Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про позбавлення батьківських прав відповідача відносно його неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідач є батьком неповнолітньої [PERSON] , проте не займається належним чином її вихованням, матеріальної допомоги не надає, не цікавиться її життям. Просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої доньки [PERSON] . В судовому засіданні сторони не з`явилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутністю, позивач на задоволенні позовних вимог наполягає, відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечує. Від представника третьої особи надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, суд вважає необхідним позов задовольнити повністю за наступних підстав. Між сторонами склалися правовідносини, урегульовані ст.ст. 150, 155, 164 СК України. Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язання виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. У відповідності до вимог ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Судом встановлено, що відповідач є батьком неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). Рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 09.07.2013 року шлюб поміж [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с. 25). Неповнолітня [PERSON] проживає разом з матір`ю, позивачем по справі, яка працює, добре характеризується, займається належним вихованням доньки (а.с. 3, 8, 10, 13, 16). Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов проживання дітей від 12.09.2019 року, дитина [PERSON] проживає з матір`ю, має все необхідне для нормального розвитку, умови проживання добрі, дитина забезпечена усім необхідним (а.с. 15). З письмових пояснень свідка [PERSON] та [PERSON] вбачається, що відповідача [PERSON] вони протягом п`яти років не бачили поряд з дитиною (а.с. 12, 20). Згідно висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , орган опіки та піклування Роздольненської сільської ради Каховського району Херсонської області вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав у відношенні його малолітньої доньки (а.с. 17). Згідно ст.164 СК України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною, є хронічними алкоголіками або наркоманами, вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва щодо усіх своїх дітей або когось із них. Пленум Верховного Суду України в п. 15 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач, будучи батьком неповнолітньої доньки, свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню дитини, не забезпечує належні умови для її розвитку та виховання, що є підставою для позбавлення батьківських прав відповідача.

Outcome: approved