Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, який обгрунтовує тим, що 16 листопада 2000 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] у Відділі реєстрації актів цивільного стану Сумського обласного управління юстиції, актовий запис № 1125. Від подружнього життя вони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спору з відповідачем про місце проживання дітей не має. Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у них відсутні спільні інтереси з чоловіком, вісутнє взаєморозуміння. Спільного господарства з відповідачем не ведуть. Тому позивач просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, щомісячно. В судовому засіданні позивач позивач підтримала вимогу про розірвання шлюбу, пояснивши, що не проживає з відповідачем з 02.09.2013 рок. Стосовно вимоги про стягнення аліментів на утримання дітей, позивач збільшила розмір позовних вимог і просила стягнути з відповідача аліменти на утримання двох дітей в розмірі 1/3 частки від доходу (заробітку) відповідача. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги про розірвання шлюбу та стягнення аліментів в розмірі 1/3 частки від його доходу визнав повністю, пояснивши, що він має постійну роботу, з позивачем не проживає з вересня 2013 року. Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, вважає позов обгрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав: Судом встановлено, що 16.11.2000 року між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований Сумським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Сумського обласного управління юстиції, актовий запис №1125 (а.с.3). Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] (а.с.7) та [PERSON], [INFO] (а.с.6). За час перебування у шлюбі сімейні стосунки між позивачем і відповідачем не склалися внаслідок, різних поглядів на життя, відсутності поваги та взаєморозуміння. З вересня 2013 року сторони не ведуть спільне господарство та проживають окремо. Між подружжям втрачено почуття любові, подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим. Сторони не бажають примиритися. За таких обставин суд вважає, що сімя існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, суперечить як інтересам подружжя, так і інтересам їхніх дітей, тому шлюб необхідно розірвати. Відповідач, як батько дітей, відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України зобовязаний утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, тому з нього належить стягувати аліменти. Суд з врахуванням обставин, викладених в ст.182 СК України матеріального становища відповідача, який є особою працездатного віку, працює, інших утриманців не має, матеріального становища дітей, визначає розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] на утримання дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] щомісячно у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), до досягнення найстаршою дитиною [PERSON], [INFO], повноліття, але не менше тридцяти відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. На підставі ст.88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 551грн.20коп., в відшкодування судового збору (за вимогу про розірвання шлюбу) та на користь держави 551грн.20коп. суми судового збору (за вимогу про стягнення аліментів).

Outcome: approved