Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до відповідачів, в якому просить визнати її право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку площею 1,2965 га, яка розташована на території Бужанівської сільської ради, призначена для ведення особистого селянського господарства, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], як на спадкове майно, що залишилося по смерті [PERSON], який помер [INFO]. Мотивує свій позов тим, що її батько [PERSON] все своє майно посвідчив їй заповітом. [PERSON] помер [INFO]. Після його смерті позивач прийняла спадщину, а тому просить поданий позов задовольнити. Представник відповідача в заяві до суду просить справу розглядати у відсутності представника Бужанівської сільської ради, позовні вимоги [PERSON] визнає повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, в письмовій заяві до суду пояснила, що позов [PERSON] визнає повністю. Суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 1235 ЦК України надається право заповідачу на призначення спадкоємців. З заповіту від 08.12.2014 року, який було посвідчено секретарем Бужанівської сільської ради та зареєстровано в реєстрі за №69 видно, що [PERSON] все своє майно заповів [PERSON] (а.с.8). Згідно з свідоцтвом про смерть, [PERSON] помер [INFO] (а.с.6). Постановою державного нотаріуса від 22.07.2016 року №1223/02-31 [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказану земельну ділянку у зв'язку з тим, що спадкоємцем документи для видачі свідоцтва не подані в повному обсязі (а.с.13). Довідкою Бужанівської сільської ради від 30.06.2016 року №1133 стверджується, що заповіт, який було посвідчено від імені [PERSON] не змінено і не скасовано. Спадкоємцем за законом після його смерті є дружина [PERSON], спадкоємцем за заповітом є дочка [PERSON] Остання вступила у фактичне володіння спадковим майном до шести місяців шляхом спільного проживання (а.с.10). [PERSON] у своїй заяві від 22 жовтня 2015 року від прийняття спадкового майна після померлого [PERSON] відмовилася в користь своєї дочки, [PERSON] (а.с.9). З свідоцтва про народження [PERSON] видно, що її батьками є [PERSON] та [PERSON], а згідно з свідоцтвом про одруження, [PERSON] одружилася та змінила своє прізвище на [PERSON] (а.с.11,12). Згідно з Державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER], [PERSON] належала земельна ділянка відповідного розміру (а.с.7). Відповідно до спадкової справи після померлого [PERSON], позивач [PERSON] після його смерті прийняла спадщину, є його спадкоємницею за заповітом. Судом встановлено, що [PERSON] після померлого [PERSON] є спадкоємницею за заповітом, прийняла спадщину. А тому суд вважає, що слід визнати право власності [PERSON] в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку площею 1,2965 га, яка розташована на території Бужанівської сільської ради, призначена для ведення особистого селянського господарства, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], як на спадкове майно, що залишилося по смерті [PERSON], який помер [INFO]. В заяві до суду позивач від стягнення судових витрат з відповідача Бужанівської сільської ради відмовилася. Суд звертає увагу позивача на дотримання вимог ст.ст.162, 164, 167, 174 Податокового кодексу України.

Outcome: approved