Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом у якому просить визнати [PERSON] такою, що втратила право на користування квартирою [ADDRESS] . Позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що їй на підставі рішення виконкому Дарницької районної Ради народних депутатів від 10.03.1986 року було видано ордер № 1877 на житлове приміщення житловою площею 42,5 кв.м. з трьох кімнат за адресою: [ADDRESS] на сім`ю із чотирьох осіб: її, чоловіка [PERSON] , сина [PERSON] та доньки [PERSON] . [INFO] її донька [PERSON] померла. [INFO] її син одружився з відповідачем [PERSON] , після чого остання стала проживати у квартирі. Позивач вказує, що в 2016 році відповідач почала зустрічатися з іншим чоловіком, а 02.04.2017 року забрала свої речі з квартири і перейшла проживати до нього. 01 березня 2018 року рішенням Дніпровського районного суду м. Києва шлюб між її сином [PERSON] та відповідачем [PERSON] було розірвано. Також позивач зазначає, що ще в 2016 році коли відповідач ще перебувала у шлюбі з її сином [PERSON] , вона пропонувала відповідачу добровільно знятися з реєстрації, проте на початку 2017 року після того, як відповідач переїхала проживати до іншого чоловіка, будь які контакти чи домовленості про добровільне зняття з реєстраційного обліку стали неможливими. Позивач стверджує, що з початку свого проживання у квартирі відповідач ніякої оплати комунальних послуг не робила та участі у витратах на ремонт квартири також не приймала. Жодних перешкод відповідачу у користуванні квартирою не чинилося. Реєстрація відповідача у квартирі суттєво погіршують її умови проживання та перешкоджають їй у користуванні її майном. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 09.10.2020 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено у справі підготовче судове засідання (а.с. 17-18). 13 січня 2021 року Дніпровським районним судом м. Києва постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження у справі та призначення справи до судового розгляду по суті (а.с. 36-37). 01 лютого 2021 року до Дніпровського районного суду м. Києва від представника третьої особи Київської міської ради Котової О.В. надійшли письмові пояснення у яких просить ухвалити рішення згідно чинного законодавства. В судовому засіданні позивач підтримала позов та викладені у ньому обставини. Додатково пояснила, що відповідач в квартирі не проживає, її речі там відсутні та жодних домовленостей з відповідачем про користування квартирою немає. Відповідач в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позов не подала. Протокольною ухвалою суду від 16.02.2021 року з урахуванням думки позивача вирішено провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити у справі заочне рішення, відповідно положень ст. ст. 280, 281 ЦПК України. Треті особи [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтримали позов та пояснили, що [PERSON] в 2017 року забрала свої речі з квартири та виїхала проживати до іншого чоловіка, з того часу відповідач у квартирі не з`являлась, жодних перешкод у користуванні квартирою їй не чинилося, зв`язок з відповідачем втрачений. Представник третьої особи Київської міської ради в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Як убачається із поданих представником третьої особи Київської міської ради Котовою О.В. до суду письмових пояснень, остання просить провести розгляд справи у відсутності представника Київської міської ради. Суд, вислухавши пояснення позивача та третіх осіб [PERSON] , [PERSON] , вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 24.03.1986 року Виконавчим комітетом Дарницької районної Ради народних депутатів на ім`я [PERSON] на сім`ю із чотирьох осіб, а саме: її, чоловіка [PERSON] , доньку [PERSON] та сина [PERSON] було видано ордер № 18777 серії Б на квартиру [ADDRESS] (а.с. 7). Як убачається із Витягу з Реєстру територіальної громади м. Києва про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні від 17.09.2020 року № 13114338, відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 09.12.2004 року (а.с. 13). В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що відповідач [PERSON] являється колишньою дружиною її сина [PERSON] , шлюб між якими було розірвано в судовому порядку, що підтверджується копією рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 01.03.2018 року у справі № 755/1023/18 (а.с. 8-10). Також позивач вказує, що відповідач не проживає у квартирі [ADDRESS] з квітня 2017 року, залишила житло добровільно, після виселення у квартирі не з`являється, квартирою не цікавиться, майнових витрат по утриманню житла не несе. На підтвердження заявлених вимог надано акт від 23.09.2020 року, підписаний сусідами позивача, посвідчений начальником ЖЕД-404, у якому зазначено, що [PERSON] у квартирі [ADDRESS] фактично не проживає з 02 квітня 2017 року (а.с. 12). Отже, судом встановлено, що відповідач у спірній квартирі постійно не проживає з 2017 року по даний час, її майно там не знаходиться, спірним житлом [PERSON] не цікавиться, будь які домовленості між сторонами з приводу користування житловим приміщенням відсутні, витрати по утриманню житла відповідач не несе, перешкод відповідачу у користуванні жилим приміщенням не чинилось, залишила житло [PERSON] добровільно та по даний час ним не цікавиться, наміру вселитися та проживати у квартирі не виявляє. Згідно ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї, за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Як роз`яснено у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» від 12.04.1985 року № 2 зі змінами, у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Таким чином судом встановлено, що відповідач постійно не проживає у квартирі [ADDRESS] без поважних причин більше шести місяців. У спростування зазначеного будь яких доказів відповідачем суду не надано. За викладених обставин заявлені вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України у порядку розподілу судових витрат між сторонами з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений останньою судовий збір в дохід держави у розмірі 840,80 грн. (а.с. 5).

Outcome: approved