Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-14 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом та просить змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивача на утримання дитини на підставі рішення Харківського районного суду Харківської області від 12 квітня 2017 року та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 2500,00 гривень, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до повноліття дитини. В обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 08 лютого 2017 року на підставі рішення Харківського районного суду Харківської області. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 12 квітня 2017 року призначено аліменти на утримання [PERSON] , які стягуються з відповідача на користь позивача в розмірі 500,00 гривень щомісячно. З огляду на викладене, необхідно збільшити до 50% прожиткового мінімуму розмір аліментів, що стягуються з відповідача на підставі рішення Харківського районного суду Харківської області від 13 серпня 2007 року. На даний час суми в розмірі 500,00 гривень не вистачає для забезпечення дитині необхідного і достатнього гармонійного розвитку, адже дочка ходить до школи, відвідує гуртки аби підтягнути рівень знань, крім того потребує належного харчування відповідно до вікових норм, гардеробу, різних канцтоварів тощо. Усі витрати є чималими на відміну від суми аліментів, яка є мізерною. З огляду на викладене, необхідно збільшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на підставі рішення Харківського районного суду Харківської області від 12 квітня 2017 року, що забезпечить рівність батьків при несенні обов`язку утримувати дитину. При збільшенні розміру аліментів позивач просить врахувати, що відповідач працездатний, отримує дохід, має нерухоме майно, інших утриманців не має, його стан здоров`я дозволяє працювати. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 07 травня 2019 року відкрито провадження по справі. Позивач у судове засідання не з`явилася, подала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала частково та просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1000,00 гривень, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно; також просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав суду заяву, в якій не заперечував проти стягнення з нього на користь позивача аліментів на утримання доньки в розмірі 1000,00 гривень, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно; просив розглядати справу за його відсутності. Будь-яких інших заяв та клопотань сторонами не надано. Враховуючи заяви позивача та відповідача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що рішенням Харківського районного суду Харківської області від 12 квітня 2017 року по цивільній справі № 635/1028/17 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, вимоги позивача задоволено частково та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 500,00 гривень, щомісячно, починаючи з 21 лютого 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач є батьком малолітньої [PERSON] , [INFO] , про що свідчить запис про батька в свідоцтві про її народження серії [NUMBER] , виданого 24 січня 2006 року Безлюдівською селищною радою Харківського району Харківської області, запис № 05 від 24 січня 2006 року. Також суду надано: довідка про реєстрацію місця проживання, за відомостями виконавчого комітету Лизогубівської сільської ради Харківського району Харківської області, де вказано, що [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , з 27 листопада 2017 року до теперішнього часу; акт депутата Лизогубівської сільської ради Харківського району Харківської області Сінєльнікової С.І. від 17 квітня 2019 року, за даними якого за адресою: [ADDRESS] , проживають власниця будинку - [PERSON] , [INFO] , її дочка - [PERSON] , [INFO] та онука [PERSON] , [INFO] , яка перебуває на утриманні своєї матері [PERSON] ; рішення Харківського районного суду Харківської області від 08 лютого 2017 року по цивільній справі № 635/7994/16-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, яким вимоги позивача задоволено, розірвано шлюб між сторонами, зареєстрований 01 жовтня 2015 року у виконавчому комітеті Безлюдівської селищної ради Харківського району Харківської області, актовий запис № 30, дружині після розірвання шлюбу відновлено дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 Сімейного Кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного Кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. (Частина друга статті 182 в редакції Законів № 2901-IV від 22 вересня 2005 року, № 2037-VIII від 17 травня 2017 року). Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного Кодексу, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Суд, аналізуючи норми діючого законодавства у їх застосуванні до правовідносин, що склалися між сторонами, з урахуванням наданих доказів та пояснень сторін, приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідач є батьком малолітньої [PERSON] , [INFO] і за рішенням Харківського районного суду Харківської області від 12 квітня 2017 року зобов`язаний сплачувати на користь позивача аліменти на утримання дитини в розмірі 500,00 гривень, щомісячно, починаючи з 21 лютого 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Враховуючи, що на день розгляду справи змінено мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд вважає, що визначений відповідно до рішення суду від 12 квітня 2017 року розмір аліментів на підставі ч. 1 ст. 192 СК України, підлягає збільшенню та з відповідача на користь позивача необхідно стягувати, щомісячно на утримання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1000,00 гривень, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду, при цьому суд також враховує, що відповідач проти задоволення вимог позивача не заперечував. Таким чином, суд повністю задовольняє вимоги позивача та питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved