Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про скасування розпорядження ЛРА ЛМР №595 від 20.12.2013 року «Про встановлення днів побачень [PERSON] із сином [PERSON]». Позовні вимоги мотивує тим, що шлюб між нею та третьою особою був розірваний рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 04.10.2011р., яким одночасно встановлено факт їх окремого проживання. Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 21.07.2011р. вирішено стягувати із [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання їх спільного сина [PERSON], який, як встановлено у судовому рішенні, проживає разом із матір'ю за адресою: [ADDRESS], що підтверджується також актами ЛКП «Віра» від 17.10.2011р., 14.02.2011р., 26.04.2012р. Таким чином, з підстав, передбачених ч. 1 ст. 160 СК України, місцем проживання малолітнього [PERSON] визначено місце проживання його матері. Всупереч вимогам закону відповідач при визначенні участі у вихованні дитини того з батьків, хто проживає окремо, а саме днів побачень батька [PERSON] із сином [PERSON] вийшов за межі наданих йому повноважень, змінивши фактично в оспорюваному розпорядженні без згоди матері місце проживання дитини, яка таким чином проживатиме половину часу із батьком. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, дав пояснення аналогічні вищенаведеним, додатково пояснив, що позивач не повідомлялась належним чином про проведення комісії з питань захисту прав дитини ЛРА ЛМР, у зв'язку з чим не була присутньою на ній під час вирішення заяви батька [PERSON] про визначення йому додаткових днів побачень із їх спільною дитиною. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив та пояснив, що до відповідача із заявою звернувся батько дитини, оскільки ухвалою Личаківського районного суду м.Львова було зупинено попереднє розпорядження ЛРА ЛМР № 426 від 07.10.2013р. «Про встановлення днів побачень [PERSON] із сином [PERSON]», позивач запрошувалась на засідання комісії з питань захисту прав дитини, однак не з'явилась, у зв'язку з чим на підстав заяви батька [PERSON] йому було надано можливість бачитись із сином в період з 13:00 середи до - 09:00 вівторка кожний перший та третій тиждень щомісяця, оскільки права матері та батька на участь у вихованні та спілкуванні з дитиною є рівними вважає оскаржуване розпорядження законним, тому в задоволенні позову просить відмовити. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, причин неявки суду не повідомив, а тому суд вважає, що справу слід розглянути без участі третьої особи. Заслухавши пояснення представників сторін, оглянувши матеріали справи, дослідивши та перевіривши зібрані по справі докази, суд встановив наступне. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» вільний вибір місця проживання обмежується щодо осіб, які не досягли 14-річного віку. Відповідно до ч.4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає. Згідно з ч. 1 ст. 160, ч.1 ст.161 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою сторін. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Судом встановлено, що рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 04.10.2011р. шлюб між позивачем та третьою особою був розірваний (а.с.15-16). Як вбачається з копії свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], батьками останнього є позивач та третя особа у справі (а.с.44). Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 21.07.2011р., залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області (а.с.7-9, 10-11), вирішено стягувати із [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання їх спільного сина [PERSON], який, як встановлено у судовому рішенні, проживає разом із матір'ю за адресою: [ADDRESS], що підтверджується також актами ЛКП «Віра» від 17.10.2011р., 14.02.2011р., 26.04.2012р. Крім того, вказана обставина визнається усіма особами, які беруть участь у справі, а тому суд вважає, що місце проживання дитини за згодою сторін визначено за місцем проживання його матері. Оспорюваним розпорядженням Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради №595 від 20.12.2013р. «Про встановлення днів побачень [PERSON] із сином [PERSON]» визначено [PERSON] наступний графік побачень із сином [PERSON]: з 13:00 середи до - 09:00 вівторка кожний перший та третій тиждень щомісяця. Приймаючи відповідне розпорядження, орган опіки і піклування керувався висновком комісії з питань захисту прав дитини при ЛРА ЛМР, засідання якої (витяг з протоколу №24 від 05.12.2013р.) було проведено за зверненням третьої особи [PERSON], який у заяві від 28.11.2013р. просив визначити дні побачення [PERSON] із сином [PERSON] на час розгляду Личаківським районним судом м.Львова справи №2/463/2502, так як ухвалою суду було зупинено дію розпорядження ЛРА ЛМР №426 від 07.10.2013р. Відповідно до ч. 2 ст. 157 СК України, той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Згідно зі ст. 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання. Оцінюючи законність прийнятого відповідачем розпорядження, суд виходить із того, що відповідачем незаконно без згоди та врахування думки матері (доказів належного повідомлення позивача про час і місце проведення засідання комісії з питань захисту прав дитини при ЛРА ЛМР) в межах предмету дослідження, передбаченого ст. 158 СК України щодо визначення способів участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї, фактично розглянуто спір, передбачений ст. 161 СК України, між батьками, що проживають окремо, щодо визначення місця проживання дитини. Фактично оспорюваним розпорядженням встановлено місце проживання дитини порівну часу через тиждень почергово з матір'ю та батьком. При цьому жодного обґрунтування відповідності прийнятого органом опіки і піклування рішення інтересам дитини, умови та режим проживання якої у зв'язку з цим істотно зміняться, в матеріалах, що були підставою для прийняття оспорюваного розпорядження, немає. Враховуючи вищенаведене, оскільки відповідач при прийнятті оспорюваного розпорядження вийшов за межі предмету дослідження, передбаченого ст. 158 СК України, та фактично розглянув спір, передбачений ст. 161 СК України, без врахування інтересів матері та дитини, а тому розпорядження №595 від 20.12.2013р. підлягає скасуванню як незаконне.

Outcome: approved