Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою в якій просить стягнути аліменти із відповідача на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі 2000,00 грн. щомісяця, до повноліття дитини, оскільки відповідач не надає в добровільному порядку матеріальної допомоги на її утримання, домовленості між ними про участь відповідача в утриманні доньки, яка знаходиться на утриманні матері, не досягнуто. Аліменти просить стягнути саме в твердій грошовій сумі, оскільки відповідач має неофіційні заробітки від 8000,00 грн. до 10000,00 грн щомісяця, його дохід нерегулярний та мінливий. Позивач в судовому засіданні підтримала вимоги частково та пояснила, що зважаючи на дохід відповідача готова до зменшення розміру аліментів. Відповідач у судовому засіданні визнав вимоги позовову частково та просив суд при винесенні рішення врахувати його доходи. Надав довідку про те, що він знаходиться на обліку в Управлінні соціального захисту населення Знам`янської РДА та отримує соціальну допомогу в розмірі 1616,10 грн. щомісяця. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши у судовому засіданні матеріали справи суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає частково задоволенню за таких підстав. Сторони мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] , батьком якої являється відповідач згідно з копією свідоцтва про народження (а. с. 5). Шлюб між сторонами розірвано (а.с.3-4), дитина знаходиться на повному утримані матері (а.с.11). відповідно до довідки № 677 від 27.07.2020 Управління СЗН ЗРДА Знамянське РУПСЗН [PERSON] знаходиться на обліку в Управлінні соціального захисту населення Знам`янської РДА та отримує соціальну допомогу в розмірі 1616,10 грн. щомісяця. У добровільному порядку відповідач на утримання дитини матеріальної допомоги не надає, у зв`язку з чим позивач вимушена звернутися із даним позовом до суду. Відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В силу статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Конвенція ООН про права дитини (прийнята й відкрита для підписання, ратифікації та приєднання резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 року, набула чинності для України з 27 вересня 1991 року), визначає пріоритет у суспільстві інтересів дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей та фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стаття 6 Конвенції містить принцип щодо необхідності забезпечення у максимально можливій мірі виживання та здорового розвитку дитини. Відповідно до ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності та враховуючи те, що позивач позов підтримує частково, а відповідач не заперечує проти стягнення з нього аліментів, але в меншому розмірі ніж бажає позивач враховуючи його дохід, відсутні дані стосовно незадовільного стану здоров`я відповідача чи знаходження на його утриманні інших дітей або непрацездатних членів сім`ї, яких він зобов`язаний утримувати, а також ненадання ним матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дочки, яка знаходиться на утриманні позивача, матеріальне становище сторін, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково, стягнувши з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі 1200,00 грн. щомісяця, до її повноліття. Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць, в силу ст.430 ЦПК України, підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджується за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі ст.141 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial