Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, посилаючись на те, що з відповідачем по справі знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 10 листопада 2000 року який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Солонянського районного управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом №103. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON]. [INFO]. Відповідач не приймає участі в утриманні і вихованні дітей, вони знаходяться на її утриманні. Оскільки відповідач ухиляється від свого обовязку утримувати дітей, позивач змушена звернутися до суду за стягненням аліментів. Позивачка просить суд визначити розмір аліментів на підставі ст.184 СК України у твердій грошовій сумі у розмірі 1\~455 гривень щомісяця, оскільки на час складання позовної заяви, прожитковий мінімум, встановлений Законом України «Про державний бюджет на 2016 рік» на одну особу віком до 18 років складає 1455 гривень, тобто для нормальної життєдіяльності кожної людини такого віку щомісячно необхідно витратити не менше вказаної суми. Тому позивач просить стягнути з відповідача аліменти у фіксованому розмірі, а саме в розмірі ? частини від мінімального прожиткового мінімуму на двох дітей. Позивач [PERSON], яка належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи (а.с.19), у судове засідання 16 лютого 2016 року не зявилась, надавши суду письмову заяву (а.с.22), за якою прохала розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та прохала їх задовольнити. Відповідач [PERSON], який про день та час розгляду справи повідомлений належним чином згідно розписки про одержання повістки про виклик до суду (а.с.20), в судове засідання 16 лютого 2016 року не зявився, надав до суду заяву, згідно якої повідомив, що згоден сплачувати аліменти в розмірі 1\~000 гривень щомісячно, оскільки він на даний час є безробітним та не має можливості сплачувати більшу суму. Розгляд справи просив здійснювати без його участі (а.с.21). У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд у відповідності з ч.2 ст.197 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, але не зявились в судове засідання, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно ст.ст. 180-182 Сімейного кодексу України батьки зобовязані матеріально утримувати своїх неповнолітніх дітей. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтв про народження, батьками неповнолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], є: мати [PERSON], батько [PERSON] (а.с.7,8), які перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.6). Згідно довідки Башмачанської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області за №31 від 14 січня 2016 року, позивач разом з дітьми за місцем реєстрації не проживає, а відповідач проживає за місцем своєї реєстрації один (а.с.5), що свідчить про те, що діти не проживають разом з відповідачем, а проживають разом з позивачкою, про що зазначено в її позові. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей позивачці не надає, хоча зобовязаний це роботи, у звязку з чим аліменти необхідно стягнути з відповідача в примусовому порядку від дня предявлення позову до досягнення дітьми повноліття, оскільки права та обовязки кожного з батьків, в тому числі і щодо утримання дітей, є рівними за законом. Крім того, суд зазначає, що хоча відповідач і згоден сплачувати аліменти в розмірі 1\~000 гривень щомісячно, проте така сума аліментів не є достатньою для нормальної життєдіяльності дітей віком до 18 років. Відповідачем не надано суду доказів щодо стану його здоровя, наявності в нього інших утриманців, або доказів щодо існування інших обставин, що мають істотне значення для вирішення справи та для визначення розміру аліментів, які б надавали суду право визначити розмір аліментів в мінімальному розмірі згідно ч. 2 ст. 182 СК України. На підставі наведеного, суд при визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 СК України, враховує матеріальне становище платника аліментів, який не надав до суду доказів про своє працевлаштування та про розмір отримуваного заробітку, а згідно поданої заяви повідомив що є безробітним (а.с.21), матеріальне становище позивачки, стан здоровя як відповідача, так і дітей, їх вік та потреби і вважає необхідним відповідно до ст.184 СК України стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі, а саме в розмірі по 727 гривень 50 копійок щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. При визначені розміру аліментів на кожну дитину суд виходить з того, щоз 01 січня 2016 року в Україні прожитковий мінімум, встановлений Законом України «Про державний бюджет України на 2016 рік» на одну особу віком від 6 до 18 років становить 1 455 гривень, а права та обовязки кожного з батьків є рівними за законом, в тому числі і по утриманню дітей, тому як позивач так і відповідач повинні нарівні матеріально забезпечувати своїх дітей, а тому суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення з відповідача аліментів в розмірі по ? частині встановленого Законом України «Про державний бюджет України на 2016 рік» прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років на кожну дитину. Будь-яких інших доказів на підтвердження матеріального стану, стану здоровя як відносно дітей, так і відносно відповідача, сторонами не надано, а інших утриманців, зазначених в п. 3 ч. 1 ст. 182 СК України відповідач не має. Крім цього, у звязку із задоволенням позову,суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір, оскільки позивачка при зверненні з позовом до суду звільнена від цих витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved