Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом у якому просить розірвати шлюб з відповідачем. Позовні вимоги мотивує тим, що вона зареєструвала шлюб із [PERSON] 22.03.2013 року. Від спільного проживання мають дитину [PERSON] , [INFO] . Позивач в обґрунтування вимог зазначає, що спочатку їхнє сімейне життя складалося добре, проте протягом останніх декількох місяців стосунки погіршилися і вони вже майже місяць не проживають як чоловік та дружина, шлюбні відносини між нею та відповідачем фактично припинилися. Вказує, що на даний момент між нею та відповідачем взагалі відсутнє порозуміння, любов та повага, які мають бути притаманні сім`ї. У відповідача власні погляди на життя, будь яких дій які б свідчили про його бажання повернутися до своєї сім`ї та стати на шлях виправлення ним не робляться. Кожен із них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю, а тому шлюб носить формальний характер та суперечить їхнім інтересам. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 09.08.2019 року відкрите провадження у справі у порядку загального позовного провадження та призначене підготовче судове засідання (а.с. 19-20). 12 вересня 2019 року до Дніпровського районного суду м. Києва від відповідача надійшов відзив на позов в якому вказано, що позовні вимоги він не визнає, оскільки конкретних підстав для розірвання шлюбу позивачем не зазначається, а тому просить надити строк для примирення (а.с. 26-27). 19 вересня 2019 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла відповідь на відзив, у якій відповідач вказує, що подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе, а тому просить розірвати шлюб (а.с. 28-29). Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 10.10.2019 року надано сторонам строк для примирення до 12.11.2019 року та зупинено провадження у справі (а.с. 40-41). 13 листопада 2019 року Дніпровським районним судом м. Києва постановлено ухвалу якою поновлено провадження у справі (а.с. 42). Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 14.11.2019 року підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті та 17.01.2020 року (а.с. 47). В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Суд, вислухавши пояснення сторін по справі, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Як убачається із матеріалів справи, сторони уклали шлюб 22.03.2013 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів Відділу реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві зроблено актовий запис № 350 (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] (а.с. 9). Відповідно до ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що рішення позивача про розірвання шлюбу є виваженим та свідомим, причини з яких позивач наполягає на задоволенні позову є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя та збереження сім`ї стали неможливими, взаєморозуміння між сторонами відсутнє, шлюб існує формально, наданий судом строк для примирення результату не приніс, позивач наполягає на розлученні, оскільки поновлювати сімейно-шлюбні відносини позивач наміру не має і вважає, що збереження шлюбу бути не може, разом з тим суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення, або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків і можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України, відповідач позов визнає, тому суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача сплачений останньою судовий збір в дохід держави в сумі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved