Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-09 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за договором оренди №1 від 5 лютого 2019 року у розмірі 20 000 гривень, яка складається з несплаченої орендної плати за час користування предметом договору; зобов`язання відповідача відновити предмет договору оренди № 1 від 5 лютого 2019 року, а саме: приміщення загальною площею 50,5 кв.м., яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , до попереднього стану, який існував до укладення договору. Позов мотивує тим, що 5 лютого 2019 року між [PERSON] та ТОВ «Селл Хаус», від імені якого на підставі статуту діяв директор Чорній Р.Р. , було укладено договір оренди №1, на умовах якого позивач надала в оренду відповідачу приміщення, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 50,5 кв.м. На виконання умов договору 5 лютого 2019 року [PERSON] передала ТОВ «Селл Хаус» ключі, що засвідчується актом приймання-передачі приміщення. Згідно з п. 4 договору, відповідач зобов`язався використовувати приміщення відповідно до умов договору, а саме: для здійснення господарської діяльності відповідно до законодавства України. Відповідно до п.3.1 даного договору плата за оренду становить 10 000 гривень в місяць у гривневому еквіваленті національної валюти та оплачується до 10-го числа поточного місяця оренди. Всупереч умовам договору, орендар з 5 квітня 2019 року не сплачує орендної плати, таким чином ним сплачено орендну плату лише за 1 місяць користування майном. На момент звернення до суду заборгованість за договором оренди становить 20 000 гривень, яка складається з несплаченої орендної плати за час користування. Своїми діями відповідач порушив передбачені договором зобов`язання стосовно сплати орендної плати. Крім того, відповідно до п.4.8, 4.9 договору орендар зобов`язався не вчиняти будь-яких ремонтних робіт, перепланувань без письмової згоди орендодавця, а у випадку необхідності - без погодження із державними органами та органами місцевого самоврядування. У випадку необхідності отримання згоди від державних органів та органів на перепланування, реконструкцію та інші ремонтні роботи, орендар вправі здійснювати такі лише після отримання відповідної згоди. Попри це, відповідач без згоди позивача та згоди органів місцевого самоврядування перепланував приміщення в частині встановлення дверей на місці вікна, цим самим порушив взяті на себе зобов`язання за договором. У зв`язку з цим, зокрема, просить зобов`язати відповідача відновити предмет договору оренди. Також зазначає, що 21 травня 2019 року нею було скеровано відповідачу рекомендований лист в якому повідомлено останнього, що у зв`язку з порушенням умов договору, такий вважатиметься розірваний 6 червня 2019 року, просила звільнити приміщення протягом 20 календарних днів з моменту отримання листа, відновити приміщення до попереднього стану або відшкодувати вартість витрат, необхідних для відновлення приміщення та повернути заборгованість за договором, що становить 20 000 гривень. 7 червня 2019 року відповідачу було надано претензію з вимогою виконати зобов`язання за договором та звільнити орендоване приміщення, однак відповідач зазначених дій не вчинив, через що змушена звернутися до суду. В обґрунтування позовних вимог посилається на додані до позовної заяви письмові докази, які підтверджують право вимоги до відповідача. Як на підставу задоволення вимог вказує на положення ст.ст. 386, 526, 762, 773, 783, 785 ЦК України. 26 липня 2019 року ухвалою суду позов залишено без руху. Після усунення недоліків позову ухвалою суду від 2 серпня 2019 року прийнято позов до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено таку до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача [PERSON] , який діяв на підставі ордеру серії ЛВ №063772 від 7 червня 2019 року (а.с.44) в судовому засіданні позов підтримав з мотивів, викладених у ньому та просив такий задовольнити. Відповідач в судові засідання 18 вересня, 5 листопада та 10 грудня 2019 року явку свого представника не забезпечив, хоча належним чином повідомлявся про час та місце їх проведення, 22 листопада 2019 року на адресу суду надійшла заява директора ТОВ «Селл Хаус» Чорнія Р.Р., відповідно до якої повністю визнає позовні вимоги і не заперечує проти ухвалення судом рішення про задоволення позову. За таких обставин, суд вважає за можливе провести судове засідання у відсутності представника відповідача у справі, відносно чого представник позивача не заперечив. Заслухавши пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких мотивів. Судовим розглядом встановлено, що 5 лютого 2019 року між [PERSON] та ТОВ «Селл Хаус» укладено договір оренди №1, згідно з умовами якого останній прийняв в тимчасове платне користування, на умовах оренди, приміщення загальною площею 50,5 кв.м., яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до п. 3.1 договору плата за оренду приміщенням становить 10 000 гривень у гривневому еквіваленті національної валюти та оплачується до 10-го числа поточного місяця оренди. З акту приймання-передачі приміщення від 5 лютого 2019 року, підписаного сторонами, вбачається, що орендодавець передав, а орендар прийняв в оренду приміщення, розташоване за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 50,5 кв.м. З повідомлення про порушення умов договору оренди №1 від 5 лютого 2019 року, датованого 21 травня 2019 року вбачається, що відповідач з 5 квітня 2019 року не сплачує плату за оренду приміщення. Таким чином заборгованість за два місяці становить 20 000 гривень. Згідно з п. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Відповідно до ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом Відтак, враховуючи те, що між сторонами виникли договірні правовідносини, у відповідача виник обов`язок сплачувати плату за користування предметом договору оренди, такий на порушення своїх обов`язків, коштів за два місяці користування не сплатив, таким чином утворилася заборгованість в розмірі 20 000 гривень, яка підлягає стягнення на користь позивача. Крім того, пунктами 4.8, 4.9 договору орендар зобов`язався не вчиняти будь-яких ремонтних робіт, перепланувань без письмової згоди орендодавця, а у випадку необхідності - без погодження із державними органами та органами місцевого самоврядування. У випадку необхідності отримання згоди від державних органів та органів на перепланування, реконструкцію та інші ремонтні роботи, орендар вправі здійснювати такі лише після отримання відповідної згоди. Попри це, відповідач без згоди позивача та згоди органів місцевого самоврядування перепланував приміщення в частині встановлення дверей на місці вікна, цим самим порушив взяті на себе зобов`язання за договором. Частиною 1, 3 ст. 773 ЦК України встановлено, що наймач зобов`язаний користуватися річчю відповідно до її призначення та умов договору. Наймач має право змінювати стан речі, переданої йому у найм, лише за згодою наймодавця. Відповідно до п. 1.4.1, 1.4.3 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Держжитлокмунгоспу України 17 травня 2005 року переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів відповідно до законодавства. До елементів перепланування жилих приміщень належать: перенесення і розбирання перегородок, перенесення і влаштування дверних прорізів, улаштування і переустаткування тамбурів, прибудова балконів на рівні перших поверхів багатоповерхових будинків. Пунктом 8.6 договору оренди встановлено, що у випадку самовільного перепланування та здійснення ремонтних робіт, без погодження із орендодавцем та отримання згоди органів місцевого самоврядування, орендар зобов`язується компенсувати вартість усіх витрат на відновлення приміщення в попередній стан. Частиною 2 ст. 773 ЦК України встановлено, що якщо наймач користується річчю, переданою йому у найм, не за її призначенням або з порушенням умов договору найму, наймодавець має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків. Згідно з п. 1.4.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Держжитлокмунгоспу України 17 травня 2005 року власник, наймач (орендар) жилого будинку, жилого чи нежилого у жилому будинку приміщення, що припустив самовільне переобладнання або перепланування, що призводить до порушення конструктивних елементів або засобів протипожежного захисту, зобов`язаний за свій рахунок привести це приміщення до попереднього стану. Разом з тим, відповідач здійснив самовільне перепланування орендованого приміщення, таким чином порушивши умови укладеного договору. Враховуючи наведене вище, а також те, що відповідачем в особі директора визнано позов у повному обсязі, пред`явлений позов і визнання позову не суперечить закону, відповідачем на порушення умов договору здійснено переобладнання орендованого приміщення та допущено виникнення заборгованості зі сплати орендної плати, чим порушено умови укладеного між сторонами договору, а тому суд приходить до висновку, що даний позов підлягає до задоволення. При цьому, у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати на загальну суму 1536,8 гривень.

Outcome: approved