Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом і вимоги обґрунтовує тим, що з 05 липня 1976 року по 30 березня 2018 року вона працювала змішувачем лаків, фарб та левкасу зайнятим у виробництві кремнійорганічних сполук ливарного цеху №6 AT «Сумський завод Насосенсргомаш» та на інших роботах. Рівень шкідливих хімічних речовин (соляна кислота, тетраетоксісілан) виробничого шуму на робочому місці, де вона працювала, не відповідали вимогам державних санітарних норм. В результаті роботи в неналежних умовах вона отримала хронічне професійне захворювання (отруєння): ХОЗЛ І стадії токсичної етіології у фазі загострення. Емфізема легень І ступеню - захворювання професійне встановлено в клініці НДІ ГП та ПЗ ХМ У вперше ППЛНК 25.09.2019 року. Токсична енцефалопатія II ступеню з вираженими лікворно-венозною дисциркуляцією, вестибулоатактичним, астено-вегетативними синдромами, з вегето-судинними пароксизмами змішаного типу захворювання професійне, встановлено в клініці НДУ ГП та ПЗ ХМНУ вперше ППЛНК 25.09.2019 року. Хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість зі значним ступенем зниження слуху (четвертий ступінь) - захворювання професійне від тривалого впливу шуму на виробництві, встановлено в клініці НДІГП та ПЗХМНУ вперше ППЛЕК 25.09.2019 року. Хронічний атрофічний ринорфаринголарингіт токсичної етнології в фазі нестійкої ремісії - захворювання професійне, встановлено в клініці НДІГП та ПЗ ХМНУ вперше ППЛНК 25.09.2019 pоку. Причиною професійного захворювання (отруєння) є недосконалість технологічного процесу виконання робіт у зоні підвищеного рівня вмісту хімічних речовин токсичної дії та виробничого шуму, що підтверджується актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 31 жовтня 2019 року. Висновком спеціалізованої МСЕК від 10 грудня 2019 року їй встановлено ступінь втрати професійної працездатності 60%, потреба у наданні медичної та соціальної допомоги. Вплив шкідливих виробничих факторів на виробництві спричинив заподіяння їй моральної шкоди. Порушилися нормальні життєві зв`язки, вона стала особою з інвалідністю, постійно хворіє та перебуває на лікуванні у лікувальних закладах міста. Знаходиться під наглядом пульмонолога, лора, невропатолога. Їй протипоказані фізичні навантаження, вона змушена постійно користуватися слуховим апаратом, в зв`язку з чим має значне обмеження в життєдіяльності, звичних бажаннях. Все це вимагає додаткових зусиль по організації її життя та веде до нових переживань. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з AT Сумський завод «Насосенергомаш» на її користь 130000грн. на відшкодування моральної шкоди та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - [PERSON] заяву [PERSON] про відшкодування моральної шкоди підтримав повністю з зазначених в позові підстав, просив суд їх задовольнити. Представник відповідача Акціонерного товариства «Сумський завод «Насосенергомаш» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, відзив на позовну заяву не надав. Представник третьої особи Управління виконавчої дирекції Фонду Соціального страхування України в Сумській області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав: Судом встановлено, що позивач [PERSON] з 05 липня 1976 року по 30 березня 2018 року перебувала у трудових відносинах з Акціонерним товариством «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш». 30.03.2018 року позивач звільнена у зв`язку з виходом на пенсію на підставі ст.38 КЗпП України. Викладені обставини підтверджуються копією трудової книжки позивача [PERSON] (а.с.7-11). Відповідно до акту розслідування хронічного професійного захворювання від 31 жовтня 2019 року [PERSON] були встановлені такі професійні захворювання: «ХОЗЛ І стадії токсичної етіології у фазі загострення. Емфізема легень І ступеню - захворювання професійне встановлено в клініці НДІ ГП та ПЗ ХМ У вперше ППЛНК 25.09.2019 року. Токсична енцефалопатія II ступеню з вираженими лікворно-венозною дисциркуляцією, вестибулоатактичним, астено-вегетативними синдромами, з вегето-судинними пароксизмами змішаного типу захворювання професійне від тривалої дії померів на виробництві у формі тетраетоксісілану, встановлено в клініці НДУ ГП та ПЗ ХМНУ вперше ППЛНК 25.09.2019 року. Хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість зі значним ступенем зниження слуху (четвертий ступінь) - захворювання професійне від тривалого впливу шуму на виробництві, встановлено в клініці НДІГП та ПЗХМНУ вперше ППЛЕК 25.09.2019 року. Хронічний атрофічний ринорфаринголарингіт токсичної етнології в фазі нестійкої ремісії - захворювання професійне, встановлено в клініці НДІГП та ПЗ ХМНУ вперше ППЛНК 25.09.2019 pоку» (а.с.20-21). В п.18 акту зазначено, що хронічне професійне захворювання (отруєння) виникло через недосконалість технологічного процесу, перебування в зоні підвищеного рівня вмісту хімічних речовин токсичної дії та виробничого шуму, що свідчить про те, що роботодавець не забезпечив виконання вимог щодо здорових та безпечних умов праці, як того вимагала ст.ст. 6, 7, 13 Закону України «Про охорону праці», що підтверджує наявність вини відповідача у настанні шкідливих наслідків для здоров`я позивача. Відповідно до довідки, виданої спеціалізованою МСЕК м.Суми від 10.12.2019 року про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності, ступінь втрати працездатності склала 60%, встановлена третя група інвалідності (а.с.22). Згідно з ч.2 ст.153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Відповідно до ст.237-1 КЗпП України передбачається відшкодування власником або уповноваженим ним органом працівникові моральної шкоди. Відшкодування такої шкоди проводиться тоді, коли порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Моральна шкода відшкодовується працівникові безпосередньо роботодавцем за таких умов: наявності факту порушення роботодавцем законних прав працівника; у разі виникнення у працівника моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків або виникнення необхідності для працівника додаткових зусиль для організації свого життя, за наявності причинного зв`язку. Саме роботодавець зобов`язаний забезпечити безпечні та нешкідливі умови праці. В зв`язку з професійними захворюваннями [PERSON] зазнає фізичних і моральних страждань, які полягають у погіршенні стану її здоров`я, і як наслідок необхідність тривалого лікування. Позивач має значні обмеження в життєдіяльності, звичках, бажаннях, позивач змушена докладати додаткових зусиль для організації свого життя. Так, відповідач створив неналежні умови праці позивача, внаслідок яких позивач отримала професійне захворювання зі стійкою втратою працездатності, що призвело її до моральних страждань і є підставою для відшкодування моральної шкоди. З матеріалів справи вбачається і підтверджується належними письмовими доказами (актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 31.10.2019 року - а.с.20-21; випискою із медичної карти стаціонарного хворого №07-01-13/816 (а.с.17); медичним висновком №070112/1051 від 03.10.2019 року (а.с.18); повідомленням про хронічне професійне захворювання (отруєння) за формою П-3 від 25.09.2019 року (а.с.19), виписками з медичних карт [PERSON] (а.с.23-29), що внаслідок неправомірного виконання відповідачем обов`язків з питань охорони праці, порушено права [PERSON] , їй заподіяно моральну шкоду, яка полягає у стражданнях, яких позивач зазнала у зв`язку з хворобою, втратою професійної працездатності на 60%. Доказів винної поведінки позивача [PERSON] порушення нею норм законодавства про охорону праці в ході судового розгляду не встановлено. Згідно з ч.1, п.1 ч.2 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачу внаслідок професійного захворювання було заподіяно моральну шкоду, яка не відшкодована, тобто право позивача є порушеним і підлягає захисту. Отже, при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача, суд враховує стаж роботи позивача в Акціонерному товаристві «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш» в шкідливих умовах праці, в умовах впливу шкідливих факторів, обсяг моральних страждань позивача внаслідок погіршення стану здоров`я, що призвело до встановлення групи інвалідності. Враховуючи характер, обсяг та тривалість моральних та фізичних страждань позивача [PERSON] , виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд визначає розмір в відшкодування моральної шкоди позивачу в сумі 40000грн., яка підлягає стягненню з Акціонерного товариства «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш» на користь [PERSON] . Відповідно до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача 840грн.80коп. в відшкодування судового збору у сумі 840грн.80коп.

Outcome: partial