overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом, зазначивши, що вона проживала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який розірваний рішенням Чигиринського районного суду Черкаської області від 06 липня 2016 року. Від даного шлюбу вони мають спільного неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем і перебуває на її утриманні. В звязку з тим, що позивач самостійно не в змозі утримувати неповнолітнього сина та створити йому належні умови для розвитку, а відповідач добровільно не хоче приймати участі у вихованні та утриманні дитини, просить стягнути з нього аліменти в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, до повноліття дитини, починаючи з дня подання позовної заяви до суду - 22 червня 2016 року, але не менше встановленого законом мінімального розміру аліментів на одну дитину, згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України. Позивач у судовому засіданні підтримала позовні вимоги у повному обсязі, де зазначила, що відповідач, після розлучення з позивачем, не вважає за потрібне утримувати свого неповнолітнього сина. На неодноразові прохання та вимоги щодо сплати аліментів на сина, відповідач не реагує, а тому вона просить суд стягнути з нього аліменти на дитину. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, пояснивши, що він не має постійного заробітку, в зв'язку з тим, що не має місця праці, тому постійно забезпечувати сина всим йому необхідним, не має змоги. Суд, вислухавши позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено судом, позивач та відповідач мають спільного неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження (а.с. 3), який проживає з позивачем і перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою Трушівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області від 15.06.2016 року № 901. Як вбачається з рішення Чигиринського районного суду Черкаської області від 06 липня 2016 року, шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Згідно ст. 180 СК України, обоє батьків рівною мірою зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, що є підставою для стягнення аліментів з відповідача. А тому, позиція відповідача про відсутність у нього коштів для сплати аліментів не є підставою для відмови у даному позові. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів, у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, суд, оцінюючи зібрані докази в сукупності, вважає можливим позов задовольнити, де слід стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини, починаючи з дня подання позивачем позовної заяви до суду - 22 червня 2016 року і до повноліття дитини. Крім того, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 551 гривні 20 коп. На підставі викладеного, ст.180, 181-183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом, зазначивши, що вона проживала зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Сімейне життя не склалося і на даний час проживають окремо. Мають мають спільну неповнолітню дитину -[PERSON] [INFO], який проживає з позивачем і перебуває на її вихованні та утриманні. У зв'язку з тим, що сторони проживають окремо, відповідач відмовляється надавати матеріальну допомогу на утримання сина, позивач просить стягнути з нього аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, до повноліття дитини, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач у судовому засіданні підтримала позовні вимоги та пояснила суду, що з відповідачем вони не мають нічого спільного більше 2,5 років, матеріальної допомоги від нього не отримує, що змусило її звернутись до суду з даним позовом. Тому просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, де зазначив, що згідний сплачувати аліменти на утримання сина. Вислухавши позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, сторони проживають в зареєстрованому шлюбі, але, на даний час, відносини між ними фактично розірвано. Від цього шлюбу мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON] [INFO], що підтверджується копією свідоцтова про народження серії [INFO] від 09.10.2012 року, де [PERSON] та [PERSON], записані його батьками. Як встановлено судом, і даний факт ніким не оспорюється, [PERSON] проживає разом з позивачем та перебуває на повному її утриманні. Так, згідно ст. 180 СК України, обоє батьків рівною мірою зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, що є підставою для стягнення аліментів з відповідача. Ч. 1 ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При цьому, суд виходить із принципу розумності та враховує загальноприйняту практику визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу), а також потреби дитини, майовий стан відповідача, який є працездатний і позивача, яка знаходиться у відпусці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів, у межах суми платежу за один місяць. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред»явлення позову . Оскільки, як встановлено судом, відповідач матеріальну допомогу на утримання сина не надає, сторони проживають окремо, то суд вважає за необхідне стягнути з нього аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, до повноліття дитини, починаючи з дня подання заяви до суду - 25 лютого 2016, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 551,20 грн., відповідно до вимог ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного і,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом, зазначивши, що вона проживала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі до 27 березня 2012 року, від якого вони мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем і перебуває на її утриманні. В зв'язку з тим, що сторони проживають окремо, відповідач добровільно не надає допомоги по утриманню дитини, позивач просить стягнути з нього аліменти в розмірі 1/4 частини заробітної плати щомісячно, до повноліття дитини. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та прохала стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно до повноліття дитини, оскільки син перебуває на її утриманні, а відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає та не приймає участі у житті та вихованні дитини. Відповідач в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі та не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітнього сина. Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено судом, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси про розірвання шлюбу від 27 березня 2012 року. Від цього шлюбу вони мають спільну неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], де обидва записані його батьками, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. Судом також встановлено, що неповнолітня дитина проживає з позивачем і перебуває на її утриманні. А згідно ст. 180 СК України, обоє батьків рівною мірою зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, що є підставою для стягнення аліментів з відповідача. Таким чином, суд, оцінюючи зібрані докази в сукупності, вважає можливим позов задовольнити та стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини. На підставі викладеного, ст.180, 181-183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом, зазначивши, що в період з 2003 року по 2009 рік проживала з відповідачем в не зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають спільних малолітніх дітей дочку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем і перебувають на її утриманні. В звязку з тим, що сторони з 2009 року проживають окремо, відповідач добровільно не надає допомоги по утриманню дітей, позивач просить стягнути з нього аліменти в розмірі 727,50 грн. щомісячно на кожну дитину та допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу встановленого законом. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні змінила позовні вимоги та прохала стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, допустивши негайне виконання рішення суду у межах суми платежу встановленого законом, оскільки діти перебувають на утриманні позивача, а відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає та не приймає участі у житті та вихованні дітей. Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином, відповідно до чинного законодавства, викликаним в судове засідання, а тому суд вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, вислухавши представника позивача [PERSON], вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено судом, сторони перебували в не зареєстрованому шлюбі в період з 2003 року по 2009 рік. Від цього шлюбу вони мають спільних малолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] де обоє записані їх батьками, що підтверджується свідоцтвами про народження серії 1-СР № 151707, серії 1-СР № 151706. Як вбачається з довідки Чигиринської міської ради № 2306-02-17/5 від 04.12.2015 року, малолітні діти проживають без реєстрації разом з позивачем в м. Чигирині по вул. Піщаній, 4, і перебувають на її утриманні. А згідно ст. 180 СК України, обоє батьків рівною мірою зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, що є підставою для стягнення аліментів з відповідача. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів, у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, суд, оцінюючи зібрані докази в сукупності, вважає можливим позов задовольнити та стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітніх дітей. Суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 487,20 грн. На підставі викладеного, ст.180, 181-183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом, зазначивши, що з 04.05.2017 року перебуває з відповідачем в шлюбі, зареєстрованому Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 364. Від цього шлюбу мають неповнолітню дитину дочку [PERSON] , [INFO] . Посилаючись на те, що стосунки з відповідачем розладилися фактично відразу після укладення шлюбу, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки через різні погляди на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. З серпня 2018 року вони проживають окремо один від одного, сім`я фактично припинила своє існування, за таких обставин, позивач вважає, що збереження сім`ї, примирення та подальше спільне проживання між ними неможливе і просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та прохала їх задовольнити, пояснивши суду, що спільне життя з відповідачем виявилося не вдалим через те, що вони мають різні характери, а також мають різні погляди на життя, з серпня 2018 року як чоловік та дружина вони не проживають. А тому на примирення вона не згідна і наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним\~чином,\~відповідно до\~чинного законодавства,\~викликаним в\~судове засідання, про причини своєї неявки суду не повідомив, тому суд вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, вислухавши позивача, доходить до наступних висновків. Як встановлено в судовому засіданні і вбачається з матеріалів справи, а саме із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 04.05.2017 року, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 04 травня 2017 року. Як вбачається із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 31.05.2018 року, від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Враховуючи, що сторони не проживають разом тривалий проміжок часу, та не бажають відновлювати сімейні відносини, що свідчить про стійкий розлад подружніх стосунків та те, що шлюб існує формально і сім`ю зберегти неможливо, а тому позов можливо задовольнити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сплачений позивачем судовий збір у розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного, ст.105, 110,112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом, зазначивши, що з 06 березня 2009 року перебуває з відповідачем в шлюбі, зареєстрованому відділом реєстрації цивільного стану Чигиринського районного управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 12. Від цього шлюбу мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Підставою для розірвання шлюбу позивач вказав, що шлюб з відповідачкою виявився невдалим. Протягом останніх декількох років стосунки з відповідачем погіршилися, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. Тривалий час кожен з них живе окремим життям та своїми інтересами, сімя фактично перестала існувати. На даний час вони проживають окремо один від одного. За таких обставин, позивач вважає, що збереження сімї, примирення та подальше спільне проживання між ними неможливе і просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судове засідання позивач не з'явилася, надавши суду заяву про розгляд спави за її відсутності та про підтримання своїх позовних вимог. Відповідач, також будучи належним чином повідомлений про час та місця розгляду справи в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву, про розгляд справи за його відсутності та не заперечує проти даного позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено в судовому засіданні і вбачається з матеріалів справи, а саме із свідоцтва про шлюб серії І-СР № 123054 від 15.09.2015 року, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 06 березня 2009 року. Як вбачається\~із копії\~свідоцтва про\~народження серії\~І-СР\~№ 094957\~від 11.09.2009\~року,\~від даного\~шлюбу сторони\~мають малолітню\~дитину -\~сина [PERSON], [INFO]. Враховуючи, що сторони не проживають разом тривалий проміжок часу, проживають окремо один від одного, та не відновлюють сімейних відносин, що свідчить про стійкий розлад подружніх стосунків та те, що шлюб існує формально і сім`ю зберегти неможливо, а тому позов можливо задовольнити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сплачений позивачем судовий збір у розмірі 704,80 грн. З врахуванням того, що позивачка не повідомила суд про те, яке прізвище їй залишити, суд не може вирішити дане питання. На підставі викладеного, ст.105, 110,112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом, зазначивши, що з 20.08.1994 року перебуває з відповідачем в шлюбі, зареєстрованому Чигиринським райвідділом РАГС Черкаської області, актовий запис № 68. Від цього шлюбу мають спільного неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Підставою для розірвання шлюбу позивач вказала, що шлюб з відповідачем виявився невдалим. На ґрунті неприязних відносин в сімї та ревнощів відповідача часто виникали конфліктні ситуації, котрі переходили в сварки. З вини відповідача сумісне життя і збереження сімї стали неможливими. Сімя фактично розпалася, шлюбні відносини між ними припинилися близько двох років тому, і до цього часу вони не відновили стосунки. Позивач зазначає, що після розірвання шлюбу дитина буде проживати з нею. За таких обставин, позивач вважає, що збереження сімї, примирення та подальше спільне проживання між ними неможливе і просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти розірвання шлюбу, оскільки наміру відновлювати стосунки з дружиною він не має і на примирення не згідний, з позивачем не проживає близько останніх двох років та наполягав на розірванні шлюбу з позивачем, оскільки він проживає з іншою жінкою та веде з нею спільне господарство. Позивач в судове засідання не з'явилася, просивши суд розглянути справу без її участі. Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено в судовому засіданні і вбачається з матеріалів справи, а саме із свідоцтва про шлюб серії І-СР № 261482 від 20.08.1994 року, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 20 серпня 1994 року. Як вбачається із копії свідоцтва про народження серії І-СР № 112835 від 01.11.2002 року, від даного шлюбу сторони мають спільного неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Враховуючи, що сторони не проживають разом тривалий проміжок часу, не відновлюють сімейних відносин, що свідчить про стійкий розлад подружніх стосунків та те, що шлюб існує формально і сім`ю зберегти неможливо, а тому позов можливо задовольнити. Дитина, після розірвання шлюбу, проживатиме разом з позивачем. На підставі викладеного, ст.105, 110,112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом, зазначивши, що з 22 липня 1989 року перебуває з відповідачем в шлюбі, зареєстрованому Рацівською сільською радою Чигиринського району Черкаської області, актовий запис № 19. Від цього шлюбу мають не повнолітю дитину дочку [PERSON] [INFO]. \~ \~ \~ \~Підставою для розірвання шлюбу позивач вказала, що шлюб з відповідачем виявився невдалим. Оскільки протягом останніх декількох років, стосунки з чоловіком розладились, взаємопорозуміння і взаємоповага, через, що виникали сварки. Тривалий час, кожен з них живе окремим життям та своїми інтересами, фактично сім'я припинила своє існування ще в 2015 році. \~ \~ \~ \~За таких обставин, позивач вважає, що збереження сімї, примирення та подальше спільне проживання між ними неможливе і просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судове засідання позивач не з'явилася, надавши суду заяву про розгляд спави за її відсутності та про підтримання своїх позовних вимог. Відповідач, також будучи належним чином повідомлений про час та місця розгляду справи в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву, про розгляд справи за його відсутності та не заперечує проти даного позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено в судовому засіданні і вбачається з матеріалів справи, а саме із свідоцтва про шлюб серії І-СР № 484530 від 22.07.1989 року, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 22 липня 1989 року. Як вбачається із копії свідоцтва про народження серії І-СР № 145978 від 03.06.2004 року, від даного шлюбу сторони мають не повнолітню дитину - дочку [PERSON] [INFO], який проживає з позивачем та перебувають на його утриманні. Враховуючи, що сторони не проживають разом тривалий проміжок часу, а саме з 2015 року, проживають окремо один від одного, та не відновлюють сімейних відносин, що свідчить про стійкий розлад подружніх стосунків та те, що шлюб існує формально і сім`ю зберегти неможливо, а тому позов можливо задовольнити. Дітину, після розірвання шлюбу, проживатимуть разом з позивачем. Згідно п.9 ч.1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір»\~інваліди І-ї та ІІ-ї груп звільняються від сплати судового збору. В силу ч.6\~ст. 141 ЦПК України\~якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Тому, беручи до уваги, що позивач та відповіач, як інваліди другої групи, звільняються від оплати судового збору, суд вважає за необхідне компенсувати судовий збір за рахунок держави. На підставі викладеного, ст.105, 110,112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом, зазначивши, що з 29 грудня 2017 року перебуває з відповідачем в шлюбі, зареєстрованому Соснівським районним у місті Черкаси відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 410. Від цього шлюбу подружжя дітей не мають. Підставою для розірвання шлюбу позивач вказала, що шлюб з відповідачем виявився невдалим. Головною причиною в розпаді сім'ї той факт, що вони втратили один до одного довіру, взаємну любов та повагу. Позивачка неодноразово намагалася зберегти сім'ю, але ніяких результатів не має. За таких обставин, позивач вважає, що збереження сім'ї, примирення та подальше спільне проживання між ними неможливе і просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка у судове засідання не з'явилася, надавши суду клопотання про розгляд справи без її участі та про підтримання своїх позовних вимог. Відповідач будучи повідомлений про час та місце розгляду справи в установленому законом порядку в судове засідання також не з'явився. Суд, враховуючи заяву позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено в судовому засіданні і вбачається з матеріалів справи, а саме із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 29.12.2017 року, сторони перебувають в шлюбі зареєстрованому 29 грудня 2017 року, Соснівським районним у місті Черкаси відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 410 (а.с.10). Згідно ч. 2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що на теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сторони не бажають, щоб судом їм був наданий строк для примирення, позивач на розірванні шлюбу наполягає, а відповідач ніяким чином не відреагував на вказаний позов та не вжив заходів для збереження сім`ї, а тому позов можливо задовольнити. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сплачений позивачем судовий збір у розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного, ст.105, 110, 112 -115 СК України,

Outcome: approved