Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-26 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулись до суду з позовом до Покровської міської ради про визнання права на приватизацію квартири. В обґрунтування своїх позовних вимог вказали, що у лютому 2000 року вони вселились до житлового приміщення, розташованого за адресою: [ADDRESS] , де зареєстровані та мешкають по теперішній час. Згідно до витягну з особового рахунку КП «ПЦЕЗ ДО» відповідальним квартиронаймачем квартири за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] зі складом сім`ї: дружина [PERSON] та син [PERSON] . У серпні 2019 року вони звернулись до відповідача із заявою щодо приватизації квартири за вищевказаною адресою та отримали відповідь від 23.08.20-19 р. за № 02-06/13788, якою їм було відмовлено у приватизації квартири за адресою: [ADDRESS] . Підставою для відмови стала відсутність копії ордеру про надання жилої площі. Для отримання копії ордеру вони звернулись з відповідною заявою до архівного відділу Покровської міської ради, однак отримали відповідь від 21.11.2019 р. про відсутність документів у зв`язку з їх відсутністю. З витягу з особистого рахунку КП «ПЦЕЗ ДО» від 10.02.2020 р. вбачається, що обґрунтуванням відкриття особистого рахунку зазначено ордер, але відповідно до раніш виданої довідки від 25.10.2019 року № 551 КП «ПЦЕЗ ДО» надати ордер не має можливості, оскільки відповідний документ не передавався. З 2000 року до теперішнього часу жодним власником будинку або балансоутримувачами не пред`являлись претензії щодо їх незаконного мешкання у квартирі . Враховуючи, що вони вселені до квартири на законних підставах, незаконність проживання ніхто не оспорює, проте відсутні документи, на підставі яких вони були вселені, просять визнати за позивачами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] право на приватизацію квартири за адресою : [ADDRESS] ; зобов`язати відповідача провести дії по приватизації, а саме передати квартиру у власність [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в рівних частках в порядку приватизації державного житлового фонду за відсутністю ордеру на вказану квартиру. Представник відповідача надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що пунктом 18 Наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 року за № 396 « Про затвердження Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян» передбачено необхідний перелік документів для приватизації державного житлового фонду, які громадянин надає до органу приватизації, в якому серед іншого зазначено копія ордеру на жиле приміщення або ордера на жилу площу в гуртожитку. Документом, що підтверджує невикористання громадянином житлових чеків для приватизації державного житлового фонду, є довідка видана органом приватизації за попереднім місцем проживання ( після 1992 року) щодо невикористання права на приватизацію державного житлового фонду ( крім території проведення антитерористичної операції на тимчасово окупованої території). За розглядом наданих позивачем документів з`ясувалось, що для подальшого вирішення питання щодо приватизації квартири відсутній ордер або копія ордеру про надання жилої площі за вищевказаною адресою, довідки з місця реєстрації, довідка про склад сім`ї, документ, що підтверджує невикористання житлового чеку для приватизації державного житлового фонду, тобто наданий неповний пакет документів, що йде врозріз вимогам діючого законодавства. Позивачу було повідомлено про те, що здійснити приватизацію та оформити документи про передачу квартири на його користь немає законних підстав через неповний пакет документів. Просили відмовити в задоволенні позовних вимог. Позивачі [PERSON] , [PERSON] в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, наполягали на їх задоволенні. Представник позивача [PERSON] адвокат Крайній О.В. в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні. Представник відповідача Покровської міської ради в судове засідання не з`явився, просив справу слухати без участі представника ( а. с. 57). Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного. Судом встановлено, що позивачі по справі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є членами сім`ї і значаться зареєстрованими в квартирі [ADDRESS] ( а.с. 8- 18). В період з 05.12.1997 р. по 10.01.1998 р. позивачі значились зареєстрованими за адресою: [ADDRESS] ( а.с. 23-25). Згідно довідки сектору реєстрації фізичних осіб ЦНАП м. Покровськ від 06.02.2020 року за №0808/3038 [PERSON] дійсно зареєстрований з 15.02.2000 року по теперішній час у [ADDRESS] та має склад сім`ї [PERSON] - дружина, зареєстрована з 15.02.2000 року по теперішній час, [PERSON] - син, зареєстрований з 22.03.2011 року по теперішній час ( а.с. 31). Згідно довідки з місця проживання за № 1168 від 10.02.2020 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] мешкають з 15.02.2000 року по теперішній час за адресою: [ADDRESS] ( а.с. 32). Згідно витягу з особистого рахунку КП «ПЦЕЗ ДО» від 10.02.2020 року [PERSON] зареєстрований з 15.02.2000 р. по теперішній час за адресою: [ADDRESS] , займає квартиру з двох кімнат, загальна житлова площа 27,40 кв.м. Обґрунтування відкриття особистого рахунку - ордер ( а.с. 33). Згідно листа КП «Покровський ЦЄЗ Донецької області» за № 551 від 25.10.2019 року копію ордеру на житлове приміщення, що розташоване за адресою: [ADDRESS] надати не має можливості, оскільки відповідний документ до КП «Покровський ЦЄЗ Донецької області» не передавався ( а.с. 36). Згідно Архівної довідки від 21.11.2019 року за № 602 архівний відділ Покровської міської ради повідомив, що ордери про надання житлової площі та договори найму житлової площі на державне зберігання до архівного відділу не надходили. ( а.с. 37). Як вбачається з матеріалів справи, ВАТ «Красноармійський Динасовий завод» звернувся до ВАТ «Красноармійськшахтобуд» із заявою-проханням про виділ з житлового фонду тимчасово квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] інженеру-програмісту заводуправління підприємства [PERSON] , яка перебуває на квартирному обліку з 15.04.1991 року, має склад сім`ї з чотирьох осіб, в списках черги за № 100. Окремою квартирою буде забезпечена згідно черговості . ( а.с. 38). Згідно листа КДЗ від 25.02.2020 року за № юр16/16 згідно архівних даних підприємства відсутні жодні документи та відповідна інформація відносно надання ордерів або будь-яких інших документів на житлові приміщення, зокрема на квартиру [ADDRESS] . Відомчий житловий фон знаходились у власності підприємства, проте у 2001 році весь житловий фонд було безоплатно передано до комунальної власності територіальної громади м. Красноармійськ. ( а.с. 65). Як встановлено в судовому засіданні, позивачі звернули до органу приватизації Покровської міської ради із заявою про приватизацію квартири, що розташована за адресою [ADDRESS] . Листом Покровської міської ради за № 02-06/13788 від 23.08.2019 року позивачам відмовлено у приватизації квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю всіх необхідних документів згідно переліку документів, необхідних для приватизації, зазначених в Положенні про порядок передачі квартир, жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян ( а. с. 34-35). Відповідач звертає увагу на норми п. 18 Положення про порядок передачі квартир ( будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, що затверджено Наказом Міністерства з питань житло-комунального господарства України від 16.12.2009 року № 396, зареєстрованого в МЮ України 29.01.2010 року за № 109/17404 ( у редакції чинній на момент подання заяви про приватизацію) визначено, що громадянином до органу приватизації подаються наступні документи: оформлена заява на приватизацію квартири, копію документа, що посвідчує особу, технічний паспорт на квартиру, довідка про склад сім`ї та займані приміщення, копія ордера про надання жилої площі, документ, що підтверджує невикористання ним житлових чеків для приватизації державного житлового фонду, копія документа, що підтверджує право на пільгові умови приватизації, заява-згода тимчасово відсутніх членів сім`ї наймача на приватизацію квартири. Статтею 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла, інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ч. 1 ст. 345 ЦК України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Статтею 9 ЖК України передбачено, що громадяни України мають право на приватизацію державного житлового фонду. Приватизація державного житлового фонду здійснюється відповідно до Закону України « Про приватизацію державного житлового фонду» ( далі-Закон) та Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян ( далі Положення), затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 року № 396, затвердженим в Міністерстві юстиції України 29.01.2010 року за № 109/17404. Відповідно до ст. 1 Закону « Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду ( далі-приватизація) це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Відповідно до ст. 2 Закону до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму. Частиною 2 ст. 2 Закону України « Про приватизацію державного житлового фонду» визначені об`єкти, які не підлягають приватизації: квартири-музеї; квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані на територіях закритих військових поселень, підприємств, установ та організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам`яток садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв; квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, що перебувають в аварійному стані (в яких неможливо забезпечити безпечне проживання людей); квартири (кімнати, будинки), віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані в зоні безумовного (обов`язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС. Зазначений перелік є вичерпним. Передача квартир ( будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир, житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом. У ст. 8 Закону « Про приватизацію державного житлового фонду також визначено такі основні умови, виключно з дотриманням яких може відбутись приватизація: здійснення приватизації уповноваженими на це органами; згода всіх повнолітніх членів сім`ї; постійне проживання у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку; згода тимчасово відсутніх членів сім`ї, за якими зберігається право на житло. Законом України « Про приватизацію житлового фонду» передбачено, що приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на те органами, що створюються державними органами виконавчої влади на місцях чи органами місцевого самоврядування, а також державними підприємствами, організаціями, установами, в повному господарському віданні або оперативному управлінні яких перебуває державний житловий фонд. Відповідно до ст. 60 Закону « Про місцеве самоврядування» органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, укладати договори в рамках державно-приватного партнерства, у тому числі концесійні договори, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду. Тобто право відповідача визначати статус спірного майна не суперечить нормам чинного законодавства. Окрім того, рішенням Красноармійської міської ради від 06.02.2013 року за № 6/26-14 «Про організацію проведення приватизації державного житлового фонду» організацію проведення приватизації державного житлового фонду покладено на головного спеціаліста по контролю за обліком та розподілом житла міської ради. Відповідно до ч. 9 ст. 8 Закону№ 2482-XII державний житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні або оперативному управлінні державних підприємств, організацій та установ, за їх бажанням може передаватись у комунальну власність за місцем розташування будинків з наступним здійсненням їх приватизації органами місцевої державної адміністрації та місцевого самоврядування згідно з вимогами цього Закону. У разі банкрутства підприємств, зміни форми власності, злиття, приєднання, поділу, перетворення, виділу або ліквідації підприємств, установ, організацій, у повному господарському віданні яких перебуває державний житловий фонд, останній (у тому числі гуртожитки) одночасно передається у комунальну власність відповідних міських, селищних, сільських рад. Виходячи зі змісту вищевказаних норм закону, двома обов`язковими умовами для виникнення у мешканців права на приватизацію квартири є - постійне проживання таких осіб у зазначеному житлі та їх особисте звернення до органів приватизації з порушеного питання. Отже, участь у приватизації житла мають право брати особи, які на законних підставах вселилися та проживають у житловому приміщенні, що підлягає приватизації. Як вбачається з матеріалів справи, позивачі протягом тривалого часу , з 2000 року проживають та зареєстровані в квартирі, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Згідно витягу з особистого рахунку КП «ПЦЕЗ ДО» вбачається, що відкриття особистого рахунку відбулося на підставі ордеру. Відповідачем не спростовано факту вселення позивачів до спірної квартири, не ухвалено вмотивованого рішення про відмову у визнанні позивачів наймачами спірної квартири, тому відповідач не мав законних підстав відмовляти позивачу у приватизації квартири у зв`язку з відсутністю ордера на жиле приміщення з наданням виписки з рішення виконкому про оформлення особового рахунку на спірну квартиру. Позивачі у позовних вимогах просять зобов`язати відповідача провести дії по приватизації за відсутності ордеру на вказану квартиру. Однак, відсутність чи наявність ордеру є лише однією із обставин, яка підлягає встановленню при вирішенні питання про приватизацію житла. Тому , вірним буде покласти на відповідача обов`язок провести дії по приватизації без ордеру на житлове приміщення. Отже, з урахуванням викладених обставин та приймаючи до уваги той факт, що позивач [PERSON] на законних підставах проживає та є зареєстрованим в спірній квартирі, а відсутність ордеру про надання житлової площі позбавляє його можливості реалізувати своє право на приватизацію квартири, суд вважає за необхідним зобов`язати Покровську міську раду провести дії по приватизації без ордеру на житлове приміщення. Що стосується позовних вимог в частині визнання за позивачами права на приватизацію квартири, то суд виходить з наступного. З системного аналізу норм Закону України « Про приватизацію державного житлового фонду», Закону України « Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», а також Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, вбачається, що вказаними нормативно-правовими актами визначена певна процедура здійснення передачі квартир державного та комунального житлового фонду у власність громадян. Вказана процедура здійснюється лише визначеними на те органами, і лише вони визначають питання чи має громадянин права на приватизацію згідно наданого пакету документів. Суд, в даному випадку, не наділений правом приймати рішення щодо приватизації житла. Аналогічні правові позиції викладені в постанові ВСУ від 05.08.2019 року за № 761/28893/16ц. Отже, позовні вимоги про визнання права на приватизацію квартири та зобов`язання відповідача передати квартиру у власність задоволенню не підлягають, оскільки суд, в даному випадку, не наділений правом приймати рішення щодо приватизації житла за вищенаведеними в рішенні нормами права. Що стосується позовних вимог , заявлених саме [PERSON] , [PERSON] , то суду не було надано жодного доказу на підтвердження того факту, що останні звертались до відповідача із заявою про приватизацію житла і їм було відмовлено. У відзиві на позовну заяву відповідачем також зазначається, що з питанням про приватизація спірного житла звернувся саме [PERSON] , та саме на його ім`я була адресована і відмова у приватизації ( а. с. 34).Тому, в даному випадку позовні вимоги [PERSON] , [PERSON] задоволенню не підлягають у зв`язку з недоведеністю порушення їх цивільних прав та інтересів. У зв`язку з цим, вимоги про зобов`язання відповідача передати у власність спірну квартиру в рівних частках [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є передчасними, оскільки таке звернення [PERSON] та [PERSON] до міської ради з відповідною заявою, у тому числі зі згодою на приватизацію, не доведено в судовому засіданні, тобто не доведено порушення їх прав, тому задоволенню не підлягають. Відповідно до ч. 2 ст. 5 ЦПК України у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулась до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи, може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Конституційний Суд у рішенні від 30.01.2003 №3-рп/2003 зазначив, що правосуддя визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості й забезпечує ефективне поновлення в правах. Під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що приводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тому ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути відповідним наявним обставинам. В даному випадку, виходячи з вищезазначених норм права, суд вважає за необхідним вирішити вказані позовні вимоги частково, а саме зобов`язати Покровську міську раду Донецької області провести дії по приватизації квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] за заявою [PERSON] за відсутністю ордеру на вказану квартиру. Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 0-1.03.2013 року « Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» відповідно до ст. ст. 15,16 ЦПК у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Оскільки листом від 09.12.2019 р. року Покровська міська рада відмовила позивачу [PERSON] в його праві на приватизацію, даний спір вирішується в загальному цивільному судочинстві. На підставі викладеного,

Outcome: partial