Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом, в якому просить, з урахуванням уточнень, стягнути з відповідача компенсацію втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням термінів її виплати та середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до наказу від 09.12.2014 року позивач була звільнена 11.12.2014 року за власним бажанням з посади провідного інженера відділу захисту повітряного басейну ДП «УкрНТЦ «Енергосталь». На час її звільнення існувала заборгованість по виплаті їй заробітної плати за листопад та 11 днів грудня 2014 року. В порушення вимог ст..116 КЗпП розрахунок по заробітній платі в повному обсязі в день звільнення проведено не було. Так, сума невиплаченої заробітної плати в період з 01.11.2014 року по 11.12.2014 року включно складала 4311,22 грн.. Вказана сума була виплачена позивачеві 09.04.2015 року. На підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідача компенсацію втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням термінів її виплати у розмірі 566,47 грн. та середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 15\~108,75 грн.. Позивач, її представник в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином, представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Клопотання про розгляд справи без участі представника ДП«УкрНТЦ «Енергосталь»або про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що не суперечить положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази кожний окремо та у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст.ст. 11,60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що [PERSON] працювала на посаді провідного інженера відділу захисту повітряного басейну у ДП «УкрНТЦ «Енергосталь». Наказом №1409к від 09.12.2014 року позивач була звільнена із займаної посади за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України у звязку з виходом на пенсію. Статтею 233 КЗпП України передбачено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким\~\~\~\~ строком .\~\~\~\~ За положеннями статей 116, 117 КЗпП України під час звільнення працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст..116 КЗпП України, за відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.\~\~При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Відповідно до ч. 1 ст.47 КЗпП України\~ власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.\~ Як вбачається з матеріалів справи, в день звільнення в порушення вимог ст..ст.47, 116 КЗпП України відповідач повного розрахунку з позивачем не провів. Натомість кінцевий розрахунок з позивачем у розмірі 4311,22 грн. було здійснено відповідачем 09.04.2015 року. Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці»\~установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст..117 КЗпП України\~стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому свої вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Таке ж роз'яснення цієї норми права, крім наведеної вище постанови Пленуму Верховного Суду України, надав і Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 22 лютого 2012 року № 4-рп/2012 у справі щодо офіційного тлумачення положень статті 233 Кодексу законів про працю України\~\~у взаємозв'язку з положеннями статей 117, 237-1\~цього Кодексу. Сума середньої місячної заробітної плати обчислювалася відповідно до п. 2, 3, 8 «Порядку обчислення середньої заробітної плати», затвердженого постановою КМУ від 08.02.1995 року №100. Відповідно до п. 2 вказаного Порядку, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні\~\~2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою повязана \~відповідна\~\~виплата. Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці робот. Згідно з п.8 Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, проводяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені, на середній заробіток. Середній заробіток позивача складає нарахована заробітна плата за жовтень та листопад 2014 року (2875,50+2670,69): на кількість робочих днів у зазначені дні (фактично відпрацьовані) (19+10) = 191,25. Кількість робочих днів у розрахунковому періоді, з урахуванням святкових днів, становить 79 робочих днів. Таким чином середній заробіток за весь час затримки виплат сум, належних позивачу, по день фактичного розрахунку становить: 191,25 * 79 = 15\~108,75 гривень. Крім того, згідно ст..34 Закону України «Про оплату праці» компенсація працівникам втрат частини заробітної плати у звязку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Відповідно до ст..1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрат частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати» підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Згідно ст..2 вказаного Закону, компенсація громадянам втрат частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти, зокрема, і заробітну плату. Згідно п.2,3,4 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року №159, компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням термінів їх виплати проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року. Компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, зокрема, заробітна плата (грошове забезпечення). Сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обовязкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Суд погоджується з розрахунком позивача щодо розміру компенсації втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням терміну її виплати, яка становить 566,47 грн.. Аналізуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав щодо\~стягнення з відповідача на користь позивача\~середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 15\~108,75 грн. та компенсації втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням терміну її виплати у розмірі 566,47 грн. Відповідно до\~ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення\~\~\~\~ в межах заробітної плати позивача\~\~за один місяць. Згідно ч.3\~\~ст.88 ЦПК України,\~ якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 156,75 грн..\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ На підставі вищевикладеного, ст.ст. 47, 116, 117 КЗпП України, ст..34 ЗУ «Про оплату праці», ст..1, 2 ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати», Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням термінів їх виплати, затверджений Постановою КМУ від 21.02.2001 року №159, Порядку обчислення середньої заробітної плати, затверджений постановою КМУ від 08.02.1995 року №100 та

Outcome: approved