Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, яким просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від заробітної плати щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви та до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що вона з [PERSON] перебувала у шлюбі, який було розірвано на підставі рішення Харківського районного суду Харківської області від 26 грудня 2016 року. Від даного шлюбу сторони маю дитину - [PERSON], [INFO]. Спільна дитина мешкає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, участі у вихованні не приймає, у звязку з чим позивач звертається до суду з даним позовом. Позивач у судове засідання не зявилась, про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена. Надала до суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує та просить суд розглядати справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій також вказав, що проти позову не заперечує. У зв'язку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по даній справі з 25 вересня 1993 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано на підставі рішення Харківського районного суду Харківської області від 26 грудня 2016 року справа №635/5096/16-ц. Від шлюбу сторони мають малолітньою дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії №І-ВЛ №089013, виданого Височанською селищною радою Харківського району Харківської області, на підставі актового запису №54 від 25.07.2007. Судом встановлено та не заперечувалось відповідачем, що дитина проживає разом з позивачем за адресою: Харківська область, Харківський район, смт Високий, вул.Ціолковського, буд.6, та перебуває на її утриманні. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.ч.1-3 ст. 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідачем не надано суду даних про наявність на його утриманні інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сімї, а також доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення від обовязку утримувати дитину. Частинами 1, 5 статті 183 Сімейного кодексу України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Враховуючи викладене вище, суд вважає, що заявлений розмір аліментів, який позивач просить стягнути з відповідача на її користь на утримання спільної дитини, є обґрунтований. Відтак, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, а саме, з відповідача підлягає стягненню аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) [PERSON], але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого для дітей відповідного віку, щомісячно. Статтею 191 Сімейного кодексу України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми виплати за один місяць. У відповідності до ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved