Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Лихівської селищної ради Пятихатського району Дніпропетровської області, третя особа приватний нотаріус Пятихатського районного нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] про встановлення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що 07.11.2016 року померла її мати [PERSON]. Після її смерті залишилася земельна ділянка розміром 6,290 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Лихівської селищної ради Пятихатського району Дніпропетровської області. 20.02.2018 року вона звернулася до приватного нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, але постановою приватного нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину їй відмовлено, в звязку з пропуском 6-ти місячного строку. Просить встановити їй додатковий строк протягом 2-х місяців з моменту набрання судовим рішенням законної сили для подачі нею зави про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], померлої 07.11.2016 року. Вважає, що пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки має хронічну хворобу серцево - судинної системи. В судовому засіданні позивач та представник позивача позов підтримали в повному об»ємі, при цьому позивач в судовому засіданні визнала той факт, що не бажала вступати у спадщину після смерті матері за усної домовленості з її братом [PERSON], який і прийняв спадщину після смерті матері [PERSON], але останній спадщину не оформив оскільки помер 09.01.2018р., також позивач зазначила що у її брата [PERSON] є син. Відповідач Лихівська селищна рада Пятихатського району Дніпропетровської області свого представника до суду не направила, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали до суду відзив в якому просять відмовити в задоволені позовних вимог [PERSON] посилаючись на те, що 07.11.2016 року померла [PERSON], після смерті якої залишилося спадкове майно, зокрема земельна ділянка, але спадкоємцем за заповітом є син спадкодавця [PERSON], який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав та помер 09.01.2018 року, спадкоємцем після смерті останнього є його син [PERSON], який на теперішній час не звернувся до нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини. Окрім того зазначили, що посилання позивача на пропуск звернення з заявою про прийняття спадщини, оскільки вона перебувала на лікуванні у Лихівській лікарні є безпідставними, так як у журналі обліку Лихівської лікарні відсутні відповідні відомості. Третя особа - приватний нотаріус Пятихатського районного нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] в судове засідання не явилась, про розгляд справи повідомлена належним чином, надала до суду листа з проханням розглянути справу у її відсутність. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно копії свідоцтва про народження 16.05.1947 року народилася [PERSON], її матірю зазначено [PERSON] та в графі батько зазначено [PERSON]. (а.с.6) Згідно копії витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб28.05.1952р. [PERSON] Федосіївнауклала шлюб з [PERSON] та взяла його призвіще [PERSON]. (а.с.49) Згідно копії свідоцтва про одруження, [PERSON] 16.03.1971 року уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON]. (а.с.7) Згідно свідоцтва про смерть, [PERSON] померла 07.11.2016 року в смт. Лихівка, Пятихатського району, Дніпропетровської області. (а.с. 9) Згідно копії постанови приватного нотаріуса Пятихатського районного нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] 20.02.2018 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері [PERSON], померлої 07.11.2016 року, оскільки позивачем пропущено строк для прийняття спадщини. Окрім того зазначено, що [PERSON], яка померла - 07.11.2016 року склала два заповіти, а саме: заповіт посвідчений секретарем виконавчого комітету Лихівської селищної ради 17.01.1993 року та заповіт посвідчений секретарем Лихівської селищної ради 11.09.2006 року на імя сина [PERSON], який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав так як помер 09.01.2018р. (а.с.12) Згідно медичних довідок від 23.01.2018 року Лихівської амбулаторії загальної практики сімейної медицини [PERSON] перебуває на обліку у сімейного лікаря та у період з 24.04.2017 року по 05.05.2017 року перебувала на денному стаціонарі в лікуваному закладі. (а.с.10,11). Згідно копії журналу денного стаціонару Лихівської АЗПСМ в період з 24.04.2017 року по 05.05.2017 року відсутній запис про перебування на денному стаціонарі в лікувальному закладі [PERSON]. (а.с.29-33) Згідно ч.1\~ст.1270 ЦК України\~для прийняття\~\~спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно\~ст.1272 ЦК України\~якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пунктом 24\~Постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»\~визначено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Таким чином, визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини не є «автоматичним», а можливе лише за наявності поважних причин, повязаних з суттєвими обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини, необхідність звернення до нотаріуса та ін., то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Відтак суд зазначає, оскільки у спадкоємця таких перешкод, повязаних з обєктивними, непереборними, істотними труднощами на вчинення цих дій, для подачі заяви по прийняття спадщини не було, а посилання позивача, що в період строку для подачі заяви про прийняття спадщини вона перебувала на стаціонарному лікуванню не знайшли свого підтвердження, при цьому позивач в судовому засіданні визнала той факт, що не бажала вступати у спадщину після смерті матері за усної домовленості з її братом [PERSON], який і прийняв спадщину, свідчать про відсутність поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини позивачем. Спадкоємець не скористалася правом на прийняття спадщини, в звязку з чим положення ч.3 ст.1272ЦК України не застосовуються. Вищевказані положення підтверджуються відповідними правовими висновками, викладеними в постановах Верховного суду України (постанова ВСУ по справі №6-85цс12 від 26.09.2012 року, постанова ВСУ по справі №6-1486цс15 від 04.11.2015 року). Положеннями ст.12 ЦПК України, які закріплюють зміст принципу змагальності цивільного судочинства, передбачено, що учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно положень ч.ч.3,4ст.77 ЦПК України\~сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2\~ст.78 ЦПК України). Положення\~ст.81 ЦПК України\~встановлюють, що саме кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених\~цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно до п.п.1),2) ч.1\~ст.264 ЦПК України\~суд під час ухвалення рішення вирішує такі питання чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;\~\~чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження. Таким чином, оскільки позивач своєчасно із заявою про прийняття спадщини після померлої [PERSON] до нотаріальної контори не звернулася, жодних належних та допустимих доказів щодо наявності поважних причин, повязаних з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини суду не надано та в судовому розгляді не досліджено, суд вважає заявлені позовні вимоги про визнання причин пропуску строку для прийняття спадщини поважними та визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини необґрунтованими, непідтвердженими дослідженими доказами, у звязку з чим відмовляє в задоволенні позову.

Outcome: dismissed