Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу в якому зазначила, що 05 листопада 2013 року між нею [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Андрушівського районного управління юстиції у Житомирській області. Від шлюбу сторони мають спільну дочку - [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що на протязі останнього часу сімейне життя між нею та відповідачем по справі [PERSON] погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбу, разом вони не проживають на протязі десяти місяців. Між сторонами відсутні довіра та взаєморозуміння, наявні протилежні погляди на шлюб та сімейні відносини. Враховуючи вищезазначене, позивач вважає, що збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересам сім'ї та унеможливлює примирення з відповідачем, тому просить їх шлюб розірвати та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище, яке вона отримала під час державної реєстрації шлюбу - [PERSON]. Судові витрати з відповідача просить не стягувати. Позивач в підготовче судове засідання не з'явилася, надіслала на адресу суду заяву в якій розгляд справи просить провести у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в підготовче судове засідання не з'явився, надіслав на адресу суду заяву в якій просить розгляд справи провести у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, в зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що 05 листопада 2013 року між [PERSON], [INFO], та [PERSON] [INFO], був укладений шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Андрушівського районного управління юстиції у Житомирській області, про що складено відповідний актовий запис №57 (а.с.6). Від шлюбу сторони мають дочку - [PERSON], [INFO] (а.с.8). Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Павелківської сільської ради Андрушівського району Житомирської області №722 від 08.11.2018 року вбачається, що до складу сім'ї [PERSON] входять: дочка - [PERSON], [INFO], дочка - [PERSON], [INFO] (а.с.7). На даний час сторони подружні стосунки не підтримують, проживають окремо, шлюб носить формальний характер. Cпір щодо визначення місця проживання дитини відсутній. Вказані обставини визнані відповідачем, та вважаються судом доведеними в порядку ч.1 ст. 82 ЦПК України. Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з подружжя та інтересам їх дітей, що має істотне значення. Враховуючи, що регулювання шлюбно - сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Суд, вважає встановленим, що збереження сім'ї та поновлення шлюбних відносин неможливе, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі сторін. Відповідно до ст.113 СК України, позивачу, [PERSON] після розірвання шлюбу, залишити прізвище, яке вона отримала під час державної реєстрації шлюбу - [PERSON].

Outcome: approved