Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом і вимоги обґрунтовує тим, що 20.05.1996 року її прийняли на посаду інженера технолога до Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання». 31.10.2018 року вона звільнилася з роботи за власним бажанням у зв`язку з невиконанням власником умов колективного договору (п.3 ст. 38 КЗпП України). Згідно ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ст.44 КЗпП України при припиненні трудового договору з підстав зазначених у ч. 3 ст. 38 працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку. На день звільнення з роботи ПАТ «Сумське НВО» нарахувало їй заборгованість з заробітної плати у сумі 99072грн. 69коп. (в тому числі 29541грн.47коп.), але виплатити її відмовилося. Вона вважає ці дії незаконними, оскільки, у відповідності до ч.1 ст.116 КЗпП України, виплата всіх сум, що належить працівнику від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у зазначені строки, підприємство, установа, організація, згідно ч.1 ст.117 КЗпП України, повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку включно. Розмір її середньоденної заробітної плати становить 468,91грн. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь невиплачену заробітну плату в сумі 99072грн. 69коп. та середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні, відповідно до ст.117 КЗпП України, виходячи із середньоденного заробітку по дату фактичного розрахунку. В судове засідання позивач не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, відзив на позов не надав. Ухвалою Ковпаківського районного суду м.Суми від 10.04.2019 року у Товариства витребовувалася довідка про суму нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та про суму середньоденної заробітної плати позивача, але за ухвалою суду відомості надані не були. Суд, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з таких підстав: Судом встановлено, що позивач [PERSON] перебувала у трудових відносинах з Публічним акціонерним товариством «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання». 31.10.2018 року позивач звільнилася з роботи за власним бажанням у зв`язку з невиконанням власником умов колективного договору (п.3 ст. 38 КЗпП України). Викладені обставини підтверджуються копією трудової книжки позивача [PERSON] (а.с.9-11). Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку (частина перша статті 117 КЗпП України). Судом встановлено, що в день звільнення позивача ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» не виплатило належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст.116 КЗпП України. Як вбачається з наданого позивачем розрахункового листа заборгованість по заробітній платі перед [PERSON] становить 99072грн.69коп. (а.с.12). Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по заробітній платі в розмірі 99072грн.69коп. (ця сума визначена з урахуванням утриманого податку на доходи фізичних осіб та військового збору). Відповідно до Наказу №75 від 21.03.2014 року у ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» з 26.05.2014 року встановлено всім працівникам робочу неділю з режимом роботи 3 робочі дні: понеділок, вівторок, середа. Середньоденна заробітна плата позивача становить 468,91грн. Період затримки розрахунку при звільненні позивача на дату ухвалення цього рішення, тобто з 01.11.2018 року по 12.06.2019 року становить 90 робочих днів: листопад 2018 року - 12, грудень 2018 року - 11, січень 2019 року - 12, лютий 2019 року - 12, березень 2019 року - 12, квітень 2019 року - 13, травень 2019 року - 12, червень 2019 року - 6, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 42201грн.90коп. (468,91х 90 = 42201,90). З огляду на викладене, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити та стягнути з Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» на користь позивача заборгованість по заробітній платі у розмірі 99072грн.69коп., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 42201грн.90коп.(з суми середнього заробітку підлягають стягненню податки та обов`язкові платежі). Відповідно до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 768грн.40коп., а також на користь держави судовий збір в сумі 990грн.73коп.

Outcome: approved