Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до відповідача з позовом про визнання права власності в порядку спадкування, посилаючись на те, що 06.12.2014 року помер [PERSON]. 16.12.2014 року до Першої Черкаської державної нотаріальної контори звернулась [PERSON] та подала заяву про відмову від спадщини на її користь. Після смерті померлого відкрилась спадщина, до складу якої, ввійшли 11/25 частин (по 11/50 частин кожному) житлового будинку по вул.. Можайського, 99 в м. Черкаси, яке належало на праві спільної сумісної власності на підставі ухвали Соснівського районного суду від 04.08.2002 року та земельної ділянки під вказаним домоволодінням на яку видано державний акт від 11.08.2008 року. 18.08.2015 року їй видано свідоцтво про право на спадщину за законом та проведено державну реєстрацію права власності на житловий будинок. Окрім іншого майна, до спадкового майна входять майнові права на земельну ділянку по вул. Можайського, 99 в м. Черкаси. При зверненні до нотаріальної контори, позивачка отримала відмову в отриманні свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, оскільки земельна ділянка належала на праві спільної сумісної власності. Розмір часток не визначений, частки не виділені, тому просить визнати за нею право власності на ? частину земельної ділянки в порядку спадкування. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали та просили їх задоволити. Представник Черкаської міської ради до судового засідання не зявився, але скерував до суду заяву про розгляд справи в його відсутність при вирішенні даного спору покладався на думку суду. Суд, заслухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства. Як встановлено в судовому засіданні, 06.12.2014 року помер [PERSON], що підтверджується копією Свідоцтва про смерть від 06 вересня 2014 року, актовий запис в книзі реєстрації смертей № 3060 . Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить 11/25 частин (по 11/50 частин кожному) житлового будинку по вул.. Можайського, 99 в м. Черкасах на підставі ухвали Соснівського районного суду м. Черкаси від 04.08.2002 року. Після смерті померлого відкрилася спадщина, до складу якої входять майнові права на земельну ділянку по вул. Можайського, 99 в м. Черкаси, а саме: земельна ділянка площею 345,0 кв.м. (державний акт на право власності на земельну ділянку № 110120) кадастровий номер 7110136700-04-052-0033, яка належала на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON] та 11/50 частини житлового будинку по вул. Можайського, 99 в м. Черкаси. 16.12.2014 року до Першої Черкаської державної нотаріальної контори звернулась [PERSON] та подала заяву про відмову від спадщини на її користь. 29.05.2015 року позивачка також звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Інших заяв про прийняття спадщини в нотаріальній конторі не зареєстровано, заповітів за даними спадкового реєстру не виявлено. 18.08.2015 року [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом, яке складається з 11/50 часток житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходиться в місті Черкаси по вул. Можайського, 99 . Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Відповідно до ст. 1268, 1369 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ст. 1296 ЦК України, спадкоємець який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщини, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. У відповідності до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України « Про судову практику у справах про спадкування « свідоцтво про право на спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають . У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. При зверненні до нотаріальної контори, позивачка отримала відмову в отриманні свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, оскільки, земельна ділянка належала на праві спільної сумісної власності позичці та померлому [PERSON], при цьому частку розмір часток не визначений, частки не виділені Згідно ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Згідно ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права власності. За таких обставин суд приходить до висновку, що вимоги позивачки щодо визнання за нею права власності на ? частину земельної ділянки після померлого [PERSON] є правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Outcome: approved