Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до Домажирської сільської ради Яворівського району Львівської області, третя особа [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування позову покликається на те, що протягом усього життя його батьки, а саме батько [PERSON] , який помер [INFO] , мати [PERSON] , яка померла [INFO] проживали, користувалися та вважалися фактичними власниками житлового будинку [ADDRESS] . За життя батьки правовстановлюючих документів на даний будинок не оформили. Після смерті батьків вона продовжувала проживати в даному будинку, фактично прийняла спадщину та вступила в управління будинковолодінням. За життя [PERSON] склав заповіт, згідно умов якого заповів усе своє майно в рівних частках їй та [PERSON] . Зазначає, що [PERSON] , яка є її дочкою, на дане майно не претендує, ним не користується, в його управління не вступала, до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не зверталася. Згодом вона звернулася до Новояворівської державної нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак їй було відмовлено. Тому, просить суд позов задовольнити. Ухвалою від 30.08.2019 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 22.06.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач у судове засідання не з`явилася, представник позивача подав заяву\~\~про розгляд справи у\~відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Відповідач - представник Домажирської сільської ради Яворівського району Львівської області у судове засідання не з`явився, подав заяву у якій просить про розгляд справи у відсутності представника сільської ради. Згідно із ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. З`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача, дослідивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини та надав їм правову оцінку. Судом встановлено, що житловий будинок житловий будинок [ADDRESS] числиться за [PERSON] , який помер [INFO] , що підтверджується довідкою № 800 від 15.07.2019 року. 26.08.1997 року [PERSON] склав заповіт, в якому заповів усе своє майно в рівних частках [PERSON] та [PERSON] . Даний заповіт посвідчено керуючою справами виконкому Домажирівської сільської ради Яворівського району Львівської області Дацко Г.М. та зареєстровано в реєстрі за № 64. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Домажирською сільською радою Яворівського району Львівської області, актовий запис № 6 [PERSON] помер [INFO] . Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Домажирською сільською радою Яворівського району Львівської області, актовий запис № 10 [PERSON] померла [INFO] . Згідно із свідоцтвом про народження серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] . Згідно із свідоцтвом про розірвання шлюбу [PERSON] та [PERSON] 22.11.1985 року розірвали шлюб. Після розірвання шлюбу позивачу присвоєно прізвище [PERSON] . Відповідно до довідки № 832 від 23.07.2019 року, виданої Домажирською сільською радою Яворівського району Львівської області [PERSON] після смерті батьків: [PERSON] та [PERSON] фактично проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] та здійснює догляд за будинковолодінням. Право власності на житловий будинок належним чином не оформлено, проте даний будинок відповідає технічним вимогам, що підтверджується технічним паспортом, який виготовлено 02.08.2019 року. Відповідно до висновку про вартість майна ТзОВ «Інвестиційна група «Захід» ринкова (оціночна) вартість житлового будинку [ADDRESS] становить 241267,00 грн. Відповідно до листа Новояворівської державної нотаріальної контори від 20.06.2019 року № 617/01-16, [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку з тим, що у шестимісячний строк для прийняття спадщини [PERSON] до нотаріальної контори не звернулася, на час відкриття спадщини місце реєстрації [PERSON] зареєстровано за адресою: [ADDRESS] , а відтак нею не підтверджено документально факт постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до інформації, наданої Яворівською державною нотаріальною конторою № 1058/01-16 від 23.12.2019 року згідно Алфавітних книг спадкова справа після смерті [PERSON] , який помер [INFO] в Яворівській державній нотаріальній конторі не заводилася. Відповідно до відповіді на запит суду, наданої Новояворівською державною нотаріальною конторою № 73/01-16 від 31.01.2020 року відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 59239310 від 31.01.2020 року за параметрами запиту спадкодавця « [PERSON] », померлої [INFO] інформація відсутня. Відповідно до ст. 16 ЦК України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом. Згідно зі ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.ст.1216, 1217, 1218, 1223 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У разі неприйняття спадщини або в разі відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом право на спадкування одержують спадкоємці за законом. Частиною 5 ст. 1268 ЦК України встановлено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Положеннями ч. 1 ст. 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Позивач звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , однак у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено у зв`язку з пропуском шестимісячного терміну для прийняття спадщини. За змістом норми ст. 1268 ЦК України\~порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Так, відповідно до ч. 3 і 4\~статті 1268 ЦК України\~спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою\~статті 29 ЦК України\~є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Ст.ст.\~2,\~3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір\~\~ місця проживання в Україні»\~передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених\~Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі\~статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені ч. 3 ст. 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом. Така ж позиція ВС у постанові від 10 січня 2019 року, справа № 484/747/17. Суд звертає увагу на те, що сама по собі відсутність реєстрації не є абсолютним підтвердженням, що особа не проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини (постанова ВС від \~1 липня 2020 року у справі № 222/1109/17). Долучена позивачем довідка Домажирської сільської ради № 832 від 23.07.2019 року підтверджує факт проживання [PERSON] на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] . Відтак, враховуючи, що [PERSON] на час відкриття спадщини фактично проживала за адресою: [ADDRESS] та здійснювала догляд за будинковолодінням, вона є такою, що прийняла спадщину. Судом встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем на житловий будинок за заповітом [PERSON] від 26.08.1997 року, інший спадкоємець [PERSON] до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини не зверталася, відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок унеможливлює належне оформлення спадкових прав, а тому суд дійшов висновку, що за [PERSON] слід визнати право власності на житловий будинок [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом. За таких обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими належними доказами у справі, а тому підлягають до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved