Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом і свої вимоги мотивує тим, що вона з відповідачем зареєструвала шлюб 16.11.2002 року. Від шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , 2003 року народження та [PERSON] , 2012 року народження. На даний час менша донька проживає з матір`ю та перебуває на її утриманні, старша донька навчається в м. Києві, однак також утримується позивачкою. На даний час сторони проживають окремо, відповідач не надає допомоги на утримання дітей, а тому позивачка просить суд ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати подачі позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Позивачка в судове засідання не з`явилася, направивши заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги в частині стягнення аліментів підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання також не з`явився, направив до суду заяву в якій просить слухати справу в його відсутність, по суті позовних вимог покладається н розсуд суду. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного: Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 16.11.2002 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, [NUMBER] (а.с.6). Від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження дітей Серія [NUMBER] та Серія [NUMBER] (а.с. 7,8). [PERSON] проживають разом з матір`ю, [PERSON] навчається однак дітизнаходяться на повному її утриманні. Відповідно до ст. 141 ч.1 СК України мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно чи перебувають вони у шлюбі між собою. З урахуванням п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № N 16 від 12.06.98р. «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України» (Із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду N 3 від 15.05.2006р.), у частині, яка не суперечить Сімейному Кодексу України при вирішенні таких спорів суди повинні виходити не з формальних міркувань, а з фактичних інтересів дітей та умов їх нормального виховання. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Зважаючи на те, що відповідач є батьком неповнолітніх дітей: [PERSON] , 2003 року народження та [PERSON] , 2012 року народження, він за законом зобов`язаний надавати матеріальну допомогу на їх утримання, а тому з [PERSON] необхідно стягувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дітей, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, який не працює, тому вважає за необхідне стягувати з відповідача аліменти у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір 908 грн. 00 коп.

Outcome: partial