Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, мотивуючи тим, що між нею та відповідачем 17.02.2015 року було укладено договори оренди землі(земельних ділянок: кадастровий номер 3524983100:02:000:0537, площею 7,45 га, яка належить позивачеві на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії РІ №318797, виданого 18.08.2002 року, та кадастровий номер 3524983100:02:000:0538, площею 7,58 га, яка належить позивачеві на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії РІ №318798, виданого 18.08.2002 року) строком на 10 років, про що реєстраційною службою Петрівського районного управління юстиції Кіровоградської області внесено відомості про право оренди до Державного реєстру речових прав та їх обтяжень 20.02.2015 року, номера записів про речове право 8804851 та 8803064. Однак, позивач вказує на те, що відповідач систематично протягом останніх трьох років не використовує земельні ділянки за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та не сплачує орендну плату за користування земельними ділянками, чим порушує умови договорів, тому просить розірвати договори оренди земельних ділянок та скасувати державну реєстрацію речового права оренди. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, посилаючись на доводи викладені в позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, подав відзив на позов в якому просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Суд, заслухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню зі слідуючих підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що позивачу на праві приватної власності належать земельні ділянки площею 7,45 га та площею 7,58 га, які розташовані на території Луганської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області і призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується копіями державних актів на право приватної власності на землю серії РІ №318798 та №318797 ( а. с.5, 6). Реєстраційною службою Петрівського районного управління юстиції Кіровоградської області внесено відомості про право оренди до Державного реєстру речових прав та їх обтяжень 20.02.2015 року, номера записів про речове право 8804851 та 8803064. Зазначені земельні ділянки перебувають в оренді у відповідача [PERSON] на підставі договорів оренди землі, укладених між сторонами 17.02.2015 року, що підтверджується копіями договоріворенди землі (а. с.7-12). Згідно з п. 6 вказаних договорів оренди землі, строк його дії встановлений сторонами у 10 календарних років, тобто до 17.02.2025 року. Позивач стверджує те, що відповідач систематично протягом останніх трьох років не використовує земельні ділянки за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та не сплачує орендну плату за користування земельними ділянками, чим порушує умови договорів, тому просить розірвати договори оренди земельних ділянок та скасувати державну реєстрацію речового права оренди. Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Згідно зі ст. 31 Закону України «Про оренду землі», на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. У разі розірвання договору оренди землі з ініціативи орендаря орендодавець має право на отримання орендної плати на землях сільськогосподарського призначення за шість місяців, а на землях несільськогосподарського призначення - за рік, якщо протягом зазначеного періоду не надійшло пропозицій від інших осіб на укладення договору оренди цієї ж земельної ділянки на тих самих умовах, за винятком випадків, коли розірвання договору було обумовлено невиконанням або неналежним виконанням орендодавцем договірних зобов`язань. У разі розірвання договору оренди землі за погодженням сторін кожна сторона має право вимагати в іншої сторони відшкодування понесених збитків відповідно до закону. Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування), реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі. Як вбачається з копій видаткових касових ордерів, наданих відповідачем, позивач отримала орендну плату за 2016 рік в сумі 25000 гривень, за 2017 рік в сумі 40200 гривень та за 2018 рік в сумі 32800гривень, що підтверджується особистими підписами позивачки (а.с.45-52) Крім цього, факт отримання позичем орендної плати за землю підтверджується копією заяви позивача до відповідача від 11.04.2918 року (а.с. 53) Також, згідно довідки від 26.02.2019 року виданої Луганською сільською радою Петрівського району Кіровоградської області, відповідач сплатив земельний податок з фізичних осіб за 2016 - 2018 роки за позивача (а.с. 54). Відповідно до ч.3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. На підставі викладеного суд вважає, що позивач не довела того, що відповідач систематично протягом останніх трьох років не використовує земельні ділянки за цільовим призначенням та не сплачує орендну плату за користування земельними ділянками, тому підстави для розірвання договору оренди відсутні. Крім цього, у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, суд вирішує питання судових витрат. Таким чином, у зв`язку з тим, що в задоволення позову відмовлено, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача, а саме, сплачений ним судовий збір в сумі 714 гривень 80 копійок, також суд вважає за необхідне стягнути з позивача на користь відповідача 10000 гривень в рахунок відшкодування документально підтверджених витрат на правничу допомогу. Вказані правовідносини регулюються Законом України «Про оренду землі», ст.651 ЦК України та ст.ст. 12, 76,78 ЦПК України.

Outcome: approved