Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом до відповідача, вказавши, що їй на праві приватної власності належить 7/60 частки домоволодіння у будинку 80 по вул. Земській в м. Маріуполі. Квартира [ADDRESS] належала відповідачу [PERSON] в якій вона мешкала зі своїми дітьми [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. У листопаді 2014 року [PERSON] продала дану квартиру та звернулася до неї з проханням тимчасово зареєструвати її та дітей у належній їй квартирі №5, доки вона не знайде нового житла. Відреагувавши на прохання [PERSON], вона зареєструвала її та дітей у своїй квартирі, відомості про їх реєстрацію були внесені до компютерної бази ВГІРФЛ, в домову книгу відміток про їх реєстрацію внесено не було. Відповідач 15.12.2014р. залишила їй довіреність для того, щоб вона зайнялась зняттям її з реєстрації у зазначеній квартирі, оскільки вона виїхала до РФ м. Санкт-Петербург. В звязку з підвищенням тарифів на оплату комунальних послуг, вона звернулася до Жовтневої районної адміністрації у відділ соціального забезпечення для отримання субсидії, однак їй пояснили, що отримати субсидію на оплату комунальних послуг вона не може, оскільки в її квартирі зареєстровані ще три особи, яких необхідно зняти з реєстрації. Посилаючись на те, що факт реєстрації відповідача та її неповнолітніх дітей перешкоджає їй в реалізації права власності, просить визнати їх такими, що втратила право користування жилим приміщенням в спірній квартирі. Позивач в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання не зявилася, про день, час та місце слухання справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини сторін достатніми суд розглянув справу у відсутності відповідача, заочно. Суд, дослідивши надані по справі докази, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 7/60 частки домоволодіння у будинку № 80 по вул. Земській в м. Маріуполі належить позивачу на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.10.1995 року, яке зареєстровано в БТІ м. Маріуполя Донецької області під реєстраційним №2911, про що свідчить надане реєстраційне посвідчення. Крім того, суду представлена копія домової книги на квартиру [ADDRESS] в Жовтневому районі м. Маріуполя в якій мається відмітка про реєстрацію [PERSON] по зазначеному адресу з 13.02.1998р. Судом також встановлено, що відповідач [PERSON] [INFO] та її неповнолітні діти: [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], зареєстровані у [INFO], про що також свідчить копія паспорту відповідача, наданий до позову, в якому є відмітка про реєстрацію по зазначеному адресу. До позову наданий акт виданий КСН «Староміський» від 08.06.2015 року в якому зазначено, що [PERSON] [INFO] та її діти: [PERSON], 16.10.1999р.н., [PERSON] [INFO] не мешкають за адресою: [ADDRESS] з 26.11.2014 року по теперішній час. Відповідно до ст.71 ЖК України у разі тимчасової відсутності наймача за ним зберігається жиле приміщення протягом 6 місяців. Враховуючи викладене, суд вважає, що та обставина, що відповідач та її неповнолітні діти залишились зареєстрованими у спірному домоволодінні, не оплачують комунальні послуги, порушує права позивача, оскільки перешкоджає вільному володінню й розпорядженню своєю власністю. Тому суд вважає можливим визнати відповідача та її неповнолітніх дітей такими, що втратили право користування жилим приміщенням у спірній частки домоволодіння, тим більше, у відповідності до вимог ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод його права у здійсненні ним права користування та розпорядженням своїм майном.

Outcome: approved