Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS] . В належному їй будинку зареєстровані і проживають вона та її чоловік [PERSON] Також за даною адресою зареєстрований їх син [PERSON] , однак з 2000 року у вказаному вище будинку він не проживає, комунальні платежі не сплачує, в утриманні житла участі не бере. Вони з чоловіком є пенсіонерами за віком і починаючи з 2010 року отримували субсидію на комунальні послуги, однак з травня 2018 року діє новий порядок оформлення субсидії, згідно з яким необхідно надавати довідки про доходи всіх зареєстрованих в житловому приміщенні осіб. В зв`язку з тим, що в її будинку зареєстрований відповідач, який тривалий час в ньому не проживає та не надає довідок про свої доходи, оформити субсидію вона не може. Також зазначає, що реєстрація відповідача у зазначеному будинку створює їй перешкоди у здійсненні нею права користування та розпорядження своїм майном. За вказаних обставин, та зважаючи на те, що відповідач, понад один рік без поважної причини відсутній за місцем реєстрації, позивач просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням - житловим будинком [ADDRESS] . Представник позивача в судове засідання не з`явилася, а представила заяву, в якій повністю підтримує позовні вимоги та просить суд розглядати справу без її участі. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач до суду також не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті суду. Відзив на позов не подав. Враховуючи викладене та зважаючи на положення ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд приходить до висновку про наявність підстав для ухвалення заочного рішення по справі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Так, відповідно до вимог ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Судом встановлено, що позивачу на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS] , згідно з договором купівлі-продажу Ѕ частини житлового будинку, посвідченим Глухівською державною нотаріальною конторою Сумської області 19.05.1976 р.; договором дарування 18/50 частин житлового будинку, посвідченим Глухівською державною нотаріальною конторою Сумської області 18.06.1976 р.; свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, посвідченим Глухівською міською державною нотаріальною конторою Сумської області 03.04.1986р., на 7/50 частин житлового будинку. Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 397 від 19 лютого 2019 року відповідач [PERSON] ( син власника житла [PERSON] ) разом з іншими членами сім`ї зареєстрований в будинку [ADDRESS] . А з довідок голови квартального комітету Грудиніної О.Д. від 07.10.2010 за вих. № 3415, від 05.10.2011 за вих. № 2735, від 09.10.2012 за вих. № 2795, від. 02.10.2013 за вих. № 2669 та від 27.02 2019 за вих. № 438 вбачається, що син позивача [PERSON] - [PERSON] , 1969 року народження , зареєстрований в будинку [ADDRESS] , але більше 10 років за даною адресою не проживає. Згідно ст. 41 Конституції України та ст. 321 ЦК України право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. При цьому, ч.2 ст. 405 цього Кодексу передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла. А за змістом ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Оскільки судом встановлено, що відповідач вже більше року без поважної причини не проживає у спірному будинку, то у відповідності до ч. 2 ст. 405 ЦК України його слід визнати таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - будинком [ADDRESS] .

Outcome: approved