Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду із даним позовом, посилаючись на те, що вона з відповідачем є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] . З батьком дитини позивач у шлюбі не перебувала, на теперішній час малолітня дитина проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні, відповідач участі в утриманні та вихованні сина не приймає, у зв`язку з чим просить визначити місце проживання малолітньої дитини разом з нею та стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання малолітнього [PERSON] . В судове засідання представник позивача надала заяву з проханням слухати справу у її відсутності, на позовних вимогах наполягає. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, з позовними вимогами згоден. Представник третьої особи - Орган опіки та піклування Каховської міської ради Херсонської області в судове засідання не з`явилася, надала висновок про доцільність визначення місця проживання малолітнього [PERSON] з матір`ю [PERSON] , просить розгляд справи проводити за її відсутністю, позовні вимоги позивача підтримує. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно до статей 2, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя суд, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що позивач та відповідач є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] . (а.с. 7). З батьком дитини позивач у шлюбі не перебувала. З матеріалів справи вбачається, що малолітній [PERSON] проживає разом зі своєю матір' - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8). Дитина перебуває на повному утриманні позивача, яка піклується про нього, дбає про його здоров`я, забезпечує йому належний розвиток, в сім`ї теплі та дружні стосунки, сприятливий морально-психологічний клімат. Відповідач матеріальної участі в життя сина не приймає, натомість позивач офіційно працює, має стабільний заробіток, добре характеризується, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває ( а.с. 9, 11-14). Відповідно до ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Згідно зі ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Якщо мати та батько, проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, згідно ч. 1 ст. 161 СК України, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо, про те, з ким із них залишаються проживати діти, суд, виходячи з рівності прав та обов`язків батька й матері щодо своїх дітей, повинен ухвалити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітніх. При цьому суд ураховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально - побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, зокрема, у принципі 6, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. В принципі 7 Декларації вказано, що найкраще забезпечення інтересів дитини повинно бути керівним принципом для тих, на кому полягає відповідальність за її освіту і навчання; ця відповідальність полягає насамперед на її батьках. Висновком виконавчого комітету Каховської міської ради Херсонської області було визначено місце проживання малолітнього [PERSON] з матір`ю, [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 52-53). Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи вище викладене, а також ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved