Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів та з урахуванням змін до позовної заяви просила визнати за нею в порядку спадкування за заповітом, після смерті її бабусі [PERSON], яка померла [INFO], права забудовника щодо житлового будинку з надвірними будівлями під [ADDRESS], з правом здачі та введення його до експлуатації та отримання на своє ім»я документів, що посвідчують право власності на зазначений житловий будинок. Представник позивача за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні не з»явився, в письмовій заві, наданій до суду просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача Соколівської сільської ради Кіровоградського району та області та відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явилися, в письмових заявах, наданих до суду, просили розглядати справу без їх участі, проти задоволення позову не заперечують. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що бабусі позивача [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом ( а.с.20) належав незавершений будівництвом житловий будинок з надвірними будівлями, готовність якого складала 51 відсоток, розташований за адресою [ADDRESS], отриманий нею у спадок від свого чоловіка [PERSON], який при житті отримав земельну ділянку під забудову на підставі рішення № 316 від 16.12.1992 року та дозвіл на індивідуальне житлове будівництво № 320/96 від 17 грудня 1996 року, яке здійснювалося відповідно до будівельного паспорту на забудову земельної ділянки ( а.с. 12-19). 21 серпня 2002 року секретарем виконавчого комітету Соколівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, по реєстру № 154 був посвідчений заповіт (а.с.9), згідно якого [PERSON] заповіла [PERSON] належній їй незакінчений будівництвом жилий будинок з надвірними будівлями, готовність якого складала 51 відсоток, що розташований за адресою [ADDRESS] [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] ( а.с. 8). Після її смерті відкрилася спадщина на вищевказаний житловий будинок. Позивач, як спадкоємець за заповітом, прийняла спадщину шляхом подачі до нотаріуса заяви про прийняття спадщини, як то передбачено ст.ст. 1268, 1269, 1270 ЦК України. Крім позивача, спадкоємцями за законом та за заповітом є доньки померлої - [PERSON], [PERSON] та [PERSON], яким вона заповідала іншу частину майна. Проте, [PERSON] та [PERSON] відмовилися від прийняття спадщини на користь матері позивача [PERSON], яка прийняла спадщину та отримала свідоцтва про право на спадщину за законом на інше майно, від обов»язкової частки щодо незакінченого будівництвом житлового будинку, який заповіданий позивачу, відмовилася, що підтверджується інформацією приватного нотаріуса [PERSON] від 05.06.2014 року № 124/01-06 ( а.с. 39). При зверненні позивача до нотаріуса з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, посвідченого 21 серпня 2002 року, після смерті [PERSON], нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, так як на момент відкриття спадщини змінився відсоток забудови недобудованого будинку, який на даний час будівництвом завершений, але так і не введений в експлуатацію спадкодавцем (роз»яснення приватного нотаріуса [PERSON] від 28.03.2014 року № 86/02-14 а.с.30). Як встановлено матеріалами справи позивач ще за життя [PERSON] - з 2000 року почала проживати в спірному будинку, була там зареєстрована, та разом з чоловіком продовжувала добудовувати житловий будинок, який на даний час будівництвом завершений. [PERSON] після добудови житлового будинку, заповіт, яким заповідала позивачу незавершений житловий будинок з 51 % готовності, не змінила та іншій заповіт не складала та сам будинок так і не було введено нею в експлуатацію. На даний час позивач не може реалізувати своє право на спадщину, оскільки заповіт, складений на незавершений будівництвом будинок з 51 % готовності, який на момент відкриття спадщини вже будівництвом завершений, що підтверджується копією технічного паспорту на індивідуальний житловий будинок від 04 квітня 2014 року (а.с. 26-29) та не зданий спадкодавцем в експлуатацію. Заповіт [PERSON] не скасовувався і є дійсним, але саме через невідповідність об'єкту спадкування, зазначеному в заповіті, реальному об'єктові, на який відкрилася спадщина та через відсутність правовстановлюючого документу на нього, оскільки будинок не введений в експлуатацію, нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину на даний житловий будинок. Таким чином, реалізувати своє право на спадщину позивач може тільки в судовому порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Крім цього ст. 16 цього ж кодексу зазначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і одним із способів такого захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частина 1 ст. 1223 ЦК України передбачає, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини.

Outcome: approved