Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про визначення місця проживання малолітньої дитини за місцем проживання та реєстрації її матері за адресою: [ADDRESS] та надати дозвіл на реєстрацію місця проживання дитини за адресою: [ADDRESS] , без письмової згоди батька дитини. Позовна заява мотивована тим, що з 2017 року по теперішній час відповідач не підтримує жодних зв`язків з позивачем. Він ні в який спосіб не спілкується з дочкою з моменту її народження, не виховує дитину. Ухвалою суду від 26.05.2020 року за цим позовом було відкрито провадження і призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 08.07.2020 року закрито підготовче провадження та призначено до розгляду справу. Позивач та її представник у судовому засіданні підтримали позов та просили його задовольнити з підстав викладених у позові. Відповідач подав заяву про слухання справи у його відсутність, та зазначив що з позовними вимогами згоден. Представник третьої особи: Служби у справах дітей Адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради підтримав позов. Представник третьої особи: Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради до суду не зявився, повідомлявся належним чином про слухання справи. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та надані суду докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що позивач з 03 березня 2015 року позивач перебувала в шлюбі з [PERSON] . Шлюб між ними розірвано 11 листопада 2017 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу. Від шлюбу вони мають дочку - [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачкою. Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 14.09.2019 року стягнуто з [PERSON] на користь позивачки аліменти на утримання дитини, [PERSON] , [INFO] , у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.07.2019 року до настання повноліття дитини. З 2017 року по теперішній час відповідач не підтримує з позивачкою жодних зв`язків. Він ні в який спосіб не спілкується з дочкою з моменту її народження, не виховує дитину, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, навчання, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, не створює умов для отримання нею освіти. Позивач, звернулася до Державного реєстратора Департаменту надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради із заявою з метою реєстрації місця проживання малолітньої дитини за місцем реєстрації матері, проте їй було повідомлено, що необхідна присутність батька дитини або його згода якщо її батьки проживають за різними адресами та дитина не досягла 14-ти років і проживає разом із матір`ю, й запропоновано знайти батька або звернутися до суду та отримати відповідний дозвіл на таку реєстрацію. Позивач має реєстрацію та постійно проживає за адресою: [ADDRESS] . Згідно висновку Орган опіки та піклування виконкому Миколаївської міської ради від 28.07.2020 року, орган вважає за доцільне визначити місце проживання дитини, [PERSON] , [INFO] з матір`ю [PERSON] . Права позивача суд вважає порушеними та такими, що підлягають судовому захисту. Доцільність проживання дитини з матір`ю підтвердження консультативним висновком органу опіки та піклування виконкому Миколаївської міської ради, їх підтвердила в ході розгляду справи і матір дитини. Суд вважає, що відповідно до вимог Закону права дитини є порушеними, а тому слід надати дозвіл на реєстрацію малолітньої дитини за місцем реєстрації та проживання з матір`ю дитини без згоди її батька. Відповідно до частини першої статті 160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Згідно з частиною першою статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. За приписами частини третьої статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Відповідно до частини першої статті 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Батьки або інші законні представники зобов`язані зареєструвати місце проживання новонародженої дитини протягом трьох місяців з дня державної реєстрації її народження. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Відповідно до частини четвертої статті 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників. Згідно із пунктом 18 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року №207 у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Відповідно до частини першої статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Закон України «Про охорону дитинства» визначає охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет, що має важливе значення для забезпечення національної безпеки України, ефективності внутрішньої політики держави, і з метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров`я, освіту, соціальний захист, всебічний розвиток та виховання в сімейному оточенні встановлює основні засади державної політики у цій сфері, що ґрунтуються на забезпеченні найкращих інтересів дитини. Враховуючи, що малолітня дитина [PERSON] , [INFO] постійно проживає разом з матір`ю, спір між батьками про її місце проживання відсутній, згоду батька позивач не може отримати внаслідок нехтування ним цих правил то суд вважає, що в інтересах дитини необхідно визначити місце проживання малолітньої дитини за місцем проживання та реєстрації матері дитини та надати дозвіл [PERSON] на реєстрацію її доньки за адресою: [ADDRESS] без письмової згоди батька [PERSON] , [INFO] . На підставі ст. 141 ЦПК України суд вважає, оскільки позов задоволено, судові витрати по справі необхідно стягнути з відповідача в розмірі 1681,60 грн. в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved