Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів, по якому просить суд визнати, що ідеальні частки співвласників [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] є рівними та складають по ? частини цієї квартири, кожному з членів сім'ї; встановити додатковий строк для прийняття спадщини в три місяці, пропущений з поважних причин, після померлого [PERSON]. Свої позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що після смерті [PERSON], спадкоємці не можуть прийняти спадщину через невизначеність спадкової маси - частки померлого у спільному майні. Згідно свідоцтва про право власності на житло за адресою:м. Одеса, [ADDRESS], виданого 23.03.1993 року УЖКГ виконкому Одеської міської ради народних депутатів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві приватної спільної сумісної власності належить вищезазначена квартира. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої увійшла належна йому частка на вказану квартиру. Позивач зазначає, що їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через невизначеність частки померлого у спільному майні, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Позивач до судового засідання не з'явилась, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. Надав до суду заяву, по якій просив суд справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги визнає. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, заяв чи клопотань до суду не подавав та не заявляв. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належала на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON],[PERSON] на підставі свідоцтва про право власності № 4-736 від 23.03.1993 року, виданого УЖКГ виконавчого комітету Одеської міської ради народних депутатів, копія якого наявна в матеріалах справи ( а.с.4-5). [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневої райадміністрації виконавчого комітету Одеської міської ради народних депутатів, актовий запис № 994, копія якого наявна в матеріалах справи ( а.с.6). Позивач в позові зазначає, що у встановлений законом строк вона звернулась до Третьої Одеської державної нотаріальної контри для оформлення права власності на спадкове майно. В матеріалах справи наявна відповідь Третьої Одеської державної нотаріальної контори, в якій зазначено, що в Свідоцтв про право власності на житло, виданого УЖКГ Одеської міської ради народних депутатів від 23.03.1993 року за № 4-736 не зазначені частки, які належать кожному з власників( а.с.7). Згідно зі ст. 357 ЦК України частки в сумісній власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Статтею 368 ЦК України передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до вимог ст.370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. У відповідності до ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Таким чином суд вважає за можливе позовні вимоги в даній частині задовольнити. Позивач в позові також просить суд встановити додатковий строк для прийняття спадщини в три місяці. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як зазначено в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ « Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13, зазначені особи вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків їхньої відмови від спадщини, а щодо малолітніх та недієздатних осіб - відмови, здійсненої від їхнього імені батьками (усиновлювачами), опікуном із дозволу органу опіки та піклування (встановлених частинами 2 - 4 ст. 1273 ЦК). Таким чином, оскільки позивач постійно проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та не подала протягом шестимісячного строку з дня відкриття спадщини заяву про відмову від неї вона вважається такою, що прийняла спадщину. Отже в задоволенні даної частини позовних вимог слід відмовити. Розглянувши справу повно, всебічно, об'єктивно та неупереджено, суд вважає правомірними заявлені позовні вимоги, які є обґрунтованими, тому вважає за можливе їх задовольнити. Зважаючи на вищевикладене та

Outcome: partial