Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача та, після уточнення позовних вимог, просила визнати за нею право на приватизацію квартири [ADDRESS] (далі - Квартира), в порядку визначеному Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» (далі - Закон). В обґрунтування позову вказувала, що Квартира, яка на даний час передана на баланс Суслівської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області, була надана її матері та членам сім'ї за місцем роботи. Квартирою користуються з моменту вселення. Однак їй було відмовлено у приватизації займаної Квартири. Вважає зазначене рішення таким, що порушує її право на безоплатне одержання у приватну власність займаного житла. Сторони в судове засідання не прибули. У письмовій заяві до суду позивач просила справу розглянути у її відсутності, уточнені позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з'явилася, у заяві до суду просила справу розглядати у їх відсутності, заявлені первинні позовні вимоги позивача визнала. При цьому позиції щодо уточнених вимог не зазначено (а.с.107). Дослідивши письмові докази, які знаходяться у матеріалах справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Стаття 47 Конституції України гарантує кожному право на житло. Згідно зі ст. 1 Закону приватизації підлягає Державний житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ. В розумінні ч. 2 ст. 8 Закону право на одержання у приватну власність житла повинні набувати громадяни, які на законних підставах мешкали у цих квартирах. До об'єктів приватизації, крім іншого, належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, які використовуються громадянами на умовах найму (ст. 2 Закону). Судом встановлено, що [PERSON] разом із членами сім'ї, у тому ж числі, дочкою - позивачем по справі [PERSON], була вселена у квартиру за адресою: [ADDRESS], як працівник Виробничого підрозділу Житомирської дистанції колії Регіональної філії «Південно-західна залізниця» ПАТ «Українська залізниця». [INFO] [PERSON] померла, що стверджується свідоцтвом про смерть (а.с.5). Із листа № 2763 від 18.10.2018 року слідує, що житловий будинок [ADDRESS] знятий з балансу Виробничого підрозділу Житомирської дистанції колії Регіональної філії «Південно-західна залізниця» ПАТ «Українська залізниця» та переданий на баланс Суслівської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області, що слідує (а.с.102). Відповідно до витягу з паспорта позивача [PERSON] слідує, що остання зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.13). Згідно рішення виконавчого комітету Суслівської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області від 22.09.2015 року за № 55 присвоєно юридичну адресу будинку в якому проживає сім'я залізничників [PERSON]: [ADDRESS] (а.с.19). Згідно зі статтею 345 ЦК України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом. Частиною четвертою статті 5 Закону передбачено, що право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону. У силу статей 1, 3, 8 Закону приватизація державного житлового фонду здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина, який постійно мешкає у квартирі (будинку), відносно якої вирішується питання про передачу у власність. При зверненні позивача до відповідача із заявою про передачу Квартири у приватну власність, їй було відмовлено (а.с.91). Згідно листа від 01.06.2017 року за № 1575 Виробничого підрозділу Житомирської дистанції колії Регіональної філії «Південно-західна залізниця» ПАТ «Українська залізниця» документи по даній квартирі, зокрема, ордер відсутні, їх поновлення не можливе. Адміністрація дирекції не заперечує щодо передачі даної квартири у приватну власність (а.с.10). При здійсненні приватизації квартири (будинку) розрахунки проводяться залежно від її загальної площі. Кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чека або з частковою доплатою один раз (п. 5 ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»). Право громадян України на безоплатну приватизацію державного житлового фонду вважається реалізованим один раз, якщо громадянин України повністю використав житловий чек для приватизації житла у державному житловому фонді, і у його власність безоплатно передано в одній чи кількох квартирах (будинках) загальну площу з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім'ї та додатково 10 квадратних метрів на сім'ю. Закон України «Про приватизацію державного житлового фонду» терміну дії житлових чеків не визначає, тобто скористатись ними можливо у будь-який час. Як слідує з матеріалів справи, позивач постійно на законних підставах зареєстрована та проживає [ADDRESS]. Відомості про те, що позивачем використані житлові чеки відсутні. Факт правомірності її проживання в Квартирі відповідачем не заперечувався. Враховуючи ту обставину, що позивач постійно на законних підставах проживає та зареєстрована у Квартирі, остання набула право на отримання житла у приватну власність, відповідач фактично з формальних підстав їй відмовив у цьому, не з вини позивача в адміністрації підприємства не зберігся ордер на вселення у квартиру, житлові чеки позивачем не використані, суд рахує за необхідне позов задовольнити та надати позивачу право на приватизацію Квартири.

Outcome: approved