Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-13 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до суду на її утримання в розмірі 1/4 частини всіх доходів відповідача до досягнення дитиною трьох років. В обґрунтування позову зазначено, що відповідач, є батьком малолітньої дитини [PERSON], [INFO] та не надає належну матеріальну допомогу на утримання дитини , не виконує належним чином батьківський обов'язок щодо утримання дитини , яка проживає з матір'ю. До судового засідання позивачем надано клопотання про розгляд справи без їх участі та підтримку позовних вимог (а. с. 79 ). Відповідач в судове засідання не з»явився, про час і місце розгляду справи повідомлено рекомендованими листами (а. с. 55,77,78), поважні причини неявки суду не повідомлено. Згідно ст. ст. 223, 280 ЦПК України, суд визнає причини неявки неповажними і вирішує справу розглядати за даної явки і наявних матеріалів у справі. Позивач згідно заяви не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Судом встановлено наступні факти. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією рішення суду про розірвання шлюбу від 06.12.2016 року (а. с. 9 ). Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження ( а.с.8). Малолітня дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою б/н від 30.01.2017 року (а. с.12 ). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. При ухиленні батьків від цього обов'язку кошти на утримання дітей стягуються з них в судовому порядку. Відповідно до ч.2 ст. 84СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною 3 років. Відповідно до ст.184 СК України, якщо платник аліментів має не регулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, суд за заявою стягувача може визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі. Зазначена позиція висловлена у постанові Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», батьки зобов'язані утримувати своїх дітей. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. У разі відсутності домовленості кошти на утримання дитини(аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і(або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров»я та матеріальне становище дитини, стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів, інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд дійшов висновку щодо задоволення позову повністю, оскільки відповідач не виконує належним чином батьківський обов'язок щодо утримання дитини, не надає матеріальну допомогу матері, яка проживає окремо з дитиною, з нього на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку /доходів/, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною 18 років та на утримання позивача в розмірі 1/4 частини, всіх видів заробітку (доходів), щомісячно до досягнення дитиною [PERSON] 3-х років. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справу в межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. На підставі ст.ст. 84, 180-182,184, 187, 194 СК України,

Outcome: approved