Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дітей посилаючись на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбу з 24.07.2002 року. Від шлюбу у них народилося дві дочки :[PERSON] - [INFO] та [PERSON] - [INFO]. Діти перебувають на її утриманні, старша дочка є дитино інвалідом з діагнозом «вроджена вада серця» та потребує постійного лікування. Дитина перенесла операцію на серце і потребує особливого харчування та лікування, всі витрати на лікування вона несе самостійно. Спільне життя у сторін не складається, чоловік зловживає спиртними напоями, гроші витрачає на свої потреби, вихованням дітей не займається, матеріально їх не забезпечує, хоча являється здоровою працездатною людиною, є приватним підприємцем, має можливість матеріально утримувати дітей, а тому позивач звернулася до суду із даним позовом та просить суд стягувати з нього аліменти на утримання дітей в розмірі по 3000 грн. , щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про відкриття провадження від 26.01.2018 року відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву у випадку заперечення проти позову. Відповідач, який належним чином повідомлений про обставини справи, що стверджується відповідним поштовим повідомленням, яке додано до матеріалів справи, до суду відзив на позов не направив та із клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не звернувся. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Суд, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи приходить до наступного. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбу з 24.07.2002 року (а.с.3). Згідно фотокопії повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 24.07.2002 року , 17.01.2002 року народилася [PERSON] (а.с.4), фотокопії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 01.04.2015 року ,22.02.2015 року народилася [PERSON], (а.с.5),батьками яких є [PERSON] та [PERSON]. Згідно довідки , виданої ЦНАП Калуської міської ради № 1853 від 24.01.2018 р., [PERSON],[INFO] проживає спільно з батьками (а.с.6). Згідно копії посвідчення серії ААГ № 117956 виданого Управлінням соціального захисту населення Калуської міської ради від 17.10.2017 року, копії консультаційного висновку спеціаліста Івано-Франківської обласної дитячої клінічної лікарні № 21/422 , витягу з стацкарти Львівської обласної клінічної лікарні, дитяче кардіологічне відділення № 9229 , висновку ЛКК №21/422 від 12.07.2016 року, виписки із медичної картки хворого № 1706/17 - [PERSON], [INFO] є дитиною інвалідом, хворіє, перенесла оперативне лікування. Статтею ст.51 Конституції України гарантовано, а ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст.182 ч.1 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст.182 ч.2 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача в користь позивачки на утримання дітей , суд враховує вік дітей , стан їх здоров'я, положення ЗУ «Про державний бюджет України на 2018 рік», а також те, що відповідач є фізично здоровим, працездатним та в змозі виконувати обов»язок по утриманню дітей та сплачувати аліменти, які б забезпечували необхідний життєвий процес та розвиток дітей, однак позивач не довела, що за своїм матеріальним становищем відповідач здатний сплачувати аліменти у визначеному позивачкою розмірі , а тому суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача аліментів у розмірі по 3000 гривень щомісячно на утримання дітей та приходить до висновку, що з нього слід стягнути аліменти у меншому розмірі - на утримання дочки [PERSON] ,[INFO] в твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. щомісячно, а на утримання дочки [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн., щомісячно , починаючи з 26.01.2018 року і до повноліття дітей. Відповідно до вимог ст. 137 ЦПК України з відповідача підлягають до стягнення на користь позивача судові витрати, які складаються і з витрат на правничу допомогу, розмір оплати який підтверджений позивачем належним письмовим доказом. Так, згідно квитанції (а.с.14) позивачем за складання позовної заяви адвокату [PERSON] було сплачено гонорар 600 гривень , тому дана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, як понесені нею витрати на правничу допомогу. Також, згідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позивача звільнено від сплати судового збору за подачу даного позову, він підлягає до стягненню в дохід держави з відповідача у розмірі 704,80 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed