Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-10 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, з тих підстав, що з [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі з 22.02.2003 року, що підтверджується відповідним актовим записом №10. З відповідачем мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . На даний час проживають в одному будинку, проте кожен з подружжя живе своїм життям. Сімейне життя не склалося, оскільки з відповідачем мають кардинально різні погляди на життя та сімейні цінності. В зв'язку з цим постійно виникають непорозуміння, сварки, свідком яких є дитина. Це негативно впливає на психологічний стан. Збереження сім'ї і подальше спільне проживання з відповідачем є неможливим, оскільки це суперечить інтересам. Вжиття заходів, щодо примирення є безпідставним, виходячи з того, що шлюб існує лише юридично, без паритетних засад про почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки. У судове засідання учасники справи не з`явилися, повідомлені належно. Позивач надала заяву про слухання цивільної справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, зазначає, що судові витрати з відповідача не стягувати. Відповідач клопотав про слухання справи про розірвання шлюбу з [PERSON] у його відсутність, щодо задоволення позовних вимог не заперечує. Суд, за відсутності підстав для відкладення розгляду справи, приймає рішення про слухання справи, та вивчивши позов, врахувавши думку позивача, відповідача, вивчивши наявні докази у справі, приходить до такого. Ухвалення в підготовчому судовому засіданні судового рішення, за нормами ч.4 ст.200 ЦПК України, у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст.206 цього Кодексу. Чоловіки і жінки, за нормами ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року, користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб, за нормами ст.24 СК України, ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. 22.02.2003 року [PERSON] , позивач по справі, та [PERSON] , відповідач по справі, у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Городищенського районного управління юстиції у Черкаській області, зареєстрували шлюб, актовий запис №10, підтверджено Свідоцтвом про шлюб Серія [NUMBER] від 18.11.2013 року, повторне. [INFO] в подружжя народилася дочка [PERSON] , підтверджено актовий запис №78 від 07.08.2003 року, Свідоцтво про народженя Серія [NUMBER] від 04.12.2013 року, повторне. [PERSON] , позивач у справі, та [PERSON] , відповідач у справі, проживаючи в одному будинку, подружні стосунки не підтримують. За нормами ст.110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя і, в разі неможливості примирення сторін, відповідно до ст. ст. 111, 112 СК України - розривається. [PERSON] , позивач у справі, скористалась наданим правом, та звернулась до суду з позовною вимогою про розірвання шлюбу. За нормами ст.24 СК України, п.10 постанови ПВС України від 21.12.2007 №11 «Про судову практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Охорона сім`ї державою полягає в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечите інтересам одного з них чи інтересам дітей. Ніхто з подружжя не ставить питання про примирення. Позивач вказує, що збереження сім`ї суперечить її інтересам, інтересам дитини, та наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач позов визнав. За нормами ч.4 ст.206 ЦПК України, суд у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими. Відмова буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимо. Шлюб між сторонами існує лише юридично, без паритетних засад про почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, підтримання стосунків. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та (чи) майнові права, а також вбачаючи відсутньою морально-правову основу шлюбу, приходить до висновку, що шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. За нормами ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Питання про визначення місця проживання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , ні позивач, ні відповідач, не піднімає. За нормами ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, за нормами ч.1 ст.142 ЦПК України, суд у рішенні у порядку встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову. Суд вирішує питання щодо прізвища позивача, питання розподілу судових витрат, з урахуванням того, що позивач не ставить про стягнення з відповідача понесених судових витрат. За нормами ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved