Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з цим позовом, в якому вказала, що згідно з рішенням Вінницького міського суду від 30 травня 2013 року з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання їх спільного повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який навчається в Вінницькому торговельно-економічному інституті в розмірі 1/4 частини від усіх його доходів щомісячно до закінчення навчання в учбовому закладі. Аліментів, які стягуються з відповідача в розмірі близько 391 грн. щомісячно, не вистачає для нормального проживання та харчування сина, оплати за навчання, купівлі одягу та інших необхідних речей. Відповідач щомісячно отримує пенсію, однак, окрім цього, він займається підприємницькою діяльністю, в листопаді 2014 року придбав новий автомобіль. Позивач не працює, стан її здоров'я значно погіршився. Ціни на продукти та товари першої необхідності підвищилися, її матеріальне становище погіршилось. На підставі вищевикладеного, уточнивши свої позовні вимоги, просила стягувати з відповідача аліменти на утримання їх спільного повнолітнього сина [PERSON], що продовжує навчання, в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 05 листопада 2015 року і до закінчення сином навчання у Вінницькому торговельно-економічному інституті 28 лютого 2017 року. В судовому засіданні позовні вимоги позивач підтримала повністю, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце судового засідання. Суд відповідно до ст.ст.224, 225 ЦПК України виніс ухвалу про заочний розгляд справи. Заслухавши позивача та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до такого. Згідно з ксерокопією свідоцтва про народження сторони є батьками [PERSON], [INFO] (а.с.5). [PERSON] змінив прізвище на «[PERSON]», про що свідчить ксерокопія свідоцтва про зміну імені від 29 вересня 2011 року (а.с.6). Відповідно до довідки КП «Жмеринкакомунсервіс» від 16 вересня 2015 року №2757 [PERSON] знаходиться на утриманні позивача (а.с.7). [PERSON] є здобувачем 4-го курсу денної форми навчання, який навчається за умовами договору на обліково-фінансовому факультеті Вінницького торговельно-економічного інституту КНТЕУ. Закінчує навчання в червні 2016 року. Стипендію не отримує (а.с.8). Крім цього, [PERSON] є студентом 4 курсу заочної форми навчання, який навчається за державним замовленням факультету економіки, маркетингу та менеджменту Вінницького торговельно-економічного інституту КНТЕУ. Закінчує навчання у лютому 2017 року. Стипендію не отримує (а.с.9). Відповідно до договору №668ДФд про навчання плата за навчання [PERSON] за 2015-2016 навчальний рік складає 11060 грн. (а.с.10-11). Позивач надала також копії квитанцій, які підтверджують, що вона сплачує за навчання сина, починаючи з 2012 року (а.с.12-13). Відповідно до довідки управління Пенсійного фонду України у м. Вінниця, відповідач отримує пенсію в розмірі 949 грн. щомісячно (а.с.14). Згідно з рішенням Вінницького міського суду з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів (заробітку) щомісячно до закінчення навчання в учбовому закладі 06.2016 року починаючи з 22.05.2013 року, але не довше досягнення дитиною 23-річного віку, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.15, 16). Відповідач має у власності два автомобіля: вантажний фургон «Рeugeot», державний номерний знак «[NUMBER]» та легковий автомобіль «ВАЗ 111740-110-30» державний номерний знак «[NUMBER]» (а.с.17). Позивач також надала копії документів, які підтверджую значне погіршення її стану здоров'я та пов'язані з цим матеріальні витрати (а.с.52-60). Ці докази суд у відповідності із ст.ст.58, 59 ЦПК України вважає належними та допустимими, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку та не спростовані відповідачем. Відповідно до вимог ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі. Кожна сторона, згідно зі ст.10 та ст.60 цього ж Кодексу, повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбаченим цим Кодексом. Вирішуючи питання про збільшення розміру аліментів, суд виходить з такого. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує : 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач в судове засідання не з'явився, не представив жодних доказів на противагу представлених позивачем. Тому суд приймає до уваги доводи позивача та представлені нею докази і вважає, що позов підлягає задоволенню повністю, оскільки аліменти, що стягуються з відповідача на даний час є не достатніми для утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. Таким чином, аналізуючи вище викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про повне задоволення позовних вимог. Згідно з п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved