Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-31 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом з вимогою розірвати шлюб між нею та відповідачем. В своїй заяві позивач зазначила, що 14 листопада 2015 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від даного шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося внаслідок втрати взаємопочуття та взаємоповаги, несумісності характерів. Шлюбні відносини припинили з липня 2016 року. Протягом спільного життя чоловік неодноразово застосовував фізичне насилля щодо неї, за що притягувався до адміністративної відповідальності. 14.12.2016 року відносно нього порушено кримінальне провадження за фактом нанесенні їй тілесних ушкоджень. Спільне подружнє життя суперечить її інтересам, збереження шлюбу неможливе. Посилаючись на викладене позивач просила суд, шлюб укладений між нею та відповідачем у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Глобинського районного управління юстиції у Полтавській області 14 листопада 2015 року, актовий запис № 182 розірвати. У судове засідання позивач не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги просила задовольнити, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач в судове засідання не з'явився, не повідомивши суд про причину неявки, в порядку ч. 5 ст. 74 ЦПК України належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Суд, у відповідності до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, розглянув справу заочно, на підставі наявних у ній даних та доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. Судом встановлено, що сторони з 14 листопада 2015 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 14.11.2015 року, актовий запис № 182 (а.с.6). Від вказаного шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] від 08.06.2016 року ( а.с.7). Як вбачається із витягу з кримінального провадження №12016170140000939 від 15.12.2016 року, [PERSON] 14.12.2016 року спричинив тілесні ушкодження [PERSON], за даним фактом порушено кримінальне провадження за ч. 1 ст. 125 КК України. (а.с. 8). Крім того, судом встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини, проживають за різними адресами, спільне життя не склалося внаслідок втрати взаємопочуття та взаємоповаги, несумісності характерів. Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Ст. 55 Сімейного кодексу України вказує на обов'язок дружини та чоловіка спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. За приписом ч. 2 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу не може бути пред'явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, дослідивши матеріали справи, враховуючи встановлену протиправну поведінку відповідача, що містить ознаки кримінального правопорушення а також те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач заперечення на позов не надав, приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, примирення між сторонами неможливе, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved