overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, вказуючи, що з 22.09.2004 року перебуває у шлюбі з відповідачем [PERSON] . Від шлюбу мають дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Сімейні відносини між сторонами не склалися, у сторін відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, втратили почуття любові та поваги один до одного, сторони спільного господарства не ведуть, а тому просить розірвати шлюб. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 08 квітня 2021 року по справі відкрито провадження. 29 квітня 2021 року від відповідача [PERSON] надійшло клопотання, в якій він просив зупинити провадження у справі та надати строк для примирення терміном 6 місяців. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 12 травня 2021 року клопотання відповідача [PERSON] про надання строку на примирення задоволено. Надано сторонам строк для примирення терміном до 12 листопада 2021 року. Інших заяв із процесуальних питань учасниками справи не подавалось. Позивач - [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, оскільки примирення між сторонами не відбулося. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідач - [PERSON] у судовому засіданні заперечував проти розірвання шлюбу. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає заявлений позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 22 вересня 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києва, про що 22 вересня 2004 року складено відповідний актовий запис № 1174, відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києва. Від даного шлюбу мають дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України (далі - СК України) позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно із ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе, суперечить інтересам одного із подружжя, термін на примирення позитивного результату не надав, тому суд вважає за необхідне задовольнити позов і розірвати шлюб. На підставі ст.ст. 104, 110-115 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, вказуючи, що перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з нею. Спільне життя з відповідачем припинили в червні 2013 року, в зв'язку з різними поглядами на сімейне життя. Збереження сім»ї вважає неможливим і просить суд розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач просить задовольнити позов та суду пояснила, що не бажає відновлювати сімейні стосунки з відповідачем. Відповідач в судовому засіданні з позовом згоден, просить його задовольнити. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, сторони разом не проживають з червня 2013 року, припинили шлюбні відносини в зв'язку з різними поглядами на сімейне життя. Позивач наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач з позовом згоден. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. В судовому засіданні встановлено, що даної згоди між сторонами вже не існує. З урахуванням фактичних взаємин подружжя, мотивів та причин розлучення, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї та поновлення шлюбних відносин неможливо, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. У зв'язку з тим, що подружжя має різні характери, різні погляди на життя, не мають бажання надалі проживати разом; фактично вони проживають окремо тривалий час, позивачка просить суд розірвати шлюб. Позивач згідно до поданої заяви позов підтримала та просить справу розглядати без її участі. Відповідач не з'явився в судове засідання повторно. Про час слухання справи сторона була повідомлена належним чином. Від сторони не надходили заяви про відкладення розгляду справи чи про слухання справи в його відсутність. Судом приймається до уваги, що за положеннями частини 3 статті 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки. Тому суд вважає за можливе застосувати положення ЦПК України щодо можливості постановлення заочного рішення. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10.10.2010 року, від якого мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем. В ч. 1 ст. 51 Конституції України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Стаття 24 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Отже, однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу. Зокрема особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин. Як встановлено в судовому засіданні, сторони не проживають як сім'я протягом тривалого часу. Сторони мають різні характери, різні погляди на життя, позивач не бажає надалі проживати разом з відповідачем. Тому суд дійшов висновку, що сім'я існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, що має істотне значення. Виходячи з положень ст. ст. 110, 112 СК України, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Суд не вбачає підстав для надання сторонам строку для примирення. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Аналізуючи зібрані у справі докази суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність заявленого позову. Розподіл між сторонами судових витрат суд вирішує за правилами ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову вказала, що 01.12.2006 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу народилося двоє дітей, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Позивач вважає, що шлюб з відповідачем виявився невдалим. За час сумісного проживання сторони не змогли створити нормальні сімейні стосунки, взаємоповаги один до одного. В сім'ї часто виникали сварки та інші негаразди, оскільки відповідач зловживає спиртними напоями. Фактично з березня 2014 року сім'я розпалася повністю, тому позивач просить суд розірвати шлюб, на примирення не погоджується. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просить розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просить розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги визнає повністю. Вивчивши матеріали справи, заяви позивача та відповідача, суд приходить до висновку про те, що даний позов підлягає задоволенню. Сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, між ними склалися неприязні відносини. Це дає суду підстави зробити висновок про те, що сім'я повністю розпалась і подальше спільне життя та збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Враховуючий інтереси малолітніх дітей їх необхідно залишити проживати з матір'ю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що 02 грудня 1989 року між сторонами укладено шлюб. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не має. Позивач вважає, що шлюб виявився невдалим, шлюб є невдалим, тривалий час між сторонами виникають непорозуміння, переважно через зловживання відповідачем спиртними напоями, сторони витратили почуття любові та поваги один до одного. Вважає, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу не можливе та суперечить інтересам сторін. На примирення позивач не погоджується, спір про поділ майна відсутній. Тому просить суд шлюб розірвати. Позивач у судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає та просить їх задовольнити. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити у відсутності сторін, що відповідає положенню частини 2 статті 158 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Вивчивши матеріали справи, заяви сторін, враховуючи визнання відповідачем позову і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позовних вимог. Суд розяснює сторонам, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до положень статті 88 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати у розмірі 640 гривень. На підставі ст.ст. 110 - 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що 05.02.2015 між сторонами укладено шлюб. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що відносини між сторонами поступово погіршувалися, спільне життя не склалося, що врешті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин між сторонами. З квітня 2017 року сім'я фактично розпалася, відповідач змінив місце проживання, спір про місце проживання дитини відсутній, дочка після розірвання шлюбу проживатиме з матір'ю, спільне господарство не ведуть, спір про поділ майна відсутній, подальше спільне проживання та збереження шлюбу не є можливим. Після розірвання шлюбу позивач просить залишити їй прізвище «Бортник». Позивач у судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає та просить їх задовольнити. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити у відсутності сторін, що відповідає положенню частини 2 статті 158 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Вивчивши матеріали справи, заяви сторін, враховуючи визнання відповідачем позову і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позовних вимог. Суд роз'яснює сторонам, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до положень статті 88 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати у розмірі 640 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що 05.04.2008 між сторонами укладено шлюб. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що відносини між сторонами значною мірою погіршувалися, що врешті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин між сторонами. Наразі сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, спір про поділ майна відсутній, діти залишаються проживати з позивачем. Позивач у судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає та просить їх задовольнити. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити у відсутності сторін, що відповідає положенню частини 2 статті 158 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Вивчивши матеріали справи, заяви сторін, враховуючи визнання відповідачем позову і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позовних вимог. Суд розяснює сторонам, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до положень статті 88 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати у розмірі 640 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що 06.10.2007 між сторонами укладено шлюб. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що відносини між сторонами поступово погіршувалися, особливо після народження сина, такий спосіб життя та поведінка відповідача призвели до фактичного припинення між сторонами шлюбних відносин, що унеможливлює будь-яке примирення з відповідачем. Після розірвання шлюбу позивач просить залишити їй прізвище «[PERSON]». Позивач у судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає та просить їх задовольнити. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити у відсутності сторін, що відповідає положенню частини 2 статті 158 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Вивчивши матеріали справи, заяви сторін, враховуючи визнання відповідачем позову і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позовних вимог. Суд роз'яснює сторонам, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до положень статті 88 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати у розмірі 640 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що 07.02.2009 між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, за час спільного проживання спільних дітей немає. Спільне життя з відповідачем виявилося невдалим, вони мають різні погляди на шлюб та сімю. Позивач вважає, що примирення неможливе, близько року сторони не проживають разом, спільне господарство не ведуть, спір про поділ майна відсутній. Позивач після розірвання шлюбу просить відновити їй дошлюбне прізвище «Супрунчук». Позивач у судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити у відсутності сторін, що відповідає положенню частини 2 статті 158 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Вивчивши матеріали справи, заяви сторін, враховуючи визнання відповідачем позову і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позовних вимог. Суд розяснює сторонам, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до положень статті 88 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати у розмірі 640 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що 14.08.2004 між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, за час спільного проживання спільних дітей немає. Спільне життя з відповідачем виявилося невдалим, вони мають різні погляди на шлюб та сімю. Позивач вважає, що примирення неможливе, близько року сторони не проживають разом, спільне господарство не ведуть, спір про поділ майна відсутній. Позивач після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «Ільченко». Позивач у судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, судові витрати просить покласти на позивача. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити у відсутності сторін, що відповідає положенню частини 2 статті 158 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Вивчивши матеріали справи, заяви сторін, враховуючи визнання відповідачем позову і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позовних вимог. Суд розяснює сторонам, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до положень статті 88 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати у розмірі 640 гривень.

Outcome: approved