Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до КП «ЖУК» Лозівської міської ради Харківської області про поновлення порушеного права на отримання житлової субсидії, посилаючись на те, що вона з жовтня 2013 року отримувала субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг. В травні 2017 року вона була позбавлена права отримання вказаної субсидії на підставі інформації КП «ЖУК» про те, що вона має заборгованість по сплаті житлово-комунальних послуг понад 2 місяці, про що вона отримала повідомлення від Управління праці та соціального захисту населення за №8743 від 03.08.2017 року, з чим категорично була не згодна, бо своєчасно сплачувала щомісячно комунальні платежі. В звязку з чим просить задовольнити позов та поновити з травня 2017 року право на отримання субсидії для відшкодування витрат на оплату спожитих житлово-комунальних послуг з холодного водопостачання та водовідведення, теплопостачання, квартирної плати та вивозу твердих побутових відходів, зобовязавши відповідача по справі КП «ЖУК» Лозівської міської ради Харківської області виключити з активів підприємства (списати) заборгованість, як безнадійну, за якою минув строк позовної давності за надані послуги. У встановлений в ухвалі суду строк від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому представник просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, а саме зазначив, що позивач [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO], б. 29, кв. 193 з 22 грудня 1988 року. З часу реєстрації користується житлово-комунальними послугами, але оплату за нараховані послуги не проводить, в звязку з чим виникла заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 20220 гривень 10 копійок. З цього приводу КП «ЖУК» Лозівської міської ради Харківської області зверталося до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги. 07 листопада 2011 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області був виданий судовий наказ про стягнення зазначеної суми заборгованості, який був скасований 05.04.2018 року, але заборгованість за отримані комунальні послуги до теперішнього часу не сплачена. Також зазначив, що позивач свідомо ухиляється укладати договори про реструктуризацію заборгованості за спожиті житлово-комунальних послуг, вважає позовні вимоги необґрунтованими, а тому просить відмовити в їх задоволенні. Позивач в судове засідання не зявилася, але раніше надавала суду заяву в якій просила розглянути справу за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає в повному обсязі. Представник відповідача комунального підприємства «Житлова управляюча компанія» Лозівської міської ради Харківської області в судове засідання не зявилася, але надала на адресу суду заяву в якій просила розглянути дану справу за її відсутності, проти задоволення позовних вимог заперечує в повному обсязі та підтримала доводи, викладені у відзиві щодо позовних вимог. Представник третьої особи Управління праці та соціального захисту населення Лозівської міської ради Харківської області в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи, перевіривши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України і які вони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення заявлених вимог, зясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити виходячи з наступних встановлених обставин і відповідних їм правовідносин. Згідно з вимогами ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Згідно з вимогами ст. 55 Конституції України, ст.ст. 15, 16 ЦК України та ст. 4 ЦПК України кожна особа має право на захист судом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Завданнями цивільного судочинства (ст. 2 ЦПК України) є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України). Суд та учасники судового процесу зобов'язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Здійснюючи правосуддя (ч. 1 ст. 5 ЦПК України), суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Суди, відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України, розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Частиною 2 ст. 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 20 ЦК України, право на захист особа здійснює на свій розсуд. Статтею 6 Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод 1950 року, передбачено, що кожен має право на справедливий та публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановлений законом, який вирішить спір щодо його права та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. В судовому засіданні встановлено, та не заперечується сторонами, що позивач [PERSON] перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Лозівської міської ради Харківської області, як одержувач щомісячної адресної безготівкової субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг. Питання щодо надання субсидій врегульовано Положенням про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 року № 848 (далі Положення № 848). Положення визначає умови призначення та порядок надання громадянам щомісячної адресної безготівкової субсидії для відшкодування витрат на оплату управління багатоквартирним будинком, користування житлом або його утримання, послуг з транспортування та розподілу природного газу та комунальних послуг (водо-, тепло-, газопостачання, водовідведення, електроенергія, вивезення побутового сміття та рідких нечистот), а також один раз на рік субсидії готівкою на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива. Призначення субсидій та контроль за їх цільовим використанням у відповідності до абз. 1 п. 3 Положення № 848 здійснюється структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у містах Києві і Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх створення) рад (далі - структурні підрозділи з питань соціального захисту населення). Відповідно до п. 13 Положення № 848, для нарахування субсидії можуть використовуватися відомості про доходи та розміри платежів у вигляді списків, довідок, даних на електронних носіях інформації, одержаних від ДФС, Пенсійного фонду України, центрів зайнятості, фондів соціального страхування, виконавчої служби, житлово-експлуатаційних організацій, житлово-будівельних (житлових) кооперативів, об'єднань співвласників багатоквартирного будинку, організацій, що надають житлово-комунальні послуги та здійснюють нарахування плати за житлово-комунальні послуги за договорами з підприємствами (інформаційно-обчислювальні центри, розрахункові центри, центри нарахування плати за житлово-комунальні послуги тощо). Згідно з п.14 Положення № 848 субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг призначається з місяця звернення за її призначенням до дати закінчення опалювального сезону, але не більше ніж на 12 місяців, і розраховується: на неопалювальний сезон - з 1 травня по 30 вересня; на опалювальний сезон - з 1 жовтня по 30 квітня. Також даним пунктом передбачено, що після закінчення строку отримання субсидії структурні підрозділи з питань соціального захисту населення самостійно здійснюють розрахунок субсидії на наступний період для домогосподарств, які отримували субсидію у попередньому періоді (крім орендарів житлового приміщення, осіб, яким субсидія була призначена за зареєстрованим місцем перебування, та осіб, які звертаються за субсидією на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива). Для цього структурні підрозділи з питань соціального захисту населення збирають необхідну інформацію у порядку, передбаченому п. 13 Положення № 848, без звернення громадян і протягом десяти днів після отримання зазначеної інформації приймають рішення про призначення (не призначення) субсидії та інформують про прийняте рішення громадян. У разі отримання інформації про прострочену понад два місяці заборгованість з оплати послуг, загальна сума якої перевищує двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, субсидія на наступний строк не призначається, про що структурний підрозділ з питань соціального захисту населення інформує особу. Якщо протягом двох місяців з дати інформування про не призначення субсидії на наступний строк громадянин документально підтвердив сплату заборгованості або укладення договору про її реструктуризацію, субсидія призначається з дати закінчення дії попередньої субсидії, в іншому випадку - з місяця, в якому громадянин документально підтвердив сплату заборгованості або укладення договору. Зазначений строк може бути продовжений на підставі рішення районної, районної у містах Києві і Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті (у разі її створення) ради або комісії, яка ними утворюється, за наявності поважних причин. Як вбачається з повідомлення УПСЗН Лозівської міської ради Харківської області від 17.08.2018 року № 01-28/02/8054 [PERSON] не призначена субсидія з травня 2017 року по квітень 2018 року, в звязку з наявністю простроченої понад два місяці заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг. Згідно особистого рахунку (адреса: м. Лозова, Харківська область, вул. Соборна, б. 29, кв. 193), наданого КП «ЖУК» Лозівської міської ради, існує заборгованість за період з 1996 року по 2011 рік в сумі 20220 гривень 10 копійок. Доказів того, що вказана заборгованість погашена позивачем не надано. Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачем комунальних послуг є фізична особа, яка отримує житлово-комунальну послугу. У відповідності до ст. 20 цього Закону споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом, а у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню у встановлених законом чи договором розмірах. В позовній заяві [PERSON] посилається на те, що вищевказана сума заборгованості, виникла до створення КП «ЖУК» Лозівської міської ради, а тому надання інформації щодо наявності заборгованості понад два місяці є протиправним. За приписами ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, особа на власний розсуд розпоряджається своїми правами щодо предмета спору і зобов'язана належно довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст.ст. 77-81); при розгляді справи суд керується принципом верховенства права (ст. 10); учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ст. 12); Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст. 13); про задоволення позову рішення може бути прийняте за умови обґрунтованості та доведеності позовних вимог (ст. 263). Відповідно до положень ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. З дослідженого в судовому засіданні розрахунку по особовому рахунку (адреса: м. Лозова, Харківська область, вул. Соборна, б. 29 кв. 193), наданого КП «ЖУК» Лозівської міської ради, вбачається існування заборгованості у [PERSON] в сумі 20220 гривень 10 копійок. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про визнання дій КП «ЖУК» Лозівської міської ради незаконними, зобов'язання відповідача надати до УПСЗН Лозівської міської ради Харківської області інформацію про відсутність понад два місяці заборгованості за [PERSON], та визнання даної заборгованості помилковою та такою, що не відповідає дійсності. Що стосується позовних вимог про не існування кредитора, а саме те, що відповідачем врахована заборгованість за комунальні послуги за періоди коли не існувало самого підприємства, суд також відмовляє в їх задоволенні з наступних підстав. Частиною 2 ст. 3 ГК України визначено, що господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб'єкти підприємництва - підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватись і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність). Відповідно до ст. 45 цього Кодексу підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. Згідно положень Статуту відповідач є комунальним підприємством, створеним в розпорядчому порядку відповідно до рішення Лозівської міської ради Харківської області від 31 січня 2011 року № 140 на базі відокремленої частини майна комунальної власності територіальної громади м. Лозова. Дане підприємство створене з метою здійснення управління житловим фондом, який належить територіальним громадам в осіб м. Лозова, надання комунальних послуг населенню та юридичним особам. Крім цього відповідно до протоколу №3 проведення відкритих торгів у формі аукціону від 25.07.2014 року, договору №3-2 від 25.07.2014 року купівлі-продажу права вимоги підприємця банкрута, додатку до акту приймання-передачі права вимоги згідно договору №3-2 від 25.07.2014 року, копії договору про відступлення права вимоги №07/16 від 25.07.2016 року, додатку № 1 до акту приймання-передачі за договором про відступлення права вимоги №07/16 від 25.07.2016 року дебіторської заборгованості з послуг централізованого водопостачання та водовідведення, додатку № 2 до акту приймання-передачі за договором про відступлення права вимоги №07/16 від 25.07.2016 року дебіторської заборгованості з послуг централізованого водопостачання та водовідведення та додатку № 3 до акту приймання-передачі за договором про відступлення права вимоги №07/16 від 25.07.2016 року дебіторської заборгованості з послуг централізованого водопостачання та водовідведення вбачається, що відповідач КП «ЖУК» Лозівської міської ради є правонаступником КП «Теплові мережі» Лозівської міської ради Харківської області та має право грошових вимог за послуги з теплопостачання, водопостачання та водовідведення, послуг з утримання будинків та прибудинкових територій. Оскільки позивач не оскаржувала державну реєстрацію відповідача, а лише посилається на те що, відповідач не має права стягувати заборгованість та не є правонаступником підприємств, які надавати житлово-комунальні послуги до дня реєстрації, а також з урахуванням того, що позивачем не було доведено суду факт здійснення відповідачем підприємницької діяльності без наявності відповідних дозвільних документів, тому посилання позивача про здійснення незаконної підприємницької діяльності судом не беруться до уваги. На думку суду, відсутність між сторонами відповідного договору на надання послуг не є підставою вважати, що нарахування відповідачем позивачу заборгованості за надані послуги є протиправним оскільки обов'язок споживача укласти договір на надання житлово-комунальних послуг передбачено п.1 ч.3 ст. 20 «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 р. № 1875-IV(із змінами і доповненнями). Відсутність відповідного договору не є підставою для не нарахування заборгованості за надані послуги оскільки згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають також із дій осіб, які породжують ці права та обов'язки, і такою дією є надання послуг та їх отримання позивачами. Крім цього протягом 2015-2017 р. позивач частково сплачувала надані їй відповідачем послуги. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Стаття 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту прав та інтересів можуть бути - визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту. Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Спосіб захисту порушеного права частіше за все визначається спеціальним законом, який регулює конкретні цивільні правовідносини. Усе на що посилається позивач у позовній заяві, може бути запереченням у разі пред'явлення до неї позову про стягнення певної суми заборгованості, однак таких позовних вимог до неї КП «ЖУК» Лозівської міської ради не заявляв. Пунктом 5 ч.1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживачів на зменшення розміру плати за надані послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості в порядку, визначеному договором або законодавством. У зв'язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову. Судові витрати компенсуються за рахунок держави, що відповідає положенням ст. 141 ЦПК України.

Outcome: dismissed