overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем зареєстрованого 20.06.1998 року Палацом урочистих подій Олександрійського міськвиконкому, актовий запис № 232. Позов мотивує тим, що 20.06.1998 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від подружнього життя є син: [PERSON], [INFO]. Зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки в них різні погляди на життя, різні характери та інтереси, які призвели до розпаду сімї. З урахування певного проміжку часу з моменту фактичного розірвання сімейних відносин та відсутності жодних ознак і обставин примирення за цей час, вважає що вжиття заходів для їх примирення буде недоцільним. Позивач та відповідач про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, примирення вважає неможливим та в разі неявки відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач на розгляд справи повторно не зявився, про причини неявки не повідомив. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи відповідно до вимог ст.ст. 224-226 ЦПК України та ухвалити заочне рішення на підставі наявних в справі доказів. Згідно зч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Дані правовідносини регулюються ст. ст.110, 112 Сімейного кодексу України. При розгляді справ про розірвання шлюбу, суд за правилами 112 Сімейного кодексу України з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 20 червня 1998 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.6). Від спільного життя мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 7) . Згідно з позовною заявою підставою припинення сімейних відносин між сторонами стало те, що у них різні погляди на життя, різні характери та інтереси, які призвели до розпаду сім'ї., шлюбні стосунки припинені, спільне господарство не ведеться. Позивач просить заходів щодо збереження шлюбу не вживати. Суд також не вбачає підстав для застосування ст.111 СК України, так як згідно позову, сторони припинили шлюбні стосунки. Зважаючи на дійсні причини розірвання шлюбу, зазначені позивачем, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Таким чином суд повно, всесторонньо та об'єктивно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, прийшов до висновку, що вимоги позивача про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, зареєстрованого 20.07.2011 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що сімейно-шлюбні відносини з відповідачем припинені, на підставі постійних сварок та непорозумінь на побутовому грунті, вважає, що збереження шлюбу неможливе. Позивач в судове засідання не з'явився, попередньо надавши суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилась, натомість надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає, проти їх задоволення не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 20.07.2011 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області сторони зареєстрували шлюб за актовим записом №733. Від шлюбу останні мають неповнолітню дитину [PERSON], 25.11.2011року народження, що підтверджується свідоцтвом про народження серія І-КЕ № 147524виданого виконкомом Кіровської сільської ради Полтавського району. Як вбачається з позовної заяви, позивач із відповідачем проживають окремо вже 2 років, майнового спору між сторонами не виникає. Відповідно до ч. 2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Статтею 113 Сімейного кодексу України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе та буде суперечити інтересам сторін та їхньої дитини. Враховуючи, що сторони до примирення не прагнуть, збереження сім'ї є неможливим, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню, шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, зареєстрованого 20.07.2013 року Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що сімейно-шлюбні відносини з відповідачем припинені 13.10.2016 року тому, на підставі постійних сварок та непорозумінь на побутовому грунті, вважає, що збереження шлюбу неможливе. Від вказаного шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], 24.07.2014р.н., яка проживає разом з відповідачем. Позивач в судове засідання не з'явився, попередньо надавши суду заяву про розгляд справи без участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилася, натомість надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає, проти їх задоволення не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 20.07.2013року Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції сторони зареєстрували шлюб за актовим записом №115. Від вказаного шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], 24.07.2014р.н., яка проживає разом з відповідачем. Як вбачається з позовної заяви, позивач із відповідачем проживають окремо з серпня 2016 року, майнового спору між сторонами не виникає. Відповідно до ч. 2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Статтею 113 Сімейного кодексу України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе та буде суперечити інтересам сторін та їхньої дитини. Враховуючи, що сторони до примирення не прагнуть, збереження сім'ї є неможливим, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню, шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-11 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, зареєстрованого 20.11.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №1872. При цьому позивач посилалася на те, що шлюбні стосунки та ведення спільного господарства припинено і вона не має наміру їх поновлювати, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечить їх інтересам. Також позивач повідомила, що від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. \~ \~ \~ \~Матеріали справи містять заяву позивача про розгляд справи за її відсутності та наполяганні на задоволенні позову у повному обсязі, проти розгляду справи у заочному порядку позивач не заперечувала. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті «Судова влада України». \~За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справи у порядку заочного провадження, у відповідності до вимог ст.ст.280-281 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 20.11.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №1872. \~ \~ \~ \~Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], котра проживає з позивачкою. \~ \~ \~ \~Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства і не мають наміру їх поновлювати, сім`я носить виключно формальний характер. Майновий спір чи спір про місце проживання дитини у них відсутній. Згідно ст.56 Сімейного Кодексу України, чоловік та дружина мають право на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно ст.112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. За таких обставин суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їх дитини, що має істотне значення, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсному волевиявленню сторін і після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін, а також права їх неповнолітньої дитини і шлюб може бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-09 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, зареєстрованого 20 квітня 2011 року в Сихівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за номером 67. Позов мотивує тим, що шлюбні відносини з відповідачем не склалися, подружніх стосунків не підтримують, останніх сім років проживають окремо, спільного господарства не ведуть, примирення та подальше збереження сім'ї вважає неможливим. Матеріали позову надійшли до суду 17 липня 2018 року. 26 липня 2018 року ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено в підготовче судове засідання. В підготовчому судовому засіданні позивач позов підтримала з мотивів викладених в ньому, додатково пояснила, що строку на примирення не потребує. Просила позов задовольнити. Відповідач в підготовче судове засідання не з'явився подав заяву відповідно до якої щодо розірвання шлюбу не заперечує, майнових або фінансових претензій вказує, що один до одного не мають. За таких обставин, враховуючи наявність заяви відповідача про визнання позову, у відповідності до положень ч. 3 ст. 200 ЦПК України, суд вважає за можливе постановити рішення в підготовчому судовому засіданні у відсутності відповідача у справі, відносно чого позивач не заперечила. Заслухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, беручи до уваги визнання позову зі сторони відповідача, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 20 квітня 2011 року шлюб між сторонами було зареєстровано 20 квітня 2011 року, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за номером 67. Шлюб було зареєстровано в Сихівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції. У відповідності до вимог ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше подружнє життя суперечило б інтересам одного з них. В судовому засіданні встановлено, що шлюб існує формально, сторони не підтримують подружніх стосунків, проживають останніх сім років окремо, спільного господарства не ведуть, відповідач відносно розірвання шлюбу не заперечує, сторони у справі вважають, що примирення та збереження їх сім'ї є неможливим. Вказані обставини стверджуються матеріалами позову, поясненнями позивача, визнанням позову з боку відповідача. З огляду на вищенаведене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб між ними слід розірвати. При цьому, у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягнення понесені позивачем судові витрати в розмірі 704,8 гривень судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, зареєстрованого 21.07.2006\~року Першим\~Суворовським відділом\~реєстрації актів\~цивільного стану\~Одеського міського\~управління юстиції,\~актовий запис\~№519. При цьому позивач посилалася на те, що шлюбні стосунки та ведення спільного господарства припинено і вона не має наміру їх поновлювати, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечить їх інтересам. Також позивачка повідомила, що від шлюбу неповнолітніх дітей не мають, однак відповідач ухиляється від розірвання шлюбу в органах РАЦС. \~ \~ \~ \~Матеріали справи містять заяву позивача про розгляд справи за її відсутності та наполяганні на задоволенні позову у повному обсязі, проти розгляду справи у заочному порядку позивач не заперечувала. \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином за місцем його реєстрації, з клопотаннями про відкладення розгляду справи не звертався. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справи у порядку заочного провадження, у відповідності до вимог ст.ст.280-281 ЦПК України. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Вивчивши та дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 21.07.2006 року Першим Суворовським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №519. Від спільного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають, однак відповідач ухиляється від розірвання шлюбу в органах РАЦС. \~ \~ \~ \~Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства і не мають наміру їх поновлювати, сім`я носить виключно формальний характер. Згідно ст.56 Сімейного Кодексу України, чоловік та дружина мають право на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно ст.112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. За таких обставин суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсному волевиявленню сторін і після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін і шлюб може бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, зареєстрованого 21.07.2007 року Другим відділом реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції у м. Одесі, актовий запис №223. При цьому позивач посилалася на те, що шлюбні стосунки та ведення спільного господарства припинено і вона не має наміру їх поновлювати, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечить їх інтересам. Також позивач повідомила, що від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. У судове засідання позивачка подала заяву про підтримання заявлених позовних вимог і просила суд задовольнити позов, розглянувши справу за її відсутності, не заперечувала проти розгляду справи у заочному порядку. Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, може заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач до судового засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був своєчасно та належним чином сповіщений за його зареєстрованим місцем проживання, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, своєї думки щодо позову не висловив. За таких обставин суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні та наявних у справі матеріалів, позов підлягає задоволенню. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 21.07.2007 року Другим відділом реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції у м. Одесі, актовий запис №223. Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], котра проживає з позивачем. Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства і не мають наміру їх поновлювати, сім`я носить виключно формальний характер. Майновий спір чи спір про місце проживання дитини у них відсутній. Згідно ст.56 Сімейного Кодексу України, чоловік та дружина мають право на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно ст.112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. За таких обставин суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їх дитини, що має істотне значення, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсному волевиявленню сторін і після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін, а також права їх неповнолітньої дитини і шлюб може бути розірваний. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, зареєстрованого 21.08.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Суворовському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис №1270. При цьому позивач посилалася на те, що шлюбні стосунки та ведення спільного господарства припинено і вона не має наміру їх поновлювати, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечить їх інтересам. Також позивач повідомила, що від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. У судове засідання сторони подали заяви про можливість розгляду справи за їх відсутності, позивачка заявлені позовні вимоги підтримала і просила суд задовольнити позов, відповідач заявив про визнання позову в повному обсязі. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 21.08.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Суворовському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис №1270. Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], котра проживає з позивачем. Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства і не мають наміру їх поновлювати, сім`я носить виключно формальний характер. Майновий спір чи спір про місце проживання дитини у них відсутній. Згідно ст.56 Сімейного Кодексу України, чоловік та дружина мають право на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно ст.112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. За таких обставин суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їх дитини, що має істотне значення, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсному волевиявленню сторін і після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін, а також права їх неповнолітньої дитини і шлюб може бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, зареєстрованого 21.10.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції . Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що сімейно-шлюбні відносини з відповідачем припинені ще в 2012 році, на підставі постійних сварок та непорозумінь на побутовому грунті, вважає, що збереження шлюбу неможливе. Від вказаного шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], яка проживає разом з відповідачем. Позивач в судове засідання не з'явився, попередньо надавши суду заяву про розгляд справи без участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилася, натомість надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає, проти їх задоволення не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 21.10.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції . Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що сімейно-шлюбні відносини з відповідачем припинені ще в 2012 році, на підставі постійних сварок та непорозумінь на побутовому грунті, вважає, що збереження шлюбу неможливе. Від вказаного шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], яка проживає разом з відповідачем. Відповідно до ч. 2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Статтею 113 Сімейного кодексу України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе та буде суперечити інтересам сторін та їхньої дитини. Враховуючи, що сторони до примирення не прагнуть, збереження сім'ї є неможливим, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню, шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного та

Outcome: approved