overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, зазначивши, що 17 травня 2001 року зареєструвала шлюб з відповідачем у виконкомі Вищеольчедаївської сільської ради. В шлюбі з [PERSON] мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом із нею та перебуває на її утриманні, батьком якого є [PERSON] Відповідач не виконує батьківського обов'язку по утриманню сина, не надає допомоги на його утримання, а тому просила стягувати з нього аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судове засідання позивачка не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутності, позов підтримує, не заперечує на заочний розгляд справи. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, шляхом розміщення оголошення в пресі, в судове засідання не з'явився, заяви про розгляд справи в його відсутності суду не надав, про причину неявки суд не повідомив. Суд, на підставі ст. 225 ЦПК України ухвалив провести заочний розгляд справи. Розглянувши справу, суд, вважає, що позов підлягає задоволенню. Строни перебувають в шлюбі та мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою, що стверджується копією свідоцтва про шлюб, копією свідоцтва про народження, довідками Вищеольчдаївської сільської ради (а.с. 2, 3, 4, 5). Відповідно до статті третьої Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Україною Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Приписами ст. 180 СК України визначено, що батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Розмір частки на утримання сина, яка буде стягуватися з відповідача на користь позивачки слід визначити згідно ст.ст. 182 ч. 2, 183 СК України у розмірі 1/4 частини його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, що забезпечить інтереси дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, зазначивши, що 23 жовтня 2012 року зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі ДРАЦС Вінницького МУЮ. В шлюбі з [PERSON] мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом із нею та перебуває на її утриманні, батьком якого є [PERSON] Відповідач не виконує батьківського обов'язку по утриманню сина, не надає допомоги на його утримання, а тому просила стягувати з нього аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи відповідно до ч. 6 ст. 74 ЦПК України, в судове засідання не з'явивися, про причину неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності суду не надав. Суд, за згодою позивача, на підставі ст. 225 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та просила стягувати аліменти з відповідача на утримання сина [PERSON] Даніїла. Позивач зазначила, що відповідач є військовослужбовцем за контрактом, матеріально забезпечений та може надавати матеріальну допомогу на утримання сина. Суд, розглянувши справу, вважає, що позов підлягає задоволенню. Строни перебувають в шлюбі та мають сина [PERSON] [INFO], який проживає з позивачкою, що стверджується копією свідоцтва про шлюб, копією свідоцтва про народження, довідкою Мурованокуриловецької селищної ради (а.с. 3, 4, 5). Сторони проживають окремо. Відповідно до статті третьої Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Україною Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Приписами ст. 180 СК України визначено, що батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Розмір частки на утримання сина, яка буде стягуватися з відповідача на користь позивачки слід визначити згідно ст.ст. 182 ч. 2, 183 СК України у розмірі 1/4 частини його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, що забезпечить інтереси дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, зазначивши, що 23 липня 2005 року зареєструвала шлюб з відповідачем у виконкомі Немерченської сільської ради. В шлюбі з [PERSON] мають сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO], які проживають разом із нею та перебувають на її утриманні, батьком яких є [PERSON] Відповідач не виконує батьківського обов'язку по утриманню дітей, не надає допомоги на їх утримання, а тому просила стягувати з нього аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку. Відповідач будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи відповідно до ч. 6 ст. 74 ЦПК України в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. За згодою позивачки на підставі ст. 225 ЦПК України суд ухвалив про заочний розгляд справи. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та просила стягувати аліменти з відповідача в розмірі 1/3 частини його заробітку на утримання дітей. Суд, розглянувши справу, вважає, що позов підлягає задоволенню. Сторони в шлюбі мають сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні, що стверджується копіями свідоцтв про народження, довідками Немерченської сільської ради (а.с. 6, 7, 8, 9). Довідкою Немерченської сільської ради (а.с. 10) стверджується, що крім дітей у відповідача інших утриманців не має. Відповідно до статті третьої Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Україною Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Приписами ст. 180 СК України визначено, що батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Розмір частки на утримання дітей, яка буде стягуватися з відповідача на користь позивачки слід визначити згідно ст.ст. 182 ч. 2, 183 СК України у розмірі 1/3 частини його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, що забезпечить інтереси дітей.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, зазначивши, що 24 травня 2008 року зареєструвала шлюб з відповідачем у виконкомі Долинянської сільської ради. Рішенням Мурованокуриловецького районного суду від 16 вересня 2013 року даний шлюб розірвано. З відповідачем [PERSON] мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає разом із нею та перебуває на її утриманні, батьком якої є [PERSON] Відповідач не виконує батьківського обов'язку по утриманню дочки, не надає допомоги на її утримання, а тому просила стягувати з нього аліменти на утримання дочки в розмірі 1/4 частини заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Сторони в судове засідання не з'явилися, надали суду заяви про розгляд справи в їх відсутності, позивач позов підтримала, відповідач позов визнав повністю. Суд ухвалив розглянути справу у відсутності сторін. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України - ухвалення в попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 174 ч. 4 цього Кодексу. Визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує прав інших осіб. Суд, розглянувши справу, вважає, що позов підлягає задоволенню. Сторони розірвали шлюб 16 вересня 2013 року, що стверджується копією рішення Мурованокуриловецького районного суду (а.с. 3), мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою, що стверджується копією свідоцтва про народження, довідками Конищівської сільської ради (а.с. 4, 5, 6). Відповідно до статті третьої Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Україною Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Приписами ст. 180 СК України визначено, що батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Розмір частки на утримання дочки, яка буде стягуватися з відповідача на користь позивачки слід визначити згідно ст.ст. 182 ч. 2, 183 СК України у розмірі 1/4 частини його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, що забезпечить інтереси дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, зазначивши, що 26 квітня 2013 року зареєструвала шлюб з відповідачем у виконкомі Морозівської сільської ради. З відповідачем мають дочку [PERSON], [INFO] яка проживає разом із нею та перебуває на її утриманні, батьком якої є [PERSON] Відповідач не виконує батьківського обов'язку по утриманню дитини, не надає допомоги на її утримання, а тому просила стягувати з нього аліменти на утримання дочки в розмірі 1/4 частини заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Сторони в судове засідання не з'явились, надали суду заяви про розгляд справи в їх відсутності, позивачка позов підтримала, відповідач позов визнав, погоджується сплачувати аліменти. Суд ухвалив розглянути справу у відсутності сторін. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України - ухвалення в попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 174 ч. 4 цього Кодексу. Визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує прав інших осіб. Суд, розглянувши справу, вважає, що позов підлягає задоволенню. Сторони мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою, що стверджується копією свідоцтва про народження, довідками Морозівської сільської ради (а.с. 6-9). Відповідно до статті третьої Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Україною Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Приписами ст. 180 СК України визначено, що батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Розмір частки на утримання дочки, яка буде стягуватися з відповідача на користь позивачки слід визначити згідно ст.ст. 182 ч. 2, 183 СК України у розмірі 1/4 частини його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, що забезпечить інтереси дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, зазначивши, що 27 липня 2010 року зареєструвала шлюб з відповідачем у виконкомі Наддністрянської сільської ради. В шлюбі з [PERSON] мають дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які проживають разом із нею та перебувають на її утриманні, батьком яких є [PERSON] Відповідач не виконує батьківського обов'язку по утриманню дітей, не надає допомоги на їх утримання, а тому просила стягувати з нього аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та просила стягувати аліменти з відповідача на утримання дітей. Відповідач позов визнав, погоджується сплачувати аліменти на утримання дочки та сина. Суд, розглянувши справу, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступного. Сторони мають дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою, що стверджується копіями свідоцтв про народження, довідками Наддністрянської сільської ради (а.с. 4, 5, 6, 7, 8). Відповідно до статті третьої Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Україною Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Приписами ст. 180 СК України визначено, що батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідач працює, матеріально забезпечений. Розмір частки на утримання дітей, яка буде стягуватися з відповідача на користь позивачки слід визначити згідно ст.ст. 182 ч. 2, 183 СК України у розмірі 1/3 частини його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, що забезпечить інтереси дітей.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, зазначивши, що 27 січня 2014 року розірвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу з [PERSON] мають дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які проживають разом із нею та перебувають на її утриманні, батьком яких є [PERSON] Відповідач частково виконує батьківський обов'язок по утриманню дітей, надає щомісячно допомогу на їх утримання в грошовій формі в сумі 500 грн., однак вона вважає, що цієї суми не достатньо для утримання двох дітей, тому просила стягувати з нього аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку. Сторони в судове засідання не з'явились, надали суду заяви про розгляд справи в їх відсутності. Позивач позов підтримує, відповідач позов визнав. Суд ухвалив розглянути справу у відсутності сторін. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України - у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує прав інших осіб. Суд, розглянувши справу, вважає, що позов підлягає задоволенню. Сторони перебували в шлюбі та 27 січня 2014 року його розірвали, що стверджується копією рішення Мурованокуриловецького районного суду по цивільній справі № 139/9/14-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу (а.с. 7). Сторони мають дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою, що стверджується копіями свідоцтв про народження, довідками Вищеольчедаївської сільської ради (а.с. 4, 6, 8). Відповідно до статті третьої Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Україною Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Приписами ст. 180 СК України визначено, що батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Розмір частки на утримання дітей, яка буде стягуватися з відповідача на користь позивачки слід визначити згідно ст.ст. 182 ч. 2, 183 СК України у розмірі 1/3 частини його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, що забезпечить інтереси дітей.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, зазначивши, що 30 липня 2014 року розірвала шлюб з відповідачем. У шлюбі з [PERSON] мають дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які проживають разом із нею та перебувають на її утриманні, батьком яких є [PERSON] Відповідач не виконує батьківського обов'язку по утриманню дітей, не надає допомоги на їх утримання, а тому просила стягувати з нього аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку. Сторони в судове засідання не з'явилися, надали суду заяви про розгляд справи в їх відсутності, позивач позов підтримала, відповідач позов визнав . Суд ухвалив розглянути справу у відсутності сторін. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України - у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує прав інших осіб. Суд, розглянувши справу, вважає, що позов підлягає задоволенню. Сторони перебували в шлюбі та 30 липня 2014 року його розірвали, що стверджується копією рішення Мурованокуриловецького районного суду по цивільній справі № 139/589/14-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу (а.с. 4). Сторони мають дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою, що стверджується копіями свідоцтв про народження, довідками Попелюхівської сільської ради (а.с. 5-8). Відповідно до статті третьої Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Україною Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Приписами ст. 180 СК України визначено, що батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Розмір частки на утримання дітей, яка буде стягуватися з відповідача на користь позивачки слід визначити згідно ст.ст. 182 ч. 2, 183 СК України у розмірі 1/3 частини його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, що забезпечить інтереси дітей.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, зазначивши, що [INFO] помер її батько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина, яку вона прийняла, вступивши в фактичне управління та володіння спадковим майном, оскільки утримує спадкове майно, та проводить всі належні платежі по його утриманню. В державній нотаріальні конторі позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті батька через відсутність правовстановлюючого документу. Просить встановити факт прийняття нею спадщини після смерті батька [PERSON] та визнати за нею право власності на спадкове майно. Позивач свої вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, подавши про це письмову заяву. Відповідач подав заяву про розгляд справи у відсутність представника, не заперечив проти позову. За таких обставин суд розглянув справу у відсутність сторін. Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне . Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], який доводився батьком позивачеві. Спадщину після смерті [PERSON] прийняла позивач як спадкоємець за законом першої черги шляхом вступу в фактичне управління та володіння майном померлого, оскільки утримує спадкове майно, та проводить всі належні платежі по його утриманню. Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про смерть [PERSON], свідоцтвом про народження та паспортом [PERSON] Відповідно до ст.ст. 548,549 ЦК України (1963 р.) , для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Вважається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння майном. Враховуючи, що судом встановлено, що на момент смерті спадкодавцеві позивача належало право власності на земельну ділянку, площею 4,21 умовних кадастрових гектарів, згідно сертифікату серії ЖТ №0103614, виданого 20.06.1997 року Коростенською районною державною адміністрацією та майнового паю вартістю 2940 гривень або 0,28 відсотків, згідно свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії ЖТ № 442 виданого 17.02.2004 року Хотинівською сільською радою, позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, зазначивши, що [INFO] померла її тітка [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина за заповітом у виді житлового будинку [ADDRESS]. За життя своє право на житловий будинок спадкодавець не оформила (відсутній правовстановлюючий документ ), її право власності підтверджується довідкою, виданою Бондарівською сільської ради. Через що позивач позбавлена можливості в нотаріальному порядку оформити своє право на спадкове майно . Тому, в судовому порядку просить визнати за нею право власності на спадкове майно у виді житлового будинку. Позивач позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити, подавши письмову заяву. Відповідач просив справу розглянути в його відсутність, подавши письмову заяву, позов визнав. За таких обставин та відповідно до норми статті 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне . Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], якій за життя належав житловий будинок [ADDRESS]. Після смерті [PERSON] спадщину за заповітом прийняла позивач, подавши заяву до нотаріуса. Іншими особами спадщина не прийнята. Право власності на будинок спадкодавцем позивача за життя не було оформлено та не зареєстровано, на час розгляду справи така можливість втрачена, що перешкоджає позивачеві, яка є спадкоємцем померлої оформити свої спадкові права. Право власності спадкодавця на спадкове майно підтверджено довідкою Бондарівської сільської ради від 21.10.2014 року, за № 02-17/1129. До часу набрання чинності ЦК України (01 січня 2004 року) та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від їх державної реєстрації. Нотаріусом в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно, позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно, що унеможливлює оформлення свого права на спадкове майно в позасудовому порядку. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. На підставі викладеного,

Outcome: approved