Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на її користь на утримання повнолітньої дитини на час навчання . В обґрунтування позову зазначено, що відповідач, який є батьком [PERSON], 23.07.1999року народження, не надає матеріальну допомогу на його утримання . Після закінчення школи син є студентом 1 курсу Національної академії сухопутних військ, денної форми навчання , термін навчання з 10.08.2017 року по 30.06.2022 року . Просить стягнути аліменти на її користь в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку /доходів/, щомісячно з дня пред»явлення позову до закінчення навчання. В судовому засіданні позивач позов підтримала та зазначила, що вона є фізична особа підприємець, її дохід складає 6-8 тис.грн. в місяць, має ще дочку 7років, батько дівчинки , її чоловік отримує дохід 40000грн., син знаходиться на її утриманні , батько надавав допомогу до листопада 2017 року, на утримання сина в місяць вона витрачає 1000-1500грн. в місяць на засоби гігієни, канцелярські приладдя, ліки, деяки продукти. Відповідач до судового засідання надав відзив на позовну заяву з посиланням, що перебуваючи в шлюбі з позивачем народився син [PERSON] який в теперішній час навчається на денному відділені Національної академії сухопутних військ. Термін закінчення навчання 30 червня 2022 року. Позивач наводить в обґрунтування позовних вимог те що син навчається в академії не може працевлаштуватись в зв'язку з чим не може отримувати заробітну плату, щоб самостійно забезпечити життєдіяльність, та що її заробітної плати не вистачає щоб утримувати сина. Позивач не надає доказів , що син [PERSON] не отримує грошового забезпечення і в нього відсутні доходи, всі особи які призвані на військову службу, в тому числі і курсанти військових учбових закладів перебувають на повному державному утримані та отримують грошове забезпечення. Також позивачем не надано до суду доказів про те ,що вона зверталась добровільно про надання сину таку допомогу. Згіднго ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом має тільки син так як він з теперішній час проживає окремо від батьків, а саме в місті Львів де зараз проходить військову службу (навчання), тому мати не може звертатись до суду з таким позовом являючись неналежним позивачем. Стверджує, що на його утриманні перебувають його батьки, про що свідчить долучена до відзиву довідка, а його мамі зробили операцію яку профінансував він, що також необхідно врахувати суду при ухвалені рішення, а тому просить відмовити в задоволенні позову повністю. Судом встановлено наступні факти . Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а. с. 5). Мають повнолітньою дитину [PERSON], 23.07.1999року народження, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.3). [PERSON] є студентом 1 курсу Національної академії сухопутних військ, денної форми навчання , термін навчання з 10.08.2017 року по 30.06.2022 року, що підтверджується довідкою № 1977 від 28.09.2017 року ( а.с.22). Відповідно до ст.199 СК України якщо повнолітня дочка , син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. При ухиленні батьків від цього обовязку кошти на утримання дітей стягуються з них в судовому порядку. Зазначена позиція висловлена у постанові Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», батьки зобов'язані утримувати своїх дітей. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. У разі відсутності домовленості кошти на утримання дитини(аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і(або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоров» та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів, інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, виходячи з принципу справедливості та розумності, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню повністю, оскільки син [PERSON], [INFO] є курсантом 1-го курсу Національної академії сухопутних військ імені [PERSON], забезпечується за рахунок держави харчуванням, військовою формою одягом, проживання в казармі ( гуртожитку) грошовим забезпеченням у визначених керівними документами в розмірі 208грн. станом на грудень 2017 року, станом на травень 2018 року дана сума складає близько 600грн. У звязку з тим, що повнолітній син проживає в іншому місті м. Львів, перебуває на повному державному утриманні, отримує дохід згідно довідки ( а.с. 56), позивачем не надано доказів її участі в утриманні сина , вимога позивача про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання повнолітнього сина у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку /доходів/, щомісячно з дня звернення до суду 21.09.2017року до закінчення навчання тобто до 30.06.2022 року є недоведеною , безпідставною та необґрунтованою і задоволенню не підлягає. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справу в межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Згідно ст. ст.134,142 ЦПК України судовий збір компенсувати за рахунок Державного Бюджету України. На підставі ст. ст. 198, 199 СК України,

Outcome: dismissed