Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON], [PERSON], в якій просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в с. Сороки-Львівські, вул. Лукашевичів, 9, Пустомитівського району Львівської області, який складається з веранди, кладовищ, кімнати, кухні, кімнати, загальною площею 70,3 кв. м., з яких 43,5 кв. м. житлової площі та 26,8 кв. м. допоміжної площі; на земельну частку (пай), площею 0,91 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває у колективній власності АС «НИВА», надану на підставі рішення Пустомитівської РДА від 23.05.1997 року за № 262; на частку у майні пайового Фонду колективного сільськогосподарського підприємства ПАФ «Нива», с. Лисиничі, Пустомитівського району, Львівської області, в сумі 1058,84 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 03 грудня 2003 року померла мати позивачки [PERSON]. Після смерті спадкодавці відкрилася спадщина, яка складається з права на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в с. Сороки-Львівські, вул. Лукашевичів, 9, Пустомитівського району Львівської області, який складається з веранди, кладовищ, кімнати, кухні, кімнати, загальною площею 70,3 кв. м., з яких 43,5 кв. м. житлової площі та 26,8 кв. м. допоміжної площі; на земельну частку (пай), площею 0,91 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває у колективній власності АС «НИВА», надану на підставі рішення Пустомитівської РДА від 23.05.1997 року за № 262; на частку у майні пайового Фонду колективного сільськогосподарського підприємства ПАФ «Нива», с. Лисиничі, Пустомитівського району, Львівської області, в сумі 1058,84 грн. На випадок своєї смерті [PERSON] своїм майном не розпорядилася, а тому спадкування її майна повинно здійснюватися за законом, в порядку черговості. Спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON], відповідно до ст. 529 ЦК УРСР 1963 року, який діяв на час відкриття спадщини, є її діти [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до довідки виконавчого комітету Сороки-Львівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області № 2298 від 22.08.2017 року, [PERSON] до дня своєї смерті була зареєстрована та проживала у [INFO]. На час її смерті за вказаною адресою проживала її дочка [PERSON], яка здійснювала захоронення померлої, а отже [PERSON] відповідно до ч. 1 ст 549 ЦК УРСР 1963 року вважається такою, що прийняла спадщину після смерті матері. У звязку з тим, що спадкодавець за життя не виготовив правовстановлюючі документи на спадкове майно, позивачка змушена захищати свої майнові права та інтереси стосовно спадкового майна в судовому порядку. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, однак через канцелярію суду нею було подано заяву, в якій просить суд розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, однак через канцелярію суду нею було подано заяву, в якій просить суд розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити, на спадкове майно не претендує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, однак через канцелярію суду нею було подано заяву, в якій просить суд розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити, на спадкове майно не претендує. Відповідно до ст. 174 ч. 4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до вимог ст. 197 ч.2 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Проаналізувавши матеріали справи, дослідивши докази у справі у їх сукупності, суд прийшов до переконання, що обставини, на які покликається позивачка у позовній заяві, як на підстави для задоволення заявлених позовних вимог знайшли своє підтвердження у представлених суду доказах. Судом встановлено, що 03 грудня 2003 року померла мати позивачки [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-СГ № 307258, видане 03 грудня 2003 року виконавчим комітетом Сороки-Львівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, актовий запис № 54. Факт родинних відносин підтверджується свідоцтвом про народження серії І-СГ № 562009 від 08.09.2017 року та свідоцтвом про укладення шлюбу серія ІІ-СГ № 290514 від 24.07.1983 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої увійшло право на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в с. Сороки-Львівські, вул. Лукашевичів, 9, Пустомитівського району Львівської області, який складається з веранди, кладовищ, кімнати, кухні, кімнати, загальною площею 70,3 кв. м., з яких 43,5 кв. м. житлової площі та 26,8 кв. м. допоміжної площі, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Сороки-Львівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області № 2297 від 22.08.2017 року, відповідно до якої згідно з погосподарськими книгами сільської ради за [PERSON] числився житловий будинок по вул. Лукашевичів, 9, в с. Сороки-Львівські, Пустомитівського району Львівської області; на земельну частку (пай), площею 0,91 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває у колективній власності АС «НИВА», надану на підставі рішення Пустомитівської РДА від 23.05.1997 року за № 262, про свідчить сертифікат на право на земельну частку (пай), виданого головою Пустомитівської РДА 08.09.2017 року, зареєстрованого у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 3339, серія РН № 444394; на частку у майні пайового Фонду колективного сільськогосподарського підприємства ПАФ «Нива», с. Лисиничі, Пустомитівського району, Львівської області, в сумі 1058,84 грн., що підтверджується свідоцтвом про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства, серії ЛВ №ХІІ 181851, що видане Сороки-Львівською сільською радою Пустомитівського району Львівської області 17 вересня 2001 року. Записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності (Інформаційний лист ВСС України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування»). Технічні характеристики житлового будинку підтверджуються технічним паспортом від 30 серпня 2017 року, відповідно до якого житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: с. Сороки-Львівські, вул. Лукашевичів, 9, Пустомитівського району Львівської області складається з веранди, кладови, кімнати, кухні, кімнати, загальною площею 70,3 кв. м., з яких 43,5 кв. м. житлової площі та 26,8 кв. м. допоміжної площі. Встановлено, що за життя спадкодавець [PERSON] на випадок смерті своїм майном не розпорядилася, а тому спадкування її майна повинно здійснюватися між спадкоємцями почергово за законом. Судом встановлено, що відповідно до ст. 529 ЦК УРСР 1963 року спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] є позивачка [PERSON] та відповідачі [PERSON] та [PERSON] Як вбачається з довідки виконавчого комітету Сороки-Львівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області № 2298 від 22.08.2017 року, [PERSON] до дня своєї смерті була зареєстрована та проживала у [INFO]. На час її смерті за вказаною адресою проживала її дочка [PERSON], яка здійснювала захоронення померлої, а отже [PERSON] відповідно до ч. 1 ст 549 ЦК УРСР 1963 року вважається такою, що прийняла спадщину після смерті матері. Згідно приписів ст.548 Цивільного кодексу Української РСР (що діяв на момент смерті спадкодавця), для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до п.1 ч.1 ст.549 Цивільного кодексу РСР, котрий діяв на момент відкриття спадщини, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. У п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» від 24.06.1983 р. (у редакції, що була чинна на момент виникнення правовідносин), вказано, що якщо у вказаний в ст.549 Цивільного кодексу Української РСР шестимісячний строк позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно, а не продовження пропущеного строку. Згідно з п.3.3. методичних рекомендацій щодо вчинення нотаріальних дій, повязаних із вжиттям заходів, щодо охорони спадкового майна, видачею свідоцтва про право на спадщину та свідоцтв про право власності на частку в спільному майні подружжя, затверджених рішенням Міністерства юстиції України від 29.01.2009 року, під фактом вступу у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, слід мати на увазі різні дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтримання його в належному стані. Судом встановлено, що за життя спадкодавець [PERSON] не виготовила правовстановлюючі документи на вказаний житловий будинок, а оригінал свідоцтва про право на земельну частку (пай) та свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства були втрачені спадкодавцем за життя. Відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на імя [PERSON] унеможливлює оформлення спадкових прав позивачки на вказане спадкове майно у нотаріальній конторі. За вказаних вище обставин, беручи до уваги те, що спадкове майно належало спадкодавцю на праві особистої власності, а також те, що позивачка фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, а тому вважається такою, що прийняла спадщину, також те, що ухвалення рішення в користь позивачки не порушує прав третіх осіб, те що позивачка у позасудовому порядку не має можливості здійснити спадкування, оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги заявлені позивачкою підставні та підлягають задоволенню.

Outcome: approved