Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду із указаним позовом, в якому просить визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини за законом, яка відкрилась після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] в м. Заполярний Печензького району Мурманської області. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що після смерті батька залишилось спадкове майно, зокрема: житловий будинок та земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку у с. Саша Теплицького району Вінницької області. 30.01.2020 року позивач звернулася із заявою до нотаріуса нотаріального округу Печензького району Мурманської області з приводу прийняття спадщини. Її сестра [PERSON] подала нотаріусу заяву про відмову від спадщини. 28.06.2020 позивач у Російській Федерації отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру, розташовану по [ADDRESS] , яка належала батьку. Проте, як їй пояснив нотаріус, оформити право на спадщину на майно, яке належить в Україні вона може тільки в Україні, оскільки нотаріуси РФ не мають доступу до Українських державних реєстрів про право власності. Вважає, що строк пропущено з поважних причин, оскільки, подавши вчасно заяву на прийняття спадщини в РФ, вона не знала юридичних особливостей, а саме, про необхідність звернення із заявою ще і в Україні. У січні 2021 року представник позивача звернувся до державного нотаріуса Теплицької державної нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини, однак отримав відмову через пропуск строку для подання заяви про прийняття спадщини. Ухвалою судді від 09.02.2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. У підготовче судове засідання представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Представник відповідача Теплицької селищної ради в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги визнали та не заперечували проти задоволення позовних вимог. Частиною 3 статті 211 ЦПК України передбачено право учасників справи заявити клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у їхній відсутності на підставі наявних матеріалів справи. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, вивчивши й дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності та кожен окремо, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданою відділом РАЦС № 1 адміністрації муніципального утворення Печензького району Мурманської області (а.с. 11). [PERSON] є донькою померлого [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 8) та копією свідоцтва про укледення шлюбу, відповідно до якого вона змінила прізвище на [PERSON] (а.с. 10). Згідно свідоцтва про право на спадщину по закону від 28.06.2020 року, [PERSON] успадкувала після смерті батька [PERSON] квартиру, розташовану по [ADDRESS] (а.с. 13). Сестра позивача [PERSON] відмовилася від долі на спадщину після смерті батька [PERSON] , про що свідчить її заява, що посвідчена нотаріально (а.с 14). Згідно довідки нотаріуса Парфенова Д.М. Нотаріального округу Печензького району Мурманської області № 50 від 12.02.2020 року, заведена спадкова справа після смерті [PERSON] , єдиним спадкоємцем є [PERSON] (а.с. 15). Постановою завідувача Теплицької ДНК від 26.01.2021 року представнику позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого батька позивача [PERSON] , у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини (а.с. 16). Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1223, 1270 ЦК України). Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах про спадкування від 30.05.2008 р. № 7 особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Також при вирішенні спору, суд враховує останню правову позицію Верховного Суду від 26.06.2019 по справі № 565/1145/17, якою розширено перелік поважних причин пропуску прийняття спадщини, зокрема:1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, зокрема пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. З огляду на встановлені обставини справи, із урахуванням вказаних норм матеріального права, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, оскільки позивач довела поважність причин, які впливали на своєчасність подання нею заяви до нотаріальної контори для подання заяви про прийняття спадщини за законом. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини. Зважаючи на викладене, суд задовольнючи позовні вимоги [PERSON] , вважає за необхідне визначити позивачу додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини в межах заявлених вимог - два місяці, який вважає достатнім для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved