Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів про визнання дійсним договору купівлі-продажу житлового будинку та визнання права власності на частину будинку в порядку спадкування. На обґрунтування вимог позивач в заяві зазначив, що [INFO] помер її батько [PERSON] , спадщину після якого у розмірі 1/3 частки прийняли: [PERSON] - мати позивача, [PERSON] - сестра позивача та позивач. [INFO] померла мати позивача [PERSON] , після її смерті відкрилась спадщина на 1/3 частку паю померлого батька, яку у розмірі по 1/9 частки прийняли: [PERSON] - сестра позивача, [PERSON] - брат позивача та позивач. [INFO] померла сестра позивача [PERSON] , після її смерті відкрилась спадщина на 4/9 частки земельного паю, яку по 2/9 частки прийняли: [PERSON] - брат позивача та позивач. На дату звернення до суду позивач має право на 2/3 частки вказаного земельного паю у порядку спадкування. У квітні 2021 року позивачеві стало відомо, що рішенням правління колгоспу ім. Леніна Баштанського району було безкоштовно передано її батьку будинок [ADDRESS] . Батько позивача не звертався до уповноважених осіб колгоспу ім. Леніна для належного оформлення договору дарування будинку та реєстрації за ним права власності на будинок. На даний час позивач не може оформитися в правах спадкоємця на вказаний будинок, оскільки договір дарування будинку не був посвідчений нотаріально. Оскільки угоду дарування будинку фактично виконано, позивач просив про визнання дійсним договору дарування та визнанням за нею права власності на 2/3 частки будинку в порядку спадкування. Від позивача надійшла заява про підтримання позову та розгляд справи за його відсутності. Відповідачі до суду не з`явилися, про час слухання справи повідомлялися рекомендованим листом з рекомендованим повідомленням. До суду надійшли заяви від кожного відповідача окремо про визнання позову та розгляд справи за їх відсутності. З огляду на те, що належним чином повідомлені сторони, заявили про розгляд справи за їх відсутності, суд ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін. Визнання відповідачами позову не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб (з врахуванням того, що відповідно до копій спадкових справ після померлих [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] позивач та відповідач [PERSON] є єдиними спадкоємцями, які прийняли спадщину після померлих) і відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України є підставою для задоволення позову. Дослідивши наявні у справі матеріали (копію витягу із протоколу засідання правління колгоспу ім. Леніна від 25.10.1989 року; копію технічного паспорту від 07.06.2021 року; копію інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 23.06.2021 року; копію довідки № 111 від 10.06.2021 року; копію свідоцтв про право на спадщину за законом від 25.09.2001 року, 23.07.2019 року; довідку №28 від 23.06.2021 року; звіт про оцінку житлового будинку від 23.06.2021 року; копію спадкової справи №41/2013 після смерті [PERSON] ; копію спадкової справи №42/2013 після смерті [PERSON] ; копію спадкової справи №519/2001 після смерті [PERSON] ), суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог, які визнані відповідачами, і можливість задоволення позову. У судовому засіданні встановлено, що позивач є спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , спадщину після якого на земельну частку (пай) у розмірі 1/3 частки прийняли: [PERSON] - мати позивача, [PERSON] - сестра позивача та позивач. [INFO] померла мати позивача [PERSON] , після її смерті відкрилась спадщина на 1/3 частку паю померлого батька, яку у розмірі по 1/9 частки прийняли: [PERSON] - сестра позивача, [PERSON] - брат позивача та позивач. [INFO] померла сестра позивача [PERSON] , після її смерті відкрилась спадщина на 4/9 частки земельного паю, яку по 2/9 частки прийняли: [PERSON] - брат позивача та позивач Пізніше позивачу стало відомо, що її батько [PERSON] отримав у порядку дарування будинок [ADDRESS] на підставі рішення засідання правління колгоспу ім. Леніна від 25.10.1989 року, що підтверджується витягом із протоколу засідання правління колгоспу ім. Леніна від 25.10.1989 року. Правонаступником колгоспу ім. Леніна є Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Лан». Сторонами угоди була досягнута домовленість з усіх істотних умов договору і угода фактично виконана. На виконання угоди [PERSON] прийняв від дарувальника будинок. За вимогами закону договір підлягав нотаріальному посвідченню, проте в подальшому договір дарування нотаріально посвідчений не був. На даний час позивач не може оформитися в правах спадкоємця на вказаний будинок, оскільки не було посвідчено нотаріально договір дарування будинку. Відповідно до ст. 243 ЦК УРСР (який діяв на момент виникнення спірних правовідносин) договір дарування вважається укладеним з моменту передачі майна обдарованому. Згідно ст. 244 ЦК УРСР до договорів дарування нерухомого майна застосовуються правила статті 227 і цього Кодексу, згідно якої договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів. Зі змісту ст.47 ЦК УРСР слідує, що нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу. Якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. В цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Оскільки в судовому засіданні достеменно встановлено, що сторони угоди дарування домовились щодо усіх істотних умов договору, що, крім позиції позивача та визнання позову відповідачем, підтверджується письмовими доказами, а саме: витягом із протоколу засідання правління колгоспу ім. Леніна від 25.10.1989 року. Крім того, відбулося повне виконання договору, але сторона ухилилася від нотаріального посвідчення угоди, - зазначене в даному конкретному випадку, виходячи з принципу розумності та справедливості, є підставою для визнання дійсним договору дарування спірного будинку. Згідно зі ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Відповідно до ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними; спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Позивач обґрунтовує свої вимоги про визнання за нею права власності на 2/3 частини належного померлому [PERSON] будинку, позивач посилається на те, що після загальний розмір її частки, отриманої в порядку спадкування після померлих [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , становить 2/3. Вказані обставини відповідачі визнали. Такі обставини також підтверджуються відповідними спадковими справами після [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За такого, у зв`язку з визнанням відповідачами позову - позов підлягає задоволенню. Оскільки позов підлягає задоволенню, то відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесенні останнім судові витрати по справі. При цьому, оскільки позов підлягає задоволенню у зв`язку з визнанням відповідачами позову до початку розгляду справи по суті, то відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» позивачу має бути повернено з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Позивач за двома квитанціями сплатив 1816 грн., за такого позивачу з державного бюджету загалом має бути повернуто 908 грн. (по 454 грн. за кожною квитанцією). На підставі викладеного та

Outcome: approved