Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду і просить розірвати шлюб з відповідачем, мотивуючи тим, що відносини в сім`ї не склалися. На протязі останнього року між ними було відсутнє взаєморозуміння. На даний час в сім`ї склалися такі стосунки, при яких подальше спільне проживання стало неможливим, а тому вона має твердий намір розірвати шлюб. Від шлюбу з відповідачем мають трьох неповнолітніх дітей: дочку [PERSON] , [INFO] , дочку [PERSON] , [INFO] та дочку [PERSON] , [INFO] , спору щодо місця проживання яких не виникає. Діти проживають з нею. В судове засідання позивач не з`явилася, але надала заяву, в якій просить справу розглянути без її участі. Позовні вимоги підтримала, зазначивши, що миритися з відповідачем не бажає. Відповідач в судове засідання не з`явився, але також надав заяву, в якій просить справу слухати у його відсутність. Позовні вимоги визнав. Щодо задоволення позову не заперечує, миритися з позивачем не бажає. Відповідно до ч.ч.3,4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було укладено шлюб 20.06.2006 (актовий запис №86). Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Стаття 112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що на протязі останнього року в сім`ї відсутнє взаєморозуміння. На даний час в сім`ї склалися такі стосунки, при яких подальше спільне проживання стало неможливим, вони обоє бажають розлучення. Тобто фактично шлюб не існує, збереження сім`ї стало не можливим. Спору щодо місця проживання неповнолітніх дітей: дочки [PERSON] , [INFO] , дочки [PERSON] , [INFO] , та дочки [PERSON] , [INFO] , між сторонами не виникає. Діти проживають з позивачем. За таких обставин, аналізуючи досліджені докази, правові норми, що регулюють спірні правовідносини, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп. в доход держави.

Outcome: approved