Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом у якому просить розірвати шлюб з відповідачем. Позовні вимоги мотивує тим, що вона зареєструвала шлюб із [PERSON] [INFO] . Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Позивач в обґрунтування вимог зазначає, що саме після народження дитини стосунки між нею та відповідачем ускладнилися через різне ставлення до подружніх обов`язків, до виховання та турботи про дитину. В результаті постійних конфліктів, недовіри з боку чоловіка та підозр на її адресу, вона стомилася, стала вкрай знервованою, адже всі обов`язки по догляду та вихованню дитини лягли на неї. Також позивач вказує, що їх шлюб не має майбутнього, а тому зберігати його сенсу не має. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 15.11.2019 року відкрите провадження у справі у порядку загального позовного провадження та призначене підготовче судове засідання (а.с. 25-26). Позивач в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомлено. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги про розірвання шлюбу визнав. За нормою ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, вислухавши пояснення відповідача, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Як убачається із матеріалів справи, сторони уклали шлюб 04.06.2011 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області зроблено актовий запис № 892 (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 5). Відповідно до ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що рішення позивача про розірвання шлюбу є виваженим та свідомим, причини з яких позивач наполягає на задоволенні позову є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя та збереження сім`ї стали неможливими, взаєморозуміння між сторонами відсутнє, шлюб існує формально, позивач наполягає на розлученні, оскільки поновлювати сімейно-шлюбні відносини позивач наміру не має і вважає, що збереження шлюбу бути не може, разом з тим суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення, або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків і можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України, відповідач позов визнає, тому суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Положеннями ч. 1 ст. 142 ЦПК України визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що також кореспондується з частиною 3 статті 7 Закону України «Про судовий збір». Позивачем сплачений судовий збір у розмірі 774,40 грн. на підставі квитанції № 28377601-1 від 27.09.2019 року на рахунок 31212206026005, отримувач коштів УК у Дніпровському районі м. Києва, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38012871, банк отримувача Казначейство України (ЕАП),проте судовий збір на час подачі позову підлягав сплаті у розмірі 768,40 грн. (а.с. 1). У зв`язку з цим [PERSON] з державного бюджету підлягає поверненню 50 відсотків сплаченого при подачі позову судового збору, що становить у розмірі 384 грн. 20 коп. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача сплачений останньою судовий збір в дохід держави в сумі 384 грн. 20 коп.

Outcome: approved