Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, укладеного 15 жовтня 2004 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Олександрійського міського управління юстиції. Позов мотивує тим, що 15.10.2004 року зареєструвала шлюб з відповідачем, під час шлюбу у сторін народились діти - сини [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини між ними не склалися, так як вони мають різні погляди на життя та сімейні цінності. Фактичні шлюбні відносини між ними припинені в грудні 2018 року, спільного господарства не ведуть. Позивач та відповідач фактично створили нові сім`ї. Спір про поділ майна, що є їх спільною власність, відсутній. Після розірвання шлюбу діти будуть проживати разом з позивачем. Позивач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду повідомлена належним чином, в позовній заяві просила розглянути справу без її участі. Відповідач та його представник в судове засіданні не з`явилися, про дату, час та місце розгляду повідомлені належним чином, представник відповідача надав заяву про розгляд справи без його участі та участі відповідача, проти розірвання шлюбу не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Дані правовідносини регулюються ст. ст.110, 112 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до вимог ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. При розгляді справ про розірвання шлюбу, суд за правилами 112 Сімейного кодексу України з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 15 жовтня 2004 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з позивачем. Відповідно до п. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до п. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно з ч. 1 ст. ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки, представник відповідача визнав позов в повному обсязі та визнання позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, то суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Щодо розподілу судового збору суд зазначає, що відповідно до ч.2 ст.142 ЦПК у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, тому судовий збір в розмірі 420,40 грн. слід повернути позивачу, іншу частину судового збору в розмірі 420,40 грн. відповідно до ст.141 ЦПК України - покласти на відповідача.

Outcome: approved