Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про позбавлення батьківських прав відповідача у справі [PERSON] у відношенні його сина [PERSON],[INFO]. Згідно поданого позову позивач вказує, що не перебувала у шлюбі із відповідачем. Що відповідач був одружений і вона підтримувала із ним інтимні стосунки. Вказувала, що разом із відповідачем у них народився син, якого визнав відповідач. Позивач вказувала, що відповідач про дитину не піклувався, дитину не утримував. Вказувала, що коли хворіла матір позивача, малолітній син допомагав доглядати за нею. Вказувала, що відповідач дізнавшись про хворобу її матері ніяким чином не відреагував та не допомагав. Позивач вказувала, що коли померла її матір дитині необхідна була підтримка батька, яку він не надавав. Позивачка вказувала, що відповідач лише по телефону спілкувався із дитиною та після того як їх син підріс почав підривати у дитини авторитет матері, а тому просить суд позов задовольнити. В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позов з мотивів викладених у позовній заяві, просили суд позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, проти позову заперечував. Вказував, що з народження піклується про свого сина, готує його до життя, вчить усьому, що має знати та робити чоловік. Вказував, що був у добрих відносинах із матір»ю позивача та позивачем, допомагав їм вдома та на дачі. Вказував, що маючи проблеми зі здоров»ям вирішив познайомити своїх дітей між собою, з донькою від шлюбу та сином [PERSON],[INFO]. Вказував, що після знайомства його дітей його дружні стало відомо про його відносини із позивачкою та шлюб було розірвано. Відбувалися судові засідання щодо поділу майна, що він хворіє на гіпертонічну хворобу, а тому коли захворіла мати позивача не міг надати належної допомоги. Вказував, що після смерті матері позивача відносини між ним та позивачкою різко погіршилися, яка його звинувачувала у відсутності допомоги та яка заборонила йому бачитися із сином та приймати участь у його вихованні. Матеріальну допомогу від нього також відмовлялася приймати. А тому вважає позовні вимоги позивачки необґрунтованими та задоволенню не підлягають. Третя особа у судове засідання з»явилися, просили у задоволенні позову відмовити надали висновок Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації про недоцільність позбавляти відповідача батьківських прав. Суд заслухавши пояснення позивача, відповідача, третьої особи,дослідивши письмові докази, з'ясувавши обставини справи встановив наступне. Згідно Свідоцтва про народження (а.с.9) батьками неповнолітнього [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] . Згідно доказів ( а.с.10,12,13,1415) позивачка характеризується позитивно. Згідно доказів ( а.с.11) неповнолітній [PERSON] звертався до ЦПМСД №2 Святошинського району з приводу захворювань дихальних шляхів та опорно-рухового апарату та приходив у супроводі матері. Судом встановлено, що згідно Указу Київського патріарха №2967 від 22.07.2013 року відповідача [PERSON] нагороджено Орденом Святого Юрія Переможця. Згідно Указу Київського патріарха №2478 від 16.01.2014 року відповідача [PERSON] нагороджено Орденом Святого Миколи Чудотворця. Згідно висновку Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації ( а.с.37-38) було прийнято рішення про недоцільність позбавляти відповідача батьківських прав у відношення його сина [PERSON]. Судом встановлено, що позивачка негативно ставиться до відповідача та не приймає від нього допомогу для дитини, усвідомлюючи, що зруйнувала його шлюб та спочатку їх відносин сподівалася сама виховувати сина. Відповідно до ст. 164 СК України, підставою позбавлення батьківських прав є ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до 165 ЦПК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник,особа в сім»ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров»я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Судом встановлено, що позивачем на подано до суду жодного належного та допустимого доказу у порядку ст.ст. 57-60 ЦПК України в обґрунтування заявлених позовних вимог, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов»язків. Виходячи із встановлених у судовому засіданні обставин справи та досліджених доказів, суд приходить до висновку про те, позовні вимоги не підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 164, 165 СК України,

Outcome: dismissed