Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO] Свої вимоги мотивувала тим, що сімейне життя з відповідачем не склалося, рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.11.2017 року по справі №308/8728/17 шлюб між ними було розірвано. У шлюбі у них народилася донька - [PERSON], [INFO] За усною домовленістю з відповідачем, було досягнуто згоди про участь у вихованні та фінансовій допомозі у задоволенні життєвих потреб дитини. Більше шести місяців відповідач байдуже ставиться до своїх зобов'язань, дитиною не цікавиться, участі у її вихованні не бере, кошти на утримання не надає. Враховуючи наведене, оскільки відповідач добровільної участі у забезпеченні дитини не приймає, при цьому має можливість надавати допомогу на утримання дитини, позивач вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти у розмірі 3500,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги. Додатково зазначила, що відповідач інших осіб, дітей на утриманні не має, його матеріальне становище дозволяє утримувати свою дитину та сплачувати аліменти у розмірі 3500,00 грн. щомісячно. Відповідач працює менеджером в «Адамсі», отримує заробітну плату, має дохід від здачі квартири в оренду, окрім того займається налаштуванням інструментів. Середній дохід відповідача на місяць становить близько 20-25 тис. грн. З урахуванням наведеного, позивач просить задовольнити позовні вимоги. Не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, причин поважності своєї неявки не повідомив. Відзив на позовну заяву не подав у встановлений судом строк. Оскільки позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на підставі ст. 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Як встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. У шлюбі у подружжя народилася донька - [PERSON], [INFO] (Свідоцтво про народження серія [NUMBER], видане 09.12.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Ужгороду реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області). Як випливає з позовної заяви, рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.11.2017 року по справі №308/8728/17 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 121 Сімейного кодексу України (далі - СК України), права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Обов'язки по утриманню дитини в однаковій мірі мають нести як батько, так і матір дитини. Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-XІІ) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. Мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою (ч. 1 ст. 141 СК України). Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При призначенні аліментів, відповідно до ст. 182 СК України та роз'яснень, що містяться в п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3 суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становища дитини; стан здоров'я та матеріальне становища платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Як випливає з позовної заяви, відповідач є працездатним, має можливість надавати допомогу на утримання дитини, однак добровільно такої не надає, батьківський обов'язок не виконує. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2018 рік», прожитковий мінімум у 2018 році для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Згідно з вимогами ст. 191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Сімейне законодавство зобов'язує батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття, проте відповідач ухиляється від свого батьківського обов'язку, а тому кошти на утримання дитини (аліменти) підлягають присудженню за рішенням суду. З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітньої дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі 3500,00 грн. щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову до суду з 14 грудня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved