Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, у якому просила: 1.Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 22.05.2012 року нотаріусом Третьої Криворізької державної нотаріальної контори на ім'я [PERSON], на 1/2 частини квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], після смерті [PERSON] померлого [INFO]. 2.Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 22.05.2012 року нотаріусом Третьої Криворізької державної нотаріальної контори на ім'я [PERSON], на 1/4 частини житлового будинку з господарчими спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], після смерті [PERSON] померлого [INFO]. 3. Скасувати державну реєстрацію в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, яка була здійснена Державною Реєстраційною службою Криворізького Міського управління юстиції Дніпропетровської області, на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом від 22.05.2012 року на ім'я [PERSON], на 1/4 частини житлового будинку з господарчими спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], та на 1/2 частини квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], після смерті [PERSON] померлого [INFO]. 4.Визначити їй додатковий строк в один місяць для подання заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали та показали, що [INFO] помер її батько, [PERSON], який проживав на момент смерті разом зі своїми батьком та матір'ю за адресою: [ADDRESS]. Через 4 дні, [INFO] помер її дідусь, [PERSON], у квартирі з яким проживав і її раніше померлий батько. Вона залишилася проживати в квартирі з бабусею, [PERSON] У подальшому вона з бабусею звернулися до нотаріуса, де вона подала заяву про прийняття спадщини після свого померлого батька. Її бабуся відмовилася від своєї частки у спадщині її сина на її користь, подала заяву про прийняття спадщини після смерті свого чоловіка, її дідуся, [PERSON] Вона від спадщини після її дідуся, [PERSON], не відмовлялася, але й заяву про її прийняття не подавала, оскільки нотаріус не сказала, що це потрібно. Нотаріус сказала їм, що їм треба прийти через 6 місяців після смерті для оформлення спадщини. Через 6 місяців її бабуся не могла ходити до нотаріуса, бо хворіла, а у подальшому її забрала до себе її сестра - [PERSON], яка перешкоджала спілкуватися з нею. У подальшому її бабуся, [PERSON], померла, і вона дізналася, що бабуся отримала свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON] одноособово. Вважає, що були порушені її права на спадкування. Сталося це внаслідок неправомірних дій як нотаріуса, який не вжив передбачених законом заходів щодо її вступу у спадщину, так і через дії [PERSON] Просить позов задовольнити. Відповідач - державний нотаріус третьої Криворізької нотаріальної контори Рикова Т.В. в судові засідання не з'явилася, надала письмові пояснення, згідно яким проти позову заперечує. Вважає, що свідоцтва про право на спадщину за законом, на користь [PERSON] після смерті її чоловіка - [PERSON], який помер [INFO], видані відповідно до закону, єдину спадкоємцю, який фактично прийняв спадщину відповідно до п.3 ст.1268 Цивільного кодексу України. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов не визнала та показала, що батько позивачки - [PERSON] постійно проживав у Херсонській області. У Кривий Ріг приїхав тимчасово. Він захворів на онкологічне захворювання та «прописався» до свого батька в квартиру за адресою: [ADDRESS] тимчасово для того, щоб отримувати морфій. Коли він хворів, вона позичала своїй сестрі - [PERSON] - гроші на його лікування. Коли він помер, а згодом - і його батько, ховали їх вони за власний рахунок. [PERSON] відмовилася від спадку після смерті свого сина, батька позивачки. Цей спадок-будинок у Херсонській області. Вона знає, що позивачка разом зі своєю матір'ю та [PERSON] ходили до нотаріуса. Знає також, що нотаріус не один раз призначав, коли прийти для оформлення спадщини, але позивач не приходила. Вона не чинила перешкод у спілкуванні позивачки з [PERSON] Після смерті [PERSON] прийняла спадщину за заповітом. Просила у позові відмовити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав та показав, що позивач не довела, чому не змогла звернутися до нотаріуса протягом встановленого строку для прийняття спадщини. Вважає, що вона пропустила строк без поважних причин. Дії нотаріуса вважає законними. Пояснив, що [PERSON] близько року проживала у нього, майже не ходила. Ніхто перешкод позивачу у спілкуванні з нею не чинив. Надав до суду письмові заперечення, просив у позові відмовити. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що позивач є її донькою. Вона з нею та [PERSON] разом ходили до нотаріуса. До цього позивачка сама ходила до нотаріуса - взнавати, які документи потрібні для прийняття спадщини. Вони принесли 2 свідоцтва про смерті, документи на будинок та квартиру. Нотаріус послала її платити держмито, і вона пішла. при цьому вважала, що платить мито за спадщину і після дідуся, і після батька позивачки. вважала, що вони вже вжили всіх заходів для прийняття спадщини. Нотаріус сказала прийти після спливу 6 місяців від їх смерті. Потім [PERSON] запросила її доньку жити з нею, і донька переїхала. Свідок [PERSON] показав, що у листопаді 2010 року він домовлявся з [PERSON] та позивачкою йти до нотаріуса для оформлення спадщини. До цього вони самі ходили до нотаріуса. Позивачка так і не з'явилася до нотаріуса. Вони не змогли оформити спадщину, оскільки не були встановлені частки у власності квартири, і вони зверталися до суду, щоб встановити ці частки. Після рішення суду оформили право на спадщину та право власності. Суд, вислухавши пояснення сторін та свідків та дослідивши документи та матеріали, що маються у справі, доходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: Як видно з матеріалів справи та не оспорюється сторонами, [INFO] помер батько позивачки - [PERSON] (а.с.10). На момент смерті він фактично проживав у квартирі своїх батьків за адресою: [ADDRESS], що також не оспорюється сторонами, і, отже, згідно ст.61 ЦПК України, не підлягає доказуванню. Додатково вказаний факт підтверджується довідкою (а.с.184). [INFO] помер дідусь позивачки, батько її батька, померлого [INFO] - [PERSON] (а.с.9). Він також проживав у вказаній квартирі (а.с.184). З моменту їх смерті відкрилася спадщина, строки подання заяв про прийняття якої, згідно встановленого 6 місячного строку, становили 19.09.2010 року та 23.09.2010 року відповідно. 06.06.2010 року позивач та [PERSON], жінка [PERSON] та мати [PERSON], яка також проживала у вказаній квартирі, звернулися до нотаріуса, де позивач подала заяву про прийняття спадщини після смерті її батька, [PERSON], а [PERSON] - відмовилася від своєї частки у спадщині [PERSON] на користь позивачки (а.с.84, 86). Таким чином, позивачка, згідно ст.1218 ЦК України, є спадкоємицею першої черги за законом після смерті [PERSON] щодо прав та обов'язків, які належали йому за життя. Крім того, вона також є спадкоємицею другої черги за законом після смерті її діда - [PERSON] Згідно ч.1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як встановлено в судовому засіданні, позивачка своєчасно звернулася до нотаріуса та подала заяву про прийняття спадщини після смерті батька. При цьому стосовно прийняття спадщини після смерті діда заяв ані про прийняття спадщини, ані про відмову від неї не подавала. Згідно ч.1 ст. 1272 ЦК України,якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Таким чином, суд доходить до висновку, що позивачка - як спадкоємець 2 черги за законом - спадщину після смерті [PERSON] не приймала, як з причин незвернення до нотаріуса, так і у зв'язку з наявністю спадкоємця 1-ї черги - дружини померлого, [PERSON] Причини пропуску позивачкою строків для подання заяви про прийняття спадщини суд поважними визнати не може, оскільки в судовому засідання не було встановлено наявності причин, що не дозволяли б їй у встановлений законом строк особисто, або за допомогою поштового листування, подати заяву до нотаріуса з даного приводу. Разом з тим, суд доходить до висновку, що, окрім того, що позивачка є спадкоємцем другої черги за законом після смерті її діда - [PERSON], вона також є його ж спадкоємцем першої черги за правом представлення, як онука та донька померлого на 4 дні раніше [PERSON], спадщину після якого вона прийняла у встановленому порядку. Згідно ч.1 ст.1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Як встановлено в судовому засіданні, на момент смерті її батько проживав спільно з її дідом у квартирі за адресою: [ADDRESS]. Таким чином, її батько, якби був живий на час відкриття спадщини після смерті її діда, мав би право (окрім іншого) на спадкування частки вищевказаної квартири та вважався б таким, що прийняв спадщину у вигляді своєї частки у вказаній квартирі за ознакою проживання разом зі спадкодавцем на момент його смерті. Отже, згідно ч.2 ст.1266 ЦК України, вказане право на успадкування за представленням перейшло до позивачки. При цьому, згідно ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як встановлено в судовому засіданні, позивачка, набувши в порядку представлення право на успадкування частки у квартирі, у якій спадкоємець (батько) проживав на момент смерті разом з спадкодавцем (дідом), у встановлений ст.1270 ЦК України заяву про відмову від своєї частки у спадщині не подала, а - навпаки - подала заяву про прийняття такої спадщини після батька. За таких обставин суд доходить до висновку, що пропуск нею строків, встановлених ст.1270 ЦК України, значення для прийняття спадщини в частині житла, у якому спадкоємець (її батько) проживав разом зі спадкодавцем (її дідом), не має значення, оскільки право на успадкування цього спадкового майна малося б у її батька незалежно від часу звернення з заявою про прийняття спадщини, т.я. він прийняв би спадщину за ознаками проживання разом зі спадкодавцем, якби був живий на момент відкриття спадщини після смерті свого батька. Таким чином, суд доходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню в частині, що стосується квартири за адресою: [ADDRESS]. На іпдставі викладеного, та

Outcome: partial