Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-22 00:00:00

Позивач звернулася із зазначеним позовом до суду, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 04.06.2008 померла ї матір [PERSON]. На момент смерті мати була зареєстрована у [INFO], але фактично мешкала з позивачем за адресою Полтавська область, Семенівський район, смт\~Семенівка, провул. Піонерський, 3. Після смерті матері залишилася спадщина, а саме земельна частка (пай) розміром 2,3 умовних кадастрових гектарів за сертифікатом серія ПЛ № 0283134. Посилаючись на ст.ст. 1218, 1258, 1261, 1270, 1272 ЦК України, а також наявність захворювань із 1995 року, лікування у березні 2008 року, лютому-квітні 2013 року, січні і грудні 2017 року просить визначити додатковий тримісячний строк для прийняття спадщини матері. Позивач позов підтримала, вказала, що за 5-6 років до смерті матері, остання проживала у будинку позивача, вони разом вели господарство. Позивач має оригінал сертифіката, який надала для огляду у судовому засіданні. Відповідач представника у судове засідання не направив, звернувся до суду із заявою про визнання позову і розгляд справи за відсутності представника відповідача. Неявка представника відповідача не перешкоджає розгляду справи відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України. Виконуючи приписи ст.ст.\~264, 265 ЦПК України суд зазначає таке. 04.06.2008 у смт Семенівка Семенівського району Полтавської області померла [PERSON], що підтверджено копією відповідного свідоцтва про смерть (а.с. 7). Згідно копій свідоцтв про народження та про шлюб позивач є її дочкою (а.с. 8). Відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ПЛ № 0283134 від 16.03.1997 [PERSON] належить право на земельну частку (пай) розміром 2,3 в умовних кадастрових гектарах (а.с. 10). Оригінал сертифіката оглянуто судом. Згідно довідки Наріжанської сільської ради від 22.05.2017 № 256 (а.с. 11) та Семенівської селищної ради від 01.12.2017 № 4748 (а.с. 12) [PERSON] до дня смерті була зареєстрована в [INFO], але фактично проживала разом зі своєю дочкою [PERSON] у смт Семенівка, провул. Піонерський, 3. Відомості про існування заповіту матері позивача відсутні, отже вона, відповідно до ст.ст. 1217, 1223, 1258, 1261 Цивільного кодексу України віднесена до першої черги спадкоємців за законом. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Позивач заяву про відмову від прийняття спадщини матері не подавала. Суд наголошує, що зі змісту зазначених довідок сільської і селищної рад вбачається і судом підтверджено, що позивач (як спадкоємець) на час смерті своєї матері (спадкодавця) постійно проживав з нею, а, отже, у відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України є таким, що прийняв спадщину своєї матері. Натомість, положення статей 1269, 1270, 1272 ЦК України визначають порядок подання спадкоємцем заяви про прийняття спадщини та визначення судом додаткового строку, достатнього для прийняття спадщини у разі, якщо спадкоємець спадщину не прийняв і жив окремо від спадкодавця. Суд повторює, що наданими позивачем доказами підтверджено і судом встановлено факт прийняття позивачем спадщини її матері шляхом постійного проживання на час смерті спадкодавця (матері). Отже достатні правові підстави для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відсутні через належне, у т.ч. своєчасне, прийняття позивачем спадщини своєї матері. Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. З огляду на зазначене суд відмовляє у задоволенні позову у звязку із безпідставністю. Позивач спадщину матері прийняла вчасно і належним чином. Визнання відповідачем позову суперечить закону. Лист приватного нотаріуса від 19.12.2017 № 327/01-16 (а.с. 9) щодо неподання позивачем нотаріусу заяви про прийняття спадщини, згаданих положень ЦК України та встановленого юридичного факту прийняття позивачем спадщини своєї матері не спростовує. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed