Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-31 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача на свою користь на утримання дитини у розмірі 1/4 частини доходу заробітку відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що відповідач є батьком їхньої дитини - [PERSON] , [INFO] , який мешкає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги у вихованні та утриманні дитини не надає, у зв`язку з чим позивач вимушена звернутися до суду. Також, просила стягнути з відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 3200 грн. Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 24.05.2021 року позовну заяву залишено без руху. Інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження, тощо): не застосовувалися. Відповідач направив відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти стягнення з нього аліментів в розмірі 1/4 частини його доходів щомісячно, зазначив, що надає кошти на утримання дитини у добровільному порядку, також, заперечував проти стягнення з нього витрат на правову допомогу. Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає позовні вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено, що позивач та відповідач є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Судом також встановлено, що неповнолітня дитина мешкає разом з позивачем. Відповідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Тому, виходячи з вимог розумності та справедливості, суд задовольняє позов та стягує з відповідача на користь позивача аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку /доходів/ щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня подачі заяви до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Стосовно витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне. Частиною другою статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України). Надані суду документи не містять відомостей щодо витрат по кожному виду послуг, які надавались адвокатом при здійсненні правничої допомоги, як того вимагає ч. 3 ст. 137 ЦПК України. Неподання стороною, на користь якої ухвалено судове рішення, розрахунку (детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат часу по кожному із виду робіт, необхідних для надання правничої допомоги) позбавляє іншу сторону можливості спростовувати ймовірну неспівмірність витрат на професійну правничу допомогу. З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою, задоволенню не підлягають . Приймаючи до уваги вищенаведене та

Outcome: approved