Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання. В обґрунтування позову зазначила, що 12.10.1996 між матір`ю позивачки [PERSON] та відповідачем [PERSON] було зареєстровано шлюб, який було розірвано09.07.2002. [INFO] народилася донька: [PERSON] . Після розірвання шлюбу між батьками, позивачка залишилася проживати зі своєю матір`ю. Відповідач в добровільному порядку не надавав аліменти на утримання позивачки, у зв`язку з чим мати [PERSON] звернулася за їх стягненням до суду. На підставі рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя про стягнення аліментів, 27.09.2001 було видано виконавчий лист № 2-2704. Заводським ВДВС за вказаним виконавчим листом було відкрито виконавче провадження з примусового виконання рішення про стягнення аліментів, згідно постанови № 947/5. Також, зазначила, що батько офіційно був працевлаштований на ВАТ «Запоріжсталь», державним виконавцем Заводського ВДВС було видано розпорядження №947/5, яке надіслано до місця роботи батька для стягнення аліментів на утримання позивачки з його заробітної плати. На підставі розпорядження відділу державної виконавчої служби Заводського районного управління юстиції м. Запоріжжя з заробітної плати її батька стягувались аліменти до досягнення позивачкою 18-річного віку. 11.09.2017 позивачка вступила на навчання до Державного вищого навчального закладу «Запорізький національний університет» на денне відділення факультету іноземної філології. За попередньої домовленістю з відповідачем на період навчання позивачки, відповідач зобов`язався добровільно сплачувати їй аліменти до досягнення позивачкою 23-річного віку, як доньці, яка продовжує навчатися після досягнення нею повноліття. Однак, відповідач сплачував тільки той розмір аліментів, який вбачав доцільним і лише періодично. З серпня 2020 року відрахування відповідача на користь позивачки припинилися взагалі. Також, зазначила, що на теперішній час вона не працює, є повнолітньою донькою відповідача, яка продовжує навчання та її утримує мати. До моменту подання до суду позовної заяви, позивачку утримувала лише мати, та з власних заощаджень сплачувала за її навчання в університеті. Мати позивачки, як соціальний робітник доглядає за старенькою, немічною бабусею, а власного доходу позивачка не має, адже навчається на денному відділенні в університеті. Згідно договору про надання освітніх послуг, рік навчання в університеті коштує 13 900 грн. та кожного року ціна за рік навчання збільшується, відповідно до визначеного рівня інфляції за попередній календарний рік. Вважає, що стягненню також підлягають й додаткові витрати на її навчання, відповідно до ст. 199 СК України. Також, зазначила, що її батько є працездатним та має постійний дохід, може сплачувати аліменти та додаткові витрати на її навчання. [PERSON] інших осіб на утриманні не має, його стан здоров`я дозволяє працювати. У зв`язку з чим, [PERSON] просить суд, стягнути з відповідача на свою користь аліменти для продовження навчання у розмірі ј частини щомісячно з усіх видів заробітку (доходу) [PERSON] , та додаткові витрати на навчання у розмірі 6950,00 грн., що становить 50% від загальної вартості одного академічного року її навчання в університеті. Ухвалою судді від 05.10.2020 клопотання [PERSON] про витребування доказів задоволено. Ухвалою судді від 05.10.2020 по справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження, та призначено судове засідання. 26.10.2020 на виконання ухвали судді від 05.10.2020, в частині витребування доказів, на адресу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшли відомості з Головного управління ДПС у Запорізькій області Вознесенівське управління у місті Запоріжжі про суми виплачених доходів [PERSON] . Відзиву від відповідача на адресу суду не надходило. Представник позивача адвокат Железняк-Кранг І.В. в судове засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів, за згодою позивача. Розглянувши матеріали позовної заяви, оцінивши докази у сукупності, суд приходить до наступного. У відповідності зі ст.ст.12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневої райадміністрації 12.10.1996, актовий запис № 278, [PERSON] та [PERSON] , зареєстрували шлюб 12 жовтня 1996 року. Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] видане відділом реєстрації актів громадянського стану Шевченківської рай адміністрації Запорізької міськради 09.10.1999, актовий запис №777, батьками [PERSON] , [INFO] є: [PERSON] та [PERSON] . Також, встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, серії [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Шевченківського районного управління юстиції м. Запоріжжя 09.07.2002, актовий запис № 391. Позивач, [PERSON] є студенткою 4 курсу, Запорізького національного університету, денного відділення за контрактом, факультет іноземної філології, що підтверджується довідкою виданою Запорізьким національним університетом від 14.09.2020 № 2027. Згідно зі ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ч. 1 ст. 200 Сімейного Кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього кодексу. Отже, враховуючи викладене, позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання доньки, яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини з усіх доходів підлягає задоволенню. Щодо позовних вимог, в частині стягнення додаткових витрат на навчання доньки, суд доходить висновку про відмову у задоволені цих вимог, виходячи з наступного. Право одного із батьків, з яким проживає дитина, на стягнення додаткових витрат є відмінним від права на стягнення аліментів - коштів на утримання дитини. Лише за наявності особливих обставин, визначених законом, крім звичайних витрат на утримання дитини, виникає потреба у додаткових витратах. Згідно ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. При цьому, суд зазначає, що на відміну від правовідносин, щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини, щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Тому, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України (додаткові витрати на дитину) не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу (утримання дитини, яка продовжує навчання). Отже, витрати, заявлені позивачкою, які складаються з оплати за навчання у розмірі 6950,00 грн., що становить 50% від загальної вартості одного академічного року навчання в університеті, не являються додатковими, в розумінні ст. 185 СК України. Оцінюючи надані позивачем докази в обґрунтування заявлених вимог, судом не встановлено підстав для стягнення додаткових витрат на утримання дитини, в даному випадку. Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для часткового задоволення позову [PERSON] та стягнення з [PERSON] аліментів на утримання [PERSON] , яка продовжує навчання у розмірі ј частини щомісячно з усіх видів заробітку (доходу) [PERSON] , починаючи з 29 вересня 2020 року і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23-х років. Крім того, на підставі ч.6 ст.141\~ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір в дохід держави в розмірі 840,80 гривень.

Outcome: partial