Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Комишанської селищної ради, в якому просить визначити їй додатковий строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її матері [PERSON] , яка померла [INFO] , достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Позовні вимоги обґрунтовані тими обставинами, що [INFO] померла її мати [PERSON] . За життя остання склала заповіт, яким все своє належне майно заповідала їй, а саме на домоволодіння [ADDRESS] . Для отримання спадщини позивач не змогла у встановлений строк звернутись із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини, оскільки останні роки не проживала разом з спадкодавцем, так як мешкала за межами України, а саме з 2014 року в Німеччині. Про смерть матері вона дізналася лише в квітні 2019 року, з тих причин, що мала невеликий конфлікт між родичами, які не повідомили її вчасно про смерть матері, а також, що вона змінила український номер телефону на німецький, і мати за життя в силу похилого віку не могла користуватися телефоном. Після того, як вона дізналася про смерть матері та повернулася на територію України, та після з`ясування всіх обставин смерті матері, вирішення організаційних питань, вона звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Однак їй було відмовлено, посилаючись на ті обставини, що вона пропустила встановлений ст.1270 ЦК України шестимісячний строк звернення з заявою про прийняття спадщини. У зв`язку з проживанням у іншій країні, та через те, що їй не було відомо про смерть матері, вона пропустила шестимісячний строк звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Вважає причину пропуску строку звернення поважною та просила встановити їй додатковий строк достатній для прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивач в судове засідання не з`явилася, надала повноваження представнику. Представник позивача в останнє судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити у повному обсязі, з підстав, зазначених в позовній заяві. Представник відповідача в останнє судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без участі представника відповідача. При винесені рішення покладалися на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд установив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною 1 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. За положенням ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Судом установлено та підтверджено матеріалами справи, що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , про що 01.11.2017 року складено актовий запис №57, Виконавчим комітетом Комишанської сільської ради , про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . За життя [PERSON] , [INFO] заповіт, яким заповідала все своє майно, де б воно не було та з чого б не складалося, своїй донці [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія заповіту посвідченого державним нотаріусом Першої Херсонської державної нотаріальної контори Карповою Н.М., зареєстровано в реєстрі за № 3-377. Відповідно до свідоцтва про народження вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] , про що свідчить актовий запис про народження №112 вчинений Васильєвським ЗАГС Снігурівського району Миколаївської області, де батьками вказані [PERSON] та [PERSON] . З відповіді на адвокатський запит, що надійшов від Херсонської міської ради виконавчого комітету вбачається, що станом на 19.09.2019 року інформація про зареєстрованих осіб за адресою: [ADDRESS] відсутня. Відповідно до довідки про внесення відомостей до єдиного державного реєстру №178038-2019 сформованої 15.05.2019 року [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Також з спадкового реєстру сформованого 10.10.2019 року вбачається, що з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] ніхто не звертався. З відповіді наданої на запит суду від 27.05.2020 року вбачається що спадкова справа після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] не заводилася. Крім того, встановлено, що позивач останнім часом проживала за межами України про що свідчать наявні в матеріалах справи копії закордонного паспортуз відмітками про перетин кордону. Отже з матеріалів справи встановлено, що [PERSON] , в межах шестимісячного строку (з 31.10.2017 року по 31.05.2018 року) постійно проживала (з 2014 року) за межами України, тому не мала можливості подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини у встановлений законом строк, після смерті матері, інші спадкоємці, які прийняли спадщину відсутні, а тому суд приходить до висновку, що причини, які перешкоджали позивачу у визначений законом строк подати заяву є такими, що дають підстави вважати їх, об`єктивними, пов`язаними з непереборними та істотними труднощами для вчинення таких дій. Виходячи з правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 26 червня 2019 року по справі № 565/1145/17, поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженням, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Вказаною Постановою Верховного Суду у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26.06.2019 року по справі № 565/1145/17, провадження № 61-38298св18, зазначено, що необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, суд враховує практику застосування норм права Європейським судом з прав людини щодо принципу «пропорційності» щодо втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. За таких обставин, суд враховуючи принцип пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав позивача в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод приходить до висновку про задоволення позовних вимог та вважає можливим визначити позивачу додатковий строк один місяць, який є достатнім для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного, ст.ст.1269 - 1270,1272 ЦК України,

Outcome: approved