Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду із даною заявою, в її обґрунтування посилаючись на те, що є тіткою [PERSON], [INFO], батько якого (відповідач) ніде не працює, власного житла не має, судимий неодноразово, не займається вихованням та утриманням неповнолітньої дитини, через що дитина мешкає разом із позивачем, яка займається вихованням та утриманням дитини. У судовому засіданні позивач вимоги позову підтримала повністю, надала пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, просила суд повністю задовольнити поданий позов. Відповідач не скористався правом брати участь у судових засіданнях, надав до суду заяву, нотаріально посвідчену, в якій просив суд розглядати справу у його відсутності, повідомив,що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно доньки. Прокурор та представник третьої особи просили суд ухвалити рішення про задоволення позову. Заслухав пояснення осіб, які беруть участь у справі, та дослідив докази в межах заявлених вимог згідно ст. 11 ЦПК України, суд дійшов до висновку про наявність підстав для ухвалення про задоволення позову повністю, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 51 Конституції України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття; за ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Судом на підставі свідоцтва про народження, яке видано Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO]; дитина мешкає разом із позивачем (тіткою) та перебуває на її утриманні. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1998 р. та яка набула чинності для України 27.09.1991 р., батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України та за ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Оскільки обов'язок щодо виховання дитини є безумовним, виникає в результаті народження дитини з моменту її народження та покладається законом рівною мірою на обох батьків, а також враховуючи те, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, для суду вбачаються правові підстави для ухвалення судом рішення про задоволення позову. Разом з тим, приймаючи за поданим позовом рішення, враховується встановлення судом факту, що відповідач не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечує необхідного харчування та з урахуванням віку дитини, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкується з дитиною взагалі, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори розцінюються як ухилення від виховання дитини з урахуванням свідомого нехтування відповідачем батьківськими обов'язками. Разом з тим враховується, що відповідно до висновку комісії з питань захисту прав дитини Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради від 19.11.2013 р. розглянуто питання та ухвалено про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно сина [PERSON], [INFO], та відповідач не заперечував про ти позбавлення його батьківських прав відносно дитини, що підтверджується нотаріально посвідченою заявою відповідача. За таких обставин, оскільки обов'язок щодо виховання дитини є безумовним, виникає в результаті народження дитини з моменту її народження та покладається законом рівною мірою на обох батьків, а також враховуючи те, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, тому для суду вбачаються правові підстави для ухвалення рішення про позбавлення [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO] Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до ст. 88 та 215 ЦПК України.

Outcome: approved