Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

Позивач звернуся до суду із вказаним вище позовом, мотивуючи тим, що 25.12.13 р. між ним як кредитором та відповідачем [PERSON] як позичальником було укладено договір кредиту № 895ВІ20131225021 (далі - кредитний договір). Відповідно до умов п. 1.1. кредитного договору, банк надає відповідачеві [PERSON] (далі відповідач [PERSON], позичальник) кредит на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання в розмірі 7 000 грн. зі сплатою позичальником 29 процентів річних та комісій, та кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 25.12.18 р., а позичальник повертає кредит і сплачує за користування ним відсотки та комісійну винагороду в сумі, в строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Крім цього, 25.12.13 р. між ним та відповідачем [PERSON] (далі відповідач [PERSON], поручитель) було укладено договір поруки № 895ВІ20131225021 ПОР (далі - договір поруки), відповідно до умов якого поручитель зобов'язується перед кредитором солідарно відповідати за невиконання позичальником усіх його зобов'язань, що виникли з кредитного договору. П. 1.2. договору поруки визначено, що поручитель ознайомлений з умовами кредитного договору, заперечень, нерозуміння його положень немає. П. 3.3.5 кредитного договору встановлено, що позичальник зобов»язаний сплачувати проценти за використання кредиту та комісії у розмірах, та у порядку, передбаченими кредитним договором. П. 3.3.6 кредитного договору встановлено, що позичальник зобов»язаний вчасно та у повному обсязі погашати платежі за фактичний час його використання та можливими фактичними санкціями у порядку, визначеному графіком погашення кредиту. За п. 4.1 кредитного договору, у разі прострочення позичальником терміну сплати ануїтетних платежів, передбачених п. 1.1.1 кредитного договору; комісій, передбачених кредитним договором, прострочення строків повернення кредиту, передбачених п. п. 1.1.1, 3.3.11 кредитного договору, позичальник сплачує кредиторові пеню у розмірі подвійної облікової ставки Нацбанку України, що діє у період прострочення, від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення. Зазначає, що відповідачем [PERSON] не було виконано перед банком своїх зобов»язань за кредитним договором.Внаслідок порушення умов кредитного договору, за станом на 07.10.15 р. виникла загальна заборгованість у розмірі 12\~271 грн. 97 коп., що складається з: суми заборгованості за кредитом в розмірі 6 832 грн. 31 коп., суми заборгованості за відсотками в розмірі 3 033 грн. 96 коп., пені за несвоєчасне повернення кредиту в розмірі 393 грн. 29 коп., пені за несвоєчасне повернення відсотків в розмірі 896 грн. 67 коп., інфляційних витрат за кредитом в розмірі 317 грн. 46 коп., інфляційних витрат за відсотками в розмірі 798 грн. 28 коп.. Просить позов задовольнити, стягнути з відповідачів у солідарному порядку на його користь суму боргу та судові витрати у справі. \~ \~\~\~\~ \~ \~ \~В судове засідання представник позивача не зявився, хоча позивач належно оповіщений, причини неявки свого представника суду не повідомив. Попередньо представником позивача подано до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, у якій зазначено, що позов підтримується повністю. Він просить позов задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. \~\~\~ \~ \~ \~ \~Відповідачі в судове засідання не зявились, хоча належно оповіщені, причини неявки суду не повідомили, письмового заперечення проти позову до суду не подали. \~ \~ \~ \~На думку суду, розгляд справи можливий у відсутності осіб, які не зявились, при заочному розгляді справи відповідно до положень ст. ст. 224 228 ЦПК України, з врахуванням з приводу цього позиції позивача.\~ Суд, дослідивши письмові докази, зібрані у справі, приходить до висновку, що позовні\~ вимоги позивача підставні та підлягають до повного задоволення. За змістом ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Із змісту ст. ст. 1 054, 1 055 ЦК України слідує, що за кредитним договором, укладеним у письмовій формі, банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязаний повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з копії кредитного договору, між позивачем як кредитором та відповідачем [PERSON] як позичальником було укладено вищезазначений кредитний договір, всі істотні умови якого, у т. ч. зазначені позивачем у позовній заяві, його сторонами погоджено. За змістом ст. 1 050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобовязаний сплатити неустойку, відповідно до ст. ст. 549 - 552 ЦК України, що нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1 048 ЦК України. Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1 048 ЦК України. Як слідує з копії договору поруки, останній укладено між позивачем як кредитором та відповідачем [PERSON] як поручителем та сторонами вказаного договору, дійсно, було погоджено, що він укладається у забезпечення виконання відповідачем [PERSON] як позичальником зобов»язань за вищезазначеним кредитним договором. За вказаним договором поруки відповідач [PERSON] зобов»язувалась перед банком відповідати за повне і своєчасне виконання відповідачем [PERSON] як позичальником - його боргових зобов»язань перед кредитором за кредитним договором, в повному обсязі як солідарний боржник. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Тобто, між позивачем та відповідачами склались зобовязальні правовідносини, за якими позивач має право заявляти позовні вимоги за кредитним договором та договором поруки до відповідачів як солідарних боржників. Згідно із ст. ст. 549, 551 ЦК України, неустойка (пеня), що являє собою грошову суму, що встановлена договором, підлягає передачі боржником кредиторові у разі порушення боржником зобовязання та обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Ст. 625 ЦК України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з розрахунком заборгованості по кредиту, Загальна заборгованість відповідача [PERSON] за кредитом за станом на 07.10.15 р. склала 12\~271 грн. 97 коп.. Загальна сума заборгованості складається із: суми заборгованості за кредитом в розмірі 6 832 грн. 31 коп., суми заборгованості за відсотками в розмірі 3 033 грн. 96 коп., пені за несвоєчасне повернення кредиту в розмірі 393 грн. 29 коп., пені за несвоєчасне повернення відсотків в розмірі 896 грн. 67 коп., інфляційних витрат за кредитом в розмірі 317 грн. 46 коп., інфляційних витрат за відсотками в розмірі 798 грн. 28 коп.. Із копії кредитного договору, схеми платежів та даних про розрахунок боргу, слідує, що відповідач [PERSON] зобов»язувався вчасно повернути суму кредиту, вчасно та у повному обсязі сплачувати відсотки по кредитному договору у порядку та на умовах, визначених кредитним договором, а також, за наявності певних умов, передбачених кредитним договором, сплатити інші платежі - штраф, пеню, однак, при сплаті сум на погашення кредиту не дотримувався графіка здійснення платежів та на даний час заборгованості не погасив. Відповідно до положень ст. ст. 553, 554 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. У разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Розрахунком заборгованості, наданим позивачем, стверджуються його вимоги, закладені до відповідачів, що є обґрунтованими та підтверджуються іншими наданими суду належними та допустимими доказами. В судовому засіданні встановлено, що між банком, право вимоги за кредитним договором якому належить, та відповідачем [PERSON] як позичальником було укладено кредитний договір з додатками, що відповідають вимогам законодавства та не порушують прав позичальника як сторони договору та споживача. Відповідачем [PERSON] було укладено з тим же банком договір поруки на забезпечення виконання позивачем умов кредитного договору. Позичальник порушив умови кредитного договору, сума заборгованості, що виникла, нарахована позивачем вірно та відповідно до умов кредитного договору, додатків до нього, а тому заборгованість підлягає стягненню з відповідачів у повному розмірі в солідарному порядку на користь позивача. Умови кредитного договору, договору поруки при їх укладенні сторонами договорів погоджені без порушення прав і інтересів відповідачів як, відповідно, позичальника та поручителя. Обговорюючи питання розподілу судових витрат, суд вважає, що вони підлягають стягненню з відповідачів в рівних частках на користь позивача у повному обсязі. На підставі наведеного,

Outcome: approved