаника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав. Від відповідача [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі. Проти задоволення позову не заперечував в повному обсязі. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, на підставі ст.ст. 211, 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 20.05.2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис № 563 (а.с. 4). У шлюбі у сторін народилися двоє дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 12-13). Згідно статті 51 Конституції України та статті 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Беручи до уваги викладене, те, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад, оскільки позивач скористався своїм правом та звернувся до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу, суд вважає за можливе задовольнити позовну заяву та розірвати шлюб між сторонами. При вирішення питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд керується ч. 2 ст. 141 ЦПК України та ч. 1 ст. 142 ЦПК України та покладає на відповідача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, та у зв'язку з визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду та просить розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 22.10.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції. В обґрунтування вимог зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалось, через різні погляди на шлюб та сімю. Подальше збереження шлюбу та примирення не можливе. Сторони в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, позивач позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, відповідач не заперечував щодо задоволення позову.. Враховуючи те, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 22.10.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис №2157 (а.с. 4). Згідно статті 51 Конституції України та\~статті 24 Сімейного Кодексу України\~ шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Відповідно до\~ ст. 55 СК України\~ дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Відповідно до ч. 3\~ ст. 56 СК України\~ кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Згідно ч. 3\~ ст. 105 СК України\~ шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~ ст. 110 цього Кодексу. Беручи до уваги викладене, те, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад, оскільки позивач скористався своїм правом та звернувся до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу, суд вважає за можливе задовольнити позовну заяву та розірвати шлюб між сторонами. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позовні вимоги, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні даного позову, тобто 352,40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду та просить, стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини [PERSON] у розмірі ? частини з усіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування свої вимог позивач зазначає, що вона з [PERSON] спільно проживала, офіційно шлюб вони не реєстрували. Під час спільного проживання у них народилась дитина - [PERSON], [INFO], який проживає разом з матір'ю. З 2011 року відповідач проживає окремо та допомоги на утримання дитини не надає, оскільки на даний час офіційно не працює та має іншу родину. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, які просила задовольнити. Відповідачі в призначений час в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.224, 169 ч.4 ЦПК України. Судом установлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER], [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON], [INFO] Відповідач офіційно не працює та щомісячно матеріальну допомогу достатню для належного утримання дитини не надає, у зв'язку з чим порушуються інтереси малолітньої дитини. Вказані обставини підтверджуються поясненнями позивачки, матеріалами справи. Суд, з огляду на, що в силу ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, вважає за можливе згідно зі ст.182-184 СК України стягнути з відповідача на утримання дитини аліменти в розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, відповідно до ст.. 367 ЦПК України суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

позивач звернулася до суду та просить стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини його доходів щомісяця до їх повноліття. Позивач позовні вимоги підтримала. Відповідач позовні вимоги визнав, просив врахувати інтереси неповнолітньої дитини, яка перебуває на його утриманні - [PERSON], [INFO]. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Сторони мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем. У відповідності зі ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ч. 4 та 5 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи, що батьки повинні утримувати неповнолітніх дітей, що відповідач є працездатним, працює, наявність у відповідача неповнолітньої доньки - [PERSON], а також той факт, що відповідач визнав позов, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання їх неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини його доходів щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. Також з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

позивач звернулася до суду та просить стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини його доходів щомісяця до його повноліття. Позивач позовні вимоги підтримала. Відповідач позовні вимоги не визнав, повідомив, що дитина лише декілька місяців проживає з матір'ю, також повідомляв, що позивач непристойно себе поводить та дитина не може проживати з матір'ю. Заслухавши пояснення сторін, третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. Відповідно до рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 15.09.2014 року, шлюб між сторонами розірвано. [PERSON], [INFO] проживає з матір'ю за адресою: [ADDRESS], що підтверджується актом від 06 березня 2015 року та актом обстеження житлово-побутових умов неповнолітньої дитини від 27.03.2015 року. Доводи відповідача, про те, що дитина зареєстрована з ним та щодо непристойної поведінки матері не заслуговують на увагу, оскільки питання щодо визначення місця проживання дитини відповідачем не ставилось, зустрічні вимоги не пред'являлись, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина, а угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи, що батьки повинні утримувати неповнолітніх дітей, що відповідач є працездатним, інші суттєві обставини справи, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання їх неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини його доходів щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Також з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду та просить стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дитини 1/4 частину всіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття та на її утримання 1/4 частину всіх видів його доходів щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку, мотивуючи тим, що відносини в сімї не склалися, вони припинили спільне проживання та на даний час проживають окремо. Дитина перебуває на її повному утриманні. Відповідач будь-якої матеріальної допомоги їм не надає. Позивач надала суду заяву про розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги підтримує, погоджується на заочний розгляд справи. Відповідач про час та місце судового засідання повідомлявся за зареєстрованим місцем проживання. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши в судовому засіданні докази, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії І-ТП №096814 сторони уклали шлюб 03.11.2012 року. Від шлюбу мають дитину [PERSON],[INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження дитини серії 1-ТП №214119 від 25.03.2014 року. З пояснень, викладених у позовній заяві видно, що дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 2 ст. 84 СК України встановлює, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст.ст. 182, 183 СК України суд враховує ряд істотних обставин, з яких витікає розмір аліментів, які підлягають стягненню в частині визначеній судом, проте мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стаття 191 СК України передбачає, що аліменти присуджуються за рішенням суду з дня предявлення позову. Позов позивачкою подано 26.08.2015 року (а.с. 1). Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України рішення суду в справі про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Доводи позивача відповідачем не спростовані. Суд вважає вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню. З огляду на це, суд вважає, що, згідно із ст. 183 СК України, розмір аліментів може бути визначений у розмірі по 1/4 частині заробітку (доходу) відповідача на утримання малолітньої дитини та на утримання позивача. Від сплати судового збору позивачка звільнена на підставі п.3 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 243,60 грн. в дохід держави. На підставі ст. ст. 91, 84 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду та просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини від усіх видів його доходу. (а.с. 1-2) В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала з підстав, наведених у позові. Відповідач в судовому засіданні з позовом погодився, не заперечує свого обов'язку сплачувати аліменти на дочку у заявленому позивачкою розмірі. З підстав ч. 4 ст. 174 ЦПК України суд ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] , дочка знаходиться на утриманні матері. (а.с. 6) Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З підстав ст. 88 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду та просить суд стягнути з відповідача кошти на своє навчання в Таврійському Державному Агротехнологічному університеті. Згідно наданих ним документів, він здобуває освіту на платних засадах на підставі договору № 20-маркетинг від 15.08.2014 року про навчання фахівця за ОКР «бакалавр» із закінченням терміну навчання 31.05.1916 року. Згідно договору вартість навчання становить 13700 грн. Позивач навчається на денній формі навчання, тому не має можливості працювати та заробляти кошти на утримання та оплату освітніх послуг, через це він був вимушений звернутись до суду з даним позовом. Відповідач в судовому засіданні пояснив, що проти позову частково заперечує, оскільки у нього на утриманні малолітня дитина, яка страждає на важке вроджене захворювання та потребує постійного нагляду та коштовного лікування, тому він згоден сплачувати аліменти за рішенням суду в твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази та матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Згідно зі ст. 202 Сімейного Кодексу України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Згідно зі ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. Судом установлено, що позивач [PERSON], є сином відповідача [PERSON] від першого шлюбу, який є студентом денного відділення контрактної форми навчання Таврійського Державного Агротехнологічного університету вартістю 13700 грн. з кінцевим терміном навчання 31.05.2016 року/а.с.5/, згідно Договору № 20-маркетинг отримує освіту за спеціальністю маркетинг ОКР «бакалавр» /а.с.6/, не працює, а тому не має змоги самостійно утримувати себе та сплачувати за навчання, потребує матеріальної допомоги. Відповідач не заперечує сплачувати кошти на навчання свого сина від першого шлюбу, однак в меншій сумі, ніж заявлено у позові, оскільки від другого шлюбу /а.с.35/, проживає з дружиною та малолітньою дочкою /а.с.42-44/. Дитина страждає на важке вроджене захворювання, потребує постійного нагляду та регулярного коштовного медичного лікування /а.с.37-40/. На теперішній час відповідач не заперечує в добровільному порядку матеріальну допомогу на навчання сина, але в меншій сумі через хворобу другої дитини, згідно його пояснень та згідно довідки про доходи має таку можливість /а.с.34/. Позивач спілкується з молодшою сестрою, однак не знає про її захворювання, тому не заперечує проти того, щоб аліменти на навчання були зменшені до 800 грн. щомісячно. Оскільки позивачі по даній категорії справ звільняються від сплати судового збору при подачі позову, то він підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду у березні 2014 року з дійсним позовом і просить шлюб з відповідачем розірвати. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 05.10.2011 року одружена з відповідачем. Шлюб було зареєстровано Совєтським відділом реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції в Донецькій області, актовий запис № 219. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, дочку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини з відповідачем припинені 15 січня 2014 року у зв*язку з тим , що між ними відсутнє взаєморозуміння, різні погляди на життя, крім того, втрачено почуття кохання та взаєморозуміння. Вважає, що примирення між ним та відповідачем неможливе. В судове засідання позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутності, на позовних вимогах наполягає. Відповідач у судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, у якій просив розглядати справу у його відсутності та проти заявлених позовних вимог не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони одружені з 05.10.2011 року. Шлюб було зареєстровано Совєтським відділом реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції в Донецькій області, актовий запис № 219, про що свідчить свідоцтво про шлюб № [NUMBER] від 05.10.2011 року, що є в матеріалах справи. Для сторін шлюб перший. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, дочку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини з відповідачем припинені 15 січня 2014 року у зв*язку з тим , що між ними відсутнє взаєморозуміння, різні погляди на життя, крім того, втрачено почуття кохання та взаєморозуміння. Вважає, що примирення між ним та відповідачем неможливе . Суперечок майнового характеру між сторонами немає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду у березні 2014 року з дійсним позовом і просить шлюб з відповідачем розірвати. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 09.11.2013 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Шлюб було зареєстровано у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Першотравенського міського управління юстиції у Дніпропетровській області , актовий запис № 164. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини з відповідачем припинені 02.02.2014 року через непорозуміння та різні погляди на життя, неналежного ставлення відповідача до виконання родинних обов*язків. Вважає, що примирення між ним та відповідачем неможливе. В судове засідання позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутності, на позовних вимогах наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, проте належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Зі згоди позивача, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони одружені з 09.11.2013 року. Шлюб було зареєстровано у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Першотравенського міського управління юстиції у Дніпропетровській області , актовий запис № 164, про що свідчить свідоцтво про шлюб [NUMBER] від 09.11.2013 року, що є в матеріалах справи. Для сторін шлюб перший. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини з відповідачем припинені 02.02.2014 року через непорозуміння та різні погляди на життя, неналежного ставлення відповідача до виконання родинних обов*язків. Примирення між сторонами неможливо, тому суд, вважає, що родина остаточно розпалася і збережена бути не може. Суперечок майнового характеру між сторонами немає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду у березні 2014 року з дійсним позовом і просить шлюб з відповідачем розірвати. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 21.12.1996 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Шлюб було зареєстровано виконавчим комітетом Нижньокринської селищної ради Совєтського району м. Макіївки Донецької області, актовий запис № 105. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO], сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини з відповідачем припинені 24.07.2011 року через непорозуміння та різні погляди на життя, неналежного ставлення відповідача до виконання родинних обов*язків. Вважає, що примирення між ним та відповідачем неможливе. В судове засідання позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутності, на позовних вимогах наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, проте належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Зі згоди позивача, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони одружені з 21.12.1996 року. Шлюб було зареєстровано виконавчим комітетом Нижньокринської селищної ради Совєтського району м. Макіївки Донецької області, актовий запис № 105, про що свідчить свідоцтво про шлюб № [NUMBER] від 24.11.2008 року, що є в матеріалах справи. Для сторін шлюб перший. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO], сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини з відповідачем припинені 24.07.2011 року через непорозуміння та різні погляди на життя, неналежного ставлення відповідача до виконання родинних обов*язків. Примирення між сторонами неможливо, тому суд, вважає, що родина остаточно розпалася і збережена бути не може. Суперечок майнового характеру між сторонами немає.

Outcome: approved