Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на її користь на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн., щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття, а також аліментів на її користь на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 12 000 грн., за минулий час за 1 рік в сумі 12 000 грн. Обґрунтовує позов тим, що з 17 липня 2004 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню доньку [PERSON] Рішенням Куп?янського міськрайонного суду Харківської області від 05.03.2013 шлюб між ними розірвано. Їхня спільна донька проживає разом з позивачкою, знаходиться на її утриманні. Відповідач жодної допомоги на утримання доньки не надає, не виконує своїх батьківських обов?язків по піклуванню. Аліменти на утримання інших осіб він не платить, стягнення по виконавчих документах з нього не проводиться, інших неповнолітніх дітей чи інших осіб в нього на утриманні немає. Тому просить позов задовольнити і ухвалити рішення про стягнення з відповідача аліментів в твердій грошовій сумі на дитину та стягнути аліменти за минулий час. Ухвалою від 08.08.2018 відкрито провадження у справі і призначено судовий розгляд. Позивач [PERSON] надала заяву про розгляд справи у її відсутність, наполягає на задоволенні позову. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать матеріали справи, причину неявки до суду не повідомив, відзиву на позовну заяву та заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, поважності неявки не убачається, у зв'язку з чим зі згоди позивача та на підставі ст.ст. 280, 281 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Фіксація судового розгляду справи технічними засобами не проводилась, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України. З?ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити частково з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO] про, що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане 20 вересня 2010 року Кіндрашівською сільською радою Куп?янського району Харківської області (а.с. 16). Відповідно до довідки № 02-30/368 від 19.06.2018 року Богданівської сільської ради Дворічанського району Харківської області (а.с. 7) малолітня [PERSON] проживає разом з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] У статті 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і обов'язків і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно із ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Враховуючи потреби дитини, її стан здоров'я та вік, матеріальне становище відповідача, який є працездатною особою, проте немає постійної роботи, те, що батьки проживають окремо, дитина проживає з позивачем, інші обставини, суд приходить до висновку про необхідність присудження аліментів з відповідача в користь позивачки на утримання малолітньої дитини у твердій грошовій сумі, оскільки обов'язок утримувати дітей є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Тому суд погоджується із доводами позивача про те, що аліменти мають бути стягнуті на дитину у твердій грошовій сумі. Згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов?язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Задовольняючи частково позовні вимоги, суд присуджує аліменти на дитину від дня пред'явлення позову, а саме з 20.06.2018. Відповідно до ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Що стосується позовної вимоги про стягнення аліментів за минулий час, то в цій частині суд не вбачає підстав, виходячи з наступного. Відповідно до ч.2 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв?язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більше як за три роки. Позивачем всупереч зазначених вимог не надано жодних доказів в підтвердження обставин щодо вжиття нею заходів для одержання аліментів з відповідача та свідоме ухилення останнього від їх сплати впродовж часу після розірвання шлюбу. Тому у задоволенні вимоги про стягнення аліментів за минулий час слід відмовити за недоведеністю. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 704.80 грн. в дохід держави. На підставі ст.ст.141,180,181,184,191 СК України, та

Outcome: partial