Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] 29.07.2014 р. звернулися до суду із вимогами, які протягом розгляду справи скорегували, про визнання незаконною та скасування постанову державного нотаріуса Шостої Київської державної нотконтори Мотицької С.А. від 14.02.2014 р. про відмову у видачі [PERSON], [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом на 48/100 часток земельної ділянки, яка розташована на території [ADDRESS] після смерті [PERSON], зобов'язання відповідача в особі державного нотаріуса Шостої Київської державної нотконтори Мотицької С.А. видати їм таке свідоцтво, посилаючись на те, що [INFO] р. помер [PERSON], після його смерті у встановленому законом порядку звернулися до державного нотаріуса із заявами про прийняття спадщини, отримали постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. В судовому засіданні представник позивачів [PERSON] підтримав позовні вимоги [PERSON], [PERSON], просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. В судовому засіданні представники відповідача Головного управління юстиції у м. Києві Ніжинський А.С., Калітенко Д.О. заперечували проти задоволенні позовних вимог [PERSON], [PERSON], посилаючись на їх необґрунтованість. Суд, вислухавши учасників судового розгляду, вивчивши надані докази, вважає, що в задоволенні позову [PERSON], [PERSON] слід відмовити з наступних підстав. Статтею 355 ЦК України передбачено поняття і види права спільної власності, зокрема, майно, що є у власності двох і більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч.1 ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ч.1 ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Встановлено, постановою державного нотаріуса Шостої Київської державної нотконтори Мотицької С.А. від 14.02.2014 р. [PERSON], [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 48/100 часток земельної ділянки, яка розташована на території [ADDRESS] після смерті [PERSON], померлого [INFO] р.; у постанові державного нотаріуса зазначено, що 9.04.2012 р. за заявами [PERSON] та [PERSON] була заведена спадкова справа до майна [PERSON], померлого [INFO] р., до складу спадкового майна входить 48/100 часток земельної ділянки площею 0,1000 гектарів, розташованої на території [ADDRESS] яка належала померлому на підставі державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER], виданого Київською міською держадміністрацією 27.10.1998 р. на підставі розпорядження Київської міської держадміністрації від 5.02.1998 р. за №214, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №82-2-00099; постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії обґрунтована ст.ст.49,50 Закону України «Про нотаріат» та тим, що землю передано для обслуговування жилого будинку і господарських будівель у спільну приватну власність з [PERSON], що законодавством України, зокрема, ст.ст.356-358 ЦК України розрізняється спільна власність з визначенням часток (часткова власність) або без визначення часток (сумісна власність), що такого поняття, як спільна приватна власність, як зазначено в цьому державному акті, взагалі не існує. Стаття 49 Закону України «Про нотаріат» регулює загальні підстави для відмови у вчиненні нотаріальних дій, які можна виділи у дві групи, й до однієї з яких слід віднести такі підстави, що взагалі не дають можливості вчинити нотаріальні дії, а саме: вчинення дії, що суперечить закону; подання документів для вчинення нотаріальної дії, які суперечать закону або містять відомості, що принижують честь і гідність громадян; суперечність цілям, указаним у статуті чи положенні угоди, що укладається від імені юридичної особи. Згідно п.1 Глави 8 Розділу 1 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом МЮ України №296/5 від 22.02.2012 р., нотаріуси не приймають для вчинення нотаріальних дій документи, які не відповідають вимогам законодавства або містять відомості, що принижують честь, гідність та ділову репутацію фізичної особи або ділову репутацію юридичної особи, які мають підчистки або дописки, закреслені слова чи інші незастережені виправлення, документи, тексти яких неможливо прочитати внаслідок пошкодження, а також документи, написані олівцем. Державний нотаріус Шостої Київської державної нотконтори Мотицька С.А., ознайомившись з матеріалами спадкової справи, враховуючи невідповідність поданих документів законодавству України, оскільки зазначена у акті форма спільної власності не передбачена законодавством України, на підставі ст.ст.49,50 Закону України «Про нотаріат» винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, тобто діяла відповідно до закону, в межах своїх повноважень, і права чи свободи позивачів не було порушено. Відповідно до п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 31.01.1992 р. «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішенні питання щодо обґрунтованості позовних вимог суди мають виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи службової особи компетенцією і порядком їх вчинення, не допускаючи при цьому як потурання відхиленням від зазначеного порядку, так і формального скасування нотаріальної дії, коли ці відхилення не вплинули на її вчинення. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed