Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просить змінити розмір стягуваних аліментів з відповідача в її користь на утримання дітей з розміру 1500 грн. (по 750 грн. на кожну дитину) на 1/3 частину від усіх видів заробітку, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дітей. Вказує на те, що згідно рішення Дрогобицького міськрайонного суду від 21.09.2016 року присуджено стягувати з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1500 грн. на двох дітей: дочки [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO] до досягнення дітьми повноліття. На даний час вказана сума до стягнення є замалою. Відтак, просить збільшити розмір аліментів до розміру 1/3 частину від усіх видів заробітку, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою суду від 07.07.2018 року було відкрито провадження в справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Від сторін клопотання про проведення розгляду справи з їх викликом в судове засідання не надійшло, тому суд провів розгляд справи за наявними у ній матеріалами. 03.09.2018 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній зазначає, що позивач у позові вказала неправдиві відомості про те, що ним не сплачувалися аліменти, заборгованість по них виникла, так як він не знав про існування рішення суду та така є погашена. Зазначив, що позивач також неправдиво вказує на те, що діти проживають разом з нею за місцем її постійного проживання та їй матеріально допомагають батьки-пенсіонери, оскільки позивач разом з дітьми постійно проживає за кордоном, чим унеможливлює його спілкування з ними. Там вона має стабільний дохід. Просив відмовити в задоволення позову. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши надані суду докази, оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Згідно з вимогами\~статті 264 ЦПК\~під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження. Згідно з ч. 3\~ст. 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Встановлено, що від шлюбу [PERSON] та [PERSON] народилося двоє дітей: 13.03.2003 року [PERSON] та 25.01.2007 року [PERSON] Згідно рішення Дрогобицького міськрайонного суду від 21.09.2016 року, з відповідача стягуються аліменти на користь позивача на утримання даних дітей в розмірі дитини в розмірі 1500 грн. (по 750 грн. на кожну дитину) щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Згідно з роз'ясненнями, що містяться в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовими рішеннями або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Отже, положення ст. 192 Сімейного кодексу України регулює зміну розміру аліментів, тобто їх зменшення або збільшення. Ст. 192 СК України наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я особи з якої стягуються аліменти, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів, при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду. Таким чином, підставою для збільшення розміру стягнутих аліментів, є перелік обставин, за яких суд може винести рішення. Як на підставу для збільшення розміру стягнутих аліментів, позивач вказує ті обставини, що відповідач працює за кордоном, де отримує дохід в розмірі 1200,00 Євро, тобто отримує стабільний дохід. Розмір стягуваних аліментів є меншим від законодавчо встановленого мінімального розміру аліментів у вигляді частки. Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов»язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов»язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доводи позивача про необхідність стягувати аліменти у збільшеному розмірі не заслуговують на увагу суду, оскільки позивачем не надано жодного доказу про зміну матеріального стану - у відповідача в бік покращення, а у позивача - в бік погіршення. Покликання на зміну законодавства в частині збільшення визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину само по собі не може свідчити про зміну матеріального стану платника чи одержувача аліментів й не є підставою для зміни розміру аліментів. Оскільки, позивачем не доведено, що від дня постановлення судового рішення про стягнення з відповідача аліментів змінились сімейне становище та матеріальний стан платника або одержувача аліментів, виникли інші обставини, що відіграють суттєву роль в житті позивача, відповідача чи їх неповнолітніх дітей, і що є підставою для збільшення розміру аліментів, суд, з'ясувавши обставини справи та давши належну оцінку зібраним доказам, дійшов до обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для відмови [PERSON] у задоволенні позову. Враховуючи викладене та

Outcome: dismissed