Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до ПАТ «Київенерго», третя особа: ТОВ «Рада 2» про визнання договору укладеним та просить Визнати договір про надання послуг з централізованого гарячого водопостачання і опалення між Публічним акціонерним товариством «Київенерго» та [PERSON] укладеним на умовах типового, що передбачено Постановою КМУ 630 від 21 липня 2005 року. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що є власником квартири [ADDRESS] З 26.04.2014року фактично споживає послуги з гарячого водопостачання та централізованого опалення. ПАТ «Київенерго» виконує свої зобов'язання стосовно надання послуг з централізованого опалення, однак вона не отримує послуги з централізованого гарячого водопостачання, які має право отримати, а ПАТ «Київенерго» зобов'язане їх надавати. Споживач отримує дані послуги, не відмовляється від їх надання, а тому Позивач вважає, що з Відповідачем встановились фактичні договірні відносини з приводу надання послуг з централізованого гарячого водопостачання і опалення. Отже, обидві сторони у даних відносинах мають певні права та обов'язки, а саме: Відповідач зобов'язаний надавати споживачеві вказані послуги, а Позивач зобов'язаний сплатити грошові кошти за отриманні послуги. Оскільки виконавцем до цього часу не укладено та не надано пропозицію щодо укладення договору, споживач не має можливості захистити свої права та охоронювані законом інтереси щодо безперебійності отримання послуг з централізованого опалення та централізованого гарячого водопостачання. Так на даний час у будинку відсутнє гаряче водопостачання чим порушено ст.16 Закону України «Про житлово-комунальні» послуги та права споживача. А тому позивач звернулась з даним позовом до суду. В судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримала та просила їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав. Представник третьої особи в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив задовольнити в повному обсязі. Суд заслухавши сторін, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Позивачка [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], яка належить їй на праві приватної власності відповідно до договору дарування квартири від «18» лютого 2013 року. З 26.04.2014року фактично споживає послуги з гарячого водопостачання та централізованого опалення. Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії» від 10.04.2014 року (далі - Закон) внесено зміни до ряду законодавчих актів України, в тому числі й що стосуються виконавців послуг з централізованого постачання гарячої води та централізованого опалення. П.4 ст.19 Закону визначено, що виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об'єктів усіх форм власності є суб'єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація). Договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньо-будинкових систем) у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та виконавцями цих послуг та теплопостачальною організацією, якою за вказаним будинком є ПАТ «Київенерго». Також, ч.3 ст.29 Закону передбачено, що договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньо-будинкових систем) у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та виконавцями цих послуг. Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. N 630 Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджено типову форму Договору. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки визначає Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-ІУ. Відповідно до вказаного закону, термін «житлово-комунальні послуги» визначається як результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування у жилих та нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Outcome: approved