Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом та просила встановити факти прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON]; визнати за нею право власності на житловий будинок № 25 по вул. Зарічній в с. Киянка Новоград-Волинського району Житомирської області; на земельну ділянку в розмірі 0,83 га за вище вказаною адресою для ведення особистого господарства; на земельні ділянки площею 2,46 га та 0,78 га на території Киянської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що її бабця [PERSON] померла у 2005 році. За життя остання склала заповіт на користь своєї доньки [PERSON] і остання фактично прийняла спадщину після смерті матері, але не оформила своїх спадкових прав. Спадщину після смерті у лютому 2009 року [PERSON] прийняла позивач та її брат [PERSON], який також помер у квітні 2009 році і єдиною спадкоємицею його майна стала позивач [PERSON] Житловий будинок в с. Киянка та земельні паї на території Киянської сільської ради належали покійній бабці [PERSON] Однак, звернувшись до нотаріуса з заявою про прийняття у спадщину зазначеного майна, позивач отримала відмову, оскільки у нотаріуса відсутні відомості, які б свідчили про факт прийняття спадщини матері позивача після смерті бабці позивача. З метою захисту своїх спадкових прав звернулася до суду з цим позовом. У судове засідання сторони не зявилися. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Сторони у заявах до суду просили справу розглядати у їх відсутності. Позивач позовні вимоги підтримала, які просив задовольнити. Представник відповідача позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, судом встановлено наступне. 04.07.2005 року померла бабця позивача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 13). Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається, у тому числі, із житлового будинку № 25 по вулиці Зарічній в с. Киянка Новоград-Волинського району Житомирської області та земельних ділянок на території Киянської сільської ради (а.с. 30-33). Вказаний житловий будинок рахувався за покійною згідно даних по господарської книги за 2001-2005 роки; земельні ділянки на підставі державних актів на право власності на земельну ділянку (а.с. 30-31). Спадщину після смерті [PERSON] прийняла [PERSON], яка згідно рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області № 274/5505/17 від 21.03.2018 року постійно проживала з покійною на момент відкриття спадщини 04.07.2005 року (а.с. 52). [PERSON] померла 03.02.2009 року і спадщину після її смерті прийняли позивач [PERSON] та її брат [PERSON], який помер 01.04.2009 року, і єдиною спадкоємицею якого також є позивач [PERSON] (а.с. 24-27, 38). Позивач, як спадкоємець за законом після смерті матері [PERSON] та брата [PERSON], звернулася до нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини, однак нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с. 12). Згідно відповіді на запит суду нотаріуса інші спадкоємці, крім позивача, з метою оформлення спадщини після смерті [PERSON], [PERSON], [PERSON] не зверталися та на її імя видано свідоцтва про право на спадщину на певне майно. Вирішуючи даний спір суд рахує за необхідне застосувати положення ст. ст. 100, 101 ЦК УРСР, 1963 року, які передбачають, що громадяни могли мати у власності житловий будинок, причому глава 10 «Особиста власність» цього ж Кодексу не повязувала наявність такого права з його обовязковою державною реєстрацією. Відповідно до 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття право власності не встановлена судом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті. Стаття 1225 ЦК України вказує, що право власності переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Враховуючи ту обставину, що право власності на житловий будинок не зареєстрований у встановленому законом порядку, суд приходить до висновку, що позивач не може належним чином оформити право власності на житловий будинок в порядку спадкування відповідно до «Тимчасового порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом приватних житлових будинків …», затвердженого постановою КМ України від 09.09.2009 року № 1035, а тому задовольняє позов у вказаній частині та визнає за позивачем право власності на житловий будинок № 25 по вулиці Зарічній в с. Киянка Новоград-Волинського району Житомирської області. Підстав для встановлення факту прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON] немає, оскільки в рішенні суду № 274/5505/17 від 21.03.2018 року встановлено, що [PERSON] постійно проживала з [PERSON] на момент смерті останньої. Також не підлягають задоволенню вимоги позивача про визнання за нею права власності на земельну ділянку площею на земельну ділянку в розмірі 0,83 га за адресою: вул. Зарічна, 25 в с. Киянка Новоград-Волинського району для ведення особистого господарства, оскільки покійна не зареєструвала своє право власності в установленому порядку. Відтак наразі така вимога є передчасною. Відсутні підстави і для задоволення вимог про визнання права власності на земельні ділянки площею 2,46 га та 0,78 га на території Киянської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області, оскільки відсутня відмова нотаріуса у реєстрації спадкових прав позивача на вказане майно, тобто існує процедура для оформлення своїх прав в установленому законом порядку. Відтак встановлені підстави для часткового задоволення позову.

Outcome: partial