Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-28 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулись до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON] /Позивач 1 є власником земельної ділянки площею 0,3 га. за кадастровим номером 3222481201:01:006:5080, яка розташована за адресою: Київська обл., Києво - Святошинський р - н, с. Віта - Поштова, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 26 лютого 2021 року №246132094. [PERSON] /Позивач 2 є власником земельної ділянки площею 0,3 га. за кадастровим номером 3222481201:01:006:5081, яка розташована за адресою: Київська обл., Києво - Святошинський р - н, с. Віта - Поштова, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 26 лютого 2021 року №246133969. [PERSON] /Позивач 3 є власником земельної ділянки площею 1,8062 га. за кадастровим номером 3222481201:01:006:5094, яка розташована за адресою: Київська обл., Києво - Святошинський р - н, с. Віта - Поштова, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 26 лютого 2021 року №246135053. У 2017 році за рішеннями Віта-Поштової сільської ради було надано безоплатно у власність 34 громадянам земельні ділянки, які знаходяться в с. Віта-Поштова. Земельні ділянка позивачів розташовані в межах земельної ділянки загальною площею близько 16,0 га. (надалі - земельна ділянка площею 16,0 га). Однак, Позивачі маючи намір прибути до своєї земельної ділянки для огляду та проведення дії щодо її очистки від чагарників, не змогли потратити до земельних ділянок оскільки земельна ділянка площею 16,0 га (до складу якої входить і його земельна ділянка) обнесена загорожею з колючого дроту на якому маються попереджувальні таблички про заборону проходу на земельні ділянки. Біля встановленого паркану з колючого дроту присутні озброєні працівники Військової частини [NUMBER] , котрі пояснили позивачам що огороджена територія належить військовій частині, але підтверджуючих документів не надали. Як наслідок, позивачам було відмовлено у доступі до їх земельних ділянок, які належать їм на праві власності, чим було порушено їх права та інтереси. Позивачам стало відомо що на їх земельні ділянки ухвалою Києво-Святошинського районного суду у справі №369/534/18 (в рамках кримінального провадження №42018110350000001) та ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 04 травня 2018 року у справі №761/16112/18 (в рамках кримінального провадження №42016110350000255) накладено арешти. Позивачі та інші власники земельних ділянок, які входять до складу земельної ділянки площею 16,0 га, створили ініціативну групу власників земельних ділянок та 24 липня 2020 року на адресу військової частини [NUMBER] направили листа в якому вимагали у строк до 31 липня 2020 року демонтувати паркани, які обмежують доступ до земельних ділянок їх власникам. У разі відмови паркани будуть демонтовані силами власників земельних ділянок 03 серпня 2020 року. Свої вимоги власники земельних ділянок обґрунтовували тим, що ухвалою Печерського районного суду м. Києва №757/28057/20-к було скасовано арешт з 33 земельних ділянок серед яких і земельні ділянки позивачів, який було накладено ухвалою Києво- Святошинського районного суду Київської області від 17 січня 2018 року №369/534/18 та ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 04 травня 2018 року №761/16112/18. В ухвалі суду від 16 липня 2020 року зазначалося, що кримінального провадження №42016110350000255 (в яке було об`єднано з кримінальним провадженням 42018110350000001) ТУ ДБР, розташоване у м. Києві було закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. Голові ініціативної групи власників 34 земельних ділянок від військової частини [NUMBER] надійшов лист від 27 липня 2020 року №381 в якому було повідомлено, що військова частина буде продовжувати здійснювати охорони земельних ділянок (майна ДП МОУ) відповідно до Статуту гарнізонної та вартової служби ЗСУ. Таким чином, враховуючи вище викладені обставини щодо закриття кримінального провадження №42016110350000255 (в яке було об`єднано з кримінальним провадженням 42018110350000001) ТУ ДБР, розташоване у м. Києві було закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України та скасування арештів з земельних ділянок ухвалою Печерського районного суду м. Києва Відповідачем - військовою частиною [NUMBER] продовжуються порушуватися законні права та охоронювані інтереси позивачів як власників земельних ділянок. Тому позивачі просили суд зобов`язати Військову частину [NUMBER] усунути перешкоди [PERSON] в користування належною йому земельною ділянкою з кадастровим номером 3222481201:01:006:5080 площею 0,3 га, яка розташована за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський район, с. Віта - Поштова, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, шляхом зобов`язання Військової частини [NUMBER] знести самовільно встановлену огорожу з колючого дроту, що огороджує вказану земельну ділянку. Зобов`язати Військову частину [NUMBER] усунути перешкоди [PERSON] в користування належною йому земельною ділянкою з кадастровим номером 3222481201:01:006:5081 площею 0,3 га, яка розташована за адресою: Київська обл., Києво- Святошинський район, с. Віта - Поштова, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, шляхом зобов`язання Військову частини [NUMBER] знести самовільно встановлену огорожу з колючого дроту, що огороджує вказану земельну ділянку. Зобов`язати Військову частину [NUMBER] усунути перешкоди [PERSON] в користування належною йому земельною ділянкою з кадастровим номером 3222481201:01:006:5094 площею 1,8062 га, яка розташована за адресою: Київська обл., Києво - Святошинський район, с. Віта - Поштова, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, шляхом зобов`язання Військову частини [NUMBER] знести самовільно встановлену огорожу з колючого дроту, що огороджує вказану земельну ділянку. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити. Представник відповідача в судовому засіданні проти вимог позову заперечував та просив в позові відмовити. Суд, заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи та зібрані в ній письмові докази, приходить до висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,3 га. за кадастровим номером 3222481201:01:006:5080, яка розташована за адресою: Київська обл., Києво - Святошинський р - н, с. Віта - Поштова, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 26 лютого 2021 року №246132094. [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,3 га. за кадастровим номером 3222481201:01:006:5081, яка розташована за адресою: Київська обл., Києво - Святошинський р - н, с. Віта - Поштова, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 26 лютого 2021 року №246133969. [PERSON] є власником земельної ділянки площею 1,8062 га. за кадастровим номером 3222481201:01:006:5094, яка розташована за адресою: Київська обл., Києво - Святошинський р - н, с. Віта - Поштова, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 26 лютого 2021 року №246135053. Згідно листа Віто-Поштової сільської ради Києво-Святошинського району Київської області №02-26/389 від 17 травня 2018 року - 25 квітня 2018 року на розширеній зустрічі сільського голови з громадськістю Командиром військової частини [NUMBER] полковником [PERSON] (який діє відповідно до Статуту гарнізону і караульної служби та Наказами керівництва) було зазначено про те, що військовою частиною було огороджено земельні ділянки, на якій, зокрема, знаходяться і земельні ділянки з кадастровими номерами 3222481201:01:006:5080, 3222481201:01:006:5081, 3222481201:01:006:5094 з метою вжиття заходів недопущення сторонніх осіб на територію військової частини, оскільки дані земельні ділянки є їх власністю. Згідно листа Київського квартирно-експлуатаційного управління від 08.05.2018 № 303/25-2808, відповідно до Протоколу проведення наради під головуванням заступника Міністра оборони України від 16 березня 2018 щодо розгляду питання оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку військового містечка № [NUMBER] Головному квартирно-експлуатаційному управлінню Збройних Сил України спільно з Головним управлінням оперативного забезпечення Збройних Сил України визначено завдання розпочати топогеодезичні роботи щодо формування земельних ділянок та визначення (уточнення) меж та площ частини земельної ділянки зазначеного військового містечка. На ПвК «Центр» покладено завдання невідкладно вжити заходів щодо поновлення огорожі військового містечка № [NUMBER] (с. Віта-Поштова). З урахуванням вказаного, роботи щодо встановлення стовпів та натяжкою на них дротів на земельній ділянці, розміщеній в с. Віта-Поштовій виконувались представниками військової частини [NUMBER] . Із листа Управління Держземагенства у Києво-Святошинському районі Київської області від 18 червня 2015 року встановлено, що відповідно до державної статистичної звітності (форма 6-зем) станом на 01 січня 2015 року в межах Києво-Святошинського району Київської області за Міністерством оборони України обліковується серед інших і Віто-Поштова сільська рада, площею 32,0 га. Згідно з актом інвентаризації земель оборони, проведеної у 1993 році інститутом землеустрою Української Академії аграрних наук, за військовою частиною [NUMBER] рахувалося 33,6 га земель по Віто-Поштовій сільській раді Києво-Святошинського району Київської області, у тому числі 32,7 га у постійному користуванні військової частини. За висновками комісії, затвердженими постановою спільного засідання колегії Міністерства оборони України та державного комітету України по земельних ресурсах від 23 листопада 1993 №8/11, запропоновано залишити у постійному користуванні Міністерства оборони України по цьому військовому містечку земельну ділянку площею 32,0 га, та 1,6 га. Згідно з частиною першою статті 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~від 04 листопада 1950 року кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Статтею 41 Конституції України\~закріплено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Згідно зі\~статтею 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Пунктом 3 частини другої\~статті 16 ЦК України\~визначено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, припинення дії, яка порушує право. Згідно з частиною першою\~статті 317 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпорядженням своїм майном. За правилами частини першої\~статті 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною першою\~статті 321 ЦК України\~встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 386 ЦК України\~встановлено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до\~статті 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Положеннями статті\~152 ЗК України\~закріплено, що\~власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Частиною 1\~ст. 76 ЦПК України\~визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення\~(ч.ч. 1, 2\~ст. 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ч. 1\~ст. 79 ЦПК України). Відповідно до ч. 1, ч. 5, ч. 6\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В судовому засіданні встановлено що на земельних ділянках, серед яких знаходиться і земельні ділянки позивачів, що належить їм на праві приватної власності, військовою частиною встановлено огорожу, що фактично унеможливлює користування позивачами своєю власністю. Обмеження встановлені відповідачем щодо доступу власників земельних ділянок також встановлено постановою Київського апеляційного суду від 02 грудня 2020 року у справі № 369/5698/18. Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 16 липня 2020 року скасовано арешт та заборону відчуження, об`єднання, поділу та розпорядження, накладений ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 04 травня 2018 року №761/16112/18, на земельну ділянку площею 0,3 га, з кадастровим номером 3222481201:01:006:5080, яка розташована за адресою: Київська область Києво-Святошинський район с. Віта-Поштова (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1417220932224); скасовано арешт та заборону відчуження, об`єднання, поділу та розпорядження, накладений ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 січня 2018 року №369/534/18, на земельну ділянку площею 0,3 га, з кадастровим номером 3222481201:01:006:5080, яка розташована за адресою: Київська область Києво-Святошинський район с. Віта-Поштова (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1417220932224); скасовано арешт та заборону відчуження, об`єднання, поділу та розпорядження, накладений ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 04 травня 2018 року №761/16112/18, на земельну ділянку площею 0,3 га, з кадастровим номером 3222481201:01:006:5081, яка розташована за адресою: Київська область Києво-Святошинський район с. Віта-Поштова (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1417205632224); скасовано арешт та заборону відчуження, об`єднання, поділу та розпорядження, накладений ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 січня 2018 року №369/534/18, на земельну ділянку площею 0,3 га, з кадастровим номером 3222481201:01:006:5081, яка розташована за адресою: Київська область Києво-Святошинський район с. Віта-Поштова (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1417205632224); скасовано арешт та заборону відчуження, об`єднання, поділу та розпорядження, накладений ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 04 травня 2018 року №761/16112/18, на земельну ділянку площею 1,8062 га, з кадастровим номером 3222481201:01:006:5094, яка розташована за адресою: Київська область Києво-Святошинський район с. Віта-Поштова (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1416403332224); скасовано арешт та заборону відчуження, об`єднання, поділу та розпорядження, накладений ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 січня 2018 року №369/534/18, на земельну ділянку площею 1,8062 га, з кадастровим номером 3222481201:01:006:5094, яка розташована за адресою: Київська область Києво-Святошинський район с. Віта-Поштова (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1416403332224). З наведеного суд приходить до висновку, що Військовою частиною [NUMBER] порушено право позивачів на користування земельними ділянками що належать їм на праві приватної власності, а тому наявні підстави для зобов`язання Військової частини [NUMBER] усунути перешкоди позивачам в користуванні належними їм на праві власності земельними ділянками шляхом зобов`язання Військової частини [NUMBER] знести самовільно встановлену огорожу з колючого дроту, що огороджує вказані земельні ділянки. Європейський суд з прав людини також вказав, що пункт 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (§ 23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України»). Таким чином, повно та всебічно дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Враховуючи викладене, на підставі ст. 15, 16, 317, 319, 321, 386, 391 ЦК України, ст. 152 ЗК України та

Outcome: approved