Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-16 00:00:00

позивач звернулася до суду із позовною заявою, якою просить суд ухвалити рішення, яким право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,06 га для обслуговування житлового будинку, розташованої по [ADDRESS] , приминити та визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 0,06 га для обслуговування житлового будинку, розташованої по [ADDRESS] .. В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що 01 грудня 2012 року вона придбала житловий будинок по [ADDRESS] у [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу. Даний житловий будинок знаходиться на земельній ділянці площею 0,06 га з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку, яка належить [PERSON] на підставі рішення Новобузького районного суду Миколаївської області від 14 червня 2012 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Предметом договору купівлі-продажу житлового будинку від 01 грудня 2012 року слугував лише будинок, питання про продаж земельної ділянки, на якій він знаходиться не вирішувалось. В січня місяці 2020 року вона звернулася до приватного нотаріуса Новобузького районного нотаріального округуз метою відчуження належного їй будинку, на що їй було надано роз`яснення про неможливість оформити правочин, оскільки земельна ділянка на якій знаходиться будинок перебуває у приватній власності іншої особи. У позасудовому порядку таке питання їй вирішити не вдалося. Посилаючись на викладене просила визнати за нею право власності на вказану земельну ділянку. Позивач [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, покликаючись на мотиви викладені в позовній заяві та просить її задовольнити. Відповідач [PERSON] , у судове засідання не з`явилася, надіслала до суду клопотання про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги визнала у повному обсязі. Третя особа, [PERSON] , у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд, за правилом ч.1 ст.13 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтями15,16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або заперечення, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права або інтересу. Стаття 41 Конституції України зазначає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 01 грудня 2012 року, укладеного між сторонами [PERSON] та [PERSON] житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано за [PERSON] , реєстраційний номер 36602885. Однак, предметом згаданого вище договору слугував лише будинок, питання про перехід у власність земельної ділянки, на якій розташований такий будинок (для обслуговування житлового будинку) при укладанні цього договору не вирішувалося. Рішеннями Новобузького районного суду Миколаївської області від 14 червня 2012 року за [PERSON] визнано право власності на земельну ділянку площею 0,06 га для обслуговування житлового будинку, що за адресою: [ADDRESS] , відповідні відомості внесено до державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Згідно ч. 1 ст. 30 ЗК України, в редакції 1991 року, чинній на час виникнення спірних правовідносин, при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об`єктами переходить у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження - будівлі та споруди. У разі зміни цільового призначення надання земельної ділянки у власність або користування здійснюється в порядку відведення. Водночас відповідно до частин 1, 2 ст. 120 ЗК України до особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою. Згідно із ч. 1 ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). З моменту передачі земельної ділянки у власність [PERSON] і до цього часу цільове призначення земельної ділянки не змінилося. З огляду на викладене, у зв`язку з набуттям позивачем [PERSON] на встановлених законом підставах права власності на житловий будинок, до неї також перейшло і право власності на земельну ділянку для його обслуговування, що припиняє право власності [PERSON] на дану земельну ділянку. Відтак, з часу набуття позивачем [PERSON] права власності на нерухоме майно - житловий будинок, суб`єктивне право громадянки [PERSON] , яка володіла спірною земельною ділянкою на праві власності, вважається припиненим. Таким чином, дослідженні при судовому розгляді справи обставини, свідчать про наявність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] як в частині припинення права власності [PERSON] на спірну земельну ділянку, так і в частині визнання за позивачем права власності на дану земельну ділянку. Вимоги щодо стягнення з відповідача судових витрат понесених позивачем у зв`язку з розглядом справи, останній не заявляв, тому суд відносить ці витрати на його рахунок.

Outcome: approved