Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду і свої вимоги мотивує тим, що 12.05.2015 в м. Путивль померла [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно, в тому числі на земельну ділянку площею 4,5785 га «рілля», кадастровий номер якої 5923883400:04:002:0175, що розташована на території Козаченської сільської ради Путивльського району Сумської області та передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належна померлій на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії СМ № 045459, виданого на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.11.2006 року № 2903, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010963300592. За життя [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого вказану земельну ділянку заповідала позивачеві. Позивач своєчасно звернулася з відповідною заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Путивльського районного нотаріального округу [PERSON] Однак, нотаріус відмовив позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну ділянку, у звязку з наявністю виправлень у державному акті на цю земельну ділянку. У зв'язку з цим, позивач не може прийняти спадщину, тому просить суд визнати за нею право власності на вказану земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом та покласти всі судові витрати по справі на неї. Позивач в судове засідання не зявилася, звернулася до суду з письмовою заявою про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Козаченська сільська рада Путивльського району Сумської області, як відповідач по справі, позов визнала повністю та просила справу слухати без участі її представника. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.ст. 328, 1223 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право на спадкування мають особи, визначені у законі. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Судом встановлено, що 12.05.2015 померла [PERSON], що підтверджується фотокопією свідоцтва про смерть серії І-БП № 242125, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Путивльського районного управління юстиції у Сумській області 15.05.2015 (а.с. 5). Із фотокопії заповіту, посвідченого 01.08.2011 секретарем виконавчого комітету Мачулищанської сільської ради Путивльського району Сумської області [PERSON] та зареєстрованому у реєстрі за № 22, вбачається, що [PERSON] заповідала позивачеві земельні ділянки, що належали їй відповідно до державних актів серії СМ № 045459 та СМ № 099637 (а.с.6). При цьому, прізвище особи, від імені якої було складено вказаний заповіт, зазначено як «Липкова». 28.08.2015 приватним нотаріусом Путивльського районного нотаріального округу [PERSON] після смерті [PERSON] за заявою позивача [PERSON] було заведено спадкову справу № 57866224, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 41342019 від 28.08.2015 (а.с.8). Приватний нотаріус Путивльського районного нотаріального округу [PERSON] відмовив позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірну земельну ділянку площею 4,5785 га, у звязку з наявністю у Державному акті на право власності на земельну ділянку серії СМ №и045459 виправлень, що підтверджується повідомленням нотаріуса від 23.08.2016 за № 691/01-16 (а.с.11). Як вбачається із Державного акту на право власності на земельну ділянку серії СМ № 045459, що видавався на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.11.2006 року за № 2903, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 5,9184 га, що розташована на території Козаченської сільської ради Путивльського району Сумської області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.9-10). При цьому, у вказаному документі містяться виправлення в по батькові власника земельної ділянки, а саме літеру «і» в по батькові власника (спадкодавця) виправлено на літеру «о» («Павлівна Павловна»). Рішенням Путивльського районного суду Сумської області від 22.12.2015 встановлено факт, що має юридичне значення, а саме те, що заповіт складений від імені [PERSON], посвідчений 01.08.2011 секретарем виконавчого комітету Мачулищанської сільської ради Путивльського району Сумської області [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 22 на імя [PERSON], належить померлій 12.05.2015 [PERSON] (а.с.7). Як вбачається із Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-5902733852016 від 18.01.2016 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії СМ № 045459 [PERSON] є власником земельної ділянки площею 4,5785 га «рілля», кадастровий номер якої 5923883400:04:002:0175, що розташована на території Козаченської сільської ради Путивльського району Сумської області та передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 12-14). Як вбачається зі Звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки від 08.08.2016 оціночна вартість спірної земельної ділянки становить 67031 грн. (а.с.16-48). Таким чином, позивач відповідно до заповіту є спадкоємцем на вказану земельну ділянку, через навяність у державному акті на яку виправлень вона не може оформити право на спадщину на цю земельну ділянку, іншим шляхом, ніж через суд, вона не може захистити своє право на спадкове майно, тому суд вважає за необхідне визнати за нею право власності на вказану земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом.

Outcome: approved