overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-04 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом та просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 14 листопада 2018 року у виконавчому комітеті Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області, актовий запис № 118. В обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося, сім`я розпалася по причині втрати порозуміння. Сторони шлюбні стосунки не підтримують з липня 2019 року, спільного господарства не ведуть. Шлюб між сторонами носить формальний характер і його збереження суперечить інтересам позивача. На примирення позивач не згодна. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 15 червня 2021 року відкрито провадження по справі. Позивач у судове засідання не з`явилася, подала суду заяву, в якій заявлені позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, також просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про день, час та місце розгляду справи сповіщався своєчасно і належним чином, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного Управління ДМС України в Харківській області, отриманих судом у порядку ч. 6 ст.187 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив. Враховуючи заяву позивача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у суду матеріалів. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 14 листопада 2018 року у виконавчому комітеті Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області, актовий запис № 118 від 14 листопада 2018 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , що видано 14 листопада 2018 року виконавчим комітетом Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про його народження. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка та примушування жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, враховуючи що сторони не бажають перебувати у шлюбі, на примирення не згодні, тому суд вважає що шлюб підлягає розірванню на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому за заявою позивача, суд вважає залишити їй прізвище після розірвання шлюбу « [PERSON] ». Таким чином, суд повністю задовольняє вимоги позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-20 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом та просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 15 жовтня 2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Жовтневого районного управління юстиції міста Харкова, актовий запис № 465. В обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося, сім`я розпалася по причині втрати порозуміння, почуттів любові та довіри. Сторони шлюбні стосунки не підтримують з 2011 року, спільного господарства не ведуть. Шлюб між сторонами носить формальний характер і його збереження суперечить інтересам позивача. На примирення позивач не згодна. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 13 серпня 2019 року відкрито провадження по справі. Позивач у судове засідання не з`явилася, подала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, також просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи сповіщався належним чином, причини неявки суду не повідомив. Будь-яких клопотань сторонами не надано. Враховуючи заяву позивача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у суду матеріалів. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 15 жовтня 2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Жовтневого районного управління юстиції міста Харкова, актовий запис № 465 від 15 жовтня 2005 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , що видано 15 жовтня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтневого районного управління юстиції міста Харкова. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про його народження. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка та примушування жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, враховуючи що сторони не бажають перебувати у шлюбі, на примирення не згодні, тому суд вважає що шлюб підлягає розірванню на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому за заявою позивача, суд вважає залишити їй прізвище після розірвання шлюбу « [PERSON] ». Таким чином, суд повністю задовольняє вимоги позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-26 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом та просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 15 жовтня 2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 191. В обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося, сім`я розпалася по причині втрати порозуміння. Сторони шлюбні стосунки не підтримують з серпня 2015 року, спільного господарства не ведуть. Шлюб між сторонами носить формальний характер і його збереження суперечить інтересам позивача. На примирення позивач не згодна. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 30 січня 2020 року відкрито провадження по справі. Позивач у судове засідання не з`явилася, у позові вказала про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав суду заяву, в якій проти задоволення вимог позивача не заперечував, шлюб з позивачем просив розірвати, також просив розглянути справу без його участі. Враховуючи заяву позивача та відповідача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у суду матеріалів. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 15 жовтня 2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 191 від 15 жовтня 2010 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , що видано 15 жовтня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського міського управління юстиції Дніпропетровської області. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , про що свідчать копії свідоцтва про їх народження. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка та примушування жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, враховуючи що сторони не бажають перебувати у шлюбі, на примирення не згодні, тому суд вважає що шлюб підлягає розірванню на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому за заявою позивача, суд вважає залишити їй прізвище після розірвання шлюбу « [PERSON] ». Таким чином, суд повністю задовольняє вимоги позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-25 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом та просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 15 травня 2014 року у Червонозаводському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 165. В обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося, сім`я розпалася по причині втрати порозуміння. Сторони шлюбні стосунки не підтримують з січня 2019 року, спільного господарства не ведуть. Шлюб між сторонами носить формальний характер і його збереження суперечить інтересам позивача. На примирення позивач не згодна. Від шлюбу сторони дітей не мають. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 25 жовтня 2019 року відкрито провадження по справі. Позивач у судове засідання не з`явилася, подала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, також просила розглянути справу без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно і належним чином, шляхом направлення судової повістки за фактичним місцем проживання, що вказано позивачем, причини неявки суду не повідомив. Враховуючи повторну неявку належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача в судове засідання, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України суд, за письмовою згодою позивача, вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 15 травня 2014 року у Червонозаводському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 165 від 15 травня 2014 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , що видано 15 травня 2014 року Червонозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка та примушування жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, враховуючи що позивач не бажає перебувати у шлюбі з відповідачем, на примирення не згодна, тому суд вважає що шлюб підлягає розірванню на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Таким чином, суд повністю задовольняє вимоги позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-13 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом та просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 16 липня 2010 року у Південноміській раді Харківського району Харківської області, актовий запис № 16. В обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося, сім`я розпалася по причині втрати порозуміння. Сторони шлюбні стосунки не підтримують більше місяця, спільного господарства не ведуть. Шлюб між сторонами носить формальний характер і його збереження суперечить інтересам позивача. На примирення позивач не згодна. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 15 червня 2021 року відкрито провадження по справі. Позивач у судове засідання не з`явилася, подала суду заяву, в якій заявлені позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, також просила розглянути справу без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав суду заяву, в якій проти задоволення вимог позивача не заперечував, просив розірвати шлюб з позивачем, також просив розглянути справу без його участі. Враховуючи заяву позивача та відповідача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у суду матеріалів. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 16 липня 2010 року у Південноміській раді Харківського району Харківської області, актовий запис № 16 від 16 липня 2010 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , що видано 16 липня 2010 року Південноміською радою Харківського району Харківської області. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про його народження. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка та примушування жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, враховуючи що сторони не бажають перебувати у шлюбі, на примирення не згодні, тому суд вважає що шлюб підлягає розірванню на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому за заявою позивача, суд вважає залишити їй прізвище після розірвання шлюбу « [PERSON] ». Таким чином, суд повністю задовольняє вимоги позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-24 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом та просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 16 липня 2016 року у виконавчому комітеті Безлюдівської селищної ради Харківського району Харківської області, актовий запис № 23. В обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося, сім`я розпалася по причині втрати порозуміння. Сторони шлюбні стосунки не підтримують з середини серпня 2020 року, спільного господарства не ведуть. Шлюб між сторонами носить формальний характер і його збереження суперечить інтересам позивача. На примирення позивач не згодна. Від шлюбу сторони дітей не мають. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 12 жовтня 2020 року відкрито провадження по справі. Позивач у судове засідання не з`явилася, подала суду заяву, в якій заявлені позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, також просила розглянути справу без її участі. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно і належним чином, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного Управління ДМС України в Харківській області, отриманих судом у порядку ч. 6 ст.187 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив. Враховуючи заяву позивача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у суду матеріалів. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 16 липня 2016 року у виконавчому комітеті Безлюдівської селищної ради Харківського району Харківської області, актовий запис № 23 від 16 липня 2016 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , що видано 16 липня 2016 року виконавчим комітетом Безлюдівської селищної ради Харківського району Харківської області. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка та примушування жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, враховуючи що сторони не бажають перебувати у шлюбі, на примирення не згодні, тому суд вважає що шлюб підлягає розірванню на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому за заявою позивача, суд вважає відновити їй дошлюбне прізвище після розірвання шлюбу « [PERSON] ». Таким чином, суд повністю задовольняє вимоги позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-02 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом та просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 16 серпня 1996 року у Пісочинській селищній раді народних депутатів Харківського району Харківської області, актовий запис № 39. В обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося, сім`я розпалася по причині втрати порозуміння. Сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть. Шлюб між сторонами носить формальний характер і його збереження суперечить інтересам позивача. На примирення позивач не згодна. Від шлюбу сторони мають двох повнолітніх синів: [PERSON] , 1997 року народження та [PERSON] , 2000 року народження. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 07 липня 2020 року відкрито провадження по справі. Позивач у судове засідання не з`явилася, подала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, також просила розглянути справу без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи сповіщався своєчасно і належним чином, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного Управління ДМС України в Харківській області, отриманих судом у порядку ч. 6 ст.187 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив. Враховуючи заяву позивача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у суду матеріалів. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 16 серпня 1996 року у Пісочинській селищній раді народних депутатів Харківського району Харківської області, актовий запис № 39 від 16 серпня 1996 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , що видано 16 серпня 1996 року виконавчим комітетом Пісочинської селищної ради народних депутатів Харківського району Харківської області. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка та примушування жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, враховуючи що сторони не бажають перебувати у шлюбі, на примирення не згодні, тому суд вважає що шлюб підлягає розірванню на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому за заявою позивача, суд вважає залишити їй прізвище після розірвання шлюбу « [PERSON] ». Таким чином, суд повністю задовольняє вимоги позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-17 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом та просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 17 червня 2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Прилуцького міськрайонного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис № 166. В обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося, сім`я розпалася по причині втрати порозуміння. Сторони шлюбні стосунки не підтримують з березня 2018 року, спільного господарства не ведуть. Шлюб між сторонами носить формальний характер і його збереження суперечить інтересам позивача. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 11 березня 2019 року відкрито провадження по справі. Позивач у судове засідання не з`явилася, подала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, також просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав суду заяву, в якій проти задоволення вимог позивача не заперечував, просив розірвати шлюб з позивачем, також просив розглянути справу без його участі. Будь-яких клопотань сторонами не надано. Враховуючи заяву позивача та відповідача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у суду матеріалів. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 17 червня 2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Прилуцького міськрайонного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис № 166 від 17 червня 2006 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , що видано 17 червня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Прилуцького управління юстиції Чернігівської області. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про її народження. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка та примушування жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, враховуючи що сторони не бажають перебувати у шлюбі, на примирення не згодні, тому суд вважає що шлюб підлягає розірванню на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому за заявою позивача, суд вважає залишити їй прізвище після розірвання шлюбу «Галицька». Таким чином, суд повністю задовольняє вимоги позивача.

Outcome: approved