Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-04 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, з тих підстав, що одруження 29.06.2013 року з [PERSON] виявилося невдалим, не бажають спільно проживати, відповідач нехтує сімейними цінностями, створює в сім`ї негативну атмосферу, що негативно впливає на виховання дитини, [PERSON] , [INFO] . На даний час проживають окремо, дитина проживає з нею. Примирення не можливе. Спір про спільне сумісне майно вирішуватиметься в іншому порядку. Визначити місце проживання дитини з нею. До судового засідання учасники справи не з`явилися, повідомлені належно. Позивач надала заяву, клопотала про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Відповідач не з`явився, є повідомлений належним чином, про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджено оголошенням про виклик до суду, розміщеним на сайті Судової влади, рекомендованим листом. До суду заяв та (або) клопотань про слухання за його відсутності, відкладенні судового засідання, не надходило. Відзив на позов не надходив. Суд, за відсутності підстав для відкладення розгляду, приймає рішення про слухання справи, та вивчивши доводи позову, врахувавши думку позивача, вивчивши наявні докази у справі, приходить до такого. За нормами ст.110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя і, в разі неможливості примирення сторін, відповідно до ст. ст. 111, 112 СК України розривається. 29 червня 2013 року [PERSON] , позивач по справі, та [PERSON] , відповідач по справі, у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бершадського районного управління юстиції у Вінницькій області, зареєстрували шлюб, актовий запис №32, підтверджено Свідоцтвом про шлюб, Серія [NUMBER] . [INFO] 2014 [INFO] у подружжя народилася дитина [PERSON] , підтверджено Свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] від 22.01.2014, актовий запис №1, яка відповідно довідки голови вуличного комітету перебуває на повному утримання матері [PERSON] , проживають у батьків останньої. Шлюб, за нормами ст.24 СК України, ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Чоловіки і жінки, за нормами ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року, користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позивач [PERSON] скористалась наданим правом та звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. За нормами ст.24 СК України, п.10 постанови ПВС України від 21.12.2007 №11 «Про судову практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Охорона сім`ї державою полягає в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечите інтересам одного з них чи інтересам дітей. Подружжя проживає окремо, спільного господарства не ведуть. Питання про примирення не ставиться. Позивач вказує, що збереження сім`ї суперечить її інтересам, та наполягає на розірванні шлюбу. Суд приймає до уваги, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими. Відмова буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимо. Шлюб між сторонами існує лише юридично, без паритетних засад про почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, підтримання стосунків. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Відповідач, отримавши позовну заяву, що підтверджено рекомендованим повідомленням №2446100007342, щодо заявленого не висловився. Відзиву (заперечення) не надходило. Суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини, і що після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права подружжя, а також вбачаючи відсутньою морально-правову основу шлюбу, приходить до висновку, що шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Декларація прав дитини, прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, проголошує, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Суд визначає місце проживання малолітньої дитини з матір'ю. За нормами ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вирішує питання щодо прізвища позивача, розподіляє судові витрати. За нормами ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі розірвання шлюбу судом, за нормами ч.2 ст.114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved