Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-06 00:00:00

Позивач з урахуванням уточнень від 26 квітня 2013 року та 07 квітня 2014 року звернувся з позовом до відповідача про визначення порядку користування квартирою [ADDRESS] яка належить йому та відповідачеві на праві спільної часткової власності та яку розділити в натурі неможливо, шляхом виділення йому в користування житлової кімнати « 3» площею 11,9 кв.м та житлової кімнати « 4» площею 8,9 кв.м, а відповідачу - житлової кімнати « 2» площею 14,8 кв.м, залишивши в загальному користуванні коридор « 1» площею 7,60 кв.м, кухню « 5» площею 5,3 кв.м, ванну кімнату « 6» площею 2,6 кв.м та туалет « 7» площею 1,2 кв.м., зобов'язавши сторони згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи з метою ізоляції зазначених житлових кімнат між користувачами провести відповідні переобладнання : дверний блок кімнати « 2» до кімнати « 3» демонтувати і закласти будівельними матеріалами, а на стіні, яка розмежовує кімнату « 3» та кімнату « 4», встановити дверний блок. Також просив суд стягнути з відповідача на його користь витрати по сплаті судового збору та витрати на проведення судової експертизи. На обґрунтування позову зазначив, що з 16 квітня 1994 року перебував в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], під час якого у них народилася дитина - донька [PERSON], [INFO]. 08 липня 2003 року [PERSON] нотаріально посвідчено договір дарування квартири [ADDRESS] на користь [PERSON] та [PERSON] по ? частині кожному з подружжя, загальна площа якої становить 52,3 кв.м. Рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 01 червня 2011 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. 30 липня 2007 року [PERSON] подарувала свою ? частку квартири [PERSON], державна реєстрація якого проведена 10 січня 2013 року, внаслідок чого співвласниками спірної квартири з цього періоду стали він та відповідач [PERSON] Оскільки визначити порядок користування спірною квартирою за взаємною домовленістю співвласників не можливо, він змушений звернутися з даним позовом до суду та прохав врахувати, що він має іншу сім'ю, оскільки одружений з [PERSON], та не має іншого власного житла. 10 червня 2014 року відповідач [PERSON] звернулася до суду із зустрічним позовом до [PERSON], третя особа - [PERSON], про визначення порядку користування квартирою, за яким не заперечувала проти визначення порядку користування житловими приміщеннями в спірній квартирі, але просила суд виділити їй у користування житлову кімнату « 3» площею 11,9 кв.м і житлову кімнату « 4» площею 8,9 кв.м, а відповідачу - житлову кімнату « 2» площею 14,8 кв.м, залишивши в загальному користуванні коридор « 1» площею 7,60 кв.м, кухню « 5» площею 5,3 кв.м, ванну кімнату « 6» площею 2,6 кв.м та туалет « 7» площею 1,2 кв.м. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона є співвласником спірної квартири, яка належить їм з позивачем на праві спільної часткової власності, а членом її сім'ї є її мати - [PERSON] - третя особа у справі, яка до моменту розірвання шлюбу з позивачем також була його дружиною та членом його сім'ї, в зв'язку з чим вселилась у квартиру та була зареєстрована в ній в установленому законом порядку, в тому числі і як співвласник кватири на період вселення 25 жовтня 2005 року, а тому має право на проживання у ній відповідно до ст. 64 ЖК України. З урахуванням цих обставин прохала суд виділити їй у користування дві житлові кімнати. Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 16 червня 2014 року зазначений зустрічний позов прийнятий до спільного розгляду з первісним позовом, об'єднавши їх в одне провадження, оскільки вимоги за позовами взаємопов'язані між собою і окремий їх розгляд неможливий. Представник позивача - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги за первісним позовом підтримав з урахуванням уточненої позовної заяви від 07 квітня 2014 року та просив їх задовольнити. Зустрічний позов не визнав, просив в його задоволенні відмовити. В той же час, щодо позову в частині необхідності визначення порядку користування спірною квартирою між двома співвласниками не заперечував, але прохав виділити саме позивачеві [PERSON] в спірній квартирі житлову кімнату « 3» площею 11,9 кв.м і житлову кімнату « 4» площею 8,9 кв.м, відповідачу [PERSON] виділити в користування житлову кімнату « 2» площею 14,8 кв.м, а інші приміщення квартири загального призначення залишити в спільному користуванні власників. Позивач [PERSON], який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи через свого представника [PERSON] (а.с.157), в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, письмових заперечень проти зустрічного позову суду не надав, в зв'язку з чим суд ухвалив розглядати справу за його відсутності, оскільки його інтереси в судовому засіданні представляє його представник згідно нотаріально посвідченої довіреності з усіма повноваженнями сторони у справі (а.с.5). Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги за первісним позовом не визнала та просила відмовити в їх задоволенні. Зустрічний позов підтримала та просила його задовольнити. В той же час, щодо позову в частині необхідності визначення порядку користування спірною квартирою між двома співвласниками не заперечувала, але прохала виділити в користування саме відповідачу [PERSON] в спірній квартирі житлову кімнату « 3» площею 11,9 кв.м і житлову кімнату «4» площею 8,9 кв.м, оскільки вона проживає з матір'ю - [PERSON], яка є членом її сім'ї та вселилась у спірну квартиру в установленому законом порядку, а відповідачу - житлову кімнату « 2» площею 14,8 кв.м, залишивши в загальному користуванні коридор « 1» площею 7,60 кв.м, кухню « 5» площею 5,3 кв.м, ванну кімнату « 6» площею 2,6 кв.м та туалет « 7» площею 1,2 кв.м. Відповідач [PERSON], третя особа - [PERSON], які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи через представника відповідача [PERSON]- [PERSON] та особисто під розписку (а.с.158,160) в судове засідання не з'явилися, надавши письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності (а.с.161-162), письмових заперечень проти первісного та зустрічного позову суду не надали, в зв'язку з чим суд ухвалив розглядати справу за їх відсутності, оскільки інтереси в судовому засіданні відповідача [PERSON] представляє її представник - адвокат [PERSON] згідно договору на представництво інтересів від 17 червня 2013 року з усіма повноваженнями сторони у справі (а.с.31-32). Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази у справі, приходить до наступного. Відповідно до положень ст.ст.10,11,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків встановлених цим законом. Положеннями ст.356,ст.357 ЦК України передбачено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю, а частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] загальною площею 52,3 кв.м, житлова площа - 35,6 кв.м належить на праві спільної часткової власності позивачу [PERSON] та відповідачу [PERSON].(а.с.10-14), що підтверджується нотаріально посвідченим державним нотаріусом Солонянської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області за реєстровим номером 2461 договором дарування частки квартири від 8 липня 2003 року та виданим ТОВ «Абріс» Солонянського району Дніпропетровської області витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 1585094 від 27 вересня 2003 року (а.с.10-11); нотаріально посвідченим державним нотаріусом Солонянської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області за реєстровим номером 3682 договором дарування частки квартири від 30 липня 2007 року та витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 10 січня 2013 року(а.с.13-14), при цьому частки сторін в квартирі є рівними - по 1/2 частці кожному. Згідно технічного паспорту квартира [ADDRESS] складається з трьох житлових кімнат: житлової кімнати « 3» площею 11,9 кв.м, житлової кімнати « 2» площею 14,8 кв.м, які є прохідними, житлової кімнати « 4» площею 8,9 кв.м, яка є ізольованою, та приміщень коридору « 1» площею 7,60 кв.м, кухні « 5» площею 5,3 кв.м, ванної кімнати « 6» площею 2,6 кв.м та туалету « 7» площею 1,2 кв.м (а.с.12). Згідно ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі части із майна у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є не можливим, співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової компенсації вартості його частки. Відповідно до ч. 1 ст. 183 ЦК України, подільною є річ, яку можна поділити у натурі без втрати її цільового призначення. Згідно постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщенням квартири, якщо про це заявлено позов. З висновку судової будівельно-технічної експертизи №2010/2011-13 від 15 січня 2014 року (а.с.51-71) вбачається, що планування квартири [ADDRESS] та розташування на 2-му поверсі двоповерхового будинку технічно не дозволяє влаштувати дві окремі ізольовані квартири у відповідності до вимог та норм ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки. Загальні положення», а вказане свідчить про те, що розділити квартиру в натурі на дві ізольовані квартири не можливо. В той же час, висновком судової будівельно-технічної експертизи №2010/2011-13 від 15 січня 2014 року (а.с.51-71) було запропоновано два варіанти визначення порядку користування квартирою між співвласниками, при цьому за обома запропонованими експертом варіантами визначити порядок користування квартирою з дотриманням часток: по ? кожному із співвласників є неможливим. За запропонованим експертизою першим варіантом можливо визначити порядок користування квартирою між співвласниками з незначним відступом від рівності часток, а саме: 44/100 та 56/100, в той час як за другим варіантом відступ від ідеальних часток є значним: 33/100 та 67/100. За першим варіантом визначення порядку користування співвласниками спірною квартирою першому співвласнику в користування може бути виділено житлову кімнату « 2» площею 14,8 кв.м, а другому співвласнику - житлову кімнату « 3» площею 11,9 кв.м. і житлову кімнату « 4» площею 8,9 кв.м, залишивши в спільному користуванні співвласників приміщення загального використання: коридор « 1» площею 7,60 кв.м., кухню « 5» площею 5,3 кв.м., ванну « 6» площею 2,6 кв.м. та туалет «7» площею 1,2 кв.м., при цьому з метою ізоляції зазначених житлових кімнат між користувачами необхідно провести відповідні переобладнання: між приміщенням кімнати « 2» та кімнати « 3» закласти дверний проріз, пробити дверний проріз між приміщеннями кімнати « 3» та кімнати « 4», встановивши дверний блок. Оскільки позивачем та відповідачем були заявлені як первісний позов, так і зустрічний позов щодо однорідних позовних вимог про визначення порядку користування квартирою, то суд приймає до уваги висновки судової будівельно-технічної експертизи №2010/2011-13 від 15 січня 2014 року та з урахуванням зазначеного приходить до висновку, що саме за першим варіантом висновку судової будівельно-технічної експертизи №2010/2011-13 від 15 січня 2014 року (а.с.51-71) необхідно визначити порядок користування між співвласниками належною їм на праві спільної часткової власності спірною квартирою [ADDRESS] при цьому при визначені кому із співвласників, які заявили однорідні вимоги щодо виділення кожному із них за першим варіантом житлову кімнату « 3» площею 11,9 кв.м і житлову кімнату « 4» площею 8,9 кв.м, виділити за першим варіантом ті чи інші житлові кімнати, суд враховує наступне. Даний варіант визначення порядку користування спірною квартирою погоджено Солонянською службою по експлуатації газового господарства ПАТ «Дніпропетровськгаз» (а.с.112), Солонянським районним сектором ГУ Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області (а.с.114) та виконкомом Солонянської селищної ради Солонянського району Дніпропетровської області згідно рішення №2 від 15 травня 2014 року (а.с.116). Частиною 2 ст. 3 Сімейного кодексу України встановлено, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки, а подружжя вважається сім'єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв'язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Дитина належить до сім'ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Судом встановлено, що на період розгляду справи судом в спірній житловій квартирі зареєстровані: позивач [PERSON] - з 13 вересня 2007 року (а.с.6-7,135-137), третя особа [PERSON] - з 25 жовтня 205 року (а.с.132,135-137), яка знаходилась в зареєстрованому шлюбі з позивачем [PERSON] з 16 квітня 1994 року, який було розірвано рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 01 червня 2011 року (а.с.8-9) та в період якого у них народилась донька - [PERSON], [INFO] року народження (а.с.8,133). Відповідачка [PERSON] була зареєстрована в спірній квартирі з 22 вересня 2011 року до 02 жовтня 2012 року та була знята з реєстраційного обліку у зв'язку з навчанням у начальному закладі в м. Дніпропетровськ (а.с.37,135-137), що не оспорювали в судовому засіданні і представники сторін, при цьому в спірній квартирі проживає та користується нею в вільний від навчання час. Судом встановлено, що на день розгляду справи судом в спірній квартирі проживає третя особа - [PERSON], яка вселилась в спірну квартиру та зареєструвала своє місце проживання в ній в установленому законом порядку в 2005 році, оскільки на той час була власником ? частини спірної квартири (а.с.10-12) та дружиною позивача [PERSON], та відповідачка [PERSON], що підтверджується довідкою Солонянської селищної ради Солонянського району Дніпропетровської області, копією домової книги та копією паспортів сторін, при цьому саме третя особа - [PERSON] здійснює тривалий час платежі за надані мешканцям спірної квартири комунальні послуги, що підтверджується наданими суду квитанціями (а.с.138-153), в той час як співвласник квартири [PERSON] участі у даних витратах не приймав. В той же час, позивач [PERSON] в спірній квартирі фактично не проживає, оскільки мешкає без реєстрації в [ADDRESS], про що ним зазначено як в поданих до суду позовних заявах (а.с.2-4,18-19,87-88), так підтвердив в судовому засіданні і його представник. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] позивач 10 серпня 2011 року зареєстрував шлюб з [PERSON], про що зроблено відповідний актовий запис №108 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солонянського районного управління юстиції в Дніпропетровській області (а.с.89), що свідчить про те, що вона є членом сім'ї іншого співвласника квартири - позивача [PERSON] Частиною 1 ст. 405 ЦК України встановлено, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Оскільки сторони не можуть дійти згоди щодо спільного користування квартирою, а поділити її неможливо, суд приходить до висновку про необхідність виділення кожному з них у користування окремої кімнати. Враховуючи розташування кімнат, а також наявність між позивачем [PERSON] та третьою особою [PERSON] недоброзичливих стосунків, внаслідок чого спільне користування квартирою співвласниками (позивачем та відповідачем) без визначення порядку користування за судовим рішенням є неможливим, найбільш прийнятним варіантом визначення порядку користування квартирою є той, за яким позивачу [PERSON] виділяється у користування житлова кімната « 2» площею 14,8 кв.м, а відповідачу [PERSON] кімнати площею 11,9 кв.м та 8,9 кв.м, при цьому приміщення коридору, кухні, ванної кімнати, туалету мають бути залишені у загальному користуванні сторін. При цьому з метою ізоляції зазначених житлових кімнат між користувачами необхідно провести відповідні переобладнання: між приміщенням кімнати « 2» та кімнати «3» закласти дверний проріз, пробити дверний проріз між приміщеннями кімнати « 3» та кімнати « 4», встановивши дверний блок. Таким чином, суд приходить до висновку, що первісний позов [PERSON] до [PERSON] про визначення порядку користування квартирою [ADDRESS] підлягає частковому задоволенню, а зустрічний позов [PERSON] до [PERSON], третя особа - [PERSON] про визначення порядку користування цією ж квартирою підлягає задоволенню в повному обсязі. В зв'язку з частковим задоволенням первісного позову та задоволенням зустрічного позову відповідно до вимог ст.88 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд приходить до висновку, що понесені сторонами при зверненні з позовами до суду витрати по сплаті судового збору є рівнозначними і підлягають взаємному зарахуванню. В той же час, суд вважає необхідним стягнути з відповідача [PERSON] ? частину витрат позивача по оплаті проведеної у справі судової будівельно-технічної експертизи, за проведення якої позивачем сплачено 2350 гривень 08 копійок (а.с.49), враховуючи ту обставину, що експертиза проводилась в інтересах обох сторін і мала значення для прийняття рішення як за первісним, так і зустрічним позовом, тому витрати повинні нести обидві сторони. На підставі викладеного,

Outcome: partial