Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вказаним вище позовом, посилаючись на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 26.01.2001 року по 28.05.2009 року. Від даного шлюбу мають спільну доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач самоухилився від участі у вихованні доньки, в її духовному та фізичному розвитку, не цікавиться її життям. Матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. У звязку із чим просить суд позбавити батьківських прав [PERSON]відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити з підстав зазначених в позові, надали згоду на ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Представник третьої особи в судовому засіданні вважала доцільним та в інтересах дитини позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його доньки [PERSON] За таких обставин, враховуючи згоду сторони позивача на заочний розгляд справи, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до частини 8 і 9 статі 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Згідно до ст.150 СК України батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Декларацією прав дитини, проголошеною Генеральною Асамблеєю ООН від 20 листопада 1959року, визначила принципове положення, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Згідно до статті 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 26.01.2001 року, який рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 28.05.2009 року розірвано. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується актовими записами № 888 від 28.11.2007 року, складеним Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Херсонського міського управління юстиції. Згідно акту житлово-побутових умов проживання від 27.06.2017 року, складеного Службою у справах дітей та соціального роботи з сімями, дітьми та молоддю виконавчого комітету Голопристанської міської ради Херсонської області [PERSON], 3.12.2006 року проживає разом з матірю [PERSON] за адресою: [ADDRESS], санітарно-гігієнічні умови проживання добрі, для дитини створені всі необхідні умови для виховання, навчання та її розвитку. Як вбачається з довідки від 18.01.2017 року № 08/07-12, виданої директором Херсонської загальноосвітньої школи І-ІІІ степенів № 32 Херсонської міської ради [PERSON] самостійно приймає участь у виконанні малолітньої [PERSON], забезпечує її усім необхідним для навчання, приймає участь у батьківських зборах та навчальному процесі дитини. Згідно довідки № 06 від 18.01.2017 року виданої директором Херсонського навчально-виховного комплексу «Дошкільний навчальний заклад загальноосвітня школа І ступеня-гімназія» № 7 Херсонської міської ради [PERSON] з 01.09.2010 року по 31.08.2013 року відвідувала заклад За час відвідування дошкільного закладу про дитину піклувалась лише мати [PERSON], яка приводила та забирала дитину з дитячого садка, сплачувала всі необхідні платежі, повязані з утриманням дитини, про батька відомості відсутні. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON]В.(яка є членом сімї) та [PERSON] підтвердили факт ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обовязків, зазначили, що з 2010 року його не бачили, життя та розвитком дитини не цікавився, матеріальної допомоги не надає, місцезнаходження його невідоме. Відповідно до ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав відносно дитини, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. З висновку Виконавчого комітету Корабельної районної у місті Херсоні ради від 14.05.2018 року № 2-49/862 вбачається, що в телефонному режимі [PERSON] повідомив, що на теперішній час проживає за адресою: [INFO], та не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав відносно доньки [PERSON], оскільки давно не бачився з донькою та не займається її вихованням і просить порушуне питання розглядати без нього. Виконавчий комітет Дніпровської районної у м. Херсоні ради, як органи опіки та піклування,вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Суд погоджується із наданим висновком органу опіки та піклування, оскільки він є достатньо обґрунтованим та відповідає інтересам дитини. Враховуючи викладене вище, свідоме ухилення відповідача від виконання обовязків по вихованню дитини, його згоду на позбавлення батьківських прав відносно доньки, суд приходить до висновку про доведеність позовних вимог про позбавлення батьківських прав. На підстави викладеного вище, ст.ст. 150, 164 СК України,

Outcome: approved