Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що з 01 листопада 2003 року перебувала з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому відділом реєстрації актів громадянського стану Красногвардійського районного управління юстиції міста Дніпропетровська, актовий запис №715, в період якого у них народилася спільна дитина донька [PERSON], [INFO], а шлюб між ними було розірвано рішенням Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 03 червня 2014 року. Позивач зазначає, що їх спільна дитина проживає разом з нею, а відповідач ухиляється від виконання свого обовязку щодо її утримання, оскільки з моменту припинення шлюбу, а саме з жовтня 2014 року, матеріально в утриманні дитини не допомагає, участі у її вихованні не приймає та не виконує жодного з тих обовязків, які покладені на нього законом, як на батька дитини. Позивач зазначає, що оскільки права та обовязки батьків по утриманню неповнолітніх дітей є рівними за законом, а відповідач має мінливий та нерегулярний дохід, то з посиланням на ст.ст. 181,184 СК України просить стягнути з нього аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 700 гривень щомісячно, оскільки стан здоровя дитини останнім часом погіршився, що підтверджується випискою з медичної карти, а відповідач не має іншої родини та інших неповнолітніх чи малолітніх дітей, не має на утриманні інших осіб, зокрема батьків чи осіб, які потребують обовязкового утримання з його боку. Позивач, яка належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи (а.с.17,26), у судове засідання не зявилась, надавши суду письмову заяву (а.с.19), за якою прохала розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та прохала їх задовольнити, а в разі неявки відповідача не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с.28), у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, як не надав і заперечень проти позову проти позову та доказів, що їх обґрунтовують. У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд у відповідності з ч.2 ст.197, ст.224 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, але не зявились в судове засідання, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та у звязку з неявкою належним чином повідомленого відповідача за письмовою згодою позивача у порядку заочного провадження на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно ст.ст. 180-182 Сімейного кодексу України батьки зобовязані матеріально утримувати своїх неповнолітніх дітей. Судом встановлено, що 01 листопада 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Красногрвардійського районного управління юстиції м.Дніпропетровська, актовий запис №715 був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], а дружина отримала прізвище «Колодяжна» (а.с.4). В період зареєстрованого шлюбу у них народилася спільна дитина - донька [PERSON], [INFO] (а.с.5), а шлюб між ними було розірвано рішенням Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 03 червня 2014 року (а.с.6-7). Судом також встановлено, що [PERSON] 24 вересня 2014 року уклала шлюб з [PERSON], який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Солонянського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №141 (а.с.23) внаслідок чого змінила своє прізвище з «Колодяжна» на «Бісіна», а донька [PERSON] згідно довідок Солонянської селищної ради № 841,842 та акту обстеження від 02 квітня 2015 року проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні (а.с.8,9,10,20,21,22), а відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини позивачці не надає, хоча зобовязаний це робити. При цьому будь-якої домовленості щодо утримання доньки між сторонами не досягнуто, у звязку з чим аліменти необхідно стягнути з відповідача в примусовому порядку від дня предявлення позову до досягнення дитиною повноліття, оскільки права та обовязки кожного з батьків є рівними за законом. При визначенні розміру аліментів, суд відповідно до ст. 182 СК України враховує матеріальне становище платника аліментів, який не має постійного місця роботи, про що зазначала в позові позивач, а відповідач не надав до суду доказів про своє працевлаштування, стан здоровя як відповідача, так і дитини, яка згідно виписного епікризу та виписки з історії хвороби за період з 19 лютого по 12 березня 2014 року та з 23 жовтня по 04 листопада 2014 року знаходилася на лікуванні у відділенні пульмонології та нефрологічному відділенні КЗ «Дніпропетровська обласна дитяча клінічна лікарня» Дніпропетровської обласної ради», що свідчить про необхідність здійснення більших витрат на її утримання. Також судом враховується вік дитини та її потреби і вважає необхідним відповідно до ст.184 СК України стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі, а саме в розмірі 700 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття, оскільки права та обовязки кожного з батьків є рівними за законом, в тому числі і по утриманню дітей. Будь-яких інших доказів на підтвердження матеріального стану, стану здоровя як відносно дитини, так і відносно відповідача, сторонами не надано, а інших утриманців, зазначених в п. 3 ч. 1 ст. 182 СК України відповідач не має. Крім цього, у звязку з задоволенням позову, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір, оскільки позивачка при зверненні з позовом до суду звільнена від цих витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved