Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-14 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, встановленого рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 6 грудня 2012 року у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , яким вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1000 гривень, - до 2500 гривень щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивує тим, що перебувала з відповідачем у шлюбі, який рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 12 серпня 2013 року в справі № 466/4444/13-ц було розірвано. Рішенням цього ж суду 6 грудня 2012 року вирішено стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1 000 гривень. У зв`язку зі зміною матеріального становища, подорожчанням життя та інфляційними процесами, а також зі зміна в чинному законодавстві, відповідно до яких розмір стягуваних аліментів не відповідає мінімально встановленому, просить збільшити розмір аліментів. Як на підставу позову посилається на положення ст. 180, 181, 182, 192 СК України. Ухвалою суду від 13 березня 2020 позов прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду. В судове засідання позивач не з`явилась, 15 травня 2020 року подала заяву, відповідно до якої позов підтримує, розгляд справи просить проводити у її відсутності та у випадку неявки відповідача відносно ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судові засідання 15 квітня 2020 року і 15 травня 2020 року не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце їх проведення, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву або клопотання про відкладення розгляду справи не подав. За таких обставин, відповідно до ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести судове засідання у відсутності сторін у справі та ухвалити заочне рішення на підставі доказів, які знаходяться в матеріалах справи. Оглянувши матеріали справи, дослідивши зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд приходить до наступного. Згідно з ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Це відповідна (фіксована) сума коштів на утримання дитини, яка не є одноразовим платежем, а твердою грошовою сумою визначеною судом на утримання дитини до її повноліття. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. У відповідності до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2020 рік» установлено у 2020 році прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених кодексом. Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, N 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 3 квітня 2012 року вбачається, що сторони у справі є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] . Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 12 серпня 2013 року з [PERSON] в користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання [PERSON] щомісячно в сумі 1 000 гривень, яка підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з 21 вересня 2012 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідачем у справі не заперечується факт проживання дитини разом з позивачем. З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Держаного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 195872213 від 10 січня 2020 року вбачається, що відповідач має майнові права на три квартири загальною площею 180,94 кв.м. в м. Новий Розділ Львівської області, а також є співвласником кварти площею 209,7 в м. Львові. На запит суду Головне управління ДПС у Львівській області листом від 31 березня 2020 року надало інформацію про суми виплачених доходів [PERSON] та [PERSON] , відповідно до якого дохід позивача за 2019 рік становив 178 399,06 гривень, інформація про дохід відповідача відсутня. Територіальний сервісний центр № 4641 Регіонального сервісного центру МВС у Львівські області на запит суду листом від 26 березня 2020 року повідомило суд, що у власності відповідача є автомобіль Mercedes-Benz T 300 D . Крім того, судовим розглядом встановлено, що позивач несе додаткові витрати на дитину, зокрема дитина навчається в школі англійської мови «Green Country» з 1 січня 2018 року та за навчання в якій сплачено 29 000 гривень, що стверджується наявною в матеріалах справи довідкою від 17 грудня 2019 року № Бх 19/85; є членом Львівської обласної федерації кіокушинкай карате з вересня 2018 року за що сплачується щомісячний членський внесок в сумі 400 гривень, що стверджується наявною в матеріалах справи довідкою від 23 грудня 2019 року. Враховуючи наведене вище, беручи до уваги розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який змінився з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів, присуджений розмір аліментів в сумі 1 000 гривень, який на день розгляду справи не може вважатись достатнім для належного утримання дитини та є нижчим гарантованого законом, а також беручи до уваги інтереси дитини та обов`язок батьків утримувати їх, враховуючи наявність у відповідача у власності нерухомого майна, автомобіля, беручи до уваги додаткові витрати, які несе позивач на утримання дитини, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову про збільшення розміру аліментів і присудження таких в твердій грошовій сумі в розмірі 2 500 гривень, мінімальний гарантований розмір яких не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які підлягають сплаті після набранням рішенням законної сили. При цьому, у відповідності до ст. 137, 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню в користь держави судові витрати в розмірі 840,6 гривень судового збору.

Outcome: approved