Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, в якому вказує, що 22 лютого 1993 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньку - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки вони втратили почуття любові та взаємоповаги, у них зовсім різні погляди на життя. Відносини, що притаманні подружжю не підтримують, подальше спільне життя і збереження сімї стали неможливими, тому позивач прохає розірвати шлюб. У судове засідання позивач не зявилася, надала суду письмову заяву, в якій прохає справу розглядати за її відсутності, на позовних вимогах наполягає, просить шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить розписка в матеріалах справи. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 22 лютого 1993 року Мирненською сільською радою Гуляйпільського району Запорізької області, актовий запис № 01, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії IІ-ЖС № 438725 від 22.02.1993 року (а.с.5). Від даного шлюбу мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого 05.01.1996 виконкомом Мирненської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області, актовий запис № 01 ( а.с.6), та доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого 18.05.2001 виконкомом Мирненської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області, актовий запис № 03 ( а.с.5). Згідно ч. 2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що на теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, проживають вони окремо, спільного господарства не ведуть. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу. Судом сторонам надавався строк для примирення, однак це позитивних результатів не дало. Фактичні обставини справи, свідчать про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, сім'я розпалась остаточно, збереження шлюбу суперечить інтересам одного з подружжя - позивача, а вживання подальших заходів для примирення суперечить моральним засадам суспільства, тобто шлюб існує формально. Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки збереження шлюбу можливе тільки на паритетних засадах, на почуттях взаємної поваги та любові. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки, відповідачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право після розірвання шлюбу залишити його. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved