Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-10 00:00:00

Позивачі 04 серпня 2009 року звернулися до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості зі сплати аліментів та неустойки( пені) за прострочення сплати аліментів. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 07 червня 2007 року (справа №2-829/07 )було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 500 грн. на місяць за період з 10.11.2005 року по 10.03.2007 року; на користь [PERSON] аліменти у розмірі 500грн. на місяць за період з 10.03.2007 року до припинення навчання у Одеському інституті фінансів Українського державного університету економіки та фінансів; на користь [PERSON] аліменти у розмірі 500 грн. на місяць, починаючи з 29.11.2005 року до припинення інвалідності. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачі зазначили, що рішення Приморського районного суду м. Одеси від 07 червня 2007 року по справі № 2-829/07 відповідач, [PERSON] , належним чином не виконував, що зумовило право позивачів звернутися до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості зі сплати аліментів та неустойки ( пені ) за прострочення сплати аліментів. 25 червня 2012 року Приморським районним судом м. Одеси було постановлено заочне рішення, позовна заява була задоволена (справа №2-1953/11) З [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто неустойку за прострочення сплати аліментів у розмірі 41109 грн.80 коп.; на користь [PERSON] неустойку за прострочення сплати аліментів у розмірі 34861 грн. ; на користь [PERSON] судові витрати у розмірі 252 грн. 22 вересня 2020 року [PERSON] звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з заявою про перегляд заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 25 червня 2012 року у справі № 2-1953/11. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 01 грудня 2020 року заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 25 червня 2012 року у справі №2-1953/11 скасовано, а справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження . 24 лютого 2021 року позивачі надали до Приморського районного суду м. Одеси заяву про збільшення позовних вимог з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів на користь [PERSON] та [PERSON] . У заяві про збільшення позовних вимог позивачі просять стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість зі сплати аліментів на утримання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] за період з 10.11.2005 року по 10.03.2007 року з урахуванням інфляційних втрат та 3% річних у розмірі 39527,76 грн.; на користь [PERSON] неустойку (пеню) у зв`язку з заборгованістю зі сплати аліментів на утримання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] за період з 10.11.2005 року по 10.03.2007 року у розмірі 7694,59грн.; на користь [PERSON] заборгованість зі сплати аліментів на її утримання, за період з 29.11.2005 року по припинення інвалідності з урахуванням інфляційних втрат та 3% річних у розмірі 89243,83 грн.; на користь [PERSON] неустойку (пеню) у зв`язку з заборгованістю зі сплати аліментів на її утримання за період з 29.11.2005 року по припинення інвалідності у розмірі 20083,33 грн.; на користь [PERSON] заборгованість зі сплати аліментів за період навчання в Одеському інституті фінансів Українського державного університету економіки та фінансів з урахуванням інфляційних витрат та 3% річних у розмірі 37687 ,63 грн.; на користь [PERSON] неустойку (пеню) у зв`язку з заборгованістю зі сплати аліментів за період навчання в Одеському інституті фінансів Українського державного університету економіки та фінансів з урахуванням інфляційних втрат та 3% річних у розмірі 10600,00 грн.; на користь [PERSON] судові витрати пов`язані з оплатою інформаційно- технічного забезпечення судового процесу у розмірі 252 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] та [PERSON] зазначають, що рішення Приморського районного суду м. Одеси від 07 червня 2007 року у справі №2-829/07 відповідачем належним чином не виконувався у зв`язку з чим вони вимушені звернутися до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості зі сплати аліментів та мають право, окрім стягнення заборгованості, стягнення неустойки( пені) за прострочення сплати аліментів,сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом відповідно до ст. 625 ЦК України. [PERSON] 9 березня 2021 року до суду був наданий відзив в якому він надав заперечення, виклав свої пояснення, міркування і аргументи щодо наведених позивачем в заяві про збільшення позовних вимог, докази на спростування доводів позивачів. Частково визнали позов з врахуванням відсутніх квитанцій щодо оплати аліментів, а саме в розмірі 12133,33 грн. аліментів, та 3541 грн. пені на користь [PERSON] , в іншій частині просили відмовити. [PERSON] просить відмовити позивачам у позові зазначивши, що він виконував рішення Приморського районного суду м. Одеси від 07 червня 2007 року належним чином і не має заборгованості по сплаті аліментів. 11.05.2021 року від позивачів (представника позивачів адвоката Данілюк Андрія Борисовича ) та представника відповідача адвоката Затинацької Євгенії Іванівни надійшли до Приморського районного суду м. Одеси заяви про розгляд справи без участі позивача та відповідача. 11.05.2021 року відповідач та його представник звернулися до суду з заявою про розгляд справи за їх відсутністю на підставі наявних в матеріалах справи доказах. Розглянувши матеріали справи, дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Згідно до ст. 12 ЦПК України ,цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до частини 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу ,в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які данні на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин ( фактів) що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення як вирішення справи. Відповідно до ст. 81,83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Частинами 1,2 ст. 196 СК України ,у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішення суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки ( пені) у розмірі 1% суми несплачених аліментів за кожен день прострочення , але не більш 100 відсотків заборгованості. Пунктом 22 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 15.05.2006 року Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, передбачено ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки ( пені ) настає лише за наявності вини цієї особи . [PERSON] в заяві від 11.05.2021 року частково визнав позовні вимоги про стягнення на користь [PERSON] заборгованості по аліментам в сумі 12133,33 грн. та пені заборгованості по аліментам у сумі 3541 грн. Суд заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи , вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 07 червня 2007 року у справі №2-829/07 було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 500 грн. на місяць за період з 10.11.2005 року по 10.03.2007 року; [PERSON] аліменти у розмірі 500грн. на місяць за період з 10.03.2007 року до припинення навчання у Одеському інституті фінансів Українського державного університету економіки та фінансів; [PERSON] аліменти у розмірі 500 грн. на місяць, починаючи з 29.11.2005 року до припинення інвалідності. Виконавчий листи знаходився на примусовому виконанні у Першому відділі державної виконавчої служби Приморського районного управління юстиції. Згідно Закону України Про виконавче провадження розрахунок заборгованості по аліментам надає державний виконавець. Відповідно до відповіді Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі № 14533 від 17.03.2021року в частині виконання рішення Приморського районного суду по справі № 2-829/07 про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] та [PERSON] було знищено в зв`язку з закінченням строку зберігання. [PERSON] до Приморського райсуду м. Одеси надані квитанції по сплаті аліментів на користь [PERSON] за період з 11.2005 року до 07.2009 року. Згідно наданих відповідачем квитанцій встановлена відсутність сплати аліментів за місяці по яким квитанції відсутні, тобто не має належного підтвердження проведення оплати аліментів. В указаний період заборгованість зі сплати аліментів на користь [PERSON] складає 12133,33 грн. на які повинна нараховуватися неустойка( пеня). Відповідно до висновків Великої Палати ВСУ ,загальна сума пені за несплати аліментів або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою 1.р= (А1х1% хG1)+ (А1х1% хG1). При перевірці розрахунку неустойки здійсненного відповідачем, враховуючи вище наведені норми законодавства сумнівів щодо вірності розрахунку у суду не виникло, в свою чергу наданий розрахунок позивачем не відповідає вище зазначенійформулі розрахунку. На підставі викладеного з встановлення суми заборгованості неустойка ( пеня ) складає 3541 грн. \~ \~ \~ \~ 25.10.2010 року державним виконавцем Першого Приморського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження по виконавчому листу № 2-829 від 23.11.2007 року про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] у розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з дня встановлення повноліття [INFO] до припинення ним навчання, у зв`язку з тим, що [PERSON] був відрахований за місцем навчання у лютому 2008 року відповідно до довідки Одеського інституту фінансів Українського державного університету фінансів та міжнародної торгівлі від 23.10.2009 року № 307, наказ від 27.02.2008 року. 25.10.2010 року державним виконавцем Першого Приморського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції була винесена постанова про перевірку виконавчого провадження та складений розрахунок заборгованості по аліментам ,затверджений начальником Першого Приморського ДВС Одеського міського управління юстиції у якій зазначено, що переплата за виконавчим листом складає 1379,66 грн., заборгованість відсутня. Виходячи з аналізу наданих до матеріалів справи доказів суд приходить до висновку, що у [PERSON] відсутні підстави для задоволення його позовних вимог про стягнення з [PERSON] на його користь заборгованості зі сплати аліментів за період навчання. Відповідно до положення частини 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив грошове зобов`язання на вимогу кредитору зобов`язаний сплатити суму боргу встановленого індексу інфляції за весь час прострочення а також 3% річних від простроченої суми якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Нарахування 3% річних на суму боргу входить до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, якій полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора шляхом отримання компенсації( плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. До правовідносин ,які регулюють стягнення заборгованості зі сплати аліментів , положення ст. 625 ЦК України про відповідальність за порушення грошового зобов`язання не поширюється . Такий правовий висновок викладено у Постанові Верховного Суду України Справа № 235/4359/16ц ,провадження №61-31462св18 від 19 вересня 2019 року. Із врахуванням наведеного ,оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд дійшов висновку ,що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 12133,33 грн та неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 3541 грн.

Outcome: partial