Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу посилаючись на те, що з відповідачем по справі зареєстрували шлюб 25.07.2007 року. Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем . Причиною розлучення є те, що у сторін різні погляди на сімейні відносини та сімейні обов'язки, відсутнє взаєморозуміння. На даний час сторони разом не проживають, не підтримують шлюбні стосунки. Фактично шлюб розпався та існує тільки формально. Позивач в підготовче судове засідання надала заяву про розгляд справи у її відсутності , просить суд позовні вимоги задоволити у повному обсязі. Відповідач в підготовче судове засідання надав заяву, в якій просить розглядати справу його відсутності , позовні вимоги визнає в повному обсязі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до ч. 3\~ст. 200 ЦПК України\~за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч. 4\~ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що між сторонами зареєстровано шлюб 25.07.2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану міста Калуша Калуського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області, про що зроблено актовий запис за № 310 (а.с.3). Від спільного проживання у них народився син [PERSON], [INFO](а.с.4). Причиною розлучення є відсутність взаєморозуміння та розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки . Сторони не підтримують подружніх стосунків, втратили почуття любові один до одного. Сімя розпалася, шлюб носить тільки формальний характер. Відповідно до положень\~ст.51 Конституції України, ч.1\~ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.ст.\~110-112\~Сімейного кодексу\~України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. За приписами ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач в заяві зазначила, що після розірвання шлюбу хоче надалі іменуватися цим прізвищем, а тому після реєстрації розірвання шлюбу прізвище позивач просила не змінювати на дошлюбне. Згідно ч.2 ст.114\~СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. В порядку ч. 2 ст.\~115\~СК України після набрання даним рішенням законної сили воно підлягає направленню до органу РАЦС за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Сина [PERSON], [INFO], залишити при матері. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує позицію позивача, яка просила розділити судові витрати порівну, а тому вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 784,20 грн.(384,20 грн. cудового збору та 400 грн. витрат на правову допомогу). На підставі наведеного та

Outcome: approved