Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-21 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом про стягнення коштів, покликаючись на те, що 11 жовтня 2006 року вона надала позику МПП КВіМ в розмірі 10000,00 грн. 21 жовтня 2008 року нею скерована вимога до відповідача про повернення позики протягом 30 днів, однак МПП КВіМ позику не повернуло. 14 вересня 2008 року Залізничним районним судом м. Львова було ухвалене рішення про стягнення з МПП КВіМ на її користь 10000,00 грн. 27 червня 2013 року виконавчою службою Залізничного району м. Львова повернуто виконавче провадження, виконавчий лист №2-984/2009 від 27 жовтня 2009 року з правом повторного предявлення. Просить стягнути з відповідача 10000,00 грн. - позики, 1690,00 грн. інфляційного збільшення суми боргу, 370,00 грн. судових витрат. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали, давши аналогічні пояснення, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про причини неявки суд не повідомила, подала до суду заперечення на позовну заяву у якій зазначила, що приватне підприємство відповідає за своїми зобовязаннями усім належним йому майном, проте власник не відповідає своїм майном за зобовязаннями заснованого ним приватного підприємства, а тому згідно ст. 169 ЦПК України, суд вважає, що справу можна слухати у її відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обовязки та взаємовідносини сторін. Заслухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши інші матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю позовних вимог. Судом встановлено, що 11 жовтня 2006 року [PERSON] надала позику МПП КВіМ в розмірі 10000,00 грн., що стверджується квитанцією до прибуткового касового ордера №31 від 11 жовтня 2006 року. /а.с. 11/ Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками./а.с. 10/ У відповідності до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до рішення Залізничного районного суду м. Львова від 14 вересня 2009 року у справі за позовом [PERSON] до МПП КВіМ про стягнення боргу за договором позики з МПП КВіМ стягнено 10000,00 грн. боргу за договором позики. /а.с. 5/ Як вбачається із пояснень позивача [PERSON] у судовому засіданні та квитанції до прибуткового касового ордера №31 від 11 жовтня 2006 року, позивач надала позику МПП КВіМ, а не самому відповідачу [PERSON] та окрім того, рішення Залізничного районного суду м. Львова від 14 вересня 2009 року вже стягнуто із МПП КВіМ 10000,00 грн. наданої позивачем позики, а тому у задоволенні позову слід відмовити за його безпідставністю. У відповідності до вимог ст. 60 ЦПК України, позивачем та її представником не подано до суду належних та допустимих доказів і судом не здобуто таких доказів на підтвердження факту надання позики саме відповідачу [PERSON] Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи, які не викликають сумніву у їх обєктивності. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не знайшли своє ствердження в судовому засіданні, а тому не підлягають до задоволення.

Outcome: dismissed