overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що 17 вересня 2008 року між сторонами укладено шлюб. Від даного шлюбу дітей сторони не мають. Позивач вважає, що шлюб виявився невдалим, шлюб є невдалим, тривалий час між сторонами виникають непорозуміння, сторони витратили почуття любові та поваги один до одного, що призвело фактичного припинення шлюбних відносин. Вважає, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу не можливе та суперечить інтересам сторін. На примирення позивач не погоджується, спір про поділ майна відсутній. Тому просить суд шлюб розірвати. Позивач у судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причина неявки суду невідома, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не надходило. Відповідно до статті 169 Цивільного процесуального кодексу України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), та відповідно до статті 224 Цивільного процесуального кодексу України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши матеріали справи, заяву позивача, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб, який зареєстровано 17 вересня 2008 року виконавчим комітетом Студеницької сільської ради Коростишівського району Житомирської області /а.с.4/. Відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Статтею 112 цього Кодексу встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідач не заперечував проти обставин, вказаних у позовній заяві. Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині розірвання шлюбу. Суд роз'яснює сторонам, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Позивачу після розірвання шлюбу залишити прізвище «[PERSON]». Відповідно до положень статті 88 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати у розмірі 640 гривень. На підставі ст.ст. 110 - 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що 28 вересня 2013 року між сторонами укладено шлюб. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачем виявилося невдалим, за час сумісного проживання сторони не змогли створити нормальні сімейні стосунки, взаємоповагу один до одного. З грудня 2015 року сім'я розпалася, сторони проживають окремо, спору про поділ майна немає, після розірвання шлюбу просить відновити дошлюбне прізвище «[PERSON]». Позивач у судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причина неявки суду невідома, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не надходило. Відповідно до статті 169 Цивільного процесуального кодексу України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), та відповідно до статті 224 Цивільного процесуального кодексу України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши матеріали справи, заяву позивача, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб, який зареєстровано 28 вересня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Коростишівського районного управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №187 /а.с.5/. [INFO] року народився [PERSON], батьками якого є сторони по справі /а.с.6/. Відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Статтею 112 цього Кодексу встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідач не заперечував проти обставин, вказаних у позовній заяві. Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині розірвання шлюбу. Суд роз'яснює сторонам, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Позивачу після розірвання шлюбу відновити дошлюбне прізвище «[PERSON]». Щодо залишення неповнолітньої дитини на утриманні та вихованні позивача суд зазначає наступне. Згідно положень статті 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Тому позовні вимоги у цій частині не підлягають задоволенню. Відповідно до положень статті 88 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати у розмірі 640 гривень. На підставі ст.ст. 110 - 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивач вказує, що 15 серпня 2009 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу сторони мають двох дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що протягом останніх років подружнє життя поступово погіршувалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, з січня 2017 року сторони не проживають разом. Позивач вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим. Позивач у судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає та просить їх задовольнити. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити у відсутності сторін, що відповідає положенню частини 2 статті 158 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Вивчивши матеріали справи, заяви сторін, враховуючи визнання відповідачем позову і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позовних вимог. Суд розяснює сторонам, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до положень статті 88 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати у розмірі 640 гривень. На підставі ст.ст. 110 - 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 04 червня 2005 року вступила до шлюбу з Відповідачем. Шлюб було зареєстровано Міловським відділом реєстрації актів цивільного стану Луганської області, актовий запис № 09. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], яка на даний час мешкає з Позивачкою. Сімейні відносини не стали складатися протягом останнього року. По багатьом питанням подружжя не розуміють один одного, чоловік ревнивий, в родині відбуваються постійні сварки. З листопада 2013 року не мешкають разом, проживають у окремих будинках. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити. Повідомив суду, що дійсно сімя розпалася, не мешкають спільно понад 2 місяці, наполягав на розірванні шлюбу, примирення не буде. Збереження сімї буде суперечити його інтересам. Оскільки Відповідач погодився з предявленим позовом у попередньому судовому засіданні, Позивач заявила клопотання про прийняття рішення на попередньому судовому засіданні, як це передбачено ст. 174 ЦПК України. Ч. 4 ст. 174 ЦПК України передбачає, що при визнанні Відповідачем позову судом при наявності для того законних підстав приймає рішення про задоволення рішення. У звязку з цим, судом вирішено прийняти рішення у попередньому судовому засіданні. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 04 червня 2005 року. Шлюб зареєстрований Міловським відділом реєстрації актів цивільного стану Луганської області, актовий запис № 09. (а.с. 8). Від шлюбу є неповнолітня дитина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. (а.с. 9). Подружжя припинили шлюбно-сімейні відносини і на даний момент живуть окремо понад 2 місяці, ніяких намірів на примирення не зроблено жодною з сторін. Сторони не проживають спільно, сімейні відносини припинили. Обоє наполягають на розірванні шлюбу. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін і це має істотне значення, а тому суд на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України вважає за необхідним постановити рішення про розірвання шлюбу. Причина розпаду сімї небажання жити разом. Позивачці після розірвання шлюбу залишити прізвище «Зінченко». На підставі ст.ст.105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 19 липня 1996 року одружився з Відповідачкою. Шлюб було зареєстровано відділом РАЦС Антрацитівського міськвиконкому, актовий запис № 135. Для сторін це перший шлюб. Останнім часом між ними виникали постійно сварки, внаслідок того, що кожний з них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Сімейні відносини припинили з 2014 року, ведення спільного господарства також. Втрачені всі фізичні та духовні звязки. У судове засідання позивач [PERSON] не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує у повному обсязі та просив його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, однак надала заяву в якій просила суд позов задовольнити у повному обсязі, справу розглянути без її участі. Оскільки Відповідач погодилася з предявленим позовом у попередньому судовому засіданні, Позивач заявив клопотання про прийняття рішення на попередньому судовому засіданні, як це передбачено ст. 174 ЦПК України. Ч. 4 ст. 174 ЦПК України передбачає, що при визнанні Відповідачем позову судом при наявності для того законних підстав приймає рішення про задоволення рішення. У звязку з цим, судом вирішено прийняти рішення у попередньому судовому засіданні. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 19 липня 1996 року. Шлюб зареєстрований у відділом РАЦС Антрацитівського міськвиконкому Луганської області за актовим записом № 135. (а.с. 4). Подружжя припинили шлюбно-сімейні відносини з 2014 року і на даний момент живуть окремо понад 2 роки, ніяких намірів на примирення не зроблено жодною з сторін. Сторони не проживають спільно, сімейні відносини припинили. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін і це має істотне значення, а тому суд на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України вважає за необхідним постановити рішення про розірвання шлюбу. Причина розпаду сімї небажання жити разом. Позивачу після розірвання шлюбу залишити прізвище «Бершинська». На підставі ст.ст.105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-31 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог вказала, що з відповідачем по справі вони перебувають у шлюбі з 05 лютого 1994 року. Шлюб був зареєстрований Центрально-Міським відділом ЗАГС м. Кривого Рогу. Актовий запис № 45. Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає з матірю, спору що до місця проживання дитини немає. Шлюбні відносини між сторонами були фактично припинені з лютого 2016 року. Причиною припинення шлюбних відносин стало те, що відповідач систематично вживав спиртні напої, не мав постійного місця роботи, на підставі чого в сімї відбувалися сварки, які поступово призвели до розірвання відносин. З моменту фактичного припинення шлюбних відносин, сторони не ведуть сумісного господарства, не мають спільного бюджету. Спору щодо місця проживання дитини та про спільне майно у сторін немає. Позивач вважає подальше зберігання шлюбних відносин з відповідачем недоцільним. Просить винести рішення, яким розірвати цей шлюб. Після розірвання шлюбу просить суд залишити їй прізвище «Овчарук». Позивач у судове засідання не зявилася, про день та час слухання справи повідомлялася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлявся, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає. Згідно ч 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що заявлені вимоги підлягають задоволенню по наступним підставам: Як встановлено із матеріалів справи сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 05 лютого 1994 року. Шлюб був зареєстрований Центрально-Міським відділом ЗАГС м. Кривого Рогу. Актовий запис № 45. Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає з матірю, спору що до місця проживання дитини немає. Шлюбні відносини між сторонами були фактично припинені з лютого 2016 року. Причиною припинення шлюбних відносин стало те, що відповідач систематично вживав спиртні напої, не мав постійного місця роботи, на підставі чого в сімї відбувалися сварки, які поступово призвели до розірвання відносин. З моменту фактичного припинення шлюбних відносин, сторони не ведуть сумісного господарства, не мають спільного бюджету. Спору щодо місця проживання дитини та про спільне майно у сторін немає. Обидва вважають подальше зберігання шлюбних відносин недоцільним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-31 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог вказала, що з відповідачем по справі вони перебувають у шлюбі з 07 серпня 2009 року. Шлюб був зареєстрований Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області. Актовий запис № 397. Від цього шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який мешкає з матірю, та знаходиться на її утриманні. Спору що до місця проживання дитини немає. Шлюбні відносини між сторонами були фактично припинені у травні 2015 року. Причиною припинення шлюбних відносин стало те, що у сторін різні характери, різні погляди на сімейне життя, сімейний побут, виховання дитини та інше. З моменту фактичного припинення шлюбних відносин, сторони мешкають окремо, не ведуть сумісного господарства, не мають спільного бюджету. Позивач вважає подальше зберігання шлюбних відносин з відповідачем недоцільним. Просить винести рішення, яким розірвати цей шлюб. Після розірвання шлюбу просить суд залишити їй прізвище «Хлонь». Позивач у судове засідання не зявилася, про день та час слухання справи повідомлялася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, не надав до суду жодної заяви, або клопотання по справі. На підставі наявних у справі доказів та зі згоди позивача суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Згідно ч 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що заявлені вимоги підлягають задоволенню по наступним підставам: Як встановлено із матеріалів справи сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 07 серпня 2009 року. Шлюб був зареєстрований Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області. Актовий запис № 397 (а.с.3). Від цього шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.4), який мешкає з матірю, та знаходиться на її утриманні. Спору що до місця проживання дитини немає. Шлюбні відносини між сторонами були фактично припинені у травні 2015 року. Причиною припинення шлюбних відносин стало те, що у сторін різні характери, різні погляди на сімейне життя, сімейний побут, виховання дитини та інше. З моменту фактичного припинення шлюбних відносин, сторони мешкають окремо, не ведуть сумісного господарства, не мають спільного бюджету. Позивач вважає подальше зберігання шлюбних відносин з відповідачем недоцільним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що він знаходиться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 03.09.2005 р. Від шлюбу мають сина. Сімя фактично розпалась, шлюбно-сімейні відносини не підтримують з жовтня 2015 року, спільне господарство не ведуть. Подальше перебування у шлюбі, на думку позивача неможливо. Представник позивача надала заяву про розгляд справи за її відсутніості, позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач надала суду заяву, в якій просить справу розглядати за її відсутністю та не заперечував проти задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, виходячи з наступного: Відповідно до свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 03.09.2005 р., місце реєстрації: Центральний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, зроблено запис № 1305. Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка [PERSON], дружини [PERSON]. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд, зясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і зберігання сімї неможливим. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що він знаходиться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 04.10.2013р. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], шлюбно-сімейні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть з січня 2017 року. Подальше перебування у шлюбі, на думку позивача неможливо. Позивач надав суду заяву, в якій просить справу розглядати за його відсутністю, задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач надала суду заяву, в якій зазначила, що з позовними вимогами згодна в повному обсязі, справу просить розглядати за її відсутністю. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, виходячи з наступного: Відповідно до свідоцтва про шлюб [NUMBER], 04.10.2013 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, місце реєстрації: Орджонікідзевський відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 430. Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка «[PERSON]», дружини «[PERSON]». Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має істотне значення. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і зберігання сім'ї неможливим. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. Приймаючи до уваги вищенаведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що він знаходиться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 05.11.2008р. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], шлюбно-сімейні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть з 2016 року. Подальше перебування у шлюбі, на думку позивача неможливо. Позивач надав суду заяву, в якій просить справу розглядати за його відсутністю, задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач надала суду заяву, в якій зазначила, що з позовними вимогами згодна в повному обсязі, справу просить розглядати за її відсутністю. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, виходячи з наступного: Відповідно до свідоцтва про шлюб серії І-ВЛ №109011, 05.11.2008 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, місце реєстрації: Відділ реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову №2 Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1842. Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка «Гайдаш», дружини «Гайдаш». Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має істотне значення. Суд, зясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і зберігання сімї неможливим. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. Приймаючи до уваги вищенаведене та

Outcome: approved