Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з цим позовом, в якому вказала, що з відповідачем по справі перебуває в шлюбі з 7 листопада 2008 року, від шлюбу неповнолітніх дітей немає. З вересня 2011 року позивач разом із відповідачем не проживає та не підтримує сімейних відносин. Сторони спільне господарство не ведуть, подружніх стосунків не підтримують. Спору про поділ майна немає. Позивач просила розірвати шлюб. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2018 року цю цивільну справу передано на розгляд за підсудністю до Жмеринського міськрайонного суду (а.с.12). Ухвалою від 3 грудня 2018 року було відкрито провадження у цій справі та вирішено розглядати її в порядку загального позовного провадження (а.с.21). Ухвалою від 20 грудня 2018 року підготовче судове засідання було відкладно у зв'язку із відсутністю відомостей про отримання відповідачем судової повістки (а.с.28). Ухвалою від 21 січня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті, вирішено здійснити виклик відповідача шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті суду в порядку частини одинадцятої статті 128 ЦПК України. Позивач у судове засідання не з'явилася. Подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю та просила справу розглянути у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце його проведення, відзиву на позов не подав. Відповідно до частини першої статті 281 ЦПК України 25 лютого 2019 року судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Згідно з частиною другою статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки розгляд справи відповідно до положень цього Кодексу здійснювався судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого. Згідно з свідоцтвом про шлюб, сторони уклали шлюб 7 листопада 2008 року та зареєстрували його у відділі реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції в місті Києві, актовий запис №1031 (а.с.29). Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача про припинення шлюбних правовідносин. Підставою позову є неможливість розірвання шлюбу інакше як в судовому порядку у зв'язку із небажанням відповідача вирішити це питання в добровільному порядку, а також правові норми Сімейного кодексу України, на які посилається позивач в підтвердження своїх вимог. Відповідно до статті 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно зі статтею 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі статтею 56 СК України, дружина та чоловік мають право на вибір місця свого проживання. Дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Суд, відповідно до вимог статті 111 СК України, був позбавлений можливості вжити заходів щодо примирення подружжя, оскільки відповідач до суду не з`явився, особистих пояснень не надав. Його неявку суд розцінює як байдужість до збереження сім'ї. Тому суд взяв до уваги вимоги позивача, яка наполягала на розірванні шлюбу. Суд з'ясував фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, взяв до уваги обставини життя подружжя та тривалість окремого проживання, та прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв'язку з цим з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 704,80 грн. (а.с.1).

Outcome: approved