Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просить розірвати укладений 23 лютого 2008 року шлюб з [PERSON], посилаючись на те, що від спільного проживання в них народилася дочка [PERSON], [INFO], а сімейне життя з відповідачем не склалося через різні характери, розходження поглядів на сімейні відносини та відсутність взаємоповаги. Вони на даний час проживають окремо, подружні відносини не підтримують, а тому збереження шлюбу та подальше спільне проживання є неможливим і суперечитиме їхнім інтересам. Також просить залишити проживати неповнолітню [PERSON] разом із [PERSON]. Позивач у судове засідання не зявилася, надавши письмову заяву, у якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання також не зявився та надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає. Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що узгоджується з положеннями ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23 лютого 2008 року (а.с. 4), від спільного проживання в шлюбі в них 08 серпня 2008 року народилася дочка[PERSON] (а.с. 5). Останні проживають окремо через відсутність взаєморозуміння, різних поглядів на життя та ведення господарства, яке на даний час спільно не ведуть. Таким чином суд з'ясував фактичні взаємини подружжя та дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, тому їх формально існуючий шлюб необхідно розірвати. Що стосується місця проживання дитини, то суд зазначає наступне. Згідно ст. 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини\~\~не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Статтею 157 СК України\~передбачено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у вихованні дитини, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» у позовній заяві про розірвання шлюбу має бути зазначено дату й місце реєстрації шлюбу, мотиви його розірвання, чи є від шлюбу неповнолітні діти, при кому з батьків вони перебувають, пропозиції щодо участі подружжя в утриманні та вихованні дітей після розірвання шлюбу. Статтями 160, 161 СК України визначено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, якщо батьки не дійшли згоди щодо того з ким буде проживати малолітня дитина, спір між ними вирішується органом опіки та піклування або судом. Із довідки про склад сім»ї вбачається, що малолітня [PERSON], [INFO], проживає разом з батьком [PERSON] [ADDRESS] (а.с. 6), а тому враховуючи, що сторони попередньо домовились про місце проживання дитини із батьком, суд\~\~приходить до висновку, що дитину слід залишити проживати з відповідачем по справі.

Outcome: approved