Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебувала в фактичних шлюбних стосунках з 2002 року по 2006 рік. [INFO] у них народилася донька [PERSON], яка після припинення сімейних стосунків проживає разом з нею і перебуває на її утриманні. Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29 вересня 2006 р. з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача щомісячно. Відповідний виконавчий лист перебуває на примусовому виконанні в ВДВС Білоцерківського міськрайонного управління юстиції. Однак відповідач ухиляється від сплати аліментів на утримання їхньої малолітньої доньки. Починаючи з грудня 2009 року до 01 серпня 2014 року відповідач не сплачував аліменти. Заборгованість по аліментам за цем період становить 30349 грн. Заборгованість по аліментам виникла саме з вини відповідача, який зобов'язаний був сплачувати аліменти на утримання їхньої неповнолітньої доньки. Пеня за прострочення сплати аліментів станом на 01 серпня 2014 р. становить 225553,77 грн. Позивач просить стягнути з відповідача на її користь пеню за прострочення виконання зобов'язання по сплаті аліментів в розмірі 225553,77 грн та звільнити її від сплати судового збору, стягнувши його з відповідача. Позивач в судовому засіданні уточнила позовні вимоги та просить стягнути з відповідача на її користь пеню за прострочення виконання зобов'язання по сплаті аліментів в розмірі 181321,77 грн та просить їх задовольнити. Відповідач, представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечують, просять у його задоволені відмовити. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, вважає що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.ст. 7,195,196 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом. При виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожний день прострочення. Згідно п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачена статтею 196 Сімейного кодексу України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Судом досліджені: Копія витягу рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29 вересня 2006 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] в розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08.09.2006 року до досягненням дитиною повноліття; Копія свідоцтва про народження [PERSON], [INFO]; Копія довідки МВ ДВС Білоцерківського МРУЮ № 14316 від 18.08.2014 року про борг пог сплаті аліментів на 01.08.2014 року в сумі 42850 грн 00 коп; Розрахунок заборгованості помісячно станом на 01.08.2014 року та пені; Копія паспорту та трудової книжки позивача; Копія виконавчого провадження № 144 (13) про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів; Копія заяви [PERSON] від 27.09.2006 р. на адресу Білоцерківського міськрайонного суду. Судом встановлено, що рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29 вересня 2006 р. стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON],[INFO] в розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08.09.2006 року до досягненням дитиною повноліття; Судом встановлено, що з 01 грудня 2009 р. відповідач не сплачував аліменти, внаслідок чого утворилась заборгованість. Зокрема, станом на 01.08.2014 року заборгованість по аліментах становить 42850 грн., а станом до 01.12.2009 року становила 12501 грн. Відповідач був обізнаний про свій обов'язок сплачувати аліменти, що підтверджується матеріалами виконавчого провадження, поясненнями позивача, наданою копією заяви відповідача від 27.09.2006 р. до суду. Зокрема із документів (доказів) досліджених судом витікає, що відповідач мешкав за адресою [ADDRESS]. За вказаною адресою йому неодноразово надсилалась кореспонденція ВДВС з питання сплати ним аліментів. У заяві від 27.09.2006 р. відповідач просив справу про стягнення з нього аліментів на користь [PERSON] на утримання доньки розглянути без його участі. Від сплати аліментів на утримання дитини не відмовляється. Позивач в судовому засіданні пояснила, що неодноразово зверталася до відповідача з проханням сплати ним аліментів на її користь на утримання дочки. Судом встановлено, що вищезазначена заборгованість по сплаті відповідачем аліментів на користь позивача на утримання дочки [PERSON], [INFO], виникла із вини відповідача, який зобов'язаний сплачувати аліменти за рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 29.09.2006 р. Суд прийшов до висновку, що сума неустойки (пені) за прострочення відповідачем сплати аліментів складає 225553 грн 77 коп. Відповідно до ст.ст. 11,31 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Позивач має право протягом усього часу розгляду справи збільшити або зменшити розмір позовних вимог. Враховуючи зменшення позивачем розміру позовних вимог, суд погоджується з розрахунком неустойки (пені) позивача в сумі 181321 грн 77 коп. оскільки розрахунок здійснено за правилами статті 196 Сімейного кодексу України, підтверджується довідкою-розрахунком МВ ДВС Білоцерківського МРУЮ. [PERSON] не надав до суду довідки про заробітну плату за спірний період, затримки по виплаті заробітної плати та доказів, що заборгованість по сплаті аліментів утворилась не з його вини. Відповідач сплатив заборгованість по аліментах в розмірі 44232 грн. Згідно ч. 2 ст. 196 СК України розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Відповідач не надав до суду докази, які б підтверджували те, що в нього з часу стягнення аліментів змінився сімейний стан та матеріальне становище. Суд відхиляє доводи представника відповідача про те, що заборгованість відповідача по сплаті аліментів утворилася не з вини відповідача тому, що судом встановлено обізнаність відповідача про необхідність сплати ним аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO], він не сплачував аліменти на її утримання, що підтверджується матеріалами виконавчого провадження, поясненнями позивача, наданою копією заяви відповідача від 27.09.2006 р. до суду, відповідач сплатив 30.09.2014 р. заборгованість по аліментах в розмірі 44232 грн. Враховуючи викладене, інтереси дитини,

Outcome: approved