Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що у період з 05.07.2003 по 27.12.2004, вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, з яким має спільну доньку [PERSON],\~ [INFO] За рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 19.06.2008 з відповідача на утримання дитини стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини його прибутку щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На даний час стягнутий рішенням суду розмір аліментів є недостатнім для утримання, виховання та гармонійного розвитку дитини. Посилаючись на зміни, що відбулися у сімейному законодавстві щодо мінімального розміру\~ аліментів на одну дитину, а також на те, що самотужки утримувати дитину вона не має можливості, відповідач працює (де саме не відомо), має нормальний стан здоров'я, який дозволяє працювати та отримувати дохід, позивач просить у судовому порядку змінити розмір аліментів стягуваних з відповідача, збільшивши їх розмір до 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.\~\~\~\~ У судове засідання позивач не зявилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримує (а.с.14). Відповідач у судове засідання не зявився, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. Враховуючи зазначене, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних доказів у справі. У відповідно до ст.178 ЦПК України, відповідач подав до суду відзив на позов, у якому зазначив, що позов не визнає, вважає його необґрунтованим, вказує, що присуджені за рішенням суду аліменти він сплачує регулярно, .на час прийняття рішення суду про стягнення аліментів він працював та працює і на даний час. Жодних інших обставин, наявність яких передбачена у ст.192 СК України, як умова для збільшена розміру аліментів, позивач не указала, а лише зазначила про зміни у законодавстві. Заперечуючи проти позову, відповідач зазначає, що він має ще одну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яку утримує матеріально. При збільшенні розміру аліментів його донька [PERSON] опиниться у гіршому становищі, у порівнянні з його спільною з позивачем донькою [PERSON]. У своїй власності він не має ні транспортних засобів, ні нерухомого майна. Також відповідач надає матеріальну допомогу своїм непрацездатним батькам пенсіонерам [PERSON] та [PERSON], який є інвалідом 2 групи. З 14.11.206 року перебуває у шлюбі з [PERSON], яку матеріально підтримує, оскільки вона не працює, займається доглядом за їх спільною неповнолітньою дитиною. На підтвердження указаних обставин відповідач надав письмові докази. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що\~ позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з таких мотивів. Матеріалами справи судом установлено, що у період з 05.07.2003 по 27.12.2004 сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний за рішенням суду (а.с.9,11). У період шлюбу, 21.11.2003 у сторін народилася донька [PERSON] (а.с.10), яка проживає разом із матірю [PERSON] (а.с.8). Рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 19.06.2008 з відповідача на користь позивача на утримання доньки [PERSON] збільшено розмір аліментів та стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини доходу, щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.12-13). Відповідно до ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом збільшено за рішенням суду за позовом одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Вирішуючи питання про збільшення розміру аліментів, суд виходить з того, що сторони мають рівні права та обовязки по відношенню до дитини та відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а також враховує обставини, передбачені ст.182 СК України, відносно стану здоровя та матеріального становища дитини, платника аліментів, інших обставин, що мають значення для справи. З досліджених матеріалів справи судом не установлено, що дитина [PERSON] має незадовільний стан здоровя чи потребує додаткових витрат на розвиток її здібностей. Платник аліментів має задовільний стан здоровя та працездатний, має дохід, так як працює, про що сам указав у відзиві на позов. З урахуванням указаних обставин, а також змін, що відбулися у сімейному законодавстві (розмір аліментів не може бути нижчим за 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку), матеріального та сімейного стану позивача, на утриманні якої знаходиться дитина, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. Суд не приймає до уваги доводи відповідача у заперечення проти позову щодо надання ним допомоги непрацездатним батькам пенсіонерам, так як подані відповідачем докази лише підтверджують ту обставину, що дійсно батьки відповідача є пенсіонерами, батько є інвалідом, вказане свідчить про те, що батьки отримують дохід у вигляді пенсії, а доказів того, що відповідач сплачує аліменти на утримання батьків, до суду не надано. Також суд відхиляє, як необґрунтовані, заперечення відповідача про утримання ним дружини, оскільки молодша дочка відповідача за віком не потребує домашнього догляду, та відповідно, дружина відповідача, має можливість працевлаштуватись для отримання доходів, у разі, якщо такого потребує. Крім того, відсутність транспортних засобів та нерухомого майна у власності відповідача не надають йому привілеїв щодо сплати аліменти у розмірі меншому, ніж передбачено змінами, що відбулися у сімейному законодавстві (розмір аліментів не може бути нижчим за 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку). Разом із тим суд приймає до уваги доводи відповідача про наявність у нього на утриманні неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] (а.с.38), яку він зобовязаний утримувати, відповідно до вимог ст.180 СК України, та при визначенні розміру стягуваних аліментів суд враховує, що діти відповідача повинні мати від батька рівнозначне утримання, та стягнення аліментів на одного із дітей не повинне ставити у скрутне матеріальне становище самого платника аліментів та його іншу дитину. Оскільки відповідачем не предявлено зустрічний позов про зменшення розміру аліментів, то у даному разі, суд вирішує спір у межах заявленого позову [PERSON]. З урахуванням указаних обставин, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог та зміну розміру аліментів з 1/4 частки доходу відповідача, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на 1/4 частку від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а у задоволенні іншої частини позову необхідно відмовити у звязку із необґрунтованістю. Відповідно до ст.141 ЦПК України із відповідача підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved