Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитину, посилаючись на ту обставину, що з 08 червня 2012 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем у справі, від даного шлюбу мають дитину: доньку [PERSON], [INFO]. Однак, подружнє життя не склалося та подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. У звязку з чим, просила шлюб між нею та відповідачем розірвати та стягнути з нього на її користь аліменти на утримання дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини заробітку, але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а також покласти на відповідача витрати повязані з оплатою державного мита, яке підлягає стягненню при реєстрації розірвання шлюбу в органах РАГС. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти стягнення з відповідача ? частини заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач у судовому засіданні проти розірвання шлюбу не заперечував, при цьому просив суд стягнути з нього на користь відповідача ? частини заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 08 червня 2012 року, відповідно до свідоцтва про одруження, виданого Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області, актовий запис № 250. \~\~Від даного шлюбу сторони мають дитину: доньку [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження, видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Херсоні, актовий запис №391. Між сторонами подружнє життя не склалося та подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе, так як у подружжя існують різні погляди на життя, втрачено почуття любові та поваги один до одного. Неповнолітня дитина проживає разом із позивачем. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини в добровільному порядку. Відсутність матеріальної допомоги з боку відповідача ставить позивача в тяжке матеріальне становище та не надає їй можливості належним чином забезпечувати потреби дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами втрачене взаєморозуміння, примирення подружжя та збереження шлюбно-сімейних відносин між сторонами неможливе і суперечить інтересам позивача. Виходячи з вищезазначеного, суд вважає, що шлюб між [PERSON] та [PERSON], слід розірвати. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно п. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При цьому, згідно п. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.\~\~\~\~ Частиною 1 ст. 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно вимог ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.\~ Оскільки в судовому засіданні знайшла своє підтвердження та обставина, що відповідач маючи можливість на утримання дитини, фактично ухиляється від цього, зважаючи на матеріальне становище позивача, суд вважає необхідним встановити розмір аліментів на утримання дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня подання позову та до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 367 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Оскільки при зверненні до суду з позовною вимогою про розірвання шлюбу позивачем сплачено судовий збір у розмірі 243,60 грн., то відповідно до ст. 88 ЦПК України, він підлягає стягненню з відповідача на її користь. Окрім цього, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при поданні позову про стягнення аліментів, то відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір у розмірі 243,60 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. У задоволенні вимоги щодо покладення на відповідача витрат повязаних з оплатою державного мита, яке підлягає стягненню при реєстрації розірвання шлюбу в органах РАГС слід відмовити, оскільки така вимога не ґрунтується на чинному законодавстві України.

Outcome: partial