Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів про визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням. На обґрунтування вимог позивач в заяві зазначила, що є власником будинку, розташованого за адресою: вул. Лугова, 3 м. Баштанка Баштанського району Миколаївської області. У вказаному житлі з 2005 та 2009 року зареєстровані та проживали до 2012 року відповідачі. На даний час відповідачі проживають за іншою адресою, місце знаходження якої позивачу невідоме, але з реєстрації за вказаною адресою не зняті. Посилаючись на те, що відповідачі з 2012 року без поважних причин не проживають в будинку, що їй належить, позивач просила визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, що розташоване за адресою: вул. Лугова, 3 м. Баштанка Баштанського району Миколаївської області. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила його задовольнити. Після перерви від позивача надійшла заява про підтримання позову та розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] до суду не зявився, про час слухання справи повідомлявся рекомендованим листом з рекомендованим повідомленням (до суду повернулось поштове відправлення з відміткою, що відповідач за зареєстрованим у встановленому порядку місцем свого проживання відсутній, тому він відповідно до ч.8 ст. 128 ЦПК України вважається повідомленим). До суду не надійшло відзиву на позов. Відповідач [PERSON] та його законний представник до суду не зявилися, про час слухання справи повідомлялися рекомендованим листом з рекомендованим повідомленням (до суду повернулось поштове відправлення з відміткою, що відповідач за зареєстрованим у встановленому порядку місцем свого проживання відсутній, тому він відповідно до ч.8 ст. 128 ЦПК України вважається повідомленим). До суду не надійшло відзиву на позов. 03.09.2018 року було відкрите провадження у справі. 24.09.2018 року ухвалою суду залучено до участі у справі в якості органу опіки та піклування Баштанську районну державну адміністрацію, оскільки співвідповідач [PERSON] є малолітнім. Від залученого судом органу опіки та піклування Баштанської районної державної адміністрації до суду надійшло рішення про доцільність задоволення позову та що визнання малолітнього співвідповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком по вул. Лугова, 3 в м. Баштанка Баштанського району Миколаївської області не порушить його прав. Від представника органу опіки та піклування до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. \~ \~ \~ \~З огляду на те, що сторони належним чином повідомлені, відповідачі не зявились в судове засідання та не подали відзив, суд ухвалив про заочний розгляд справи. Дослідивши наявні у справі матеріали (світлокопію свідоцтва про право на спадщину за законом від 07.09.2017 року; витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; акт про встановлення факту не проживання №666 від 10.08.2018 року; довідку відділу державної реєстрації виконавчого комітету Баштанської міської ради від 10.08.2018 року №3770; рішення Баштанської районної державної адміністрації від 19.11.2018 року №01-17/31-18), суд, розглянувши спір між сторонами в межах заявлених позовних вимог, приходить до висновку про необхідність задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що позивачу на праві власності належить будинок, розташований за адресою: вул. Лугова, 3 Баштанського району Миколаївської області. Відповідач [PERSON] з 16.09.2005 року, а відповідач [PERSON] з 30.09.2009 року зареєстровані у вказаному будинку, але з 2012 року у вказаному житлі не проживають. При цьому з реєстрації за даною адресою відповідач не знялися. Вказані обставини обмежують право позивача володіти, користуватись та розпоряджатись належною йому нерухомістю. Між сторонами відсутні будь-які договірні правовідносини з приводу володіння та користування відповідача житловим будинком позивача, оскільки в судовому засіданні не добуто належних та допустимих доказів укладення між позивачем та відповідачем договорів найму належного позивачу житла (який відповідно до ст. 811 ЦК України має укладатись в письмовій формі) та такі факти позивачем заперечуються і відсутні будь-які дані про досягнення між сторонами домовленостей по всім істотним умовам договору найму житла (предмет, строк, плата). Згідно з ч. 1 ст. 311 та ст. 391 ЦК України житло фізичної особи є недоторканним, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.ст. 150, 156 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в ч.2 ст. 64 ЖК України. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені ст.162 ЖК України. Згідно з вимогами ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Орган опіки та піклування надав висновок про доцільність задоволення позову та що визнання малолітнього співвідповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком по вул. Лугова, 3 в м. Баштанка Баштанського району Миколаївської області не порушить його прав. В судовому засіданні встановлено, що відповідачі зареєстровані в [INFO] та з моменту його реєстрації у вказаному житлі вони набули право користування ним. Але з 2012 року відповідачі не реалізовують своє право користування вказаним житлом і на даний час фактично проживають за іншою адресою, та будь-яких правочинів стосовно володіння та користування будинком позивача відповідачі не укладали, тому реєстрація відповідачів у будинку позивача неправомірно обмежує його правомочності по користуванню та розпорядженню належним йому майном. У звязку з наведеним відповідачі підлягають визнанню такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: вул. Лугова, 3 м. Баштанка Баштанського району Миколаївської області. На підставі викладеного, ст.ст. 150, 156 Житлового кодексу України, ст. 405 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved