Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-24 00:00:00

Позивач звернулася з даним позовом до суду, де в своїх вимогах покликається на те, що 26.10.2003 року сторони зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Пониквянської сільської ради Бродівського району Львівської області, актовий запис №7. Від спільного подружнього життя народилося двоє неповнолітніх дітей, а саме: син [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] . Підставою для звернення з позовом є те, що між сторонами немає любові, поваги, взаємопорозуміння. Моральна основа шлюбу відсутня. У них різні погляди на сімейне життя. Сторони не мають спільного бюджету, побуту, не ведуть спільного господарства. Сім`ї як такої немає. У них виникають постійні сварки і конфлікти і все це проходить на очах неповнолітніх дітей, що негативно впливає на їх навчання і виховання. При таких обставинах позивач вважає, що спільне подружнє життя в майбутньому не можливе і даний шлюб повинен бути розірваний. На підставі вищевикладеного та із посиланням на вимоги ч.2 ст.104, ч.3 ст.105, ч.1 ст.110, ст.112, ст.113 СК України просить розірвати шлюб. 16.06.2020 року відкрито провадження у справі. Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву. Сторони в судове засідання не з`явилися, подали суду заяви. Позивач [PERSON] просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просить шлюб розірвати, на примирення позивач не згідна. Відповідач позов визнав, згідний на розірвання шлюбу. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.211 ч.3 ЦПК України судове засідання проведено у відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. З`ясувавши обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Встановлено, що сторони зареєстрували свій шлюб 26.10.2003 року у виконавчому комітеті Пониквянської сільської ради Бродівського району Львівської області, актовий запис № 7 (а.с.6). Від даного шлюбу у сторін є двоє неповнолітніх дітей, а саме, син [PERSON] , [INFO] (а.с.7), син [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Сторони примиритися не бажають, перебувають у неприязних відносинах, тривалий час разом не проживають та не ведуть спільного господарства, тому розірвання шлюбу не буде суперечити їх інтересам та інтересам їх неповнолітніх дітей. Відповідно до ст.24 ч.1 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження, вважає, що сім`я розпалася і збереження її неможливе. Визнання відповідачем пред`явленого позову про розірвання шлюбу не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі ст.ст.112,113 СК України,

Outcome: approved