Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів про визнання їх такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] Мотивувала вимоги позову тим, що відповідно до договору купівлі-продажу від 06.06.1996 року вона є власником квартири [ADDRESS]. Відповідно до довідки виданої ЖЕК про склад сім»ї, разом з нею в квартирі [ADDRESS] зареєстровані відповідачі. З 2000 року жодного дня відповідачі в квартирі не проживали, не цікавилися нею, не сплачували комунальні послуги, ніяких їх речей в квартирі немає. На даний час відповідачі проживають у Сполучених Штатах Америки. В судовому засіданні представник позивача підтримала вимоги позову в повному обсязі та просила суд про їх задоволення. Відповідачі в судове засідання не з»явилися, повідомлялися судом про день та час розгляду справи належним чином за місцем їх проживання. В матеріалах справи є письмові заяви в яких відповідачі зазначають, що з 2000 року проживають в Сполучених Штатах Америки та просять зняти їх з реєстраційного обліку в квартирі [ADDRESS]. Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши письмові матеріали справи, судом було встановлено наступне. Спірним житловим приміщенням є квартира [ADDRESS]. Відповідно до договору купівлі-продажу від 06.06.1996 року позивач є власником квартири [ADDRESS]. Відповідно до довідки ф. 3 від 03.02.2016 року, виданої Комунальним концерном «Центр комунального сервісу» Деснянського району м. Києва в спірній квартирі зареєстровані позивач та відповідачі по справі. Як було встановлено в судовому засіданні відповідачі [PERSON] та [PERSON] з 2000 року в квартирі [ADDRESS] не проживають. Як вбачається з письмової заяви відповідача [PERSON] вона у віці 14 років виїхала разом з батьками за кордон, з цього часу її постійним місцем проживання є Сполучені Штати Америки. Просила зняти її з реєстраційного обліку у вищевказаній квартирі. Відповідач [PERSON] в своїй письмовій заяві зазначила, що у віці 10 років виїхала до Сполучених Штатів Америки разом з батьками, де проживає до цього часу. Просила зняти її з реєстраційного обліку у вищевказаній квартирі. Аналізуючи встановлені по справі обставини в їх сукупності, суд вважає, заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав. Частиною 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод пред'явивши одну із таких вимог: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою. Вказана норма також передбачена п.34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав». Пунктом 33 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», передбачено, що застосовуючи положення ст. 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння. В судовому засіданні судом було встановлено, що відповідачі з 2000 року в спірному житловому приміщенні не проживають та не сплачують комунальні послуги. Їхнім постійним місцем проживання є [ADDRESS] Відповідно до інформації КНП «Центр первинно медико - санітарної допомоги №2» Деснянського району від 04.04.2016 року відповідачі за медичною допомогою не зверталися, на диспансерному обліку не перебувають. В своїх письмових заявах вони просять суд про зняття їх з реєстраційного обліку у вказаній вище квартирі, визнаючи те, що з 2012 року вони в ній не проживають, а тому втратили право на користування нею. Таким чином, зважаючи на все вище викладене, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 551.20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved