Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Петро-Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що [INFO] помер її чоловік, [PERSON] , 1960 року народження, що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] , виданим Вільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 04.01.2020. Після його смерті відкрилася спадщина, а саме: житловий будинок [ADDRESS] . У червні 2020 року представником позивача за довіреністю було подано заяву до Вільнянської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину, де була заведена спадкова справа № 184/2020, але постановою державного нотаріуса Вільнянської державної нотаріальної контори від 22.10.2020 було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з тим, що спадкоємцем не було надано документи, що посвідчують право власності на житловий будинок. Проте, як зазначила позивачка, це не так, оскільки до Вільнянської державної нотаріальної контори було надано оригінал договору купівлі-продажу будинку від 01.04.1988, укладений між продавцем [PERSON] та покупцем - [PERSON] . Даний договір 01 квітня 1988 року посвідчено секретарем виконавчого комітету Петро-Михайлівської сільської ради народних депутатів Шевирталовою Т.А., зареєстровано в реєстрі виконавчого комітету Петро-Михайлівської сільської ради народних депутатів за № 36 та скріплено гербовою печаткою даної установи. Таким чином, вищевказаний договір є укладеним та чинним згідно законодавства, що діяло на момент його укладення. У зв`язку з цим позивач [PERSON] просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування на об`єкт нерухомого майна - житловий будинок [ADDRESS] . Представником позивача до суду подано заяву про розгляд цивільної справи за його відсутності та за відсутності позивача, на позовних вимогах наполягає, просить позов задовольнити. Представником відповідача до суду подано заяву про визнання позову та розгляд цивільної справи за його відсутності. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені після відкриття спадщини. Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданим Вільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 04.01.2020. Відповідно до матеріалів копії спадкової справи №184/2020, наданої державним нотаріусом Вільнянської державної нотаріальної контори Запорізької області, у визначений статтею 1270 ЦК України шестимісячний строк, а саме,17.06.2020, позивач [PERSON] подала заяву про прийняття спадщини після померлого [INFO] чоловіка, [PERSON] . [INFO] син померлого [PERSON] , [PERSON] подав заяву про відмову від прийняття спадщини, що підтверджується наявною в спадковій справі заявою. З такою ж заявою 20.06.2020 до Вільнянської державної нотаріальної контори Запорізької області звернулась дочка померлого [PERSON] , [PERSON] 07.10.2020 позивач [PERSON] отримала свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки площею 0,25га та площею 0,1128га, розташовані за адресою: [ADDRESS] . Постановою державного нотаріуса Вільнянської державної нотаріальної контори Запорізької області від 22.10.2020 позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з тим, що спадкоємцем не було надано документи, що посвідчують право власності на житловий будинок [ADDRESS] . Як вбачається з матеріалів справи, 01.04.1988 було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS] між власником [PERSON] та [PERSON] . Вказаний договір було посвідчено секретарем виконавчого комітету Петро-Михайлівської сільської ради Шевирталовою Т.А. та зареєстровано в реєстрі за №36. Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Згідно з пунктом 4 Прикінцевих і перехідних положень Цивільного кодексу України, що набрав чинності 01 січня 2004 року, цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Таким чином, на спірні правовідносини також поширюється дія норм ЦК Української РСР. За змістом статей 153, 225 ЦК Української РСР договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди. Право продажу майна, крім випадків примусового продажу, належить власникові. Якщо продавець не є його власником, покупець набуває права власності лише в тих випадках, коли згідно зі статтею 145 цього Кодексу власник не вправі витребувати від нього майно. Відповідно до статті 224 ЦК Української РСР за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Статтею 227 ЦК Української РСР передбачалася обов`язкова нотаріальна форма договору купівлі-продажу житлового будинку (квартири) і його реєстрація органами місцевого самоврядування. Згідно зі статтею 47 ЦК Української РСР нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу. Якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди. Суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Правило частини другої статті 47 ЦК Української РСР про визнання угоди дійсною не може бути застосоване, якщо сторонами не досягнуто згоди з істотних умов угоди або для кладення її були в наявності передбачені законом обмеження. Згідно зі статтею 14 Закону Української РСР від 25 грудня 1974 року № 3377-VІІІ «Про державний нотаріат» в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, до повноважень виконавчих комітетів міських, селищних, сільських Рад народних депутатів у населених пунктах, де немає державних нотаріальних контор, належало право посвідчувати годи (договори, довіреності та ін.). крім договорів про надання у безстрокове користування земельних ділянок для спорудження індивідуальних житлових будинків і угод, які стосуються майна, що знаходиться за кордоном, або прав, які мають бути здійснені за кордоном. Статтею 2 Інструкції Про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських рад депутатів трудящих, затвердженої наказом Міністра юстиції Української РСР від 19 січня 1976 року № 1/5. передбачено, що нотаріальні дії у виконавчих комітетах міських, селищних, сільських Рад народних депутатів трудящих вчиняють олова, заступник голови або секретар виконавчого комітету, на яких за рішенням виконавчого комітету відповідної ради трудящих покладено вчинення нотаріальних дій. Відповідно до частин другої, сьомої статті 35 Закону Української РСР «Про державний нотаріат» угоди про відчуження або заставу майна, що підлягає реєстрації, посвідчується за умови подання документів, які підтверджують право власності на майно, що відчужується або заставляється. Угода про відчуження жилого будинку (частини будинку), який знаходиться в сільській місцевості, посвідчується лише за умови, що набувачу в установленому порядку надається в користування земельна ділянка при будинку, за винятком випадків продажу будинків на знос чи перенесення. У договорі про відчуження житлового будинку від 01.04.1988 зазначено, що житловий будинок належить продавцю [PERSON] на праві власності на підставі запису в погосподарській книзі виконавчого комітету Петро-Михайлівської сільської ради народних депутатів за № 269, що підтверджується довідкою цього виконавчого комітету від 01.04.1988 за № 150, розташований на присадибній земельній ділянці присадибних земель радгоспу «Петромихайлівський» Вільнянського району Запорізької області розміром 0,25 га. Таким чином, за договором купівлі-продажу від 01.04.1988 року укладеним між [PERSON] та [PERSON] , останній став власником житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . За встановлених обставин суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved