Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-31 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АЛАНД», треті особи без самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віра Леонідівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, мотивуючи позовні вимоги тим, що 08.09.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. було вчинено виконавчий напис щодо стягнення з [PERSON] боргу на користь ТОВ «Фінансова компанія «АЛАНД» на суму 75976,52 грн. 13.11.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л., на підставі вказаного виконавчого напису, відкрито виконавче провадження. На думку позивача, виконавчий напис вчинено з порушенням законодавства, оскільки виконавчий напис вчинено на підставі розрахунку заборгованості підготовленого стягувачем, який є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків відповідача і не може бути доказом безспірності грошових вимог відповідача та позивача. Також, нотаріусом не було перевірено факт направлення та отримання позивачем вимоги, в межах якого повинен вчинятися виконавчий напис. Враховуючи викладене вище, [PERSON] звернулася до суду з цим позовом та просила визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 08.09.2020 року №33753 вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., боржником за яким є позивач, у розмірі 75976,52 грн. Ухвалою суду від 16.12.2020 року було задоволено заяву представника позивача та забезпечено позов шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича, вчиненого 08.09.2020\~року реєстраційний номер №33753, що перебуває на виконанні приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни ВП №63458514 про стягнення з [PERSON] коштів, до ухвалення рішення у справі. В судове засідання позивач не з`явилася, проте її представник подала до суду клопотання в якому просила справу розглядати у її відсутність та зазначила, що докази понесення витрат на правову допомогу будуть надані протягом п`яти днів. Згідно із ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія «АЛАНД» та треті особи в судове засідання не з`явилися, хоча про час, дату та місце судового розгляду повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Заяв та заперечень від відповідача та третіх осіб до суду не надходило. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач, належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, не з`явилась у судове засідання, про причини неявки не повідомила, не подала відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Зі змісту заяви ПАТ «Дельта Банк» №004-01504-200813 вбачається, що 20.08.2013 року позивач [PERSON] підписала заяву про відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та встановленням кредитної лінії на рахунку в розмірі 50000,00 грн. строком на 364 дні (а.с. 88). 26.08.2020 року відповідач звернувся до приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. із письмовою заявою про вчинення виконавчого напису на кредитний договір 004-01504-200813 від 20.08.2013 (а.с. 89-90). До вказаної заяви було додано: кредитний договір, копії реєстру поштових відправлень рекомендованих листів, розрахунок суми заборгованості, копію виписки з ЄДР щодо ТОВ «ФК «АЛАНД» (а.с. 91, 92, 100). Судом встановлено,\~що 08.09.2020\~року приватний\~нотаріус Житомирського\~міського нотаріального\~округу Горай\~Олег Станіславович вчинив виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі під № 33753, яким стягнуто з позивача, що є боржником за кредитним договором 004-01504-200813 від 20.08.2013 року, укладеного з ПАТ «Дельта Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору Відступлення прав вимоги за кредитними договорами 41-К від 06.10.2017 є ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору Відступлення прав вимоги за кредитними договорами 11/08/2020-ФА від 11.08.2020 є ТОВ «Фінансова компанія «АЛАНД», заборгованість за кредитним договором 004-01504-200813 від 20.08.2013 року за період з 11.08.2020 року по 17.08.2020 року у сумі 75476,52 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту 49004,51 грн.; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 26472,01 грн. Також за вчинення цього виконавчого напису нотаріусом, на підставі ст. 31 Закону України «Про нотаріат», стягнуто плату із стягувача в розмірі 500,00 грн., які підлягають стягненню з боржника на кристь стягувача. Загальна сума, що підлягає стягненню 75976,52 грн. (а.с. 77, 87). Вказаний виконавчий\~напис перебуває\~на примусовому\~виконанні ВП\~№63458514,\~щопідтверджується відповідю приватного виконавця\~виконавчого округу\~міста Києва\~Дорошкевич В.Л. від 19.04.2021 року (а.с. 76). 13.11.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. винесено постанову про звернення стягнення на доходи боржника [PERSON] , під час примусового виконання оспорюваного виконавчого напису (а.с. 18). Зі змісту повідомлення «Дельта Банк» від 15.07.2013 року вбачається, що Договір №007-01066-050811 на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки, укладений 05.08.2011 року між [PERSON] та банком, припинив з 12.07.2013 року свою дію у зв`язку з повним виконанням Держателем кредитних зобов`язань перед банком. Банк не має до [PERSON] фінансових та майнових претензій (а.с. 30). Також з повідомлення «Дельта Банк» від 17.09.2013 року вбачається, що Договір №004-01504-130613, укладений 13.06.2013 року між [PERSON] та банком, на підставі наданої Заяви (оферти), припинив з 16.09.2013 року свою дію у зв`язку з повним виконанням Клієнтом зобов`язань перед банком. Жодних фінансових чи майнових претензій до Клієнта з боку Банку не існує (а.с. 31). Крім того, з повідомлення «Дельта Банк» від 07.11.2013 року вбачається, що Договір №001-01504-120813, укладений 12.08.2013 року між [PERSON] та банком, на підставі наданої Заяви (оферти), припинив з 04.11.2013 року свою дію у зв`язку з повним виконанням Клієнтом зобов`язань перед банком. Жодних фінансових чи майнових претензій до Клієнта з боку Банку не існує (а.с. 32). За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ч. 1 ст.1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону «Про нотаріат»). За змістом ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 вказаного вище закону визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом\~встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Тобто, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому, вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Таке вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. При цьому, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року за №1172. З моменту прийняття цієї постанови і до 10.12.2014 року була чинною редакція Переліку, згідно якої стягнення кредитної заборгованості на підставі виконавчих написів було можливе тільки за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також звернення стягнення на заставлене майно. 10.12.2014 року набула чинності постанова Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», якою, зокрема, Перелік був доповнений новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», яким створено можливість вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису за кредитним договором, за яким боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року в справі №826/20084/14, про визнання нечинним і скасування п.1 та п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року№662 визнано незаконним та нечинним, зокрема розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», а відтак Перелік діє в попередній редакції, яка не передбачала можливості вчинення виконавчого напису нотаріуса на не посвідченому нотаріально кредитному договорі. Тобто, виконавчий напис було вчинено 08.09.2020 року, в період часу, коли законодавством не була передбачена можливість вчинення виконавчого напису на підставі кредитного договору, укладеного в простій письмовій формі, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року в справі № 826/20084/14. Укладений між ПАТ «Дельта Банк» та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. При цьому,\~представлену нотаріусу\~заборгованість не\~можна вважати\~безспірною,\~оскільки судом\~установлено,\~що позивач\~заперечує суму\~заборгованості,\~посилається на\~те,\~що розрахунок\~заборгованості підготовленого\~стягувачем,\~який є\~відображенням односторонніх\~арифметичних розрахунків\~відповідача і\~не може\~бути доказом\~безспірності грошових\~вимог відповідача\~та позивача,\~а також нотаріусом не було перевірено факт направлення та отримання позивачем вимоги, а тому підстави для її стягнення шляхом видачі виконавчого напису нотаріуса були відсутні. Згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного суду України від 05.06.2017 року у справі № 6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачам документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 87, 88\~Закону України\~«Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Встановленні вище обставини є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, встановивши правовий характер спірних правовідносин, шляхом дослідження всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявних у справі доказів, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини по справі, які складають правову підставу позову, суд дійшов висновку про задоволення позову. При подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 1261,20 грн., тому відповідно до ст. 141 ЦПК України, сума сплаченого судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved