Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що від шлюбу із відповідачем має неповнолітню дитину доньку Дану, [INFO], яка проживає разом із позивачем. Як зазначається позивачем при зверненні до суду, рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 24.12.2012 р. було стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки до досягнення нею повноліття, втім, з вересня місяця 2012 відповідач не приймає участі у вихованні дитини, не цікавиться її досягненнями, інтересами, матеріально не забезпечує дитину. Відповідач виконує рішення суду та сплачує щомісяця позивачу 1\~500 грн., втім, даної грошової суми недостатнього на утримання дитини. Посилаючись у позові на те, що на даний час дитина сильно хворіє, періодично потребує лікування в стаціонарі, на що позивач витрачає кошти, у позові й заявлено вимогу про стягнення з відповідача аліментів в розмірі ? частини заробітку (доходу) відповідача, починаючи з дня предявлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. Відповідач в судовому засіданні визнав, що не досяг із позивачем згоди з питання збільшення розміру аліментів на дитину, про що коротко пояснив в судовому засіданні; відповідач не скористався правом надання відзиву на позовну заяву. Заслухав пояснення учасників справи, та дослідив докази в межах заявлених суду вимог, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову повністю, виходячи з наступного. Як встановлено судом на підставі рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 24.12.2012 у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини до досягнення нею повноліття (а.с. 6) судом ухвалено стягувати щомісячно з [PERSON], [INFO], уродженця [INFO] (ідентифікаційний номер [NUMBER]), на користь [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER]) аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 23 листопада 2012 року до повноліття дитини. Кожного місяця на виконання зазначеного вище судового рішення відповідач сплачує позивачу 1\~500 грн., втім, позивачу даної грошової суми на утримання дитини недостатньо. Правовідносини між сторонами в даній справі виникли із обовязку батька утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття. Сімя , дитинство, материнство і батьківство охороняються державою\~\~(ч. 3 ст. 51 Конституції України). За змістом статті 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як встановлено судом, виконання батьківського обовязку відповідачем відносно його доньки не є достатнім, та сторони в позасудовому порядку не дійшли згоди з означеного питання, у звязку з чим заінтересована сторона звернулася до суду із вимогою про зміну розміру аліментів. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Виходячи зі змісту ст. 192 СК України, встановлено вичерпний перелік обставин, які можуть бути підставою для зміни розміру аліментів за рішенням суду: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя. Вказані обставини можуть стосуватися платника або одержувача аліментів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасникам справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За ст. 81 ЦПК (ч. 1) кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Втім, позивачем не виконаний обовязок доказування, оскільки ним не надано доказів (ст.ст. 76 80, ст.ст.\~ 81, 83 ЦПК), на підставі яких суд мав би змогу становити підстави для застосування ст. 192 СК України та збільшення розміру аліментів на утримання дитини в заявленому позивачем розмірі: не надано доказів ані на підтвердження зміни матеріального стану платника або одержувача аліментів, ані зміни сімейного стану платника або одержувача аліментів, ані погіршення або поліпшення здоровя платника або одержувача аліментів. Підстави для звільнення від доказування в дані справі відсутні, та саме на позивача покладений обовязок доказування і подання доказів\~ (ч. 1 ст. 81 ЦПК), який не виконаний, тому підстави для задоволення позову відсутні. Судові витрати підлягають віднесенню на рахунок держави, оскільки позивач має пільги щодо сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.\~

Outcome: dismissed