Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до відповідача та просила суд про: - визнання квартири № 28 в будинку № 12 ж/м Фрунзенський в смт. Широке Широківського району Дніпропетровської області спільною сумісною власністю сторін, здійснивши її поділ в ідеальних частках між ними навпіл, - визнання права власності за позивачем та відповідачем по ? частині вказаної квартири. В обґрунтування позовної заяви посилається на те, що сторони, перебуваючи в зареєстрованому шлюбі з 04.07.1990 року до 15.04.2011 року, 27.08.2008 року було укладено договір обміну, внаслідок якого відповідач отримав спірну квартиру у власність. Площа квартири, порівняно з попередньою (яка обмінювалася) за рахунок наявності дружини та дитини-інваліда збільшилася в 12,62 рази, тому в порядку ст. 62 ч. 1 СК України є спільною сумісною власністю сторін. Позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутності, в судове засідання не з’явилася, позов підтримала повністю. Відповідач, повідомлений у встановленому порядку про час та місце судового засідання, в судове засідання не з’явився, про причини неявки суд не повідомив. Третя особа, повідомлена у встановленому порядку про час та місце судового засідання, в судове засідання свого представника не направила. В письмовій заяві просила розглянути справу за відсутності представника. Заперечення проти задоволення позову відсутні. За письмової згоди позивача справа розглядається за відсутності відповідача за наявними у справі доказами. Розгляд справи проводиться в порядку ст. 197 ч. 2 ЦПК України за відсутності осіб, які беруть участь у справі без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи в сукупності, приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав: Між сторонами 04.07.1990 року укладено шлюб, який рішенням Широківського районного суду Дніпропетровської області від 14.04.2011 року розірвано (а.с. 15). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], який є дитиною-інвалідом (а.с. 14, 17). Позивачка є інвалідом 2 групи (а.с. 16). Як посилається позивач, в 2008 році відповідачу третя особа у зв’язку з виробничою необхідністю запропонувала обмін житла (4/8 частини житлового будинку № 7 а по вул.. Колгоспна в смт. Широке Широківського району Дніпрпоетровської області, вартістю 14 932 грн.), яке відповідач отримав в дар 24.05.2005 року, на спірну квартиру, вартістю 188 393 грн., бо з ним проживала позивач (як дружина) та син-інвалід в порядку ст. 50 ЖК України. Відповідач є одноособовим власником квартири № 28 в будинку № 12 ж/м Фрунзенський в смт. Широке Широківського району Дніпропетровської області на підставі Договору міни від 27.08.2008 року, де стороною була третя особа в даній справі (а.с. 18, 19, 20, 21). На час укладення зазначеного договору разом з відповідачем однією сім’єю були зареєстровані син та позивачка (а.с. 22). Згідно ч. 1 ст. 62 СК України, якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в Постанові «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року №11, у разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу й залишає майно у їх спільній частковій власності. Докази оплати правової допомоги позивачем суду не надано, тому не підлягають відшкодуванню. З відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 941,97 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved