Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом посилаючись, на те, що 11.11.2016 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований Рокитнянським районним відділом державної РАЦС Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 87. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на її повному утриманні. В обґрунтування позову посилається на те, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, угоди про добровільне утримання доньки між ними не досягнуто. Просить ухвалити рішення про стягнення з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходів до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач, будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилася, натомість подала заяву, якою позов підтримує та просить розглянути справу у її відсутності. Відповідач, в судовоме засіданні не зявився був повідомлений належним чином. До суду надійшла заява якою просить розглядати справу у його відсутності, позов визнає повністю, згоден сплачувати аліменти. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ч.\~4\~ст.\~206\~ЦПК України\~уразі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову. Судом встановлено, що з 11.11.2016 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія І-ОК №369240 виданого 30.11.2017 року, актовий запис №216. Дитина проживає з позивачем і перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Згідно вимог ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст.181 цього Кодексу способи виконання батьками обовязку по утриманню дитини визначаються за домовленістю між ними. Разом з тим, п.3 цієї норми визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Обставинами, які враховуються судом визначенні розміру аліментів є стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, а також інші обставини, що мають істотне значення. З огляду на викладене та встановлені обставини справи суд приходить до висновку, що позов має бути задоволений шляхом стягнення на користь позивача аліментів на утримання дитини в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів відповідача до досягнення нею повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для титини відповідного віку. У відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 704-80 (сімсот чотири гривні вісімдесят копійок) грн.

Outcome: approved