Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що 29 жовтня 2011 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Солонянського районного управління юстиції Дніпропетровської області був зроблений актовий запис за №186. Мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. В даний час вони з відповідачем проживають окремо, дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Домовленості щодо сплати аліментів між нею та відповідачем не досягнуто. Оскільки відповідач ухиляється від виконання свого обовязку утримувати дитину, вона змушена звернутися за стягненням аліментів до суду. Позивач вважає, що з відповідача необхідно стягнути аліменти в розмірі 1/2 частини від усіх видів доходу на утримання дитини, оскільки з 01 вересня 2015 року прожитковий мінімум, встановлений Законом України «Про державний бюджет України на 2015 рік» на одну особу віком від 6 до 18 років становить 1167 гривень, тобто для нормальної життєдіяльності кожної людини такого віку щомісячно необхідно витрати не менше вказаної суми. Відповідач працює охоронцем ПП «Гуард», де отримує середню заробітну плату у розмірі 1200 гривень, а відповідно 1/2 його частина становитиме 600 гривень, що приблизно дорівнює половині прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначені розміру аліментів саме у зазначеному розмірі позивач просить суд врахувати, що вона ніде не працює, так як не може влаштуватися за місцем проживання, а влаштуватися до м.Дніпропетровськ не має змоги, оскільки не може покинути малолітню дитину якій постійно потрібна її допомога, а також врахувати, що дитині необхідні нормальні харчування, одяг, іграшки та інші речі для забезпечення нормального фізичного та духовного розвитку. Позивач [PERSON], яка належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи (а.с.11), у судове засідання не зявилась, надавши суду письмову заяву , за якою просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити (а.с.16). Відповідач [PERSON], який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, згідно повідомлення про вручення судової повістки про виклик до суду (а.с.14), у судове засідання не зявився, заявою просив розглянути справу за його відсутності, надав довідку про те, що він офіційно працює та отримує заробітну плату, позов визнав частково, пояснив, що згоден сплачувати аліменти у розмірі 1/3 частини від свого доходу (а.с.17-20). У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд у відповідності з ч.2 ст.197 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, але не зявились в судове засідання, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно ст.ст. 180-182 Сімейного кодексу України батьки зобовязані матеріально утримувати своїх неповнолітніх дітей. Судом встановлено, що з 29 жовтня 2011 року сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солонянського районного управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом №186 (а.с.4). В період зареєстрованого шлюбу у них народилася спільна дитина син [PERSON], [INFO] (а.с.5). Спільний син сторін проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою Промінської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області від 05 жовтня 2015 року за №360 (а.с.6). В судовому засіданні встановлено, що будь-якої домовленості щодо розміру щомісячного утримання сина між сторонами не досягнуто, у звязку з чим аліменти необхідно стягнути з відповідача в примусовому порядку від дня предявлення позову до досягнення дитиною повноліття, оскільки права та обовязки кожного з батьків є рівними за законом. При визначенні розміру аліментів, суд відповідно до ст. 182 СК України враховує матеріальне становище платника аліментів, який офіційно працевлаштований охоронником в приватному підприємстві «Гуард-Техно», де отримує заробітну плату (а.с.20), стан здоровя як відповідача, так і дитини, її вік та потреби і вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у частці від його заробітку (доходу) в розмірі 1/3 частини щомісячно до досягнення дитиною повноліття, оскільки права та обовязки кожного з батьків є рівними за законом, в тому числі і по утриманню дітей, а відповідач згодний сплачувати аліменти у розмірі 1/3 частини від свого доходу, про що зазначив у своїй заяві (а.с.17), що приблизно дорівнює половині прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку встановленого ЗУ «Про державний бюджет України на 2015 рік». Будь-яких інших доказів на підтвердження матеріального стану, стану здоровя як відносно дитини, так і відносно відповідача, сторонами не надано, а інших утриманців, зазначених в п. 3 ч. 1 ст. 182 СК України відповідач не має. Крім цього, у звязку з частковим задоволенням позову, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір, оскільки позивачка при зверненні з позовом до суду звільнена від цих витрат. На підставі викладеного,

Outcome: partial