Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення неустойки (пені) у зв'язку з простроченням сплати аліментів у сумі 7081,73 грн. Позов мотивує тим, з відповідачем перебувала у шлюбі, однак рішенням Франківського районного суду м. Львова від 07.11.2012 року шлюб між ними було розірвано. Від шлюбу у них народились діти- [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. На підставі рішення Франківського районного суду м. Львова від 14.05.2013 року відповідач був зобов'язаний сплачувати на її користь аліменти в розмірі ? від усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з 29 серпня 2012 року і до досягнення найстаршою дитиною [PERSON], [INFO] повноліття, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. Однак, відповідач сплачує аліменти не систематично, а тому станом на листопад 2013 року має заборгованість у розмірі 3220,82 грн. Просить стягнути з відповідача неустойку за прострочення сплати аліментів в розмірі 1 % за кожен день прострочення в загальній сумі 7081,73 грн. У судовому засідання позивач позовні вимоги підтримала, дала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Просить позов задовольнити У судове засідання відповідач не з'явився, однак до суду надійшли письмові заперечення, у яких він позов визнає частково з підстав наведених у заперечення та просить зменшити розмір неустойки (пені) у зв'язку з простроченням сплати аліментів та стягнути з нього заборгованість у розмірі 2000 грн. За таких обставин, суд ухвалює рішення при заочному розгляді, згідно вимог ст.ст.169, 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності, з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що рішенням Франківського районного суду м. Львова від 14 травня 2013 року з відповідача [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітніх дітей- [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі ? від усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з 29 серпня 2012 року і до досягнення найстаршою дитиною [PERSON], [INFO] повноліття, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину /а.с.10-11/. На підставі вищевказаного рішення рішенням Франківським районним судом м. Львова видано виконавчий лист № 1314/1466/2012 від 11.12.2012 року про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей, який звернуто до примусового виконання. Згідно долученої до справи копії рішення рішенням Франківського районного суду м. Львова від 07 листопада 2012 року шлюб між сторонами розірвано /а.с.7-8/. Із розрахунку заборгованості по аліментах, наданого Мостиським районним управлінням юстиції Львівської області вбачається, що відповідач аліменти у повному обсязі не сплачує і станом на 07.11.2013 року утворилась заборгованість на загальну суму 3220,82 грн. /а.с.9/. Дійсно у відповідності до змісту положень ст. 194 СК України випливає, що у випадку виникнення у боржника заборгованості аліментів за попередній період, такі можуть бути стягнуті з нього за рішенням суду. Крім цього, ч.1 ст. 196 СК України передбачено право одержувача аліментів на стягнення із боржника неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення у випадку виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду. Відповідно до ст. 60 частини 1 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог і заперечень. Відповідно до ч. 3 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покласти таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках, стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Як вбачається з матеріалів справи, при розгляді справи не було встановлено, що заборгованість по сплаті аліментів утворилася з незалежних від відповідача причин. Враховуючи вимоги ст. 196 СК України, неустойка стягується в розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, а тому відповідач повинен сплатити позивачці неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в сумі 7081,73 грн. згідно поданого позивачкою розрахунку /а.с.3/. З урахуванням вище наведених обставин, суд вважає можливим задоволити позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) у зв'язку з простроченням сплати аліментів в межах заявлених вимог.

Outcome: approved