Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-30 00:00:00

позивач звернулася з позовом в суд, в якому просить стягувати аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] у розмірі у розмірі 1/3 з усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем перебувала у шлюбі, в якому народився син - [PERSON] [INFO]. Відповідач ухиляється від утримання дитини, добровільно матеріальної допомоги не надає. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали повністю, пояснення дали аналогічні викладеним у позовній заяві та просять такий задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково та пояснив, що згідний сплачувати аліменти лише у розмірі 30% від всіх його доходів щомісячно до досягнення дитиною повноліття, оскільки в нього на утриманні перебуває хвора матір [PERSON], а рідний брат [PERSON] не працює. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, в якому у них народився син - [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження відповідно серії [NUMBER] від 11.11.2004 року (зроблений запис №6352), котрий проживає разом з матір'ю [PERSON] Сторони проживають окремо. Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Чинне законодавство України встановлює пріоритет інтересів дітей при вирішенні сімейних спорів (ст. 7 ч. 8 СК України); а також зобов'язує дотримуватись засад рівності їх прав щодо батьків (ст. 142 цього ж кодексу) та справедливості у врегулюванні сімейних відносин (ст.7 ч.9 СК України). Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона покликається як на підставу своїх вимог та заперечень. Як вбачається з ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а тому такі слід стягувати з дня звернення позивачки до суду та допустити негайне виконання у межах одномісячного сукупного платежу аліментів на дитину. При визначенні розміру аліментного забезпечення суд, вирішуючи справу у межах заявлених вимог (ст. 11 ЦПК України), та відповідно до вимог ст. 182 СК України враховує стан здоров'я дитини, нормальний стан здоров'я та матеріальне становище як платника, так і одержувача аліментів, зокрема позивач [PERSON] працює у Комунальній 4 міській клінічній лікарні на посаді медичної сестри, що стверджується довідкою про доходи №135 від 13.04.2016 року. Відповідно до вимог ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ немає для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до вимог ч.3 ст.10, ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи, що відповідач працює у ПАТ «Львівгаз» на посаді слюсаря з експлуатації та ремонту газового устаткування, що стверджується довідкою про доходи №508 від 22.06.2016 року, на утриманні перебуває хвора матір [PERSON], що стверджується випискою з амбулаторного хворого, однак не надає належної матеріальної допомоги на утримання дитини, а тому суд вважає, що слід стягувати з відповідача аліменти у розмірі 30% з усіх видів його заробітку (доходів), щомісячно, починаючи з дня звернення позивачки до суду і до досягнення дитиною повноліття. З наведених міркувань та

Outcome: partial