Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду із даним позовом до [PERSON] про виселення, вказавши, що вона являється власником житлового будинку №58 по вул. Грушевського в с. Комарів Сокальського району Львівської області. В цьому будинку також проживає її дочка [PERSON] та колишній зять - [PERSON] Відповідач зловживає алкоголем, вчиняє побої відносно неї, дочки, онуків, притягувався до адміністративної відповідальності за насильство в сім'ї. На підставі наведено позивачка просить суд постановити рішення, яким усунути перешкоди в користуванні майном, а саме виселити [PERSON] з будинку, який знаходиться за адресою: вул. Грушевського №58 в с. Комарів Сокальського району Львівської області. В судове засідання позивач не з'явилася, проте надала заяву, в якій просить суд справу слухати за її відсутності, позов підтримує, проти заочного розгляду не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином повідомлялася судом про час та місце судового розгляду справи. Тому судом зі згоди позивача прийнято рішення про проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі з наступних підстав. Згідно ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно досліджених в судовому засіданні документів встановлено, що власником будинку по №58 по вул. Грушевського в с. Комарів Сокальського району Львівської області є [PERSON] (витяг про державну реєстрацію прав №30234773 від 08.06.2011р., витяг про реєстрацію в спадковому праві №26969509 від 18.05.2011р., свідоцтво про право на спадщину за заповітом №1-683). Відповідно до Свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-СГ №024920 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 10.02.2006р. В свою чергу, згідно пояснень позивача викладених в позовній заяві про те, що відповідач не зареєстрований в їх будинку, але проживає там, створює перешкоди у користуванні та розпорядженні будинком, вчиняє насильство в сім'ї, що підтверджується постановою суду №454/2407/13-п від 27.08.2013р. про визнання [PERSON] винним у вчинені адміністративного правопорушення та притягнення до адміністративної відповідальності передбаченого ст.173-2 ч.1 КУпАП. Так згідно ст. 116 ЖК України вбачається, що якщо наймач, члени його сімї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Проаналізувавши всі докази по справі в їх сукупності та відповідно до ст. 71 ЖК України, суд прийшов до висновку, що проживаючи в будинку позивача, не будучи там зареєстрованим відповідач чинить їй перешкоди у користуванні таким, вчиняє насильство в сім'ї та робить спільне проживання неможливим, тому ці перешкоди слід усунути шляхом примусового виселення з будинку.

Outcome: approved