Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, третя особа Орган опіки та піклування виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради про позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні його неповнолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON], вказуючи, що 13.07.2008 року між позивачем та відповідачем було розірвано шлюб. Від шлюбу у сторін є неповнолітні діти [PERSON], [INFO] та [PERSON] - [INFO]. Діти проживають разом із позивачем, матеріальної допомоги на утримання дітей відповідач не надає, будь-якої учатсі у розвитку та вихованні дітей не приймає, з дітьми не спілкується та не бачиться. Позивач у судове засідання не з'явилася, згідно письмової заяви просить справу розглядати у її відсутності, у разі неявки відповідача не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідач у судове засідання не з'явився, причина неявки суду не відома. Третя особа - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради у судове засідання не з'явився, причина неявки суду не відома. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 13.06.2008 року між позивачем та відповідачем було розірвано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Котовську Котовського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис №87, свідоцтво серії [NUMBER]. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON] - [INFO]. Матеріальну допомогу на утримання дітей відповідач не надає. Від сплати аліментів на утримання дітей ухиляється, що підтверджується довідкою про розрахунок заборгованості по аліментам. Діти проживають разом з матір'ю та перебувають на її утриманні, відповідач не спілкується та не бачиться з дітьми. Відповідач не приймає ніяких мір для того, щоб побачити дітей, не виконує своїх батьківських обов' язків. Відповідно до норм Сімейного кодексу України кожний із батьків зобов'язаний піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, проявляти у відношенні неї батьківське піклування, зобов'язаний виховувати та утримувати дитину до її повноліття. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Відповідно до ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно із Конвенцією про права дитини, ратифікованою Постановою ВР від 27.02.1991 року держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці вживають всіх необхідних законодавчих, адміністративних, соціальних і просвітніх заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження та експлуатації, включаючи сексуальні зловживання, з боку батьків, законних опікунів чи будь-якої іншої особи, яка турбується про дитину. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Статтею 165 Сімейного кодексу України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Відповідно до клопотання, наданого виконавчим комітетом Білгород-Дністровської міської ради орган опіки та піклування не може надати висновку про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав, у зв'язку із відсутістю відомостей щодо перетинання останнім кордону за період з 1997 року по теперішній час, оскільки зі слів позивача, [PERSON] є громадянином [PERSON]. Беручи до уваги не надання Прикордонною службою України інформації щодо перетинання відповідачем кордону України, зважаючи на те, що справа має бути розглянута в розумні строки, суд вважає за можливо розглянути справу на підставі наявних в матеріалах справи доказів та враховуючи заяву позивача про доцільність розгляду справи у разі неявки відповідача. З огляду на зазначене вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] обґрунтовані та доведені та такі, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved