Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеною позовною заявою 07 грудня 2016 року, в обґрунтування якої зазначила, що з 09 листопада 2013 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого у них народився син [PERSON], 17 вересня 2014 року. З березня 2016 року шлюбні стосунки між сторонами припинені. Позивач стверджує, що збереження шлюбу неможливе, оскільки між сторонами відсутнє порозуміння та повага. Відповідач проявляє неповагу до сімейних відносин, зневажливо ставиться до позивача та систематично наносить їй тілесні ушкодження, що приносить їй та їхньому сину негативні емоції та душевні страждання. Позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 09 листопада 2013 року виконкомом Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис №27, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Мельник» Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду письмову заяву, в якій просила цивільну справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала (а.с.18). Відповідач в судове засідання не зявився, належним чином повідомлений про розгляд справи, про що свідчать поштові повідомлення про направлення йому судових повісток, (а.с. 14,17). В звязку з неявкою в судове засідання відповідача, суд, враховуючи викладену в заяві позивача думку про можливість винесення заочного рішення, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних в справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. В звязку з тим, що сторони правом на участь в судовому засіданні не скористалися, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши докази по справі, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 09 листопада 2013 року виконавчим комітетом Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 27, дошлюбне прізвище позивача «Василенко», про що свідчить копія свідоцтва про шлюб (а.с.4). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.5). Позивач стверджує, що сімейно-шлюбні відносини між сторонами припинені, з березня 2016 року сторони не підтримують шлюбні відносини та не проживають єдиною сімєю, примирення та збереження сімї неможливе. Зазначені обставини відповідачем не спростовуються. Суд не застосовує положення ст. 111 СК України, оскільки в ході розгляду справи знайшли підтвердження викладені в позові обставини, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими, а подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Відповідно до ст. 112 ч.2 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Суд дійшов висновку, що сімя розпалася остаточно, примирення неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, у звязку із чим шлюб зареєстрований між сторонами, повинен бути розірваний. З урахуванням думки позивача після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Мельник».

Outcome: approved