Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про надання дозволу на виїзд неповнолітньої дитини за межі України, мотивуючи свої вимоги тим, що вона з відповідачем є батьками неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . На даний час відповідач з позивачкою та дітьми спільно не проживає, сім`я фактично розпалася, у зареєстрованому шлюбі позивачка з відповідачем не перебували. На даний час позивачка має намір укласти шлюб з чоловіком в Республіці Польща, де вона вже тривалий час проживає. Відповідач не надає в добровільному порядку згоди на виїзд дитини за кордон, тому позивачка в судовому порядку просить надати дозвіл на виготовлення документів для виїзду за кордон неповнолітньої [PERSON] , [INFO] та подальшого її виїзду до Республіки Польща терміном на 3 роки з часу винесення рішення суду. Представник позивача до початку розгляду справи подав до суду заяву в якій позов підтримав, просив суд, справу розглядати за відсутності представника позивача, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач до судового засідання не з`явився неодноразово хоча про час і місце розгляду справи був завчасно повідомлений, а тому суд вважає, що оскільки відповідач не з`явився до суду без поважних причин, про час і місце слухання справи він був повідомлений завчасно, що підтверджується відповідними документами по справі, тому справу необхідно слухати за наявними у справі матеріалами, з винесенням заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вивчивши докази надані по справі, вважає, що позов підлягає до задоволення, повністю виходячи з наступних доказів. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] народилася [INFO] в м. Київ, Україна, її матір`ю записана [PERSON] , громадянка України, батьком - [PERSON] , громадянин Республіки Туреччина, що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 23.04.2009 року. Відповідно до довідки №221 виданої 11.07.2018 року виконкомом Вишнопільської сільської ради, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , але фактично за даною адресою не проживає з 22.01.2009 року. Відповідно до довідки №6 виданої 14.01.2016 року виконкомом Вишнопільської сільської ради, [PERSON] , [INFO] з 23.04.2009 року і по даний час зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до заяви №692 від 29.03.2019 року, [PERSON] дає згоду своїй дружині [PERSON] на те, щоб разом з ними в м. Колобжек Республіки Польща, проживали її діти: [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ст.141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Згідно ч. 2 ст.150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Статтею 313 Цивільного Кодексу України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадяни України» від 21 січня 1994 року №3857-ХІІ, постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами). У відповідності до положень ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду. Згідно до п.18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМ України № 231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями, за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду. Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред`явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон. Пунктом18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. З огляду на викладене діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків. Оскільки у позивачки є складнощі в отриманні згоди відповідача на виїзд дитини за кордон, а також беручи до уваги той факт, що судом при розгляді даної справи не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд неповнолітньої дитини за межі України для тимчасового перебування терміном на 3 роки, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved