Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до Міського комунального підприємства «Херсонелектротранс», третя особа, що не заявляє самостійних вимог: [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою, мотивуючи тим, що 06.08.2014р. о 05-00год. водій [PERSON], керуючи автобусом марки «SETRA», модель S 315HD, д.н. [NUMBER], що належить їй на праві приватної власності, рухався по вул.З.Егерсег в м.Херсоні під час обриву тролейбусної лінії було пошкоджено лобове скло автомобіля «Фольскваген» д.н. [NUMBER] та автомобіля «Сетра» д.н. [NUMBER], автомобілі отримали механічні пошкодження, в порушення вимог п.9.12 ПДР України. Постановою Дніпровського районного суду м.Херсона від 22.09.2014р. [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.140 КпАП України. Внаслідок вказаних протиправних дій [PERSON], позивачу була завдана матеріальна шкода в розмірі 28724,40грн., що підтверджується висновком №011 експертно-авто товарознавчого дослідження по визначенню вартості відновлювального ремонту транспортного засобу від 06.12.2014р. Відновлювальний ремонт транспортного засобу складає у розмірі 28724,40грн. має бути відшкодовано МКП «Херсонелектротранс», як власником, крім цього позивачем понесені додаткові витрати, пов'язані ДТП, що також підлягають стягненню з відповідача 2000грн. за проведення авто товарознавчого експертизи; 1500грн. - витрати на юридичну допомогу; 530грн. - відшкодувати судові витрати, а також позивачу завдана моральна шкода в розмірі 5000грн., яка полягає у тому, що пошкоджено автобус, який є інструментом її заробітку, оскільки пошкоджено скло автобуса, він не може здійснювати рейси на великі відстані, тому вона втрачає частину заробітку. У добровільному порядку відповідач відшкодувати заподіяну шкоду відмовляється. У зв'язку з наведеним просить стягнути з МКП «Херсонелектротранс» на користь [PERSON].: 28724,40грн. у рахунок відшкодування відновлювального ремонту транспортного засобу марки «SETRA», модель S 315HD, д.н. [NUMBER]; 2000грн. за проведення авто товарознавчого експертизи; 1500грн. - витрати на юридичну допомогу; 530грн. - суму судового збору, а також завдану моральну шкоду в розмірі 5000грн. Представник позивача в судовому засіданні збільшила позовні вимоги, просила стягнути з МКП «Херсонелектротранс» на користь [PERSON].: 47096,74грн. у рахунок відшкодування відновлювального ремонту транспортного засобу марки «SETRA», модель S 315HD, д.н. [NUMBER]; 2000грн. за проведення авто товарознавчого експертизи; 1500грн. - витрати на юридичну допомогу; 714,57грн. - суму судового збору, а також завдану моральну шкоду в розмірі 5000грн., які підтримала у повному обсязі та просила задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме в сумі 22106,74грн., як розмір відновлювального ремонту, в решті позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні в повному обсязі, оскільки вони безпідставно заявлені. Третя особа в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи без його участі на адресу суду не надходило. Дослідивши матеріали справи, заслухавши сторони, суд встановив, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], власником транспортного засобу марки «SETRA», модель S 315HD, д.н. [NUMBER] є [PERSON]. Відповідно до постанови Дніпровського районного суду м.Херсона від 22.09.2014р., яка набрала законної сили, встановлено, що [PERSON] перебуваючи на посаді головного енергетика МКП «Херсонелектротранс» не вжив заходів до належного утримання контактної мережі тролейбусної мережі, де в 05:00год. під час обриву тролейбусної лінії було пошкоджено лобове скло автомобіля «Фольскваген» д.н. [NUMBER] та автомобіля «Сетра» д.н. [NUMBER], автомобілі отримали механічні пошкодження, в порушення вимог п.9.12 ПДР України. [PERSON] визнано винним у скоєнні даного адміністративного правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850грн. Відповідно до висновку№011 експертно-автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості відновлювального ремонту транспортного засобу від 06.12.2014р., вартість ремонтно-відновлювальних робіт автобуса «SETRA», модель S 315HD, д.н.[NUMBER] складає 28724,40грн. Відповідно до квитанції №799 від 10.11.2014р. [PERSON] сплатила 2000грн. за визначення збитків автобуса «SETRA». Відповідно до квитанції №12 від 22.10.2014р. [PERSON] сплатила 1500грн. за надання юридичної допомоги за договором б/н від 22.10.2014р. Відповідно до висновку судової автотоварознавчої експертизи від 12.06.2015р. №Вс-12 експерта [PERSON] встановити причину чи є ушкодження, отримані автобусом при дорожньо-транспортній пригоді 06.08.2014года, падінням тролейбусної контактної мережі або наїзд на контактну мережу, не надається можливим. Визначення причинно-наслідкового зв'язку між тією або іншою подією (у тому числі падіння контактної мережі) і утворенням тих чи інших пошкоджень автобуса, його складових частин не входить до компетенції автотоварознавчої експертизи, а є прерогативою трасологічної експертизи. Ринкова вартість пасажирського автобуса SETRA S315 HD р.н.[NUMBER], ідентіфикаціонний номер [NUMBER]. на момент ушкодження становить 404619,77грн. Вартість ремонтно-відновлювальних робіт пасажирського автобуса SETRA S315 HD р.н.[NUMBER], ідентіфикаціонний номер [NUMBER], з технічної точки зору, внаслідок його ушкоджень у ДТП 06.08.2014 року, в цінах станом на час завершення виконання даного дослідження становить 47096,74грн. Відповідно до ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдану майну фізичній або юридичній особі, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в постанові Пленуму №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» в пункті 4 роз'яснив, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК) відповідач звільняється від обов'язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п'ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Відповідно до ч.3 ст.22 ЦК України збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно із ч. 2 ст. 1192 ЦК України передбачає, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. У ч.1 ст.1167 ЦК України відповідальність за моральну шкоду, завдану фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю покладається на особу, яка її завдала, за загальним правилом за наявності її вини. Тобто, ч.1 ст.1167 ЦК України визначає: по-перше, відповідальну за моральну шкоду особу, а саме, особу, яка її завдала; та по-друге, загальні умови відшкодування моральної шкоди - і серед інших, - наявність вини заподіювача, крім випадків, встановлених ч.2 цієї статті. У ч.2 ст.1167 ЦК України передбачені спеціальні випадки відшкодування моральної шкоди, коли на відміну від загальних правил, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини особи, яка її завдала, серед яких - і випадок відшкодування моральної шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Таким чином, ч.2 ст.1167 ЦК України передбачає підстави відшкодування моральної шкоди незалежно від вини заподіювача, проте не змінює відповідальну за відшкодування моральної шкоди особу, якою за змістом ст. 1167, 1187 ЦК України залишається особа, яка безпосередньо завдала моральну шкоду, а саме - особа, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Відповідач не надав суду належних та допустимих доказів того, що шкоду, завдану позивачу, спричинено внаслідок непереборної сили або умислу останнього, а тому має нести відповідальність незалежно від доведеності вини у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, а щодо позиції про не звернення позивача до страховика, то представником відповідача не надані докази, що ними дане страхування проводилось. Вбачається, що позивачу невідшкодовано майнову шкоду: 47096,74грн. у рахунок відшкодування відновлювального ремонту транспортного засобу марки «SETRA», модель S 315HD, д.н.ВТ і ця сума підлягає стягненню саме з відповідача. При визначені розміру відшкодування моральної шкоди, завданої позивачу, суд враховує вимоги розумності і справедливості, характер та тривалість заподіяння позивачу душевних страждань та вважає, що достатнім розміром для компенсації такої шкоди буде сума 1000,00 грн., яка підлягає стягненню. Відповідно до п.2 ч.3 ст.79, ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, в тому числі і витрати на правову допомогу. Згідно ст.84 ЦПК України, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката, несуть сторони. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Законом України від 20.12.2011 року «Про граничні розміри компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» затверджено граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом справ. Так, розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальний дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Законом «Про Державний бюджет України на 2014рік» та «Про Державний бюджет України на 2015рік» встановлено на 2014р. і на 2015р. мінімальну заробітну плату у розмірі з 1 січня - 1218гривень. Тобто, оскільки витрати на правову допомогу позивача складають 1500,00грн., то вони не перевищують граничних розмірів. Відповідно до квитанції №12 від 22.10.2014р. [PERSON] сплатила 1500грн. за надання юридичної допомоги за договором б/н від 22.10.2014р. Відповідно до квитанції №799 від 10.11.2014р. [PERSON] сплатила 2000грн. за визначення збитків автобуса «SETRA». Крім того нею оплачено суму судового збору у розмірі 714,57грн., однак відповідно до вимог, які підлягають задоволенню ця сума складає 515,97грн. Тобто, судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у обсязі відповідно до задоволених вимог. Таким чином, з урахуванням викладених обставин справи та вимог закону, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial