Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, який уточнивши, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , який продовжує навчання в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до закінчення ним навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років, а також витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 700 грн. 00 коп. На обґрунтування позову зазначила, що їх спільний син навчається в Таврійському державному агротехнологічному університеті на денній формі навчання, на бюджетній основі. Вона несе витрати на утримання сина, при цьому відповідач будучи працездатним, не надає в добровільному порядку матеріальної допомоги. В підготовче засідання позивач не з`явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. На задоволенні уточнених позовних вимог наполягає. Відповідач в підготовче засідання не з`явився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Уточнені позовні вимоги визнає в повному обсязі. Третя особа - [PERSON] в підготовче засідання не з`явився, про час та місце проведення підготовчого засідання був повідомлений належним чином. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою всіх учасників справи в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до положень ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачем не порушує прав та законних інтересів інших осіб. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як вбачається з вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому стані, який 27 жовтня 2018 року був розірваний /а.с.5/. Від даного шлюбу у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження, серії [NUMBER] , актовий запис № 174 /а.с.4/. Відповідно до довідки Таврійського державного агротехнологічного університету № 333 від 07 березня 2019 року [PERSON] навчається на 1 курсі вказаного закладу на денному відділенні на бюджетній основі. Термін навчання з 01 вересня 2018 року по 30 червня 2020 року /а.с.6/. Згідно довідки голови квартального комітету № 67 від 12 березня 2019 року [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] та разом з нею проживають син [PERSON] , донька [PERSON] /а.с.7/. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно зі ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ що батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, у зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років із можливістю батьків надавати таку матеріальну допомогу. Отже, враховуючи матеріальне становище сторін, виходячи з засад справедливості, добросовісності, розумності, а також враховуючи визнання відповідачем позову, суд вважає, що є всі підстави для стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання повнолітнього сина в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 12 березня 2019 року і до закінчення сином навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 річного віку. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду в межах суми платежу за один місяць допускається до негайного виконання. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави суму судового збору у розмірі 768 грн. 40 коп., а також з урахуванням наданих позивачем доказів на підтвердження понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 700 грн. 00 коп.

Outcome: approved