Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-21 00:00:00

Позивач звернулася у суд із вказаним позовом. В обґрунтування позову зазначила, що Наказом №133-В/ос виконуючого обов`язки директора [PERSON] по Державному Підприємству «Дослідне Господарство «Гонтарівка» Інституту тваринництва НААН України» від 16.07.2018 р. відсторонено «з 16.07.2018 року від роботи техніка з племінного обліку II кат. [PERSON] та бригадира СТФ [PERSON] до закінчення розгляду кримінальної справи по факту крадіжки комбікорму з СТФ або винесенню вироку суду». З вказаним наказом позивач [PERSON] ознайомлена 16.07.2018 року. В той же день позивач отримала від інспектора відділу кадрів підприємства завірену копію наказу від 16.07.2018 р.. Так як наказ №133-В/ос від 16.07.2018 р. по ДП «Дослідне Господарство «Гонтарівка « Інституту тваринництва НААН України» не передбачав переведення [PERSON] на іншу посаду, а тільки відсторонював її від роботи без надання іншої роботи, з 16.07.2018 р. позивач [PERSON] ніде не працює і не отримує заробітну плату. З наказом №133-В/ос від 16.07.2018 р. позивач не погодилась і звернулась до Вовчанського районного суду Харківської області з позовом про його скасування. Рішенням Вовчанського районного суду Харківської області від 03.03.2020 року, яке набрало законної сили, визнано незаконним та скасовано наказ по Державному Підприємству «Дослідне Господарство «Гонтарівка « Інституту тваринництва Національної академії аграрних наук України» за № 133-В/ос від 16.07.2018 року в частині відсторонення [PERSON] від роботи. Наказ №133-В/ос від 16.07.2018 р. відповідача ДП «ДГ « Гонтарівка» позивачем [PERSON] до Вовчанського районного суду був оскаржений 26.09.2018 р. шляхом подачі позовної заяви. Вовчанським районним судом Харківської області заява розглядалась до 03.03.2020 р. не з її вини. В зв`язку з викладеним вона має право вимагати від суду стягнення з відповідача на свою користь середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. 08.04.2020 р. вона отримала в Вовчанському районному суді Харківської області копію рішення суду від 03.03.2020 р. по справі за позовом [PERSON] до «ДП ДГ «Гонтарівка» про скасування наказу від 16.07.2018 р. і наступного дня з даним наказом звернулась до директора господарства. До виконання обов`язків бригадира СТФ вона не була допущена, аналогічну посаду їй не запропонували. Ніякого наказу з приводу виконання рішення Вовчанського районного суду Харківської області від 03.03.2020 р. відповідачем, наскільки їй відомо, видано не було. У зв`язку з вищевказаним, позивач просила стягнути з відповідача Державного Підприємства «Дослідне Господарство «Гонтарівка» Інституту тваринництва Національної академії аграрних наук України, на користь позивача [PERSON] , середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу - з 16.07.2018 року по дату винесення рішення по справі Вовчанським районним судом Харківської області. А також, стягнути з відповідача ДП «ДГ «Гонтарівка» Інституту тваринництва НААН України» на користь позивача [PERSON] понесені нею витрати на правничу допомогу в розмірі 5 000 грн., де: 2 000 грн. - оплата за надані консультації та підготовку позовної заяви до суду: 3 000 грн. - оплата участі адвоката в судовому розгляді цивільної справи як представника позивача. Позивач [PERSON] до суду надала уточнену позовно заяву , в якій просила стягнути з відповідача на її користь середню заробітну плату за час вимушеного прогулу з 16.07.2018 року по дату звільнення 15.04.2020 року в сумі 129 624 ,87 грн., а також понесені судову витрати за надання прававої допомоги в сумі 5000грн.. Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися завчасно та належним чином , надали до суду письмову заяву в якій просили уточнені позовні вимоги задовольнити у повному обсязі та справу розглянути у його відсутності. Відповідач та третя особа до суду не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися завчасно та належним чином. Заяв, клопотань про відкладення розгляду справи суду не надали. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Перевіривши наявні докази, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги [PERSON] , виходячи з наступного. Відповідно до статті 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Згідно ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Згідно з вимогами ст.55 Конституції України та ст.ст.15,16 ЦК України кожна особа має право на захист судом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільногосудочинства справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав,свобод чи інтересів фізичних осіб,прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною першою ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З фотокопії наказу № 133-В/ос по Державному Підприємству «Дослідне Господарство «Гонтарівка» Інституту тваринництва НААН України» від 16 липня 2018 року, суд вбачає, що з 16 липня 2018 року було відсторонено від роботи техніка з племінного обліку ІІ категорії [PERSON] та бригадира СТФ [PERSON] до закінчення розгляду кримінальної справи по факту крадіжки комбікорму з СТФ або винесенню вироку суду. (а.с. 5) З фотокопії позовної заяви, вбачається, що [PERSON] 26 вересня 2018 року зверталася до Вовчанського районного суду Харківської області з позовом про скасування наказу про відсторонення від роботи та поновлення на роботі. (а.с.6-8) З рішення Вовчанського районного суду Харківської області від 03 березня 2020 року, суд вбачає, що позовну заяву [PERSON] до Державного підприємства «Дослідне Господаство «Гонтарівка» Інституту тваринництва Національної академії аграрних наук України» про скасування наказу, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - [PERSON] , задоволено. Визнано незаконним та скасовано наказ по ДП «Дослідне Господаство «Гонтарівка» Інституту тваринництва Національної академії аграрних наук України» за № 133-В\\ос від 16 липня 2018 року в частині відсторонення [PERSON] від роботи. (а.с. 9-14) Відповідно довідки ГУ ДПС України в Харківській області від 10.07.2020 року , суд встановив, що середня заробітна плата за час вимушеного прогулу позивача з 16.07.2018 року по дату звільнення 15.04.2020 року , становить 129 624 ,87 грн.. Пленумом Верховного Суду України, роз`яснено, в п.10 своєї постанови №13 від 24 грудня 1999 р. « Про практику застосування судами законодавства про оплату прані « - «якщо буде встановлено, що на порушення ст.46 КЗпП: роботодавець із власної ініціативи без законних підстав відсторонив працівника від роботи із зупиненням виплати заробітної плати, суд має задовольнити позов останнього про стягнення у зв`язку з цим середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу ( ст.235 КЗпП)». В п. 32 своєї постанови №9 від 06.11.1992 р.»Про практику розгляду судами трудових спорів» Пленум Верховного Суду України також роз`яснив, що « у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв`язку з незаконним звільненням або переведенням,відстороненням від роботи- невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видані трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи». Відповідно ч. 1 ст. 15 ЦК, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У зв`язку з вищезазначеним, суд, приходить до висновку про необхідність задоволення уточнених позовних вимог у повному обсязі. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 296,25 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: approved