Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача та просила суд визначити порядок користування квартирою [ADDRESS] наступним чином: кімнату площею 11,7 кв.м. та кімнату площею 17,2 кв.м. надати у користування [PERSON]; кімнату площею 10,6 кв.м. надати у користування [PERSON], а місця загального користування, а саме: ванну кімнату, коридор та кухню залишити в загальному користуванні сторін . Свої вимоги обґрунтовує тим, що позивачка разом з відповідачем є співвласниками квартири [ADDRESS] . Зазначає, що [PERSON] належить по 227/300 частин спірного житлового приміщення, у свою чергу відповідачу по справі [PERSON], належать 73/300 спірного житлового приміщення, між ними склалися неприязні стосунки, оскільки він не приймає участі у сплаті комунальних послуг і ці витрати несе вона особисто. Посилається на ту обставину, що у зв'язку з тим, що спірне житлове приміщення складається з трьох кімнат, її частка відповідає площі двох суміжних кімнат просить виділити їй їх у користування У судовому засіданні представник позивачки уточнила позовні вимоги в частині розмірів жилої площі , а саме замість 11,2 кв.м., вказала розміри 11,7 кв.м. та розмір коридору 6,1 кв.м. замість 6,2 кв.м. та кухні 5,8 замість 5,6 кв.м. Враховуючи вищенаведене просила позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні з визначеним позивачкою порядком користування квартирою [ADDRESS] не погодився, думку стосовно позову висловити не міг, однак під час слухання справи погодився з позовом та пояснив, що дійсно користується кімнатою 10,6 кв.м. Крім того, пояснив, що позивака є його матір»ю з якою у нього склалися складні відносини. На даний час він не знає, якою саме часткою володіє в спірній квартирі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] (а.с.33). Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] є власником 227/300 частин спірної квартири, з яких: 73/100 частин на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Органом приватизації Жовтневої районної державної адміністрації м. Києва, від 29.091994 року, розпорядження № 2390; 73/100 частин на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 5 - ю Київською держнотконторою 23.07.1998 року, № 2с- 775; 27/100 частин на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 5 - ю Київською держнотконторою 23.07.1998 року, № 2с- 757, а відповідачу, відповідно на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Органом приватизації Жовтневої районної державної адміністрації м. Києва, від 29.091994 року , розпорядження № 2390 належить 73 /300 частини. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстровані у квартирі [ADDRESS], що підтверджується довідкою № 83 від 28 січня 2015 року (а.с.10). Судом також встановлено, що квартира [ADDRESS] складається з коридору, площею 6,1 кв.м., житлової кімнати, площею 10,6 кв.м., житлової кімнати, площею 17,2 кв.м., вбиральні (сполученої) площею 2,9 кв.м. кухні, площею 5,8 кв.м. та житлової кімнати, площею 11,7 кв.м., що підтверджується по поверхневим планом та технічним паспортом на квартиру (а.с.6,7). Крім того, вказана квартира має балкон, площею 0,8 кв.м., вихід на який знаходиться в кімнаті 17,2 кв.м. Відповідно до ч. 2 ст. 325 ЦК України фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати. Згідно ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільний майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. В судовому засіданні відповідач погодився з порядком користування спірною квартою, зазначеним позивачем, однак зазначив, що у випадку встановлення даного порядку користування спірним майном буде позбавлений користуватися балконом для сушіння білизни. Суд не приймає до уваги його пояснення в цій частині, оскільки згідно технічного паспорту площа балкону є занадто малою для будь - якої мети, та крім того, слід зазначити що площа кімнати, що йому виділяється в користування є більшою за його частку в квартирі, приблизно на 1 кв.м., що на думку суду є компенсуючою складовою. Крім того, при задоволенні позову суд враховує ту обставину, що позивачка просить виділити їй у користування суміжні кімнати. Враховуючи вищенаведене та ту обставину, що сторони погодилися з визначеним позивачкою порядком користування квартирою [ADDRESS] суд приходить до висновку про встановлення порядку користування спірним житловим приміщенням наступним чином : житлову кімнату, площею 10,6 кв.м., надати у користування [PERSON]; суміжні житлові кімнати, площею 11,7 кв.м. та 17,2 кв.м. надати у користування [PERSON]; коридор, площею 6,1 кв.м., вбиральню (сполучену) площею 2,9 кв.м., кухню, площею 5,8 кв.м. залишити у спільному користуванні сторін. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідачів на користь позивачки підлягають стягненню судовий збір у розмірі 8, 50 гривень та витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільної справи в розмірі 37, 00 гривень.

Outcome: approved