Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на повнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], мотивуючи свої вимоги тим, що з досягненням дитиною повноліття виплата аліментів припинилися, відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає. Донька навчається в Державному університеті телекомунікацій в м. Києві на денній формі навчання, потребує матеріальної допомоги. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки в розмірі 25% усіх видів доходу щомісячно до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення дитиною 23 років, починаючи з моменту подачі позовної заяви. Позивач в судовому засіданні підтвердила обставини, викладені в позові, заявлені вимоги підтримала, уточнила вимоги в частині способу стягнення аліментів - просила стягувати аліменти у розмірі 850 грн. щомісячно. Відповідач в судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнав, не заперечував проти стягнення аліментів у розмірі 850 грн. щомісячно. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. У п.20 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження останньої та копіями паспортів сторін. Відповідно до довідки №118 від 09.02.2016 [PERSON] є студентом 1 курсу денної форми навчання факультету телекомунікацій Державного університету телекомунікацій ІV рівня акредитації. Термін закінчення навчання для одержання освітнього ступеня «бакалавр» - 30.06.2019. Беручи до уваги, що повнолітня [PERSON] продовжує навчання на денній формі навчання, в зв'язку з чим не має можливості працевлаштуватися, знаходиться на утриманні позивачки, а відповідач не бере участі у фінансуванні подальшого навчання доньки, хоча має можливість надавати матеріальну допомогу, оскільки отримує пенсію, при цьому також має на утриманні матір пенсійного віку та сестру, стосовно якої також призначений опікуном у зв'язку з визнанням її недієздатною, крім того, має ряд захворювань, суд вважає, що відповідач зобов'язаний утримувати свою повнолітню доньку, надавати їй матеріальну допомогу на період навчання, але не більше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, які суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на утримання повнолітньої дитини, суд враховує визнання ним уточненої вимоги та згоду сплачувати аліменти у розмірі 850 грн. щомісячно. Відповідно до ст.ст.79, 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved